Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand

(2018/C 361/08)

Ordfører: Mark Weinmeister (DE/EPP), statssekretær for europæiske anliggender, delstaten Hessen Basisdokument: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet) COM(2017) 753 final

I. ANBEFALEDE ÆNDRINGER

Anbefalet ændring 1

Betragtning 2; der indføjes en ny betragtning før betragtning 6 i 1998/83

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Mindstekrav for de vigtigste, forebyggende sundhedsrelaterede minimumskvalitetsstandarder og parameterværdier for drikkevand er nødvendige, hvis der skal fastlægges minimale miljøkvalitetsmålsætninger, der skal nås i forbindelse med andre regler og foranstaltninger på EU-niveau, således at en forsvarlig anvendelse af drikkevand kan sikres og fremmes. Det drejer sig navnlig om egnede vandbeskyttelsesforanstaltninger, hvormed det sikres, at overfladevand og grundvand holdes rent.

Begrundelse

Denne betragtning består af dele af betragtning 5 og 8, der er udgået. Det er væsentligt at styre miljøpåvirkningen af emissionskilder fra områder såsom spildevand, industri og landbrug, som i forskelligt omfang kan påvirke vandområders kvalitet, ved at der fastsættes miljøkvalitetskrav i overensstemmelse med forureneren betaler-princippet og forsigtighedsprincippet. Udledningsmængden er i sidste instans afgørende for, i hvilket omfang drikkevandskvaliteten kan opretholdes på kort, mellemlangt og langt sigt. En forvaltning af drikkevandsressourcer, som favoriserer »end of pipe-foranstaltninger«, må afvises af sundhedsmæssige hensyn. »Drikkevandsmålet« kræver passende strategier og foranstaltninger i forskellige dele af miljøet i henhold til bestemmelserne i artikel 7. WHO's sundhedsrelaterede vurdering parameterværdierne bygger på en forebyggende sundhedsbaseret tilgang (jf. den nye betragtning 16 — bortfald af artikel 9 i direktiv 98/83/EF), og ved hjælp af allokering sikres drikkevandsforsyningen midlertidigt uden negative sundhedsmæssige følger. I øvrigt ophæves denne sikkerhedstilgang ved den nye artikel 12.

Anbefalet ændring 2

Betragtning 5

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) regionale kontor for Europa foretog en udførlig revision af listen over parametre og parameterværdier, som er fastsat i direktiv 98/83/EF, for at fastslå, om der er behov for at tilpasse disse i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling. Ud fra denne revisions resultater bør der føres kontrol med enteropatogener og Legionella, seks parametre eller parametergrupper bør tilføjes, og tre repræsentative hormonforstyrrende stoffer bør tages i betragtning med forebyggende benchmarkværdier . For tre af disse nye parametre bør der fastlægges parameterværdier, som er strengere end dem, WHO foreslår, men som stadig er gennemførlige, af hensyn til forsigtighedsprincippet. WHO bemærkede for så vidt angår bly, at koncentrationerne bør være så lave som praktisk muligt, og WHO reviderer fortsat værdien for chrom; for begge parametre bør der derfor gælde en overgangsperiode på 10 år, før strengere værdier finder anvendelse. Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) regionale kontor for Europa foretog en udførlig revision af listen over parametre og parameterværdier, som er fastsat i direktiv 98/83/EF, for at fastslå, om der er behov for at tilpasse disse i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling. Ud fra denne revisions resultater bør der føres kontrol med enteropatogener og Legionella, ni parametre eller parametergrupper bør tilføjes, hvoraf tre repræsentative hormonforstyrrende stoffer og de af WHO anbefalede vejledende værdier bør tages i betragtning. WHO bemærkede for så vidt angår bly, at koncentrationerne bør være så lave som praktisk muligt, og WHO reviderer fortsat værdien for chrom; for begge parametre bør der derfor gælde en overgangsperiode på 10 år, før strengere værdier finder anvendelse.

Begrundelse

Begrebet »forebyggende benchmarkværdier« defineres ikke i Kommissionens forslag. Kommissionen angiver endvidere i sit forslag i punkt 5 »Nærmere redegørelse for, hvordan WHO's anbefalinger om parametre og parameterværdier er taget i betragtning«, at der ifølge WHO i øjeblikket ikke findes dokumentation for, at disse tre hormonforstyrrende stoffer giver anledning til sundhedsrisici fra drikkevand, og at sådanne risici er usandsynlige. Kommissionen har fastsat koncentrationsgrader for disse tre stoffer på en måde, der hverken er gennemsigtig eller videnskabeligt begrundet. Det må derfor anbefales — og dette anses for tilstrækkeligt begrundet i hensynet til sundheden (drikkevand) — at benytte de af WHO anbefalede vejledende værdier som parameterværdier.

Anbefalet ændring 3

Efter betragtning 5 indføjes på ny tidligere betragtning 13 og 16 i 1998/83

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Parameterværdierne er fastsat ud fra de foreliggende videnskabelige data, de er primært baseret på retningslinjerne for drikkevandskvalitet fra Verdenssundhedsorganisationen, og der er tillige taget hensyn til forsigtighedsprincippet; de repræsenterer således et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.

Begrundelse

De entydige udsagn om parameterværdierne i tidligere betragtning 13 og 16 bør opretholdes. I forbindelse med artikel 18 (Revision af bilagene) må det utvetydigt slås fast, at parameterværdierne er baseret på de foreliggende videnskabelige data og forsigtighedsprincippet. Dette er i overensstemmelse med den nye artikel 12 og punkt 3. Ifølge disse skal medlemsstaterne fremover »automatisk« betragte manglende opfyldelse af parameterværdierne som en potentiel fare for menneskers sundhed. Som anført i anbefalet ændring 1 er den sundhedsrelaterede vurdering af WHO's parameterværdier baseret på en forebyggende sundhedsrelateret tilgang (jf. den nye betragtning 16 — bortfald af artikel 9 i direktiv 98/83/EF) og ikke på en umiddelbar potentiel fare. Her foreligger der en modsætning i forhold til WHO.

Anbefalet ændring 4

Betragtning 9

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Farevurderingen bør tilsigte at gøre fremstillingen af drikkevand mindre behandlingskrævende, eksempelvis ved at mindske belastninger, som forurener vandforekomster, der benyttes til indvinding af drikkevand. Medlemsstaterne bør til dette formål udpege farer og mulige forureningskilder i forbindelse med de pågældende vandforekomster og kontrollere forurenende stoffer, de udpeger som værende relevante, bl.a. på grund af påviste farer (f.eks. mikroplast, nitrater, pesticider eller lægemidler, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF), på baggrund af disses naturlige forekomst i indvindingsområdet (f.eks. arsen), eller på baggrund af oplysninger fra vandleverandører (f.eks. en brat stigning i en specifik parameter i råvandet). Disse parametre bør fungere som markører, der udløser de kompetente nationale myndigheders foranstaltninger med henblik på at nedbringe belastningen af vandforekomsterne, såsom forebyggende eller afbødende foranstaltninger (herunder forskning med henblik på at forstå sundhedsvirkninger, når det er nødvendigt), beskytte disse vandforekomster og sætte ind over for forureningskilden i samarbejde med vandleverandører og interessenter. Farevurderingen bør tilsigte at gøre fremstillingen af drikkevand mindre behandlingskrævende, eksempelvis ved at mindske belastninger, som forurener vandforekomster, der benyttes til indvinding af drikkevand. Medlemsstaterne bør til dette formål udpege farer og mulige forureningskilder i forbindelse med de pågældende vandforekomster og kontrollere forurenende stoffer, de udpeger som værende relevante, bl.a. på grund af påviste farer (f.eks. mikroplast (partikler med et højt polymerindhold, og som har en størrelse på mellem 1 nm og 5 mm), nitratindholdet, pesticider eller lægemidler, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF), på baggrund af disses naturlige forekomst i indvindingsområdet (f.eks. arsen), eller på baggrund af oplysninger fra vandleverandører (f.eks. en brat stigning i en specifik parameter i råvandet). Disse parametre bør fungere som markører, der udløser de kompetente nationale myndigheders foranstaltninger med henblik på at nedbringe belastningen af vandforekomsterne, såsom forebyggende eller afbødende foranstaltninger (herunder forskning med henblik på at forstå sundhedsvirkninger, når det er nødvendigt), beskytte disse vandforekomster og sætte ind over for forureningskilden i samarbejde med vandleverandører og interessenter. Med dette for øje bør medlemsstaterne gennem lovgivning og regulering tilskynde de regionale myndigheder og vandværkerne til at indføre metoder til måling af virkningerne af de valgte investeringer. At måle hvilken indvirkning vandudvindingen og belastningen fra spillevandsudledning har på vandområderne bør være det vigtigste benchmark for udviklingen af fælles miljømodeller baseret på prognoser og forvaltning. Sådanne modeller vil være nyttige for vurderingen af de optimale miljømæssige — og ikke alene socioøkonomiske — bæredygtighedsbetingelser i forbindelse med arbejde på rørledningsnet og anlæg med det mål at sikre en passende integreret vandforsyning i overensstemmelse med det pågældende områdes socioøkonomiske karakteristika.

