Forslag til RÅDETS AFGØRELSE til på vegne af Det Europæiske Fællesskab (EF) at tiltræde den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald

(Forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

Den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald "International Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and the Safety of Radioactive Waste Management" (Konventionen) blev frigivet til underskrift i IAEA's hovedkvarter i Wien den 29. september 1997. Den trådte i kraft den 18. juni 2001. Alle EU-medlemsstater (undtagen Portugal) har underskrevet Konventionen, og den forventes ratificeret inden årets udgang.

2. Konventionens omfang og formål

Konvention dækker sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald.

Konventionen har til formål at nå og bevare et højt sikkerhedsniveau i hele verden inden for håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald ved at styrke nationale foranstaltninger og internationalt samarbejde samt i alle faser af håndteringen af brugt brændsel og radioaktivt affald at etablere og bevare effektive forsvarsmekanismer imod mulige farer, således at enkeltpersoner, samfundet og miljøet beskyttes mod ioniserende strålings skadelige virkninger.

De kontraherende parter forpligtes til at tilvejebringe et tilstrækkeligt højt beskyttelsesniveau, som sikrer, at enkeltpersoner, samfundet og miljøet beskyttes i passende omfang, og at de strålingsdoser, arbejdstagerne og befolkningen udsættes for gennem et sådant affaldsbehandlingsanlægs levetid, holdes på så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt. De skal desuden sørge for sikker nedlukning af nukleare anlæg, udarbejde beredskabsplaner og regulere transport på tværs af grænserne.

Hver enkelt kontraherende part forpligtes til, inden for rammerne af sine nationale love, at træffe de lovgivningsmæssige, regulerende og administrative foranstaltninger samt andre skridt, der er nødvendige til opfyldelse af den pågældende parts forpligtelser i henhold til Konventionen.

Konventionen skal bidrage til at sikre at befolkningens helbred og sikkerhed samt miljøet beskyttes så godt som praktisk muligt i fremtiden, også i lande, som eventuelt har begrænset eller utilstrækkelig lovgivning på området.

3. Nuværende situation inden for håndtering af radioaktivt affald i EU og ansøgerlandene

Som alle aktiviteter, hvori der indgår radioaktivitet, har håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald i flere årtier været genstand for omfattende godkendelses- og kontrolordninger på internationalt plan, fællesskabsplan og nationalt plan.

Det Europæiske Atomenergifællesskab - via FFC - og de fleste medlemsstater producerer brugt nukleart brændsel fra kraft- og/eller forskningsreaktorer. Alle medlemsstater og Fællesskabet selv producerer også radioaktivt affald i varierende grad. Radioaktivt affald kan komme fra en lang række menneskelige aktiviteter, herunder kerneenergi, landbrug, medicin, industri og forsknings- og forsvarsprogrammer. Håndteringen af brugt brændsel og bortskaffelsen af radioaktivt affald har et meget højt sikkerhedsniveau inden for EU og forbedres hele tiden.

Der er et stort behov for at forbedre sikkerhedsniveauet på området i de fleste ansøgerlande for at nå de samme høje sikkerhedsstandarder, der gælder i EU på det nukleare område, og som er blandt de bedste i verden.

Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Litauen, Rumænien, Ungarn, Slovakiet og Slovenien har atomkraftværker, som er hovedkilderne til disse landes radioaktive affald. Cypern, Estland, Letland, Malta og Polen har kun forskningsanlæg, hospitaler og industri, som producerer radioaktivt affald.

Håndteringen af brugt brændsel har i den seneste tid fået større betydning i mange CEEC-lande, fordi det er blevet vanskeligt eller endog umuligt for de fleste af landene, at sende det tilbage til Rusland med henblik på oparbejdning eller opbevaring. De eksisterende opbevaringsanlæg i CEEC-landene er for det meste konstrueret i henhold til sovjetiske normer, og nogle af dem ville ikke kunne opfylde de gældende vesteuropæiske sikkherhedskrav.

4. Målsætninger for Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Fællesskab, som afspejles i Konventionens omfang og formål

I præamblen til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab opfordres til inden for rammerne af udviklingen af en kerneenergiindustri at gennemføre "sådanne beskyttelsesforanstaltninger, der vil fjerne farerne for deres befolkningers liv og sundhed" og udtrykker ønsket om at "samarbejde med de internationale organisationer, der er beskæftiget med udviklingen af den fredelige udnyttelse af atomenergi".

Til dette formål "kan Fællesskabet inden for rammerne af sin kompetence indgå aftaler eller overenskomster med .... en international organisation ..... " (Euratom-traktatens artikel 101).

Tanken med Det Europæiske Atomenergifællesskab er først og fremmest beskyttelse af mennesker ("arbejdstagerne og befolkningen") mod farerne ved ioniserende stråling og kun de tilhørende aspekter i miljøet, som er en betingelse for menneskers helbred som f.eks. vand, luft og jord. Miljøet er ikke fastholdt i Euratom-traktaten som et enkeltstående begreb på linje med menneskers sundhed, og dermed heller ikke i den afledte ret.

Derimod er det fastholdt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, parallelt med målsætningen om "beskyttelse af menneskers sundhed", at beskyttelse af miljøet er et ligestillet koncept. Den bestemmer at "Fællesskabets politik på miljøområdet skal bidrage til forfølgelse af ..... mål", nemlig "bevarelse, beskyttelse og ... af miljøkvaliteten". Endvidere "fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer" (EF-traktatens artikel 174, stk. 1).

For at nå disse mål "samarbejder Fællesskabet og medlemsstaterner inden for rammerne af deres respektive beføjelser med tredjelande og de kompetente internationale organisationer" (EF-traktatens artikel 174, stk. 4).

I håndtering af radioaktivt affald indgår en del vigtige miljøbeskyttelsesaspekter, som ikke er dækket af Euratom-traktaten). Der er derfor en væsentlig miljødimension, som, da den ikke er medtaget i Euratom-traktaten, kræver henvisning til miljøbestemmelserne i og som følge af EF-traktaten.

Brugt brændsel og radioaktivt affald udgør en mulig fare og skal håndteres på en sådan måde, at befolkningen og miljøet nu og i fremtiden beskyttes mod farerne ved ioniserende stråling fra affaldet.

Der findes tekniske løsninger, som gør det muligt at opfylde disse målsætninger, og som bygger på fælles principper for et højt sikkerhedsniveau. Medlemsstaternes stadige forbedring og anvendelse af disse løsninger og principper burde medføre et ensartet højt beskyttelsesniveau på deres respektive områder.

Fællesskabet er derfor i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Fælleskab kompetent inden for flere af de områder, som er omfattet af Konventionen. Denne kompetence anvendes internt via gennemførelse af fællesskabslovgivning.

Derfor er det vigtigt, at de to Fællesskaber tiltræder Konventionen sammen med medlemsstaterne.

På denne måde kan Fællesskaberne forfølge traktaternes målsætninger om at beskytte befolkningens sundhed og miljøet inden for rammerne af Konventionen ved at opfylde deres forpligtelser inden for de af deres kompetenceområder, der dækkes af Konventionen. Ligeledes kan de sikre deres egen lovgivnings overensstemmelse med områder, som dækkes af Konventionen.

Et andet vigtigt aspekt er, at Fællesskaberne som fuldgyldig kontrahent i Konventionen, repræsenteret ved Kommissionen, deltager i rapporteringsmøderne.

Det vil på den ene side give Kommissionen fuld adgang til alle oplysninger, som forelægges på møderne, om situationen inden for håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald i alle lande, som er kontrahenter i Konventionen. På den anden side får Kommissionen mulighed for inden for de to Fællesskabers kompetenceområder at deltage aktivt i peer review-processen. For så vidt angår EU's udvidelse med CEEC-lande, ville Kommissionens deltagelse i peer review-processen fremme overførslen af EU's sikkerhedsstandarder inden for brugt brændsel og radioaktivt affald til disse lande, idet de afspejles i Konventionens regler. Samtidig får Kommissionen ved hjælp af rapporterne et bedre overblik over de allerede opnåede resultater.

5. Erklæringer knyttet til nærværende beslutning

Artikel 39, stk. 4, punkt iii) i Konventionen bestemmer, at en international organisations tiltrædelse skal være ledsaget af en erklæring, som fremsendes til depositaren, om

- hvilke stater, der er medlemmer af organisationen

- hvilke af Konventionens artikler, der finder anvendelse på organisationen, og

- omfanget af organisationens kompetence på områder, der er dækket af disse artikler.

