4. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 117/11 
Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/93/EØF om foranstaltninger mod 
indslæbning i medlemsstaterne af skadegørere på planter eller planteprodukter 
KOM(88) 170 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 18. april 1988) 
(88/C 117/10) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved direktiv 77/93/EØF ('), senest ændret ved direktiv 
87/298/EØF (2), fastsatte Rådet foranstaltninger mod 
indslæbning i medlemsstaterne af skadegørere på planter 
eller planteprodukter; beskyttelsen af planter mod 
sådanne skadegørere er absolut nødvendig for at øge 
produktiviteten i landbruget, som er et af målene for den 
fælles landbrugspolitik; 
lovgivningen i de franske oversøiske departementer om 
beskyttelse af plantesundheden er ikke blevet afstemt 
med bestemmelserne i direktiv 77/93/EØF; på grund af 
deres omfattende handel med planter og planteprodukter 
med den resterende del af Fællesskabet er det nu ønske­
ligt at lade bestemmelserne i nævnte direktiv gælde for 
dem; på grund af den særlige karakter, som landbrugs­
produktionen i de franske oversøiske departementer har, 
bør der indføres yderligere foranstaltninger, som beskyt­
telsen af plantesundheden og plantelivet dér berettiger 
til; bestemmelserne i direktiv 77/93/EØF bør også 
udvides, så de kommer til at omfatte foranstaltninger 
mod indslæbning af skadegørere til de franske oversøiske 
departementer fra andre dele af Frankrig; 
det har vist sig at være nødvendigt at præcisere 
forskriften i artikel 9, stk. 1, i direktiv 77/93/EØF om, 
at det officielle plantesundhedscertifikat, der kræves i 
henhold til artikel 7, skal udstedes i oprindelseslandet for 
de pågældende planter, planteprodukter eller andre 
objekter; undtagelserne fra denne forskrift bør defineres 
mere generelt, så det ikke er nødvendigt at ændre artikel 
9, stk. 1, når Kommissionen foretager en relevant 
ændring af direktivets bilag IV; 
foruden at fastsætte bestemmelser om kontrol i afsender­
medlemsstaterne giver direktiv 77/93/EØF på nuvæ­
rende tidspunkt også mulighed for kontrol i bestemmel­
sesmedlemsstaterne; af hensyn til de frie varebevægelser i 
(') EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 20. 
O EFT nr. L 151 af 11. 6. 1987, s. 1. Fællesskabet, når det gælder planter og planteprodukter, 
som er af afgørende betydning for landbrugets produkti­
vitet og bidrager til, at den fælles landbrugspolitik 
fungerer efter hensigten, bør sidstnævnte kontrol gradvis 
reduceres, og der bør etableres en bedre ligevægt mellem 
afsendermedlemsstaten og bestemmelsesmedlemsstaten 
med hensyn til kontrol med større ansvar for først­
nævnte; artikel 11 i direktiv 77/93/EØF bør ændres i 
overensstemmelse hermed; 
der bør i visse tilfælde være mulighed for, at den i artikel 
12, stk. 1, i direktiv 77/93/EØF fastsatte officielle 
undersøgelse af planter, planteprodukter og andre 
objekter, der kommer fra tredjelande, foretages af 
Kommissionen i oprindelsestredjelandet; 
det har også vist sig, at det ikke længere er berettiget, at 
der udelukkende gives tilladelse til undtagelser fra de 
generelle regler, som der træffes afgørelse om i henhold 
til artikel 14, stk. 3, i direktiv 77/93/EØF, efter anmod­
ning fra de pågældende medlemsstater, og at de kun er 
gældende for disse medlemsstater; det forekommer 
berettiget at lade sådanne undtagelser gælde for samtlige 
medlemsstater, medmindre det fastsættes på fællesskabs­
plan, at risikoen for spredning af skadegørere ikke er 
elimineret for visse dele af Fællesskabets vedkommende; 
det har vist sig nødvendigt at forbedre den måde, sikker­
hedsklausulen i artikel 15 i direktiv 77/93/EØF virker 
på, med henblik på at skabe mulighed for en hurtigere, 
mere omfattende og mere effektiv fællesskabsaktion i 
tilfælde, hvor denne klausul anvendes; sikkerhedsforan­
staltninger bør normalt træffes af den medlemsstat, 
problemet stammer fra, og Kommissionen bør have mere 
omfattende beføjelser i forbindelse med medlemssta­
ternes indførelse af sikkerhedsforanstaltninger; 
for at forbedre effektiviteten af Fællesskabets beslut­
ningsproces bør procedurerne i artikel 16, stk. 4, og 
artikel 17, stk. 4, i direktiv 77/93/EØF ændres; 
foranstaltningerne, der træffes med henblik på gradvis at 
reducere bestemmelsesmedlemsstaternes kontrol, vil 
nødvendiggøre en styrkelse af kontrollen, der foretages 
af afsendermedlemsstaterne; det forekommer derfor 
nødvendigt at udbygge Fællesskabets plantesundhedsun­
dersøgelser for at få den nuværende plantesundhedsord­
ning i Fællesskabet til at fungere bedre med henblik på at 
øge landbrugets produktivitet og gennemføre enheds­
markedet i 1992, men især med henblik på at styrke 
Nr. C 117/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 5. 88 
tilliden til at plantesundhedskontrol, der foretages af 
planter eller planteprodukter, som er bestemt til handel 
inden for Fællesskabet; 
de udbyggede fællesskabsundersøgelser bør foretages af 
eksperter, der er ansat af Kommissionen, og tillige af 
eksperter, der er ansat af medlemsstaterne, og som stilles 
til rådighed for Kommissionen; 
disse eksperters rolle bør nærmere fastlægges i forbin­
delse med de aktiviter, Fællesskabets piantesundhedsord-
ning kræver — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 77/93/EØF foretages følgende ændringer: 
1. Artikel 1 ændres således: 
a) i stk. 2 udgår »i de franske oversøiske departe­
menter eller« 
b) som stk. 3 indsættes: 
»3. Beskyttelsesforanstaltninger, der er beretti­
gede af hensyn til beskyttelsen af plantesund­
heden og plantelivet i de franske oversøiske 
departementer, og som supplerer dem, der er 
fastsat i dette direktiv, kan indføres efter frem­
gangsmåden i artikel 16. 