Begrundelse

Mikroplast er en stor forureningskilde, som medlemsstaterne bør overvåge. Ovenfor foreslås en definition, som anvendes af den svenske miljøstyrelse. Det må endvidere anbefales at benytte begrebet »nitratindhold« i stedet for »nitrater«, da »nitrat« er en kemisk betegnelse, mens der her er tale om nitratindholdet.

Anbefalet ændring 5

Betragtning 11

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Parameterværdierne, som anvendes til at vurdere drikkevandets kvalitet, skal overholdes på det sted, hvor drikkevandet stilles til rådighed for brugeren. Parameterværdierne, som anvendes til at vurdere drikkevandets kvalitet, skal overholdes på det sted, hvor drikkevandet stilles til rådighed for brugeren. Drikkevandets kvalitet kan dog påvirkes af forbrugernes fordelingsnet. WHO bemærker, at i Unionen forårsager Legionella den største sundhedsmæssige byrde af alle vandbårne patogener. Patogenet overføres via varmtvandsanlæg gennem indånding, f.eks. ved brusebade. Forbrugernes fordelingsnet spiller derfor tydeligvis en rolle. Det ville medføre urimeligt høje omkostninger at pålægge en ensidig forpligtelse til at kontrollere dette patogen i alle private og offentlige lokaler, og derfor er en risikovurdering af forbrugernes fordelingsnet bedre egnet til at tackle dette spørgsmål. Desuden bør de potentielle risici, der hidrører fra produkter og materialer i kontakt med drikkevand, også tages i betragtning i risikovurderingen af forbrugernes fordelingsnet. Risikovurderingen af forbrugernes fordelingsnet bør derfor bl.a. målrette kontrollen på opprioriterede bygninger, vurdere risici hidrørende fra forbrugernes fordelingsnet og relaterede produkter og materialer, og verificere ydeevnen af byggevarer i kontakt med drikkevand på grundlag af disses ydeevnedeklaration i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011. Oplysninger, som nævnes i artikel 31 og 33 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006, skal også fremlægges sammen med ydeevnedeklarationen. På grundlag af denne vurdering bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der er indført tilstrækkelige kontrol- og forvaltningsforanstaltninger (f.eks. i forbindelse med udbrud) i tråd med WHO's retningslinjer, og at migration fra byggevarer ikke bringer menneskers sundhed i fare. Med forbehold af forordning (EU) nr. 305/2011 gælder det imidlertid, at når disse foranstaltninger indebærer begrænsninger af produkters og materialers fri bevægelighed i Unionen, skal sådanne begrænsninger være behørigt begrundede og åbenlyst forholdsmæssige, og de må ikke udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller skjult begrænsning af handelen mellem medlemsstaterne. Drikkevandets kvalitet kan dog påvirkes af forbrugernes fordelingsnet. WHO bemærker, at i Unionen forårsager Legionella den største sundhedsmæssige byrde af alle vandbårne patogener. Patogenet overføres via varmtvandsanlæg gennem indånding, f.eks. ved brusebade. Forbrugernes fordelingsnet spiller derfor tydeligvis en rolle. Det ville medføre urimeligt høje omkostninger at pålægge en ensidig forpligtelse til at kontrollere dette patogen i alle private og offentlige lokaler, og derfor er en risikovurdering af forbrugernes fordelingsnet bedre egnet til at tackle dette spørgsmål. Desuden bør de potentielle risici, der hidrører fra produkter og materialer i kontakt med drikkevand, også tages i betragtning i risikovurderingen af forbrugernes fordelingsnet. Risikovurderingen af forbrugernes fordelingsnet bør derfor bl.a. målrette kontrollen på opprioriterede bygninger, vurdere risici hidrørende fra forbrugernes fordelingsnet og relaterede produkter og materialer, og verificere stoffer fra produkter og materialer, der frigives i drikkevand.

Begrundelse

Det må anbefales, at verifikationen af stoffer fra produkter og materialer, der frigives i drikkevand, ikke reguleres via forordning (EU) nr. 305/2011 (byggevareforordningen). Det at fastsætte parameterkriterier og parameterværdier for migrationen af stoffer fra byggevarer til drikkevand er sundhedsrelaterede krav, og ifølge byggevareforordningen foreligger der pt. ingen (det er blot erklæret, at der vil blive udarbejdet) harmoniserede standarder angående kontrolkriterier og ydeevne til sundhedsmæssige krav. Fabrikanterne har netop ingen mulighed for at få udarbejdet og attesteret ydeevnedeklarationer opdelt i trin og klasser. Dertil kommer, at det i forbindelse med en eventuel CE-mærkning, hhv. markedsførte CE-mærkede byggevarer, ikke ud fra ydeevnedeklarationen (f.eks. om mekanisk modstandsdygtighed) er muligt at fastslå, at menneskers sundhed ikke bringes i fare som følge af migration af stoffer til drikkevand. Stoffer fra andre materialer end byggevarer kan ligeledes frigives i drikkevand. Byggevareforordningen er dermed kun delvis egnet, og alle materialer bør kontrolleres og reguleres. Kontrollerede oplysninger om stoffers migration fra produkter til drikkevand foreligger imidlertid inden for rammerne af 4MS (Gruppen af 4 medlemsstater), og disse udgør et gennemprøvet og anmeldt grundlag for indførelsen af et EU-dækkende test- og vurderingsskema for materialer og produkter i kontakt med drikkevand. Disse hygiejnekrav og øvrige umiddelbart tilknyttede krav bør så vidt muligt indarbejdes i EU-drikkevandsdirektivet fremover. Foruden Tyskland deltager Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige i 4MS-initiativet. Jf. anbefalet ændring 13 og 14 til artikel 10, stk. 1, litra c).

Anbefalet ændring 6

Betragtning 12

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Med bestemmelserne i direktiv 98/83/EF om kvalitetssikring af behandling, udstyr og materialer lykkedes det ikke at afhjælpe hindringerne for det indre marked med hensyn til fri bevægelighed af byggevarer i kontakt med drikkevand. Der findes fortsat nationale produktgodkendelser med varierende krav fra den ene medlemsstat til den anden. Dette gør det vanskeligt og bekosteligt for fabrikanter at markedsføre deres produkter i hele Unionen. Den eneste mulighed for effektivt at eliminere tekniske hindringer består i at fastsætte harmoniserede tekniske specifikationer for byggevarer i kontakt med drikkevand i henhold til forordning (EU) nr. 305/2011. Denne forordning åbner mulighed for at opstille europæiske standarder, som harmoniserer metoderne til vurdering af byggevarer i kontakt med drikkevand, og som fastsætter tærskelniveauer eller ydeevneklasser i relation til ydeevneniveauet for en væsentlig egenskab. Til dette formål er en standardiseringsanmodning, hvori der udtrykkeligt anmodes om standardiseringsarbejde i relation til hygiejne og sikkerhed for produkter og materialer i kontakt med drikkevand i henhold til forordning (EU) nr. 305/2011, blevet optaget i arbejdsprogrammet for standardisering for 2017, og en standard vil blive udstedt senest i 2018. Offentliggørelsen af denne harmoniserede standard i Den Europæiske Unions Tidende vil sikre en rationel beslutningstagning, når sikre byggevarer, som er i kontakt med drikkevand, markedsføres eller gøres tilgængelige på markedet. Som følge heraf bør bestemmelserne om udstyr og materialer i kontakt med drikkevand udgå, erstattes delvist af bestemmelser i relation til risikovurderingen af forbrugernes fordelingsnet og suppleres af relevante harmoniserede standarder i henhold til forordning (EU) nr. 305/2011.

Begrundelse

Forordning (EU) nr. 305/2011 harmoniserer ikke det grundlæggende hygiejne- og sundhedskrav (bilag I, punkt 3, litra e)) for produkter hvad angår produkt- og teststandarder og dermed heller ikke ydeevnedataene for stoffer, der afgives til drikkevand. Den kan derfor ikke med rimelighed danne grundlag for en ordning til forebyggelse af farer for menneskers sundhed (jf. artikel 10, stk. 1, litra c)). En indsats for at harmonisere standarderne er tidligere slået fejl. Som løsning anbefales det at regulere direkte via hygiejnekrav i EU-drikkevandsdirektivet. Jf. anbefalet ændring 13 og 14 til artikel 10, stk. 1, litra c).