De udkast til erklæringer, som er vedlagt udkastene til afgørelser, opfylder dette krav. Hvor det erklæres (tredje afsnit i hver tekst), at det pågældende Fællesskab har kompetence, er det underforstået, at de anførte konventionsartikler automatisk anføres på den liste over artikler, som erklæres at finde anvendelse på det pågældende Fællesskab; det modsatte er dog ikke nødvendigvis tilfældet. I praksis betyder det, at artiklerne i kapitel 6 (Møder mellem de kontraherende parter) og kapitel 7 (Afsluttende og andre bestemmelser) i Konventionen er med på den sidstnævnte liste i overensstemmelse med den praksis der er etableret med erklæringen, der er vedlagt Rådets afgørelse af 7. december 1998 om godkendelse af konventionen om nuklear sikkerhed.

Endelig bør det bemærkes, at det for så vidt angår erklæringer om de respektive Fællesskabers kompetencer, i overensstemmelse med EF-domstolens afgørelse (anført i punkt 6. Konklusion) "I denne henseende er det over for øvrige parter ikke nødvendigt .... at anføre hvorledes kompetencen på dette område er fastsat og fordelt mellem Fællesskabet og medlemsstaterne ..." (artikel 35). Der er derfor ikke henvist til delt kompetence eller enekompetence. Denne udeladelse er bevidst og i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning.

6. Overensstemmelse med EF-retten

EF-retten er i overensstemmelse med den fælles konventions principper og krav.

Der er én undtagelse, nemlig artikel 27, stk. 1, punkt i), om grænseoverskridende transport, hvor det gældende direktiv 92/3/Euratom om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet [1] ikke indeholder krav om, at destinationslandet giver "tilsagn" til udførselsgodkendelsen, som det er tilfældet i den fælles konvention.

[1] EFT L 35 af 12.2.1992, s. 24.

Når det tiltræder den fælles konvention, vil Det Europæiske Atomenergifællesskab derfor være nødt til at tage forbehold vedrørende EF-rettens manglende overensstemmelse med dette særlige krav i den fælles konventions artikel 27, stk. 1, punkt i).

7. Konklusion

Den Europæiske Domstol afsagde følgende erklæring i sin afgørelse 1/78 [2] (pkt. 34): "Når emnet for en aftale eller overenskomst henhører dels under Fællesskabets kompetence [3], dels under medlemsstaterne, skal den fremgangsmåde, der er foreskrevet i traktatens artikel 102 [4] anvendes, hvorefter Fællesskabet kan påtage sig sådanne forpligtelser sammen med medlemsstaterne. Aftaler eller overenskomster af denne art indgås fra Fællesskabets side ifølge den almindelige fremgangsmåde, der er foreskrevet i artikel 101: "For Fællesskabets vedkommende ..... indgås af Kommissionen med Rådets godkendelse".

[2] EF-Domstolens afgørelse 1/78 af 14.11.1978, (1998) ECR 2151.

[3] Det Europæiske Atomenergifællesskab

[4] Euratom-traktaten

For miljømålsætningerne bestemmer EF-traktaten, at "De nærmere bestemmelser vedrørende samarbejdet, for så vidt angår Fællesskabet, kan nedfældes i aftaler mellem dette og de pågældende tredjeparter, idet disse aftaler forhandles og indgås i overensstemmelse med artikel 300" (artikel 174, stk. 4, andet led).

Det foreslås derfor:

at Rådet på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab i henhold til artikel 101, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab godkender

og

at Rådet på Det Europæiske Fællesskabs vegne i henhold til artikel 174, stk. 4, og artikel 300, stk. 2, første stykke, og stk. 3, første stykke, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælleskab tiltræder

den fælles konvention om sikker håndtering af af brugt brændsel og radioaktivt affald (Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and the Safety of Radioactive Waste Management) for så vidt angår områder, som falder inden for et af de to Fælleskabers kompetence.

2001/0225 (CNS)

Forslag til RÅDETS AFGØRELSE til på vegne af Det Europæiske Fællesskab (EF) at tiltræde den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 174, stk. 4, og artikel 300, stk. 2, første stykke, og stk. 3, første stykke,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [5], og

[5] EFT

ud fra følgende betragtninger:

(1) Den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald kunne underskrives fra den 29. september 1997 og frem til den 18. juni 2001, hvor den trådte i kraft.

(2) Konventionen kan nu tiltrædes af regionale organisationer af integrerende eller anden art, forudsat at organisationens medlemmer er suveræne stater, og at den er kompetent til at forhandle, indgå og anvende internationale aftaler inden for områder, som er dækket af Konventionen, og Fællesskabet har valgt at tiltræde konventionen.

(3) På baggrund af Fællesskabet miljøbeskyttelsespolitik, som er fastlagt i artikel 174 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, bør Det Europæiske Fællesskab tiltræde Konventionen.

(4) Ved tiltrædelse af Konventionen, pålægges organisationen i henhold til artikel 39, stk. 4, punkt iii), at fremsende en erklæring til depositaren med angivelse af, hvilke stater, der er medlemmer, hvilke af Konventionens artikler, der finder anvendelse på organisationen, og organisationens kompetence inden for områder, der dækkes af artiklerne -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

1. Det Europæiske Fællesskab tiltræder hermed den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald.

2. Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse.

3. Teksten til Det Europæiske Fællesskabs erklæring i henhold til bestemmelserne i artikel 39, stk. 4, punkt iii) i den fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald er knyttet til denne afgørelse.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG

Udkast til erklæring fra Det Europæiske Fællesskab i henhold til bestemmelserne i artikel 39, stk. 4, punkt iii) i den fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald

Følgende stater er i øjeblikket medlemmer af Det Europæiske Fællesskab: Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Fællesskabet erklærer, at artikel 1 til 4, 6 til 9, 11, 13 til 16, 18, 19 og 29 til 44 i Konventionen finder anvendelse på Fællesskabet.

Fællesskabet har kompetence på de områder, der dækkes af artikel 4, 6 til 11, 13 til 16, 18 og 19 i Konventionen i medfør af artikel 174 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: Nuklear sikkerhed

Aktivitet(er): Euratoms og Det Europæiske Fællesskabs tiltræden til en international konvention - Rådets afgørelse

Titel: At tiltræde den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Fællesskab

1. BUDGETPOST(ER) (nummer og betegnelse)

2. SAMLEDE TAL

2.1. Samlet rammebevilling (del B): .... mio. EUR som forpligtelsesbevilling

2.2. Gennemførelsesperiode:

2.3. Samlet flerårigt skøn over udgifterne

a) Forfaldsplan for forpligtelses-/betalingsbevillinger (finansieringstilskud)

Millioner EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

b) Teknisk og administrativ bistand og støtteudgifter (jf. punkt 6.1.2)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

c) Personale- og andre driftsudgifters samlede budgetvirkninger

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.4. Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

( Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering

( Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag

( Omprogrammeringen kan betyde, at bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale må tages i brug.

2.5. Virkninger for budgettets indtægtsside

( Ingen (vedrører tekniske aspekter ved en foranstaltnings gennemførelse)

ELLER

( Virkninger er følgende:

Bemærk: Alle oplysninger og bemærkninger om beregningsmetoden for virkningerne på indtægtssiden skal vedlægges i et særskilt bilag.

>TABELPOSITION>

(Angiv hver af de berørte budgetposter og indsæt efter behov det nødvendige antal linjer i tabellen, hvis virkningen gør sig gældende for flere budgetposter)

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Euratom-traktatens artikel 101, stk. 2; EF-traktatens artikel 174, stk. 4, og artikel 300, stk. 2, første stykke, og stk. 3, første stykke.

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1. Behov for EU-foranstaltninger

Konvention dækker sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald. Konventionen har til formål at nå og bevare et højt sikkerhedsniveau i hele verden inden for håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald ved at styrke nationale foranstaltninger og internationalt samarbejde samt i alle faser af håndteringen af brugt brændsel og radioaktivt affald at etablere og bevare effektive forsvarsmekanismer imod mulige farer, således at enkeltpersoner, samfundet og miljøet beskyttes mod ioniserende strålings skadelige virkninger.

Fællesskabet er derfor i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Fælleskab kompetent inden for flere af de områder, som er omfattet af Konventionen. Denne kompetence anvendes internt via gennemførelse af fællesskabslovgivning.

Derfor er det vigtigt, at de to Fællesskaber tiltræder Konventionen sammen med medlemsstaterne.

På denne måde kan Fællesskaberne forfølge traktaternes målsætninger om at beskytte befolkningens sundhed og miljøet inden for rammerne af Konventionen ved at opfylde deres forpligtelser inden for de af deres kompetenceområder, der dækkes af Konventionen. Ligeledes kan de sikre deres egen lovgivnings overensstemmelse med områder, som dækkes af Konventionen.

5.2. Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

5.3. Gennemførelsesmetoder

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

IINGEN

6.1. Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

(Beregningsmetoden for de samlede beløb i nedenstående tabel skal fremgå af fordelingen i tabel 6.2.) )

6.1.1. Finansieringsstøtte

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

6.2. Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden)

(Når der er flere aktioner, skal der for de konkrete foranstaltninger under hver aktion gives de oplysninger, der er nødvendige for at anslå arbejdets omfang og omkostninger)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (med 3 decimaler)

>TABELPOSITION>

Om nødvendigt forklares beregningsmetoden.

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRATIONSUDGIFTER

7.1. Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen

>TABELPOSITION>

Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.

(1) Det specificeres, hvilken udvalgstype der er tale om, og hvilken gruppe det tilhører.

I. Samlet årligt beløb (7.2 + 7.3)

II. Foranstaltningens varighed

III. Foranstaltningens samlede omkostninger (I x II) // EUR

År

EUR

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1. Resultatopfølgningssystem

8.2. Hvordan og hvor ofte skal der evalueres-

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

FÆLLES KONVENTION

OM SIKKER BEHANDLING AF BRUGT BRÆNDSEL OG

RADIOAKTIVT AFFALD

FÆLLES KONVENTION

OM SIKKER BEHANDLING AF BRUGT BRÆNDSEL OG

RADIOAKTIVT AFFALD

PRÆAMBEL

KAPITEL 1. FORMÅL, DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1 FORMÅL

Artikel 2 DEFINITIONER

Artikel 3 ANVENDELSESOMRÅDE

KAPITEL 2. SIKKER BEHANDLING AF BRUGT BRÆNDSEL

Artikel 4 ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

Artikel 5 NUVÆRENDE ANLÆG

Artikel 6 PLANLAGTE ANLÆGS BELIGGENHED

Artikel 7 ANLÆGGETS UDFORMNING OG OPFØRELSE

Artikel 8 VURDERING AF ANLÆGGETS SIKKERHED

Artikel 9 ANLÆGGETS DRIFT

Artikel 10 DEPONERING AF BRUGT BRÆNDSEL

KAPITEL 3. SIKKER BEHANDLING AF RADIOAKTIVT AFFALD

Artikel 11 ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

Artikel 12 NUVÆRENDE ANLÆG OG TIDLIGERE PRAKSIS

Artikel 13 PLANLAGTE ANLÆGS BELIGGENHED

Artikel 14 ANLÆGGETS UDFORMNING OG OPFØRELSE

Artikel 15 VURDERING AF ANLÆGGETS SIKKERHED

Artikel 16 ANLÆGGETS DRIFT

Artikel 17 INSTITUTIONELLE FORANSTALTNINGER EFTER LUKNINGEN

KAPITEL 4. ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

Artikel 18 GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER

Artikel 19 LOVGIVNING

Artikel 20 KONTROLMYNDIGHEDEN

Artikel 21 TILLADELSESINDEHAVERENS ANSVAR

Artikel 22 MENNESKELIGE OG FINANSIELLE RESSOURCER

Artikel 23 KVALITETSSIKRING

Artikel 24 STRÅLINGSBESKYTTELSE UNDER DRIFTEN

Artikel 25 KATASTROFEBEREDSKAB

Artikel 26 NEDLUKNING

KAPITEL 5. FORSKELLIGE BESTEMMELSER

Artikel 27 GRÆNSEOVERSKRIDENDE FLYTNING

Artikel 28 UBRUGTE INDKAPSLEDE KILDER

KAPITEL 6. MØDER MELLEM DE KONTRAHERENDE PARTER

Artikel 29 INDLEDENDE MØDE

Artikel 30 RAPPORTBEHANDLINGSMØDER

Artikel 31 EKSTRAORDINÆRE MØDER

Artikel 32 RAPPORTAFLÆGGELSE

Artikel 33 MØDEDELTAGELSE

Artikel 34 MØDEBERETNING

Artikel 35 SPROG

Artikel 36 FORTROLIGHED

Artikel 37 SEKRETARIAT

KAPITEL 7. AFSLUTTENDE OG ANDRE BESTEMMELSER

Artikel 38 BILÆGGELSE AF UOVERENSSTEMMELSER

Artikel 39 UNDERSKRIFT, RATIFICERING, ACCEPT, GODKENDELSE, TILTRÆDELSE

Artikel 40 IKRAFTTRÆDELSE

Artikel 41 ÆNDRING AF KONVENTIONEN

Artikel 42 OPSIGELSE

Artikel 43 DEPOSITAR

Artikel 44 GYLDIGE TEKSTER

PRÆAMBEL

De kontraherende parter,

(i) som er klar over, at drift af atomreaktorer medfører brugt brændsel og radioaktivt affald, og at udnyttelse af andre former for atomteknologi også skaber radioaktivt affald;

(ii) som er klar over, at behandling af både brugt brændsel og radioaktivt affald stiller de samme sikkerhedskrav;

(iii) som kan bekræfte, at det er vigtigt for det internationale samfund at sikre, at de sikkerhedsforanstaltninger, som planlægges og træffes i forbindelse med behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald, er forsvarlige;

(iv) som er klar over, at det er vigtigt at underrette offentligheden om sikkerhedsproblemer i forbindelse med behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald;

(v) som ønsker at fremme effektiv nuklear sikkerhed over hele verden;

(vi) som kan bekræfte, at det endelige ansvar for sikker behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald ligger hos den enkelte stat;

(vii) som anser det for den enkelte stats egen opgave at opstille en politik for brændselskredsløbet, således at nogle stater kan betragte brugt brændsel som en værdifuld ressource, der kan oparbejdes, og andre kan vælge at deponere det;

(viii) som mener, at brugt brændsel og radioaktivt affald, der ikke omfattes af denne konvention, fordi det hører under militær- eller forsvarsprogrammer, bør behandles i overensstemmelse med konventionens krav;

(ix) som kan bekræfte, at internationalt samarbejde i form af bilaterale og multilaterale ordninger og med denne konvention som grundlag er vigtigt for at gøre behandlingen af brugt brændsel og radioaktivt affald mere sikker;

(x) som er opmærksomme på udviklingslandenes og ikke mindst de mindre udviklede landes og overgangsøkonomilandenes behov og på behovet for at udbygge nuværende ordninger, så de kan bidrage til, at disse lande kan opnå denne konventions rettigheder og udføre dens forpligtelser;

(xi) som er overbeviste om, at radioaktivt affald, i den udstrækning sikker behandling af det kan betrygges, bør deponeres i den stat, hvor det er opstået, men som også er klar over, at sikker og effektiv behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald under visse omstændigheder kan foregå på grundlag af aftaler mellem kontraherende parter om den ene parts anvendelse af den andens anlæg, især når affaldet stammer fra fælles projekter;

(xii) som mener, at enhver stat har ret til at forbyde indførsel af brugt udenlandsk brændsel og udenlandsk radioaktivt affald;

(xiii) som henviser til konventionen om nuklear sikkerhed (1994), konventionen om hurtig anmeldelse af kernekraftuheld (1986), konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare (1986), konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer (1980), konventionen om forhindring af havforurening ved dumpning af affald og andre stoffer (ændret 1994) og andre relevante internationale aftaler;

(xiv) som henviser til principperne i de tværinstitutionelle "grundlæggende internationale sikkerhedsstandarder for beskyttelse mod ioniserende stråling og for strålingskilders sikkerhed" (1996), i IAEA's sikkerhedsgrundbegreber "principper for behandling af radioaktivt affald" (1995) og i de nuværende internationale standarder for sikker transport af radioaktivt materiale;

(xv) som henviser til kapitel 22 i Agenda 21, der blev vedtaget af De Forenede Nationers konference for miljø og udvikling i Rio de Janeiro i 1992, hvori det fastslås, at sikker og miljømæssigt forsvarlig behandling af radioaktivt affald er af altovervældende betydning;

(xvi) som finder det ønskeligt, at den særlige internationale kontrolordning for radioaktivt materiale i artikel 1, stk. 3, i Basel-konventionen om kontrol med grænseoverskridende transporter af farligt affald og bortskaffelse heraf (1989), styrkes;

er blevet enige om følgende:

KAPITEL 1. FORMÅL, DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE

ARTIKEL 1. FORMÅL

Formålet med denne konvention er:

(i) at skabe og fastholde et højt sikkerhedsniveau i forbindelse med behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald i hele verden ved at udbygge de nationale ordninger og det internationale samarbejde, herunder også relevant sikkerhedsorienteret teknisk samarbejde

(ii) at sikre effektiv beskyttelse mod mulige risici på alle trin i behandlingen af brugt brændsel og radioaktivt affald, så enkeltpersoner, samfund og miljø nu og for fremtiden beskyttes mod skadelige virkninger af ioniserende stråling på en sådan måde, at den nuværende generations ønsker og behov opfyldes, uden at fremtidige generationers mulighed for at opfylde deres ønsker og behov sættes over styr

(iii) at forhindre strålingsulykker og afhjælpe følgerne af dem, hvis de indtræffer på noget tidspunkt under behandlingen af brugt brændsel eller radioaktivt affald.