Anbefalet ændring 7

Betragtning 15

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Overholdes dette direktivs krav ikke, bør medlemsstaterne øjeblikkeligt undersøge grunden hertil og sikre, at der snarest muligt træffes de nødvendige udbedrende foranstaltninger til genoprettelse af vandkvaliteten. I tilfælde, hvor vandforsyningen udgør en potentiel fare for menneskers sundhed, bør denne vandforsyning forbydes, eller også bør brugen af vandet begrænses. Det er desuden vigtigt at præcisere, at medlemsstaterne automatisk bør betragte manglende opfyldelse af minimumskravene til værdier i relation til mikrobiologiske og kemiske parametre som en potentiel fare for menneskers sundhed. I tilfælde, hvor der er behov for udbedrende foranstaltninger for at genoprette drikkevandets kvalitet, bør foranstaltninger, der afhjælper problemet ved kilden, foretrækkes i overensstemmelse med traktatens artikel 191, stk. 2. Overholdes dette direktivs krav ikke, bør medlemsstaterne øjeblikkeligt undersøge grunden hertil og sikre, at der snarest muligt træffes de nødvendige udbedrende foranstaltninger til genoprettelse af vandkvaliteten. I tilfælde, hvor vandforsyningen udgør en potentiel fare for menneskers sundhed, bør denne vandforsyning forbydes, eller også bør brugen af vandet begrænses. Det er desuden vigtigt at præcisere, at medlemsstaterne i hvert enkelt tilfælde bør betragte manglende opfyldelse af minimumskravene til værdier i relation til mikrobiologiske og kemiske parametre som en mulig, potentiel fare for menneskers sundhed. I tilfælde, hvor der er behov for udbedrende foranstaltninger for at genoprette drikkevandets kvalitet, bør foranstaltninger, der afhjælper problemet ved kilden, foretrækkes i overensstemmelse med traktatens artikel 191, stk. 2.

Begrundelse

Det kan ikke anbefales automatisk at anse overskridelser af parameterværdier for at være en potentiel fare for menneskers sundhed. Som anført i anbefalet ændring 1 er den sundhedsrelaterede vurdering af WHO's parameterværdier baseret på en forebyggende sundhedsrelateret tilgang (jf. den nye betragtning 16 — bortfald af artikel 9 i direktiv 98/83/EF) og ikke på en umiddelbar potentiel fare, hvilket i sig selv må siges at være selvmodsigende. Desuden vil dette komplicere kommunikationen med forbrugerne og give anledning til usikkerhed og tab af tillid, hvilket snarere vil fremme et øget forbrug af flaskevand i fremtiden. Dette ville modvirke formålet med direktivforslaget. Det foreslås at bibeholde artikel 9 »Dispensationer« i direktiv 98/83/EF.

Anbefalet ændring 8

Artikel 2, stk. 3, 4, 5, 6 og 9

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag 3. »vandleverandør«: en enhed, der leverer mindst 10 m3 drikkevand om dagen i gennemsnit 3. »vandleverandør«: en afgrænselig enhed, der leverer mindst 10 m3 drikkevand om dagen i gennemsnit 4. »lille vandleverandør«: en vandleverandør, der leverer mindre end 500 m3 om dagen eller forsyner færre end 5 000 personer 4. »lille vandleverandør«: en afgrænselig vandleverandør, der leverer mindre end 500 m3 om dagen eller forsyner færre end 50 000 personer 5. » stor vandleverandør«: en vandleverandør, der leverer mindst 500 m3 om dagen eller forsyner mindst 5 000 personer 5. » mellemstor vandleverandør«: en afgrænselig vandleverandør, der leverer mindst 500 m3 om dagen eller forsyner mindst 50 000 og højst 500 000 personer 6. »meget stor vandleverandør«: en vandleverandør, der leverer mindst 5 000 m3 om dagen eller forsyner mindst 50 000 personer 6. »stor vandleverandør«: en afgrænselig vandleverandør, der leverer mindst 1 250 m3 om dagen eller forsyner mindst 500 000 og højst 1 500 000 personer 7. »opprioriterede bygninger«: større bygninger med mange brugere, der potentielt udsættes for vandrelaterede risici, f.eks. hospitaler, plejeinstitutioner, bygninger med indkvarteringsmuligheder, fængsler og campingpladser, som medlemsstaterne udpeger 7. »meget stor vandleverandør«: en afgrænselig vandleverandør, der leverer mindst 5 000 m3 om dagen eller forsyner mindst 1 500 000 personer 8. »sårbare og marginaliserede befolkningsgrupper«: mennesker, som er isoleret fra samfundet som følge af forskelsbehandling eller manglende adgangsrettigheder, ressourcer eller muligheder, og som er mere udsat for en række mulige risici for så vidt angår deres sundhed, sikkerhed, manglende uddannelse, skadelige skikke eller andre risici end resten af samfundet. 8. »opprioriterede bygninger«: større bygninger med mange brugere, der potentielt udsættes for vandrelaterede risici, f.eks. hospitaler, plejeinstitutioner, bygninger med indkvarteringsmuligheder, fængsler og campingpladser, som medlemsstaterne udpeger 9. »sårbare og marginaliserede befolkningsgrupper«: mennesker, som er isoleret fra samfundet som følge af forskelsbehandling eller manglende adgangsrettigheder, ressourcer eller muligheder, og som er mere udsat for en række mulige risici for så vidt angår deres sundhed, sikkerhed, manglende uddannelse, skadelige skikke eller andre risici end resten af samfundet. 10. individuel vandforsyning, der i gennemsnit leverer mindre end 10 m3 pr. dag, eller som forsyner mindre end 50 personer, medmindre vandet leveres som led i en kommerciel eller offentlig aktivitet.

Begrundelse

Der er behov for en mellemkategori af store leverandører, som forsyner fra 500 000 og op til 1 500 000 personer. I nr. 3 til 6 anbefales det at fokusere på de vandforsyningsselskaber, der udgør en særskilt og dermed afgrænselig forsyningsenhed. Spredte, ikke-sammenhængende forsyningsanlæg tilhørende et forsyningsselskab er dermed ikke omfattet. Da forsyningsanlæg, der i gennemsnit leverer mindre end 10 m3 pr. dag, eller som forsyner færre end 50 personer, defineres i artikel 3, stk. 2, litra b), bør denne definition for fuldstændighedens skyld også optages i artikel 2.

Anbefalet ændring 9

Artikel 5, stk. 1

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Medlemsstaterne fastsætter for parametrene i bilag I de værdier, der skal gælde for drikkevand, og disse må ikke være mere lempelige end de værdier, som fastsættes deri. Medlemsstaterne fastsætter for parametrene i bilag I de værdier, der skal gælde for drikkevand, og disse må ikke være mere lempelige end de værdier, som fastsættes deri. Det gælder for de indikatorparametre, der er opført i bilag I, del C, at værdierne kan benyttes som vejledende referenceværdier alene med henblik på opfyldelse af forpligtelserne, jf. artikel 12.

Begrundelse

Indikatorparametrene i del C i bilag I til direktiv 98/83/EF er slettet i direktivforslaget med den begrundelse, at de ikke har nogen sundhedsmæssig relevans. Lugt og smag må imidlertid anses for hygiejnekrav i relation til drikkevandskvaliteten, og disse egenskaber påvirker accepten af postevand.

Anbefalet ændring 10

Artikel 7, stk. 1

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Medlemsstaterne skal sørge for, at drikkevandsforsyning, -behandling og -distribution underkastes en risikobaseret tilgang bestående af følgende elementer: Medlemsstaterne skal sørge for, at drikkevandsforsyning, -behandling og -distribution underkastes en hensigtsmæssig, forholdsmæssig og lokalt relevant risikobaseret tilgang , der er relevant ud fra i lokale forhold, jf. WHO's retningslinjer for drikkevandskvalitet og standarden EN 15975-2, bestående af følgende elementer: a) en farevurdering af vandforekomster, som anvendes til indvinding af drikkevand, i overensstemmelse med artikel 8 a) en farevurdering af vandforekomster, som anvendes til indvinding af drikkevand, i overensstemmelse med artikel 8 b) en forsyningssikkerhedsvurdering, som udføres af vandleverandører med henblik på at kontrollere kvaliteten af det vand, de leverer, i overensstemmelse med artikel 9 og bilag II, del C b) en forsyningssikkerhedsvurdering, som udføres af vandleverandører med henblik på at kontrollere kvaliteten af det vand, de leverer, i overensstemmelse med artikel 9 og bilag II, del C c) en risikovurdering af forbrugernes fordelingsnet i overensstemmelse med artikel 10 c) en risikovurdering af forbrugernes fordelingsnet i overensstemmelse med artikel 10 Medlemsstaterne sikrer en klar og afbalanceret fordeling af ansvaret for fare- og risikovurderingen når det gælder vandleverandørerne, idet der tages hensyn til de nationale retlige rammer og nærhedsprincippet.

Begrundelse

For at sikre, at der anvendes en risikobaseret tilgang i henhold til anerkendte internationale metoder, bør der henvises til de nødvendige grundliggende standarder: WHO's retningslinjer med den såkaldte vandsikkerhedsplan-tilgang (»water safety plan«) og standarden EN 15975-2 (Sikkerhed i drikkevandsforsyning — Vejledninger i risiko- og krisestyring).