ARTIKEL 2. DEFINITIONER

I denne konvention forstås ved:

(a) "lukning", alle aktiviteters ophør nogen tid efter det brugte brændsels eller radioaktive affalds anbringelse på deponeringsanlægget. Det omfatter det sidste arbejde af teknisk eller anden art, som er nødvendigt for at gøre anlægget sikker på længere sigt;

(b) "nedlukning", alle foranstaltninger, som fører til, at et nukleart anlæg, dog ikke et deponeringsanlæg, kan frigives fra lovfæstet kontrol. Disse foranstaltninger omfatter dekontaminerings- og afmonteringsprocesserne;

(c) "udledninger", lovlig, planlagt og kontrolleret afgivelse til omgivelserne af flydende eller luftformigt radioaktivt materiale, der opstår på kontrollerede nukleare anlæg under normal drift inden for grænser, som kontrolmyndigheden har godkendt;

(d) "deponering", anbringelse af brugt brændsel eller radioaktivt affald på et dertil beregnet anlæg uden tanke på generhvervelse;

(e) "tilladelse", en godkendelse, fuldmagt eller bevilling fra kontrolmyndigheden til at udføre aktiviteter i forbindelse med behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald;

(f) "nukleart anlæg", et civilt anlæg og det dertil hørende område med bygninger og udstyr, hvor der fremstilles, forarbejdes, anvendes, behandles, opbevares eller deponeres radioaktivt materiale i et sådant omfang, at det er nødvendigt at træffe sikkerhedsforanstaltninger;

(g) "driftslevetid", det tidsrum, hvori et anlæg til behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald benyttes til sit formål. Hvis det drejer sig om et deponeringsanlæg, begynder tidsrummet, når brugt brændsel eller radioaktivt affald for første gang anbringes på anlægget, og det slutter, når anlægget lukkes;

(h) "radioaktivt affald", luftformigt, flydende eller fast radioaktivt materiale, som den kontraherende part eller en fysisk eller juridisk person, hvis afgørelse accepteres af den kontraherende part, ikke finder yderligere anvendelse for, og som i sin egenskab af radioaktivt affald kontrolleres af en kontrolmyndighed efter den kontraherende parts love og bestemmelser;

(i) "behandling af radioaktivt affald", alle aktiviteter, herunder nedlukningsaktiviteter, i forbindelse med behandling, forbehandling, emballering, opbevaring eller deponering af radioaktivt affald, dog ikke dets bortførsel. Også udledninger kan være omfattet;

(j) "anlæg til behandling af radioaktivt affald", et anlæg, hvis hovedformål er behandling af radioaktivt affald, herunder nukleare anlæg, som er under nedlukning, men kun hvis de af den kontraherende part benyttes som anlæg til behandling af radioaktivt affald;

(k) "kontrolmyndighed", et eller flere organer, som af den kontraherende part har fået juridisk myndighed til at tage sig af sikkerhedsaspekterne i forbindelse med behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald, herunder udstedelse af tilladelser;

(l) "oparbejdning", en proces eller aktivitet, hvis formål er at udvinde radioaktive isotoper af brugt brændsel med henblik på yderligere anvendelse;

(m) "indkapslet kilde", radioaktivt materiale, som er permanent indkapslet i en beholder eller tæt indesluttet og i fast form, dog ikke reaktorbrændselselementer;

(n) "brugt brændsel", nukleart brændsel, som er blevet bestrålet i en reaktorkerne og permanent fjernet fra den;

(o) "behandling af brugt brændsel", alle aktiviteter i forbindelse med behandling eller opbevaring af brugt brændsel, dog ikke dets bortførsel. Også udledninger kan være omfattet;

(p) "anlæg til behandling af brugt brændsel", et anlæg, hvis hovedformål er behandling af brugt brændsel;

(q) "bestemmelsesland", et land, hvortil grænseoverskridende flytning planlægges eller finder sted;

(r) "oprindelsesland", et land, hvorfra grænseoverskridende flytning planlægges eller iværksættes;

(s) "transitland", et andet land end oprindelses- eller bestemmelseslandet gennem hvis territorium en grænseoverskridende flytning planlægges eller finder sted;

(t) "opbevaring", forvaring af brugt brændsel eller radioaktivt affald på et anlæg, der sørger for dets indeslutning, med tanke på senere generhvervelse;

(u) "grænseoverskridende flytning", enhver transport af brugt brændsel eller radioaktivt affald fra oprindelseslandet til bestemmelseslandet.

ARTIKEL 3. ANVENDELSESOMRÅDE

1. Denne konvention gælder sikker behandling af brugt brændsel, som stammer fra drift af civile atomreaktorer. Brugt brændsel, der befinder sig på oparbejdningsanlæg som led i en oparbejdningsproces, omfattes ikke af denne konvention, medmindre den pågældende kontraherende part erklærer, at oparbejdning indgår i behandlingen af brugt brændsel.

2. Konventionen omfatter også sikker behandling af radioaktivt affald, der stammer fra civile anvendelser. Konventionen gælder dog ikke affald, som kun indeholder naturligt forekommende radioaktivt materiale, der ikke stammer fra det nukleare brændselskredsløb, medmindre det drejer sig om en ubrugt, indkapslet kilde, eller det af den pågældende kontraherende part erklæres for radioaktivt affald i denne konventions forstand.

3. Konventionen gælder ikke sikker behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald, der omfattes af militær- eller forsvarsprogrammer, medmindre det af den pågældende kontraherende part erklæres for brugt brændsel eller radioaktivt affald i denne konventions forstand. Konventionen gælder dog sikker behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald fra militær- eller forsvarsprogrammer, hvis dette materiale permanent overføres til civile programmer og behandles inden for dem.

4. Konventionen gælder også udledninger efter bestemmelserne i artikel 4, 7, 11, 14, 24 og 26.

KAPITEL 2. SIKKER BEHANDLING AF BRUGT BRÆNDSEL

ARTIKEL 4. ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at enkeltpersoner, samfund og miljø beskyttes i tilstrækkelig grad mod strålingsfarer på alle trin i behandlingen af brugt brændsel.

Samtidig træffer de kontraherende parter alle nødvendige foranstaltninger for

(i) at sikre, at risikoen ved residualvarme, som opstår under behandlingen af brugt brændsel, og bortledningen af den, behandles forsvarligt

(ii) at sikre, at dannelsen af radioaktivt affald i forbindelse med behandling af brugt brændsel, holdes på det mindst mulige i overensstemmelse med den vedtagne politik for brændselskredsløbet

(iii) at tage hensyn til sammenhængen mellem de forskellige trin i behandlingen af brugt brændsel

(iv) at sørge for effektiv beskyttelse af enkeltpersoner, samfund og miljø ved på nationalt plan at benytte formålstjenlige beskyttelsesmetoder, som på grundlag af den nationale lovgivning er godkendt af kontrolmyndigheden og bygger på internationalt anerkendte kriterier og standarder

(v) at tage hensyn til biologisk, kemisk og anden risiko i forbindelse med behandlingen af brugt brændsel

(vi) at søge at undgå aktiviteter, hvis følger for fremtidige generationer efter al sandsynlighed kan forventes at blive større end dem, den nuværende generation anser for tilladelige

(vii) at søge at undgå at pålægge fremtidige generationer unødvendige byrder.

ARTIKEL 5. NUVÆRENDE ANLÆG

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at gennemgå sikkerheden på alle anlæg til behandling af brugt brændsel, som forefindes på det tidspunkt, hvor konventionen træder i kraft for den pågældende kontraherende part, og for om nødvendigt at sikre, at alle praktisk mulige forbedringer for at øge disse anlægs sikkerhed foretages.

ARTIKEL 6. PLANLAGTE ANLÆGS BELIGGENHED

1. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der for planlagte anlæg til behandling af brugt brændsel indføres og benyttes en procedure, hvorefter

(i) alle lokalitetsbestemte forhold, der kan påvirke sikkerheden i anlæggets driftslevetid, vurderes

(ii) anlæggets indflydelse på enkeltpersoners, samfundets og miljøets sikkerhed vurderes

(iii) oplysninger om anlæggets sikkerhed stilles til rådighed for offentligheden

(iv) der føres samråd med kontraherende parter, som kan påvirkes af anlæggets nære beliggenhed, og der efter anmodning overlades dem almindelige oplysninger om anlægget, så de kan bedømme dets sandsynlige følger for sikkerheden på deres territorium.

2. De kontraherende parter træffer samtidig alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne anlæg anbringes efter de almindelige sikkerhedsbestemmelser i artikel 4, så de ikke får uacceptable virkninger for andre kontraherende parter.

ARTIKEL 7. ANLÆGGETS UDFORMNING OG OPFØRELSE

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) der ved udformning og opførelse af anlæg til behandling af brugt brændsel træffes passende foranstaltninger for at begrænse eventuel strålings virkninger på enkeltpersoner, samfund og miljø, det gælder også virkninger som følge af udledninger eller ukontrollerede udslip

(ii) der på udformningsstadiet tages hensyn til planudkast og eventuelt også tekniske bestemmelser for nedlukning af anlæg til behandling af brugt brændsel

(iii) den teknologi, der benyttes ved udformning og opførelse af anlæg til behandling af brugt brændsel, bygger på erfaring, forsøg eller analyse.

ARTIKEL 8. VURDERING AF ANLÆGGETS SIKKERHED

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) der, før et anlæg til behandling af brugt brændsel opføres, foretages en systematisk vurdering af den sikkerheds- og miljørisiko, anlægget indebærer i hele sin driftslevetid

(ii) der, før et anlæg til behandling af brugt brændsel sættes i drift, udarbejdes detaljerede, ajourførte fremstillinger af sikkerheds- og miljøvurderingerne, hvis det anses for nødvendigt at supplere de vurderinger, der omtales i stk. (i).

ARTIKEL 9. ANLÆGGETS DRIFT

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) driftstilladelsen til et anlæg til behandling af brugt brændsel bygger på de nødvendige vurderinger i henhold til artikel 8 og gøres afhængig af et indkøringsprogram, som viser, at anlægget er opført i overensstemmelse med bestemmelserne for udformning og sikkerhed

(ii) driftsbegrænsninger og driftsbetingelser fastsættes og ændres efter behov på grundlag af forsøg, driftsmæssige erfaringer og vurderingerne i artikel 8

(iii) drift, vedligeholdelse, overvågning, inspektion og afprøvning af anlæg til behandling af brugt brændsel sker efter fastlagte procedurer

(iv) anlæg til behandling af brugt brændsel kan få teknisk bistand på alle sikkerhedsområder i hele deres driftslevetid

(v) tilladelsens indehaver i tide indberetter hændelser, som berører sikkerheden, til kontrolmyndigheden

(vi) der udarbejdes programmer for indsamling og analyse af relevante driftserfaringer, og at væsentlige resultater tages til følge

(vii) der på grundlag af oplysninger om anlægget til behandling af brugt brændsel, indsamlet i hele dets driftslevetid, udarbejdes nedlukningsplaner, som ajourføres efter behov og gennemgås af kontrolmyndigheden.

ARTIKEL 10. DEPONERING AF BRUGT BRÆNDSEL

Hvis en kontraherende part har afsat brugt brændsel til deponering efter sin egen lovgivning, skal deponeringen være i overensstemmelse med bestemmelserne for deponering af radioaktivt affald i kapitel 3.

KAPITEL 3. SIKKER BEHANDLING AF RADIOAKTIVT AFFALD

ARTIKEL 11. ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige bestemmelser for at sikre, at enkeltpersoner, samfund og miljø beskyttes i tilstrækkelig grad mod strålings- og andre farer på alle trin i behandlingen af radioaktivt affald.

Samtidig træffer de kontraherende parter alle nødvendige foranstaltninger for

(i) at sikre, at risikoen ved residualvarme, som opstår under behandlingen af radioaktivt affald, og bortledningen af den, behandles forsvarligt

(ii) at sikre, at dannelsen af radioaktivt affald holdes på det mindst mulige

(iii) at tage hensyn til sammenhængen mellem de forskellige trin i behandlingen af radioaktivt affald

(iv) at sørge for effektiv beskyttelse af enkeltpersoner, samfund og miljø ved på nationalt plan at benytte formålstjenlige beskyttelsesmetoder, som på grundlag af den nationale lovgivning er godkendt af kontrolmyndigheden og bygger på internationalt anerkendte kriterier og standarder

(v) at tage hensyn til biologisk, kemisk og anden risiko i forbindelse med behandlingen af brugt brændsel

(vi) at søge at undgå aktiviteter, hvis følger for fremtidige generationer efter al sandsynlighed kan forventes at blive større end dem, den nuværende generation anser for tilladelige

(vii) at søge at undgå at pålægge fremtidige generationer unødvendige byrder.

ARTIKEL 12. NUVÆRENDE ANLÆG OG TIDLIGERE PRAKSIS

De kontraherende parter træffer til sin tid hver især alle nødvendige foranstaltninger for

(i) at gennemgå sikkerheden på alle anlæg til behandling af radioaktivt affald, som forefindes på det tidspunkt, hvor konventionen træder i kraft for den pågældende kontraherende part, og om nødvendigt for at sikre, at alle praktisk mulige forbedringer for at øge disse anlægs sikkerhed foretages

(ii) at gennemgå følgerne af tidligere praksis for at afgøre, om der er behov for indgreb af hensyn til strålingsbeskyttelsen ud fra den betragtning, at begrænsning af skader ved begrænsning af dosis bør være tilstrækkeligt til at begrunde de ulemper og omkostninger, herunder også samfundsmæssige omkostninger, indgrebet medfører.

ARTIKEL 13. PLANLAGTE ANLÆGS BELIGGENHED

1. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der for planlagte anlæg til behandling af radioaktivt affald indføres og benyttes en procedure, hvorefter

(i) alle lokalitetsbestemte forhold, der kan påvirke sikkerheden på anlægget i dets driftslevetid og på deponeringsanlægget efter dets lukning, vurderes

(ii) anlæggets mulige indflydelse på enkeltpersoners, samfundets og miljøets sikkerhed, herunder de lokale forholds mulige udvikling på deponeringsanlægget efter dets lukning, vurderes

(iii) oplysninger om anlæggets sikkerhed stilles til rådighed for offentligheden

(iv) der føres samråd med kontraherende parter, som kan påvirkes af anlæggets nære beliggenhed, og der efter anmodning overlades dem almindelige oplysninger om anlægget, så de kan bedømme dets sandsynlige følger for sikkerheden på deres territorium.

2. De kontraherende parter træffer samtidig alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne anlæg anbringes efter de almindelige sikkerhedsbestemmelser i artikel 11, så de ikke får uacceptable virkninger for andre kontraherende parter.

ARTIKEL 14. ANLÆGGETS UDFORMNING OG OPFØRELSE

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) der ved udformning og opførelse af anlæg til behandling af radioaktivt affald træffes passende foranstaltninger for at begrænse eventuel strålings virkninger på enkeltpersoner, samfund og miljø, det gælder også virkninger som følge af udledninger og ukontrollerede udslip

(ii) der på udformningsstadiet tages hensyn til planudkast og eventuelt også tekniske bestemmelser for nedlukning af anlæg til behandling af radioaktivt affald, der ikke benyttes som deponeringsanlæg

(iii) der på udformningsstadiet udarbejdes tekniske bestemmelser for lukning af deponeringsanlæg

(iv) den teknologi, der benyttes ved udformning og opførelse af anlæg til behandling af radioaktivt affald, bygger på erfaring, forsøg eller analyse.

ARTIKEL 15. VURDERING AF ANLÆGGETS SIKKERHED

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) der, før et anlæg til behandling af radioaktivt affald opføres, foretages en systematisk vurdering af den sikkerheds- og miljørisiko, anlægget indebærer i hele sin driftslevetid

(ii) der, før et deponeringsanlæg opføres, foretages en systematisk vurdering af sikkerheds- og miljørisikoen i tidsrummet efter lukningen, og at resultatet vurderes på grundlag af de kriterier, kontrolmyndigheden har opstillet

(iii) der, før et anlæg til behandling af radioaktivt affald sættes i drift, udarbejdes detaljerede, ajourførte fremstillinger af sikkerheds- og miljøvurderingerne, hvis det anses for nødvendigt at supplere de vurderinger, der omtales i stk. (i).