Proportionalitet bør være ledetråden for den risikobaserede tilgang. Parametrene bør være hensigtsmæssige og relevante i den lokale sammenhæng på grund af de ekstra økonomiske og tekniske omkostninger. Der er ingen dokumentation for, at den foreslåede hyppighed og liste af parametre vil resultere i et højere sundhedsbeskyttelsesniveau.

Kommissionen indfører risikobaserede analyser af afvandingsområder, drikkevandsproduktion og -distribution og installationer i huse med et vist råderum til medlemsstaterne, så de kan fastlægge nærmere bestemmelser. Det udestår stadig at klarlægge ansvarsfordelingen, især når det gælder vandforsyningsselskabernes rolle.

Anbefalet ændring 11

Artikel 8, stk.1, litra d), nr. iv)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag andre relevante forurenende stoffer, såsom mikroplast eller forurenende stoffer, der er specifikke for et vandløbsopland, som medlemsstaterne fastsætter på grundlag af vurderingen af menneskelige aktiviteters indvirkning, jf. artikel 5 i direktiv 2000/60/EF, og oplysningerne om signifikante belastninger, der indsamles i overensstemmelse med punkt 1.4 i bilag II til dette direktiv andre relevante forurenende stoffer, såsom mikroplast (partikler med et højt polymerindhold, og som har en størrelse på mellem 1 nm og 5 mm) eller forurenende stoffer, der er specifikke for et vandløbsopland, som medlemsstaterne fastsætter på grundlag af vurderingen af menneskelige aktiviteters indvirkning, jf. artikel 5 i direktiv 2000/60/EF, og oplysningerne om signifikante belastninger, der indsamles i overensstemmelse med punkt 1.4 i bilag II til dette direktiv

Begrundelse

Mikroplast er en stor forureningskilde, som medlemsstaterne bør overvåge. Ovenfor foreslås en definition, som anvendes af den svenske miljøstyrelse.

Anbefalet ændring 12

Artikel 8, stk. 4

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag I det tilfælde, at en vandleverandør får lov at reducere kontrolhyppigheden, jf. stk. 2 , litra b), skal medlemsstaterne fortsat regelmæssigt kontrollere disse parametre i den vandforekomst, der er omfattet af farevurderingen. I det tilfælde, at en vandleverandør får lov at reducere kontrolhyppigheden, jf. stk. 3 , litra b), skal medlemsstaterne fortsat regelmæssigt kontrollere disse parametre i den vandforekomst, der er omfattet af farevurderingen.

Begrundelse

Henvisningen bør rettes. Dette vedrører stk. 3, litra b).

Anbefalet ændring 13

Artikel 10, stk. 1, litra c)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag verifikation af, om ydeevnen for byggevarer i kontakt med drikkevand er tilstrækkelig i forhold til de væsentlige egenskaber i forbindelse med de grundlæggende krav til bygværker, der er specificeret i punkt 3, litra e), i bilag I til forordning (EU) nr. 305/2011.

Begrundelse

Det anbefales ikke at indføre denne bestemmelse. Forordning (EU) nr. 305/2011 harmoniserer ikke det grundlæggende hygiejne- og sundhedskrav (bilag I, punkt 3, litra e)) for produkter hvad angår produkt- og teststandarder og dermed heller ikke ydeevnedataene for stoffer, der afgives til drikkevand. Den kan derfor ikke med rimelighed danne grundlag for en ordning til forebyggelse af farer for menneskers sundhed. Jf. anbefalet ændring 5 og 6.

Anbefalet ændring 14

Artikel 10, stk. 2, litra c)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag træffe andre foranstaltninger, såsom passende behandlingsteknikker, i samarbejde med vandleverandører med henblik på at ændre vandets sammensætning eller egenskaber inden levering, for derigennem at eliminere eller mindske risikoen for manglende overholdelse af parameterværdierne efter levering

Begrundelse

Denne foranstaltning, hvormed forsyningsselskabet ændrer vandet forud for leveringen til forbrugernes fordelingsnet, så det opfylder parameterværdierne i henhold til bilag I, del C, er ikke gennemførlig. I stedet bør forbrugernes fordelingsnet teknisk og fysisk set etableres og drives på en sådan måde, at parameterværdierne i henhold til bilag I, del C, opfyldes.

Anbefalet ændring 15

Artikel 10, stk. 2, litra d)

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag på behørig vis oplyse og rådgive forbrugere om betingelser for forbrug og brug af vandet og om mulige foranstaltninger for at undgå, at risikoen genopstår på behørig vis oplyse og rådgive forbrugere om betingelser for forbrug og brug af vandet og om mulige foranstaltninger for at undgå, at risikoen for manglende opfyldelse genopstår

Begrundelse

En præcisering af, hvori risikoen består.

Anbefalet ændring 16

Artikel 12, stk. 3

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Uanset om parameterværdierne er overholdt, sørger medlemsstaterne for, at enhver drikkevandsforsyning, der indebærer en potentiel fare for sundheden, forbydes, eller at brugen af vandet begrænses, og at der træffes andre udbedrende foranstaltninger, som er nødvendige af hensyn til sundhedsbeskyttelsen. Uanset om parameterværdierne er overholdt, sørger medlemsstaterne for, at enhver drikkevandsforsyning, der indebærer en potentiel fare for sundheden, forbydes, eller at brugen af vandet begrænses, og at der træffes andre udbedrende foranstaltninger, som er nødvendige af hensyn til sundhedsbeskyttelsen. Medlemsstaterne skal automatisk betragte manglende opfyldelse af minimumskravene til de parameterværdier, der er fastsat i bilag I, del A og B, som en potentiel fare for menneskers sundhed.

Begrundelse

Det automatisk at betragte enhver manglende overholdelse af parameterværdiernes mindstekrav, såsom en enkelt coliform bakterie, turbiditet eller en 10 % overskridelse af en kemisk parameter, som en potentiel fare er et udtryk for overregulering. For det første er WHO's sundhedsrelaterede vurdering af parameterværdier baseret på en forebyggende sundhedstilgang (jf. den nye betragtning 16, hvorefter bestemmelsen om dispensationer i medfør af artikel 9 i direktiv 98/83/EF udgår) og ikke på en umiddelbar potentiel fare. Her foreligger der en modsætning i forhold til WHO. For det andet er bl.a. coliforme bakterier og turbiditet indikatorer for en mulig forurening, der må afklares. Det må erindres, at en eventuel manglende overholdelse af parameterværdierne er forbundet med et krav om at informere forbrugerne. Dette vil med stor sandsynlighed føre til usikkerhed, utryghed og tab af forbrugernes tillid til drikkevandet og kan dermed øge forbruget af flaskevand. Dette er i modstrid med direktivets grundlæggende mål. Man må også huske på, at det i det enkelte tilfælde ikke altid er muligt umiddelbart at træffe foranstaltninger på grund af tekniske forhold. (Jf. anbefalet ændring 17 med henblik på at bibeholde artikel 9 »Dispensationer« i direktiv 98/83/EF.)

Anbefalet ændring 17

Ny artikel »Dispensationer« ifølge artikel 12

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Artikel xx — Dispensationer (artikel 9 i direktiv 98/83/EF) 1. Medlemsstaterne kan dispensere fra de parameterværdier, der er fastsat i bilag I, del B, eller som er fastsat i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, inden for en maksimal værdi, som de fastlægger, såfremt dispensationen ikke indebærer en potentiel fare for sundheden, og såfremt drikkevandsforsyningen i det pågældende område ikke kan opretholdes på nogen anden rimelig måde. Dispensationer skal gælde så kort tid som muligt og ikke længere end tre år; inden dispensationen udløber, skal der foretages en revision for at fastslå, om der er gjort tilstrækkeligt fremskridt. Hvis medlemsstaterne ønsker at give endnu en dispensation, skal de sende revisionen samt en begrundelse for deres beslutning om den anden dispensation til Kommissionen. Denne anden dispensation må heller ikke gælde længere end tre år. 2. Under særlige omstændigheder kan medlemsstaterne sende Kommissionen en ansøgning om en tredje dispensation for en periode på højst tre år. Kommissionen træffer afgørelse om denne ansøgning inden tre måneder. 3. I forbindelse med dispensationer, der er givet i overensstemmelse med stk. 1 og 2, angives følgende: a) årsagen til dispensationen b) den pågældende parameter, tidligere relevante kontrolresultater og den højeste tilladte værdi i henhold til dispensationen c) det geografiske område, mængden af vand, der leveres pr. dag, den berørte befolkning, og om der er nogen relevant levnedsmiddelvirksomhed, der påvirkes d) en passende kontrolplan, om nødvendigt med øget kontrolhyppighed e) et sammendrag af planen for de nødvendige udbedrende foranstaltninger, herunder en tidsplan for arbejdet og et skøn over omkostningerne og bestemmelserne om revision f) den nødvendige varighed af dispensationen. 4. Finder de kompetente myndigheder, at overskridelsen af parameterværdien er ubetydelig, og at udbedrende foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, kan afhjælpe problemet inden for højst 30 dage, behøver kravene i stk. 3 ikke at anvendes. I så fald skal de kompetente myndigheder eller andre relevante organer kun fastsætte den højeste tilladte værdi for den pågældende parameter og tidsfristen for afhjælpning af problemet. 5. Stk. 4 kan ikke længere anvendes, hvis den samme parameterværdi for en given vandforsyning i løbet af de foregående 12 måneder er blevet overskredet i mere end 30 dage sammenlagt. 6. Medlemsstater, som anvender de dispensationer, der er hjemlet i denne artikel, skal sørge for, at den befolkning, der berøres af dispensationen, straks informeres på passende vis om dispensationen og om betingelserne i forbindelse hermed. Derudover sørger medlemsstaterne om nødvendigt for at vejlede befolkningsgrupper, for hvilke dispensationen kan indebære en særlig risiko. Disse forpligtelser gælder ikke for de i stk. 4 omhandlede forhold, medmindre de kompetente myndigheder bestemmer andet. 7. Bortset fra dispensationer, der gives i overensstemmelse med stk. 4, giver medlemsstaterne inden to måneder Kommissionen meddelelse om dispensationer, der vedrører en vandforsyning på mere end 500 m3 pr. dag i gennemsnit eller en befolkning på mere end 5 000 personer, herunder de i stk. 3 omhandlede oplysninger. 8. Denne artikel gælder ikke for drikkevand, der udbydes til salg i flasker eller anden emballage.