ARTIKEL 16. ANLÆGGETS DRIFT

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) driftstilladelsen til et anlæg til behandling af radioaktivt affald bygger på de nødvendige vurderinger i henhold til artikel 15 og gøres afhængig af et indkøringsprogram, som viser, at anlægget er opført i overensstemmelse med bestemmelserne for udformning og sikkerhed

(ii) driftsbegrænsninger og driftsbetingelser fastsættes og ændres efter behov på grundlag af forsøg, driftsmæssige erfaringer og vurderingerne i artikel 15

(iii) drift, vedligeholdelse, overvågning, inspektion og afprøvning af anlæg til behandling af radioaktivt affald sker efter fastlagte procedurer. For deponeringsanlægs vedkommende benyttes de derved opnåede resultater til kontrol og korrektion af tidligere antagelser og til ajourføring af de vurderinger, der i henhold til artikel 15 foretages i tidsrummet efter lukningen.

(iv) anlæg til behandling af radioaktivt affald kan få teknisk bistand på alle sikkerhedsområder i hele deres driftslevetid

(v) der benyttes procedurer for karakterisering og udskillelse af radioaktivt affald

(vi) tilladelsens indehaver i tide indberetter hændelser, som berører sikkerheden, til kontrolmyndigheden

(vii) der udarbejdes programmer for indsamling og analyse af relevante driftserfaringer, og at væsentlige resultater tages til følge

(viii) der på grundlag af oplysninger om anlæg til behandling af radioaktivt affald, der ikke benyttes til deponering indsamlet i hele deres driftslevetid, udarbejdes nedlukningsplaner, som ajourføres efter behov og gennemgås af kontrolmyndigheden

(ix) der på grundlag af oplysninger om deponeringsanlæg fra hele deres driftslevetid udarbejdes lukningsplaner, som ajourføres efter behov og gennemgås af kontrolmyndigheden.

ARTIKEL 17. INSTITUTIONELLE FORANSTALTNINGER EFTER LUKNINGEN

Når et deponeringsanlæg lukkes, træffer de kontraherende parter hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) alle rapporter om anlæggets beliggenhed, udformning og beholdninger, som kontrolmyndigheden har forlangt, bevares

(ii) aktiv eller passiv institutionel kontrol, f.eks. overvågning eller adgangsbegrænsning, foretages, hvis det er nødvendigt og

(iii) der foretages de nødvendige indgreb, hvis der under aktiv institutionel kontrol påvises et uforudset udslip af radioaktivt materiale til omgivelserne.

KAPITEL 4. ALMINDELIGE SIKKERHEDSBESTEMMELSER

ARTIKEL 18. GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER

De kontraherende parter træffer i henhold til deres egen lovgivning hver især de nødvendige lovgivningsmæssige, administrative og andre foranstaltninger for at opfylde de forpligtelser, denne konvention pålægger dem.

ARTIKEL 19. LOVGIVNING

1. De kontraherende parter indfører og opretholder hver især en lovgivning for sikker behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald.

2. Denne lovgivning skal indeholde bestemmelser om:

(i) indførelse af nationale sikkerhedsforskrifter og regler for strålingsbeskyttelse

(ii) en ordning for udstedelse af tilladelse til behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald

(iii) en ordning for forbud mod at drive anlæg til behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald uden tilladelse

(iv) en ordning for fyldestgørende institutionel kontrol, lovpligtig inspektion og dokumentation og rapportering

(v) håndhævelse af gældende regler og af tilladelsens betingelser

(vi) en klar ansvarsfordeling mellem de organer, som inddrages i behandlingen af brugt brændsel og radioaktivt affald på de forskellige trin.

3. Når de kontraherende parter overvejer at behandle radioaktivt materiale som radioaktivt affald, skal de tage tilstrækkeligt hensyn til denne konventions målsætninger.

ARTIKEL 20. KONTROLMYNDIGHEDEN

1. De kontraherende parter opretter eller udpeger hver især en kontrolmyndighed, som skal udføre den lovgivning, der omtales i artikel 19, og udstyres med tilstrækkelig myndighed, kompetence og finansielle og menneskelige ressourcer til at kunne udføre sine opgaver.

2. De kontraherende parter træffer i henhold til deres egen lovgivning alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kontrolfunktionen reelt er uafhængig af opgaver, som inddrager andre organer i behandlingen af brugt brændsel eller radioaktivt affald og forskrifterne for det.

ARTIKEL 21. TILLADELSESINDEHAVERENS ANSVAR

1. De kontraherende parter sikrer hver især, at hovedansvaret for en sikker behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald ligger hos den pågældende tilladelsesindehaver, og træffer hver især de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle tilladelsesindehavere opfylder deres forpligtelser.

2. Hvis der ikke findes nogen tilladelsesindehaver eller anden ansvarlig, ligger ansvaret hos den kontraherende part, der har den juridiske myndighed over det brugte brændsel eller det radioaktive affald.

ARTIKEL 22. MENNESKELIGE OG FINANSIELLE RESSOURCER

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at

(i) anlæg til behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald kan disponere over kvalificeret personale til sikkerhedsbetonede opgaver i hele deres driftslevetid

(ii) anlæg til behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald kan disponere over tilstrækkelige finansielle midler til at opretholde sikkerheden i hele deres driftslevetid og garantere nedlukning

(iii) der afsættes tilstrækkelige finansielle midler til, at de relevante institutionelle kontrol- og overvågningsordninger kan videreføres i det tidsrum, som anses for nødvendigt efter lukningen af deponeringsanlæg.

ARTIKEL 23. KVALITETSSIKRING

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der indføres tilstrækkelige kvalitetssikringsprogrammer for sikker behandling af brugt brændsel og radioaktivt affald, og at de benyttes.

ARTIKEL 24. STRÅLINGSBESKYTTELSE UNDER DRIFTEN

1. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for, at det på anlæg til behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald i hele deres driftslevetid sikres, at

(i) de ansattes og offentlighedens udsættelse for stråling fra anlægget holdes på så lavt et niveau, som det under hensyntagen til de økonomiske og samfundsmæssige forhold er praktisk muligt

(ii) ingen enkeltpersoner under normale forhold udsættes for strålingsdoser, der overskrider nationale dosisgrænser, som bygger på internationalt anerkendte standarder for strålingsbeskyttelse og

iii) der træffes foranstaltninger for at forhindre uforudsete og ukontrollerede udslip af radioaktivt materiale til omgivelserne.

2. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udledningerne begrænses,

(i) så udsættelse for stråling holdes på så lavt et niveau, som det under hensyntagen til de økonomiske og samfundsmæssige forhold er praktisk muligt og

(ii) så ingen enkeltpersoner under normale forhold udsættes for strålingsdoser, der overskrider nationale dosisgrænser, som bygger på internationalt anerkendte standarder for strålingsbeskyttelse

3. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der, hvis der i et nukleart anlægs driftslevetid sker et uforudset eller ukontrolleret udslip af radioaktivt materiale til miljøet, træffes tilstrækkelige modforanstaltninger til at bekæmpe udslippet og afhjælpe dets virkninger.

ARTIKEL 25. KATASTROFEBEREDSKAB

1. De kontraherende parter sikrer hver især, at anlæg til behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald både før og under driften har tilstrækkelige beredskabsplaner for selve anlægget og om nødvendigt også for dets omgivelser. Disse beredskabsplaner afprøves med passende mellemrum.

2. De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at opstille og afprøve beredskabsplaner for deres territorium, hvis der er risiko for, at territoriet berøres af en strålingsulykke på et anlæg til behandling af brugt brændsel eller radioaktivt affald i dets nærhed.

ARTIKEL 26. NEDLUKNING

De kontraherende parter træffer hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre betryggende nedlukning af nukleare anlæg. Disse foranstaltninger skal sikre, at

(i) kvalificeret personale og tilstrækkelige finansielle midler står til rådighed

(ii) bestemmelserne i artikel 24 om strålingsbeskyttelse under driften, udledninger og uforudsete og ukontrollerede udslip følges

(iii) bestemmelserne i artikel 25 om katastrofeberedskab følges og

(iv) datamateriale, som har betydning for nedlukningen, opbevares.

KAPITEL 5. FORSKELLIGE BESTEMMELSER

ARTIKEL 27. GRÆNSEOVERSKRIDENDE FLYTNING

1. Kontraherende parter, som foretager en grænseoverskridende flytning, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at flytningen sker i overensstemmelse med denne konventions og andre bindende internationale aftalers bestemmelser.