Begrundelse

Hvis en manglende overholdelse af parameterværdier ikke frembyder potentielle sundhedsfarer, anbefales det at genindføre de hidtidige bestemmelser i artikel 9 i direktiv 98/83/EF om dispensationer. En given manglende overholdelse udgør ikke nødvendigvis en umiddelbar sundhedsfare, og WHO's sundhedsrelaterede vurdering af parameterværdier er baseret på en forebyggende sundhedstilgang (jf. den nye betragtning 16 — bortfald af artikel 9 i direktiv 98/83/EF).

Anbefalet ændring 18

Artikel 13

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Adgang til drikkevand Adgang til drikkevand 1. Med forbehold af artikel 9 i direktiv 2000/60/EF skal medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger til at forbedre adgangen for alle til drikkevand og fremme brugen heraf på deres område. Dette skal omfatte alle følgende foranstaltninger: 1. Med forbehold af artikel 9 i direktiv 2000/60/EF skal medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger til at forbedre adgangen for alle til drikkevand og fremme brugen heraf på deres område. Under hensyntagen til landdistrikters og øsamfunds fjerne geografiske beliggenhed skal dette omfatte alle følgende foranstaltninger: a) udpegning af mennesker uden adgang til drikkevand og årsager til den manglende adgang (eksempelvis det forhold, at de tilhører en sårbar og marginaliseret befolkningsgruppe), vurdering af mulighederne for at forbedre disse menneskers adgang og oplyse dem om mulighederne for at tilslutte sig fordelingsnettet eller om alternative midler til at få adgang til vandet a) udpegning af mennesker uden adgang til drikkevand og årsager til den manglende adgang (eksempelvis det forhold, at de tilhører en sårbar og marginaliseret befolkningsgruppe), vurdering af mulighederne for at forbedre disse menneskers adgang og oplyse dem om mulighederne for at tilslutte sig fordelingsnettet eller om alternative midler til at få adgang til vandet b) etablering og vedligeholdelse af udstyr udendørs og indendørs med henblik på at give gratis adgang til drikkevand i det offentlige rum b) etablering og vedligeholdelse af udstyr udendørs og indendørs med henblik på at give gratis adgang til drikkevand i det offentlige rum med indførelse af særlige anordninger for at undgå spild c) fremme anvendelsen af drikkevand ved at: c) fremme anvendelsen af drikkevand ved at: i) iværksætte informationskampagner om kvaliteten af vandet i) iværksætte informationskampagner om kvaliteten af vandet ii) tilskynde til at levere vandet i forvaltninger og offentlige bygninger ii) tilskynde til at levere vandet i forvaltninger og offentlige bygninger iii) tilskynde til, at drikkevand stilles til rådighed uden beregning i restauranter, kantiner og i forbindelse med catering. iii) tilskynde til, at drikkevand stilles til rådighed uden beregning i restauranter, kantiner og i forbindelse med catering. 2. Ud fra de oplysninger, som indsamles i henhold til stk. 1, litra a), skal medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger fat sørge for, at sårbare og marginaliserede befolkningsgrupper har adgang til drikkevand. 2. Ud fra de oplysninger, som indsamles i henhold til stk. 1, litra a), skal medlemsstaterne sammen med de kompetente regionale og lokale myndigheder træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sørge for, at sårbare og marginaliserede befolkningsgrupper har adgang til drikkevand. Navnlig bør de lokale myndigheder have indflydelse på de foranstaltninger, der skal sikre adgangen til vand. Det skal også være muligt at anvende vand fra en individuel vandforsyning, forudsat at den kontrolleres og opfylder kvalitetskravene. Har disse befolkningsgrupper ikke adgang til drikkevand, skal medlemsstaterne straks oplyse dem om kvaliteten af det vand, de benytter, og om eventuelle foranstaltninger, der kan træffes for at undgå de skadelige virkninger på menneskers sundhed forårsaget af forurening af drikkevand. Har disse befolkningsgrupper ikke adgang til drikkevand, skal medlemsstaterne straks oplyse dem om kvaliteten af det vand, de benytter, og om eventuelle foranstaltninger, der kan træffes for at undgå de skadelige virkninger på menneskers sundhed forårsaget af forurening af drikkevand.

Begrundelse

Adgang til drikkevand udgør en tjenesteydelse af almen interesse. I mange medlemsstater er kommunerne ved lov pålagt at forsyne befolkningen med drikkevand i tilstrækkelige mængder. Hvis der skulle opstå et problem med drikkevandskvaliteten eller adgangen til drikkevand, bør det være op til medlemsstaterne at undersøge dette problem nærmere. Yderligere hindringer og dermed forbundne finansielle konsekvenser, som der henvises til af bestemte lokale og regionale myndigheder, må dog tackles i samarbejde med disse myndigheder med henblik på at sikre en mere ligelig adgang til vand til gavn for sårbare befolkningsgrupper.

Anbefalet ændring 19

Del B i bilag I — parametre: Pesticider — bemærkninger

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Ved »pesticider« forstås: — organiske insekticider — organiske herbicider — organiske fungicider — organiske nematocider — organiske acaricider — organiske algicider — organiske rodenticider — organiske slimicider — lignende produkter (bl.a. vækstregulatorer) og deres relevante metabolitter, jf. definitionen i artikel 3, nr. 32), i forordning (EF) nr. 1107/2009. Ved »pesticider« forstås: — organiske insekticider — organiske herbicider — organiske fungicider — organiske nematocider — organiske acaricider — organiske algicider — organiske rodenticider — organiske slimicider — lignende produkter (bl.a. vækstregulatorer) og deres relevante metabolitter, jf. definitionen i artikel 3, nr. 32), i forordning (EF) nr. 1107/2009. Parameterværdien gælder for hvert enkelt pesticid. Parameterværdien gælder for hvert enkelt pesticid.

Begrundelse

Forordning (EF) nr. 1107/2009 regulerer »relevante« metabolitter, og i den engelske udgave af forslaget til EU-drikkevandsdirektivets bilag af 1. februar 2018 defineres »(…) and their relevant metabolites (…)«. Det anbefales i overensstemmelse hermed at benytte »relevante« i stedet for »entsprechenden« i den tyske oversættelse. [O.A.: den foreslåede ændring berører ikke den danske tekst.]

Anbefalet ændring 20

Nyt bilag I, del D

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag DEL D Indikatorparametre Tabellen i del C i bilag I til direktiv 98/83/EF indføjes

Begrundelse

De indikatorparametre, der er opført i del C i bilag I til direktiv 98/83/EF, er udgået i direktivforslaget med den begrundelse, at de ikke har nogen sundhedsmæssig relevans. Lugt og smag må imidlertid anses for hygiejnekrav i relation til drikkevandskvaliteten, og disse egenskaber påvirker accepten af postevand. Andre indikatorparametre er anlægsspecifikke og af teknisk art: f.eks. er jern, mangan og turbiditet påkrævet til vurdering af korrosion i lighed med TOC-værdien og pH-værdien med hensyn til anvendelsen af desinfektionsmidler. Det anbefales, at indikatorparametrene genindføres som en tabel i bilag I, del D. Som følge heraf må der endvidere tages hensyn til indikatorparametrene i bilag III, del B, tabel 1 for så vidt angår karakteristikaene for metodens ydeevne.