Det indebærer samtidig, at

(i) den kontraherende part, som er oprindelsesland, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den grænseoverskridende flytning er godkendt og kun finder sted efter anmeldelse til bestemmelseslandet og med dets samtykke

(ii) grænseoverskridende flytning gennem transitlande følger de internationale bestemmelser, som gælder for det særlige transportmiddel, der benyttes

(iii) den kontraherende part, som er bestemmelsesland, kun indvilger i grænseoverskridende flytning, hvis den har den administrative og tekniske kapacitet og det lovgivningsmæssige grundlag, der kræves for at kunne behandle brugt brændsel eller radioaktivt affald i overensstemmelse med denne konvention

(iv) den kontraherende part, som er oprindelsesland, kun godkender en grænseoverskridende flytning, hvis den på grundlag af bestemmelseslandets indvilgelse kan godtgøre, at kravene i pkt. iii) er opfyldt, inden flytningen finder sted

(v) den kontraherende part, som er oprindelsesland, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tillade tilbageførsel til sit territorium, hvis en grænseoverskridende flytning ikke kan fuldføres i overensstemmelse med denne artikel, medmindre der kan træffes en anden sikker ordning.

2. De kontraherende parter tillader ikke, at deres brugte brændsel eller radioaktive affald sendes til opbevaring eller deponering på bestemmelsessteder, som ligger syd for 60°'s sydlig bredde.

3. Intet i denne konvention er til hindring for:

(i) at skibe og fly fra alle stater kan udnytte rettigheder og friheder, som er fastsat i forbindelse med hav- eller flodsejlads og luftfart i international ret

(ii) at en kontraherende part, som modtager eksporteret radioaktivt affald til oparbejdning, kan tilbagesende eller træffe foranstaltninger til at tilbagesende det radioaktive affald og andre produkter fra det til oprindelseslandet efter oparbejdningen

(iii) at en kontraherende part kan eksportere sit brugte brændsel med henblik på oparbejdning

(iv) at en kontraherende part, som modtager eksporteret brugt brændsel til oparbejdning, kan tilbagesende eller træffe foranstaltninger til at tilbagesende det radioaktive affald og andre produkter, som skyldes oparbejdningen, til oprindelseslandet.

ARTIKEL 28. UBRUGTE INDKAPSLEDE KILDER

1. De kontraherende parter træffer på grundlag af deres egen lovgivning hver især alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at besiddelse, genbehandling eller deponering af ubrugte indkapslede kilder omgives af betryggende sikkerhed.

2. De kontraherende parter tillader, at ubrugte indkapslede kilder kan vende tilbage til deres territorium, når de på grundlag af deres egen lovgivning har accepteret, at de ubrugte indkapslede kilder kan sendes tilbage til en producent, som er i stand til at tage dem i forvaring.

KAPITEL 6. MØDER MELLEM DE KONTRAHERENDE PARTER

ARTIKEL 29. INDLEDENDE MØDE

1. De kontraherende parter afholder et indledende møde senest seks måneder efter denne konventions ikrafttrædelsestidspunkt.

2. På dette møde

(i) fastsætter de kontraherende parter tidspunktet for det første af de rapportbehandlingsmøder, der omtales i artikel 30. Dette rapportbehandlingsmøde afholdes snarest muligt, dvs. senest 30 måneder efter denne konventions ikrafttrædelsestidspunkt.

(ii) udarbejder de kontraherende parter forretningsorden og finansieringsbestemmelser, som de vedtager ved konsensus

(iii) opstiller de kontraherende parter i overensstemmelse med forretningsordenen

(a) retningslinjer for udarbejdelse og udformning af de nationale rapporter, der skal indsendes i henhold til artikel 32

(b) tidspunktet for disse rapporters indsendelse

(c) proceduren for rapporternes behandling.

3. Enhver stat eller regional organisation med integrations- eller andre formål, som ratificerer, accepterer, godkender, tiltræder eller stadfæster denne konvention, kan, selv om konventionen for dens vedkommende endnu ikke er trådt i kraft, deltage i det indledende møde, som om den var part i konventionen.

ARTIKEL 30. RAPPORTBEHANDLINGSMØDER

1. De kontraherende parter afholder møder for at behandle de rapporter, der indsendes i henhold til artikel 32.

2. På disse møder

(i) fastsætter de kontraherende parter tidspunktet for det næste møde, dog må der højst gå tre år mellem hvert møde

(ii) kan de kontraherende parter behandle de ordninger, som er truffet i henhold til artikel 29, stk. 2, og vedtage ændringer ved konsensus, medmindre andet er fastsat i forretningsordenen. De kan også ved konsensus ændre forretningsordenen og finansieringsbestemmelserne.

3. På rapportbehandlingsmøderne skal de kontraherende parter hver især have rimelig lejlighed til at drøfte de rapporter, de øvrige kontraherende parter har indsendt, og søge dem klarlagt.

ARTIKEL 31. EKSTRAORDINÆRE MØDER

Der afholdes ekstraordinært møde mellem de kontraherende parter

(i) hvis det på et møde vedtages af et flertal af de tilstedeværende, stemmeafgivende kontraherende parter hvis en af de kontraherende parter skriftligt anmoder om det; eller

(ii) mødet finder da sted senest seks måneder efter det tidspunkt, hvor de kontraherende parter er blevet underrettet om denne anmodning, og sekretariatet (jf. artikel 37),, har fået meddelelse om, at den støttes af et flertal af de kontraherende parter.

ARTIKEL 32. RAPPORTAFLÆGGELSE

1. I overensstemmelse med artikel 30 indsender de enkelte kontraherende parter en national rapport til hvert rapportbehandlingsmøde mellem de kontraherende parter. Denne rapport skal behandle de foranstaltninger, som er blevet truffet for at opfylde konventionens enkelte krav. Den skal desuden gøre rede for den pågældende kontraherende parts

(i) politik for behandling af brugt brændsel

(ii) praksis i forbindelse med behandling af brugt brændsel

(iii) politik for behandling af radioaktivt affald

(iv) praksis i forbindelse med behandling af radioaktivt affald

(v) kriterier for bestemmelse og klassificering af radioaktivt affald.

2. Rapporten skal endvidere indeholde

(i) en liste over anlæg, som behandler brugt brændsel, og som omfattes af denne konvention, deres beliggenhed, hovedformål og væsentligste karakteristika

(ii) en opgørelse over brugt brændsel, som omfattes af denne konvention, og som dels er under opbevaring, dels blevet deponeret. Opgørelsen skal indeholde en beskrivelse af materialet med foreliggende oplysninger om dets masse og samlede aktivitet

(iii) en liste over anlæg, som behandler radioaktivt affald, og som omfattes af denne konvention, deres beliggenhed, hovedformål og væsentligste karakteristika

(iv) en opgørelse over radioaktivt affald, der omfattes af denne konvention, og som

(a) opbevares på anlæg til behandling af radioaktivt affald og anlæg, der indgår i det nukleare brændselskredsløb

(b) er blevet deponeret eller

(c) skyldes tidligere praksis.

Opgørelsen skal indeholde en beskrivelse af materialet og andre relevante oplysninger som volumen eller masse, aktivitet og specifikke radionuklider

(v) en liste over nukleare anlæg, som er under nedlukning, og nedlukningsaktiviteternes status på disse anlæg.

ARTIKEL 33. MØDEDELTAGELSE

1. De kontraherende parter deltager i de kontraherende parters møder, hvor de hver især repræsenteres af en delegeret og af stedfortrædere, eksperter og rådgivere efter behov.

2. De kontraherende parter kan ved konsensus indbyde enhver mellemstatslig organisation med kompetence inden for de områder, konventionen omfatter, til at overvære møder eller særlige samlinger som observatør. Observatørerne skal på forhånd skriftligt acceptere bestemmelserne i artikel 36.

ARTIKEL 34. MØDEBERETNING

De kontraherende parter vedtager ved konsensus et dokument, som henvendes til offentligheden, hvori der gøres rede for de emner, som er blevet drøftet, og de konklusioner, som er nået på de kontraherende parters møder.

ARTIKEL 35. SPROG

1. De kontraherende parters mødesprog er arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk, medmindre andet er fastsat i forretningsordenen.

2. De rapporter, der indsendes i henhold til artikel 22, udarbejdes på den pågældende kontraherende parts nationale sprog eller på et vedtaget fællessprog, som fastsættes i forretningsordenen. Udarbejdes rapporten på et andet sprog end fællessproget, vedlægger den pågældende kontraherende part en oversættelse til fællessproget.

3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 sørger sekretariatet mod vederlag for, at rapporter, der indsendes på andre mødesprog, oversættes til fællessproget.