Anbefalet ændring 21

Anbefalet ændring til følgende kommissionsdokument: COM(2017) 753 final — Del 1

Artikel 14

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag Oplysninger til offentligheden Oplysninger til offentligheden 1. Medlemsstaterne skal sørge for, at tilstrækkelige og aktuelle oplysninger om kvaliteten af drikkevand står til rådighed online for alle personer, som der leveres til, i overensstemmelse med bilag IV. 1. Medlemsstaterne skal sørge for, at tilstrækkelige og aktuelle oplysninger om kvaliteten af drikkevand står til rådighed online for alle personer, som der leveres til, i overensstemmelse med bilag IV. 2. Medlemsstaterne skal sørge for, at alle personer, som der leveres til, regelmæssigt og mindst en gang om året på hensigtsmæssig vis (f.eks. på deres faktura eller intelligente applikationer) uopfordret modtager følgende oplysninger: 2. Medlemsstaterne skal sørge for, at alle personer, som der leveres til, regelmæssigt og mindst en gang om året på hensigtsmæssig vis (f.eks. på deres faktura eller intelligente applikationer) uopfordret modtager følgende oplysninger: a) oplysninger om omkostningsstrukturen for den takst, som opkræves pr. kubikmeter drikkevand inklusive faste og variable omkostninger , idet der som minimum fremlægges omkostninger i relation til følgende elementer: i) foranstaltninger truffet af vandleverandørerne med henblik på farevurderingen i henhold til artikel 8, stk. 5 ii) behandling og distribution af drikkevand iii) spildevandsopsamling og -rensning iv) trufne foranstaltninger ifølge artikel 13 i de tilfælde, hvor vandleverandørerne har truffet sådanne foranstaltninger a) oplysninger om omkostningsstrukturen for den takst, som opkræves pr. kubikmeter drikkevand inklusive faste og variable omkostninger. b) prisen for leveret drikkevand pr. liter og kubikmeter b) prisen for leveret drikkevand pr. liter og kubikmeter c) husholdningens forbrug mindst for hvert år eller pr. faktureringsperiode, sammen med udviklingstendensen i det årlige forbrug (c) husholdningens forbrug mindst for hvert år eller pr. faktureringsperiode, sammen med udviklingstendensen i det årlige forbrug d) sammenligninger af husstandens årlige vandforbrug med et gennemsnitligt forbrug for en husstand i samme kategori d) sammenligninger af husstandens årlige vandforbrug med et gennemsnitligt forbrug for en husstand i samme kategori e) et link til det websted, der indeholder de i bilag IV fastsatte oplysninger. e) et link til det websted, der indeholder de i bilag IV fastsatte oplysninger. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der præciserer formatet af og metoden til at fremlægge de oplysninger, der skal afgives i henhold til første afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 20, stk. 2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der præciserer formatet af og metoden til at fremlægge de oplysninger, der skal afgives i henhold til første afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 20, stk. 2. 3. Stk. 1 og 2 berører ikke anvendelsen af direktiv 2003/4/EF og 2007/2/EF. 3. Stk. 1 og 2 berører ikke anvendelsen af direktiv 2003/4/EF og 2007/2/EF.

Begrundelse

Kravene i artikel 14 er for vidtgående. Information til husstandene skal fokusere på drikkevandets kvalitet. Elementer, som ikke omhandler drikkevandskvaliteten (spildevand, fortrolige dokumenter om behandlingstrin mm.), bør ikke medtages.

Anbefalet ændring 22

Anbefalet ændring til følgende dokument fra Kommissionen: COM(2017) 753 final — Del 1

Bilag IV

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (omarbejdet)

Kommissionens forslag RU's ændringsforslag OPLYSNINGER, DER SKAL STILLES TIL RÅDIGHED FOR OFFENTLIGHEDEN ONLINE OPLYSNINGER, DER SKAL STILLES TIL RÅDIGHED FOR OFFENTLIGHEDEN ONLINE Forbrugerne skal gives adgang til følgende oplysninger online på en brugervenlig og brugertilpasset måde: Forbrugerne skal gives adgang til følgende oplysninger online på en brugervenlig og brugertilpasset måde: 1) angivelse af den relevante vandleverandør 1) angivelse af den relevante vandleverandør 2) de nyeste kontrolresultater for de parametre, som er opført i bilag I, del A og B, herunder prøveudtagningshyppigheden for og beliggenheden af prøveudtagningssteder af relevans for området af interesse for den person, der modtager en levering, tillige med den parameterværdi, som er fastsat i overensstemmelse med artikel 5. Kontrolresultaterne må ikke være ældre end: 2) de nyeste kontrolresultater for de parametre, som er opført i bilag I, del A og B, herunder prøveudtagningshyppigheden for og beliggenheden af prøveudtagningssteder af relevans for området af interesse for den person, der modtager en levering, tillige med den parameterværdi, som er fastsat i overensstemmelse med artikel 5. Kontrolresultaterne må ikke være ældre end: a) en måned for meget store vandleverandører a) en måned for meget store vandleverandører b) seks måneder for store vandleverandører b) seks måneder for store vandleverandører c) et år for små vandleverandører c) et år for små vandleverandører 3) overskrides de i henhold til artikel 5 fastsatte parameterværdier, oplyses om den potentielle fare for folkesundheden og de tilknyttede sundheds- og forbrugerråd eller et hyperlink, hvor der gives adgang til sådanne oplysninger 3) overskrides de i henhold til artikel 5 fastsatte parameterværdier, oplyses om den potentielle fare for folkesundheden og de tilknyttede sundheds- og forbrugerråd eller et hyperlink, hvor der gives adgang til sådanne oplysninger 4) en sammenfatning af den relevante forsyningsrisikovurdering 4) en sammenfatning af den relevante forsyningsrisikovurdering 5) oplysning om følgende indikatorparametre og tilknyttede parameterværdier: 5) oplysning om følgende indikatorparametre og tilknyttede parameterværdier: a) Farve a) Farve b) pH (Brintionkoncentration) b) pH (Brintionkoncentration) c) Ledningsevne c) Ledningsevne d) Jern d) Jern e) Mangan e) Mangan f) Lugt f) Lugt g) Smag g) Smag h) Hårdhed h) Hårdhed i) Mineraler, anioner/kationer opløst i vand: — Borat BO3- — Carbonat CO3 2- — Chlorid Cl- — Fluorid F- — Hydrogencarbonat HCO3- — Nitrat NO3- — Nitrit NO2- — Phosphat PO4 3- — Silikat SiO2 — Sulfat SO4 2- — Sulfid S2- — Aluminium Al — Ammonium NH4 + — Calcium Ca — Magnesium Mg — Kalium K — Natrium Na i) Mineraler, anioner/kationer opløst i vand: — Borat BO3- — Carbonat CO3 2- — Chlorid Cl- — Fluorid F- — Hydrogencarbonat HCO3- — Nitrat NO3- — Nitrit NO2- — Phosphat PO4 3- — Silikat SiO2 — Sulfat SO4 2- — Sulfid S2- — Aluminium Al — Ammonium NH4 + — Calcium Ca — Magnesium Mg — Kalium K — Natrium Na Disse parameterværdier og andre ikke-ioniserede forbindelser og sporstoffer kan angives med en referenceværdi og/eller en forklaring Disse parameterværdier og andre ikke-ioniserede forbindelser og sporstoffer kan angives med en referenceværdi og/eller en forklaring 6) forbrugerrådgivning, bl.a. om hvordan vandforbruget kan reduceres 6) forbrugerrådgivning, bl.a. om hvordan vandforbruget kan reduceres 7) for meget store vandleverandører årlige oplysninger om: 7) for meget store vandleverandører årlige oplysninger om: a) vandsystemets samlede præstationsniveau målt på effektivitet og herunder udsivning og energiforbrug pr. kubikmeter leveret vand a) oplysninger om vandleverandørens ledelse og forvaltning, herunder bestyrelsens sammensætning b) oplysninger om vandleverandørens ledelse og forvaltning, herunder bestyrelsens sammensætning b) årlige leverede vandmængder og udviklingstendenser c) årlige leverede vandmængder og udviklingstendenser c) oplysninger om omkostningsstrukturen for den takst, som forbrugerne skal betale pr. kubikmeter vand inklusive faste og variable omkostninger, idet der som minimum fremlægges omkostninger for energiforbrug pr. kubikmeter leveret vand d) oplysninger om omkostningsstrukturen for den takst, som forbrugerne skal betale pr. kubikmeter vand inklusive faste og variable omkostninger, idet der som minimum fremlægges omkostninger for energiforbrug pr. kubikmeter leveret vand, vandleverandørens forholdsregler med henblik på farevurderingen i medfør af artikel 8, stk. 4, behandling og distribution af drikkevand, spildevandsopsamling og -rensning samt omkostninger til foranstaltninger med henblik på artikel 13 i det omfang, vandleverandørerne har truffet sådanne foranstaltninger d) investeringsbeløbet, leverandøren skønner nødvendigt for at sikre vandforsyningstjenestens finansielle bæredygtighed (herunder vedligeholdelse af infrastruktur) og det faktisk modtagne eller tilbagebetalte investeringsbeløb e) investeringsbeløbet, leverandøren skønner nødvendigt for at sikre vandforsyningstjenestens finansielle bæredygtighed (herunder vedligeholdelse af infrastruktur) og det faktisk modtagne eller tilbagebetalte investeringsbeløb f) typer af anvendt vandbehandling og -desinfektion g) sammenfatning og statistik over forbrugerklager samt rettidighed og tilstrækkelighed for så vidt angår reaktionen på problemer 8) adgang til historiske data vedrørende oplysninger under punkt 2) og 3), som dækker op til 10 år, efter anmodning. 8) adgang til historiske data vedrørende oplysninger under punkt 2) og 3), som dækker op til 10 år, efter anmodning.

Begrundelse

Kravene i artikel 14 til meget store vandleverandører vedrørende de årlige oplysningsforpligtelser over for forbrugerne bør omfatte såvel oplysninger om kvalitetskravene til drikkevand som transparent information om leverede mængder og den dermed forbundne omkostningsstruktur. Dette bør også omfatte oplysninger om de nødvendige investeringer til sikring af vandforsyningen, idet disse omkostninger indgår i forbrugernes udgifter. En videregående oplysningspligt har ingen umiddelbar sammenhæng med forbrugernes vandforsyning. Der bør tages passende højde for kritisk infrastruktur, der spiller en rolle for den offentlige sikkerhed. Forbrugerne bør ikke modtage oplysninger om vandforsyningen, som ikke direkte vedrører kvaliteten og kvantiteten af det leverede vand samt den dermed forbundne omkostningsstruktur. Oplysninger om spildevandsrensning kan ikke helt sidestilles med forbruget af drikkevand. Dette ville være misvisende og rejse tvivlsspørgsmål hos forbrugerne. Information, som vedrører kritisk infrastruktur og samfundets funktionsevne generelt, må ikke gøres offentlig tilgængelig for at undgå skadevirkninger på denne infrastruktur.

II. POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

Generelle bemærkninger

1. ser med tilfredshed på Kommissionens forslag om at omarbejde direktiv 98/83/EF om kvaliteten af drikkevand for på baggrund af den aktuelle tekniske og videnskabelige udvikling at sikre forsyningen med drikkevand af høj kvalitet til forbrugerne i EU's medlemsstater;

2. støtter Kommissionens mål om at beskytte drikkevandskvaliteten mod skadelige påvirkninger af menneskers sundhed med overvågning og overholdelse af mindstekravene i EU-direktivet. Medlemsstaterne spiller dog i kraft af deres overvågning samt forebyggende og udbedrende foranstaltninger en væsentlig rolle på deres regionale og lokale niveau med henblik på inden for rammerne af direktivet at sikre forbrugerne den nødvendige høje drikkevandskvalitet;

3. bifalder navnlig Kommissionens forslag som svar på det europæiske borgerinitiativ om retten til vand (»Right2Water«), som har til formål at sikre adgang for alle til rent og sundt drikkevand som en basal offentlig tjeneste med konkrete foranstaltninger til forbedring af sårbare og marginaliserede gruppers adgang;

4. er af den opfattelse, at der med henblik på en forsvarlig drikkevandsforsyning er behov for minimumskrav til de vigtigste forebyggende sundhedsrelaterede minimumskvalitetsstandarder og parameterværdier, da de er afgørende for de minimumsmål for miljøkvalitetsstandarder, der er nødvendige i henhold til forureneren betaler-princippet og forsigtighedsprincippet. Af hensyn til forbrugerne må foranstaltninger, der i overensstemmelse med Den Europæiske Unions miljøpolitik (artikel 191, stk. 2, i TEUF) og navnlig det gældende vandrammedirektiv lægger særlig vægt på at sikre renholdelsen af overflade- og grundvand, være det første nødvendige skridt, som, hvor det er nødvendigt, må suppleres med »end of pipe«-foranstaltninger;

5. støtter, at kvaliteten af drikkevandsressourcer knyttes tæt sammen med kravene i vandrammedirektivet, særlig artikel 7. I den forbindelse spiller medlemsstaterne på regionalt og lokalt plan i kraft af samarbejdet mellem myndighederne og forsyningsselskaberne en vigtig rolle, der bør understøttes, med henblik på at afdække farer for udnyttelsen af drikkevandsressourcer, hindre forureningen ved kilden og træffe modforholdsregler. Dette har til formål at fremme en forebyggende og bæredygtig høj drikkevandskvalitet for forbrugerne. Kommissionen indfører risikobaserede analyser af afvandingsområder, drikkevandsproduktion og -distribution og installationer i huse med et vist råderum til medlemsstaterne, så de kan fastlægge nærmere bestemmelser. Det udestår stadig at klarlægge ansvarsfordelingen, især når det gælder vandværkernes rolle. Dette skal helst ske på medlemsstatsniveau, så der kan tages korrekt hensyn til de nationale retlige rammer og nærhedsprincippet;

6. deler Kommissionens opfattelse af, at den risikobaserede tilgang med henblik på at hindre skadelige påvirkninger sammenholdt med drikkevandsdirektivet (98/83/EF) må udbygges og effektiviseres for at sikre en høj drikkevandskvalitet. Det begrundes, at hovedinstrumentet for at sikre vandforsyningen skal baseres på WHO's »water safety plan« og de generelle principper i del 2 af standarden DIN EN 15975 med henblik på en farevurdering af vandforekomster, en forsyningssikkerhedsvurdering, som udføres af vandleverandører, og en risikovurdering af forbrugernes fordelingsnet. Det må forventes, at risikovurdering og risikostyring åbner mulighed for en mere effektiv drikkevandsforsyning ud fra de lokale/regionale omstændigheder, og dermed sikring af en drikkevandskvalitet på højt niveau for forbrugerne. Medlemsstaterne skal primært på regionalt og lokalt niveau sikre forbrugerne den nødvendige høje drikkevandskvalitet. Det er vigtigt, at en risikobaseret fremgangsmåde udformes med udgangspunkt i nationale forudsætninger;

7. anerkender, at strenge miljøkrav og bæredygtig arealforvaltning er afgørende faktorer for vandmiljøet og drikkevandskvaliteten. I den henseende bør alle regeringsniveauer fortsætte med at støtte foranstaltninger til dekontaminering af jord og bekæmpelse af diffus forurening, især inden for landbrugs- og skovbrugssektorerne;

8. mener, at der er behov for en lovramme med sundheds- og hygiejnekrav som en forudsætning for at kunne kontrollere kvaliteten af alle materialer og kemikalier, der kommer i kontakt med drikkevand, bl.a. rør i distributionsnettet og kulstøv, der anvendes til rensning. Da der ikke findes et europæisk regelsæt, er kravene forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Forslaget til direktiv giver ikke nogen løsning på den manglende harmonisering af disse regler. Udvalget mener, at det er vigtigt, at der medtages en kontrolramme i drikkevandsdirektivet for at garantere kvaliteten af produkter og materialer, der kommer i kontakt med drikkevandet med henblik på at beskytte drikkevandets kvalitet;

9. fremhæver, at analyser og informationsformidling angående fremskridt og resultater vedrørende fare- og risikovurderinger samt foranstaltninger mod forurenere er af væsentlig betydning. Rapportering om drikkevand og forbrugeroplysninger som en konsekvens heraf skal være målrettet og effektiv, og tilpasningen af rapporteringsforpligtelserne til de nye krav i direktivet, som Kommissionen påtænker, skal afspejle dette. Det skal være klart, at alt drikkevand skal overholde minimumsstandarder for drikkevandskvalitet i henhold til kravene, og at de oplysninger, der skal gives i medfør af direktivet derfor ikke må resultere i konkurrence mellem vandleverandører, da forbrugerne ofte ikke har et valg mellem forskellige leverandører. Vand er et fælles gode, som ikke må føre til konkurrence;

10. Kommissionen foreslår at udvide forbrugerinformationen til områder, der ikke vedrører drikkevandskvaliteten såsom takster, lækager og struktur. Det er udvalgets opfattelse, at dette ikke hører hjemme i drikkevandsdirektivet, der drejer sig om vandkvalitet og beskyttelse af folkesundheden. Medlemsstaterne må selv kunne supplere med oplysninger inden for andre områder. Information om drikkevandskvaliteten må — som det er tilfældet nu — deles via drikkevandsleverandørernes hjemmesider for at sikre, at den er ajourført og relevant for det givne forsyningsområde. Informationsformidlingen bør derfor være koncentreret om vandkvalitet og beskyttelse af folkesundheden;

11. konstaterer med bekymring, at en nylig undersøgelse ( 1 ) har påvist, at mere end 70 % af vandprøver indsamlet i Europa og mere end 80 % indsamlet på verdensplan viste spor af mikroplast, og er enigt i Kommissionens opfordring til overvejelser om et forbud mod mikroplast, der bevidst tilsættes produkter, og som der findes brugbare alternativer til ( 2 )

12. deler Kommissionens mål om at forbedre adgangen til drikkevand for hele den europæiske befolkning og overlade det til medlemsstaterne at sikre dette. Adgang til drikkevand udgør en væsentlig tjenesteydelse af almen interesse. Alene af naturvidenskabelige og tekniske årsager er konkurrence i vandforsyningsnettet umulig, men derudover er der etiske grunde til at undgå en sådan konkurrence;

13. finder, at idet det påtænkes at pålægge medlemsstaterne forpligtelser til at åbne mulighed for fri adgang til udnyttelse af drikkevand og sikre sårbare og marginaliserede befolkningsgrupper adgang til drikkevand i det offentlige rum, kan det i visse tilfælde/for visse lande være relevant at overveje, hvorvidt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet overholdes, da det bemærkes, at målet allerede er opfyldt i tilstrækkelig grad på nationalt/regionalt/lokalt niveau, idet der allerede findes tilstrækkelige bestemmelser herom. Der er derfor tvivlsomt, om der er behov for yderligere handling på EU-niveau og om målet kan opfyldes bedre på EU-niveau.