ARTIKEL 36. FORTROLIGHED

1. Denne konventions bestemmelser berører ikke de kontraherende parters rettigheder og forpligtelser til i henhold til deres egen lovgivning at beskytte oplysninger mod at komme til uvedkommendes kendskab. I denne artikel forstås ved "oplysninger" bl.a. oplysninger, som drejer sig om national sikkerhed eller fysisk beskyttelse af nukleart materiale, oplysninger, som beskyttes af intellektuelle ejendomsrettigheder eller industriel eller erhvervsmæssig fortrolighed, samt personlige oplysninger.

2. Når en kontraherende part på grundlag af denne konvention videregiver oplysninger, den betragter som beskyttede i overensstemmelse med stk. 1, må disse oplysninger kun benyttes til det formål, de er blevet stillet til rådighed for, og deres fortrolige karakter skal respekteres.

3. Når det gælder oplysninger om brugt brændsel eller radioaktivt affald, som i kraft af artikel 3, stk. 3, omfattes af denne konvention, berører konventionens bestemmelser ikke de kontraherende parters ret til selv at afgøre:

(i) om disse oplysninger skal betragtes som hemmelige eller på anden måde beskyttes mod videregivelse

(ii) om oplysninger af den i pkt. (i) nævnte art skal videregives på grundlag af denne konvention og

(iii) hvilke fortrolighedsbetingelser der skal knyttes til disse oplysninger, hvis de videregives på grundlag af denne konvention.

4. Drøftelserne på de møder, der afholdes i henhold til artikel 30 for at behandle de nationale rapporter, er fortrolige.

ARTIKEL 37. SEKRETARIAT

1. Den Internationale Atomenergiorganisation (i det følgende benævnt "organisationen" ) varetager sekretariatsopgaverne i forbindelse med de kontraherende parters møder.

2. Sekretariatsopgaverne består i

(i) at indkalde til de i artikel 29, 30 og 31 omtalte møder mellem de kontraherende parter, forberede dem og assistere ved dem

(ii) at sende de kontraherende parter de oplysninger, som modtages eller udarbejdes i overensstemmelse med denne konvention.

Organisationens udgifter til udførelse af de i pkt. (i) og (ii) nævnte opgaver afholdes af organisationen selv over dens normale budget.

3. De kontraherende parter kan ved konsensus anmode organisationen om at bistå de kontraherende parters møder på andre måder. Organisationen kan yde denne bistand, hvis det kan ske inden for rammerne af dens program og normale budget. Er dette ikke muligt, kan organisationen kun være behjælpelig i så henseende, hvis der skaffes frivillige midler fra andre kilder.

KAPITEL 7. AFSLUTTENDE OG ANDRE BESTEMMELSER

ARTIKEL 38. BILÆGGELSE AF UOVERENSSTEMMELSER

Opstår der uoverensstemmelse om denne konventions fortolkning eller anvendelse mellem to eller flere kontraherende parter, fører de samråd med hinanden på et af de kontraherende parters møder for at få uoverensstemmelsen bilagt. Fører samrådet ikke til noget resultat, kan den internationale rets mæglings- og voldgiftsordninger, herunder gældende regler og praksis i IAEA, benyttes.

ARTIKEL 39. UNDERSKRIFT, RATIFICERING, ACCEPT, GODKENDELSE, TILTRÆDELSE

1. Denne konvention kan underskrives af alle stater i organisationens hovedsæde i Wien fra den 29. september 1997 til sin ikrafttrædelse.

2. Konventionen forudsætter de underskrivende staters ratificering, accept eller godkendelse.

3. Efter sin ikrafttrædelse kan konventionen tiltrædes af alle stater.

4. (i) Denne konvention kan efter stadfæstelse eller tiltrædelse underskrives af regionale organisationer med integrations- eller andre formål, hvis disse organisationer består af selvstændige stater og har kompetence til at forhandle, indgå og anvende internationale aftaler på de områder, konventionen omfatter.

(ii) Inden for deres kompetenceområde udøver og opfylder sådanne organisationer på egne vegne de rettigheder og forpligtelser, som konventionen giver kontraherende stater.

(iii) Når en sådan organisation bliver part i konventionen, sender den depositaren (jf. artikel 43) en erklæring, som opregner dens medlemsstater og angiver, hvilke af konventionens artikler den omfattes af, og hvilken kompetence den har på det område, disse artikler gælder.

(iv) En sådan organisation har ingen stemmer ud over dem, der tildeles dens medlemsstater.

5. Ratificerings-, accepterings-, godkendelses-, tiltrædelses- eller stadfæstelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.

ARTIKEL 40. IKRAFTTRÆDELSE

1. Denne konvention træder i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for det 25. ratificerings-, accepterings- eller godkendelseinstruments deponering hos depositaren, idet 15 af disse 25 instrumenter skal være afleveret af stater med af et virksomt atomkraftværk.

2. For stater eller regionale organisationer med integrations- eller andre formål, der ratificerer, accepterer, godkender, tiltræder eller stadfæster denne konvention efter tidspunktet for deponering af det sidste instrument, som kræves for at opfylde betingelserne i stk. 1, træder konventionen i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for den pågældende stats eller organisations aflevering af det relevante instrument hos depositaren.

ARTIKEL 41. ÆNDRING AF KONVENTIONEN

1. Enhver kontraherende part kan foreslå ændring af konventionen. Ændringsforslag drøftes på et rapportbehandlingsmøde eller et ekstraordinært møde.

2. Teksten til ændringsforslag og begrundelsen for dem sendes til depositaren, der videresender forslaget til de kontraherende parter senest 90 dage før det møde, hvor forslaget skal behandles. Bemærkninger, som modtages til et sådant forslag, rundsendes af depositaren til de kontraherende parter.

3. De kontraherende parter afgør efter behandling af ændringsforslaget, om det skal vedtages ved konsensus, eller om det, på grund af manglende enighed, skal forelægges en diplomatisk konference. En beslutning om at forelægge ændringsforslag for en diplomatisk konference kræver afstemning med to tredjedeles flertal blandt de tilstedeværende, stemmeafgivende kontraherende parter, dog skal mindst halvdelen af de kontraherende parter være til stede på afstemningstidspunktet.

4. Den diplomatiske konference, som skal behandle og vedtage ændringer til denne konvention, sammenkaldes af depositaren og afholdes senest et år efter, at der er truffet beslutning herom i overensstemmelse med denne artikels stk. 3. Den diplomatiske konference søger på enhver måde at sikre, at ændringsforslagene vedtages ved konsensus. Er dette ikke muligt, vedtages de med to tredjedeles flertal blandt alle kontraherende parter.

5. Ændringer af denne konvention, som vedtages i overensstemmelse med stk. 3 og 4, ratificeres, accepteres, godkendes eller stadfæstes af de kontraherende parter og træder i kraft for de kontraherende parter, der har ratificeret, accepteret, godkendt eller stadfæstet dem, på den halvfemsindstyvende dag efter depositarens modtagelse af de relevante instrumenter fra mindst to tredjedele af de kontraherende parter. For en kontraherende part, som ratificerer, accepterer, godkender eller stadfæster de pågældende ændringer på et senere tidspunkt, træder de i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter tidspunktet for den pågældende kontraherende part, deponering af de relevante instrumenter.

ARTIKEL 42. OPSIGELSE

1. Enhver kontraherende part kan opsige denne konvention ved skriftlig henvendelse til depositaren.

2. Opsigelsen træder i kraft et år efter tidspunktet for depositarens modtagelse af henvendelsen eller på et senere tidspunkt, som er angivet i den.

ARTIKEL 43. DEPOSITAR

1. Organisationens generaldirektør er depositar for denne konvention.

2. Depositaren underretter de kontraherende parter om

(i) konventionens underskrivelse og deponeringen af ratificerings-, accepterings-, godkendelses-, tiltrædelses- eller stadfæstelsesinstrumenter i overensstemmelse med artikel 39

(ii) tidspunktet for konventionens ikrafttrædelse i overensstemmelse med artikel 40

(iii) meddelelser om opsigelse af konventionen og tidspunktet for dem i overensstemmelse med artikel 42

(iv) ændringsforslag til konventionen, som forelægges af de kontraherende parter, ændringer, som vedtages af den relevante diplomatiske konference eller på de kontraherende parters møder og tidspunktet for deres ikrafttrædelse i overensstemmelse med artikel 41.

ARTIKEL 44. GYLDIGE TEKSTER

Denne konventions original, hvis arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske tekst alle har samme gyldighed, deponeres hos depositaren, som sender bekræftede kopier af den til de kontraherende parter.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF HAR UNDERTEGNEDE BEFULDMÆGTIGEDE UNDERSKREVET DENNE KONVENTION.

Udfærdiget i Wien den femte september nittenhundredeogsyvoghalvfems.