Særlige bemærkninger

14. Det Europæiske Regionsudvalg henviser til, at forslaget ikke indeholder bestemmelser for forsyningsanlæg, der i gennemsnit leverer mindre end 10 m 3 pr. dag, eller som forsyner færre end 50 personer, såfremt vandet ikke leveres som led i en kommerciel eller offentlig aktivitet. Det bør af hensyn til forbrugere, som forsynes fra sådanne anlæg, kræves, at de forsynes med samme drikkevandskvalitet og samme sundhedsbeskyttelsesniveau, jf. direktivet. For at undgå et lavere sundhedsbeskyttelsesniveau opfordres Kommissionen til også at regulere sådanne anlæg forholdsmæssigt og indføre dispensationer fra dette direktivs bestemmelser for medlemsstaterne, når der ikke kan forventes overskridelser af grænseværdierne;

15. mener, at rapportering og kontrolhyppighed for drikkevandsproducenter, som leverer mindre end 500 m 3 i døgnet, bør være proportional og formålstjenlig. Medlemsstaterne bør have mulighed for at indføre undtagelser fra bestemmelserne, hvis det ikke forventes, at grænseværdierne overskrides;

16. opfordrer til, at alle størrelser af forsyningsanlæg, som der henvises til i direktivet, defineres og angives i artikel 2;

17. er af den opfattelse, at WHO's retningslinjer for drikkevandskvaliteten skal lægges til grund på en ensartet måde ved den sundhedsrelaterede vurdering af parameterværdierne. Parameterværdierne er baseret på de foreliggende videnskabelige data, forsigtighedsprincippet iagttages, og de sikrer et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, således at drikkevand kan benyttes hele livet uden betænkeligheder;

18. henviser til, at Kommissionens forslag ikke indeholder en definition af begrebet »forebyggende benchmarkværdier«. En vurdering i relation til WHO's retningslinjer for drikkevandskvalitet er ikke begrundet på en logisk måde, hvilket kan gøre forbrugerne usikre på drikkevandskvaliteten og påvirke deres accept af drikkevandet;

19. udtrykker kritik af, at direktivforslaget indeholder lavere parameterværdier, end det anbefales af WHO. Dette er i modstrid med praksis for andre regulerede parametre, for hvilke WHO's retningslinjer lægges til grund. Dette skaber usikkerhed hos forbrugerne og udmønter sig i utryghed, ikke alene hvad angår det grundlæggende sundhedsbeskyttelsesniveau, men også betydningen af et stofs relevans for sundheden. Begge dele kan under visse omstændigheder være svært at forklare forbrugerne. Mister forbrugerne tilliden til drikkevandet, kan dette øge forbruget af flaskevand fremover. Dette ville modvirke formålet med direktivforslaget;

20. understreger, at der er en voksende bekymring for den potentielt skadelige effekt af mikroplast i drikkevand. Der er behov for yderligere forskning i disse stoffers nøjagtige virkninger og for at fastlægge pålidelige og effektive målemetoder, men RU finder det vigtigt, at medlemsstaterne og vandleverandører i videst muligt omfang får mulighed for at overvåge forekomsten af mikroplast, og opfordrer Kommissionen til at støtte relevante forskningsaktiviteter;

21. deler ikke opfattelsen af, at enhver manglende overholdelse af parameterværdierne, jf. artikel 12, stk. 3, umiddelbart skal vurderes som en fare. Der er snarere tale om, at overskridelsens omfang i hvert enkelt tilfælde er udslagsgivende for sundhedsfaren, og ud fra en proportionalitetsbetragtning sikrer WHO's forebyggende sundhedsrelaterede tilgang, idet der tages hensyn til allokeringen, at drikkevandsforsyningen ved manglende overholdelse af parameterværdierne sikres midlertidigt uden negative sundhedsmæssige følger. Forsigtighedsprincippet udgør en væsentlig bestanddel af direktiv 98/83/EF, men det opgives fremover ifølge direktivforslaget. Når der konstateres manglende overholdelse af parameterværdierne i en drikkevandsforsyning, vil vandleverandøren i praksis ofte hverken være i stand til at træffe foranstaltninger, der øjeblikkeligt vil løse problemet i fuldt omfang, eller øjeblikkeligt stille en alternativ forsyning til rådighed. Forbrugerne kan bedømme drikkevandskvaliteten negativt, og deres mistede tillid kunne udmønte sig i øget forbrug af flaskevand. Dette ville modvirke formålet med direktivforslaget. Kommissionen opfordres derfor til at genindføre den hidtidige artikel 9 »Dispensationer« i direktiv 98/83/EF;

22. mener, at der, i betragtning af, at der ikke er EU- og nationale retningslinjer for overvågningen af asbest i drikkevand, bør indikatorparametrene fra bilag I overtages i henhold til princippet om forebyggende sundhedsbeskyttelse. I bilaget findes nemlig anlægsspecifikke og tekniske parametre og parameterværdier, som forhindrer at asbestfibre eventuelt frigøres på grund af vand med korrosiv virkning. Derudover bør der være incitamenter til at udskifte cement-asbestrør med andet velegnet materiale i lyset af risikoen for nedsynkning ved jordskælv eller andre hændelser;

23. tilslutter sig ikke Kommissionens forslag om at lade indikatorparametre udgå af bilag I, og opfordrer Kommissionen til at genindføre de indikatorparametre, der findes i del C i bilag I til direktiv 98/83/EF, i forslagets bilag I med parameterværdier. Indikatorparametrene fastsætter hygiejnekrav til drikkevandskvaliteten i form af lugt, smag og behandlingsmetoder. Manglende overholdelse af en indikatorparameterværdi påvirker vandkvaliteten og forbrugernes accept, hvilket kan føre til et øget forbrug af flaskevand. Dette ville modvirke direktivforslagets formål;

24. tilslutter sig ikke Kommissionens forslag om fremover at regulere krav til materialer i kontakt med drikkevand via byggevareforordningen (EU) nr. 305/2011. Stoffer fra andre anvendte materialer end byggevarer kan ligeledes frigives i drikkevand. Drikkevandskvaliteten forringes derved, hvilket mindsker det høje sundhedsbeskyttelsesniveau for forbrugerne. Dette skyldes, at den nødvendige harmonisering af grundlæggende hygiejne- og sundhedskrav ikke er indført i forordning (EU) nr. 305/2011 (bilag I, punkt 3 e) for materialer og produkter i kontakt med drikkevand. Der foreligger pt. ingen harmoniserede standarder angående kontrolkriterier og ydeevne til sundhedsmæssige krav, og fabrikanterne har netop ingen mulighed for at få udarbejdet og attesteret ydeevnedeklarationer. Dertil kommer, at det i forbindelse med markedsførte CE-mærkede byggevarer, ikke ud fra ydeevnedeklarationen (f.eks. om mekanisk modstandsdygtighed) er muligt at fastslå, at menneskers sundhed ikke bringes i fare som følge af migration af stoffer til drikkevand;

25. opfordrer inden for rammerne af drikkevandsdirektivet til, at alle materialer og produkter, som kommer i kontakt med drikkevand, testes og reguleres på grundlag af kravene i drikkevandsdirektivet under iagttagelse af minimerings- og forsigtighedsprincippet. Derved sikres det, at drikkevandskvalitetens sundhedsbeskyttelsesniveau ikke mindskes. Verificerede oplysninger om stoffers migration fra produkter til drikkevand foreligger inden for rammerne af 4MS (Gruppen af 4 medlemsstater), som udgør et gennemprøvet og anmeldt grundlag for indførelse af en EU-dækkende ordning for testning og vurdering af materialer og produkter, som kommer i kontakt med drikkevand.

Bruxelles, den 16. maj 2018. Karl-Heinz LAMBERTZ Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

(1) Rapport fra Orb media, der er baseret på studier foretaget af University of Minnesota og State University of New York, marts 2018.

(2) Gentagelse af opfordring i EP's ENVE-underudvalgs udkast til betænkning af 27. marts 2018 (2018/2035 (INI)).