Dette direktiv vedrører også beskyttelsesforan­
staltninger mod indslæbning af skadegørere i de 
franske oversøiske departementer fra andre dele 
af Frankrig.« 
2. Artikel 9, stk. 1, affattes således: 
»1. Med forbehold af artikel 7 og 8 foreskriver 
medlemsstaterne, at de i bilag IV, del A, anførte 
planter, planteprodukter og andre objekter, som har 
deres oprindelse i en medlemsstat eller i et tredje­
land, kun må indføres til en anden medlemsstat, når 
de ledsages af det officielle plantesundhedscertifikat, 
der kræves i henhold til artikel 7 udstedt i oprindel­
seslandet. De skal være ledsaget af dette certifikat 
eller af en bekræftet kopi heraf. Disse bestemmelser 
finder ikke anvendelse: 
— når det gælder træ, hvis det i henhold til de 
særlige krav i bilag IV, del A, er tilstrækkeligt, at 
det er afbarket 
— når det gælder andre tilfælde, hvis de særlige 
krav i bilag IV, del A, også kan opfyldes andre 
steder end på produktionsstedet.« 
3. I artikel 11, stk. 1, første punktum, ændres »ved 
indførelsen« til »i tilfælde af indførelse«. 
4. I artikel 11, stk. 1, andet punktum, udgår litra b). 5. I artikel 11, stk. 3, andet afsnit, andet punktum, 
ændres »en tredjedel« til »en vis procentdel«. 
6. I artikel 11, stk. 3, andet afsnit, indsættes følgende 
punktum: 
»Denne procentdel kan fastsættes efter fremgangs­
måden i artikel 16. Den skal være mindre end 33, 
og den skal gradvis reduceres til nul inden den 
31. december 1990.« 
7. I artikel 11 indsættes som stk. 3a: 
»3a. Den i stk. 1, litra a), omhandlede dokument­
kontrol og den i stk. 1, litra e), omhandlede 
kontrol af identiteten må kun gennemføres på 
det tidspunkt og det sted, hvor fortoldning eller 
andre administrative formaliteter i forbindelse 
med varebevægelser afsluttes. Medlemsstaterne 
må ikke kræve, at sådanne formaliteter afsluttes 
ved en grænse mellem medlemsstaterne. Efter 
fremgangsmåden i artikel 16 fastsættes det 
inden den 31. december 1989, hvilken 
procentdel af sendingerne der kan underkastes 
lejlighedsvis dokumentkontrol og kontrol af 
identiteten ved udtagning af stikprøver. Denne 
procentdel skal være mindre end 33 og skal 
gradvis reduceres til nul inden den 31. 
december 1991.« 
8. Artikel 11, stk. 4, affattes således: 
»4. Hvis det konstateres, at en del af planterne, 
planteprodukterne eller de andre objekter er 
angrebet af de i bilag I og II anførte skadegørere, 
forbydes indførelsen af den øvrige del af partiet 
ikke, såfremt der ikke består nogen mistanke om, at 
denne del er angrebet, og såfremt det må anses for 
udelukket, at en opdeling medfører udbredelse af 
skadegørerne.« 
9. I artikel 12 indsættes som stk. 5: 
»5. Det kan i tekniske ordninger, der træffes 
mellem Kommissionen og visse tredjelande og 
godkendes efter fremgangsmåden i artikel 16, 
aftales, at de i stk. 1, litra a), omhandlede undersø­
gelser foretages af Kommissionen på det pågældende 
tredjelands område i samarbejde med vedkommende 
lands officielle plantebeskyttelsesmyndighed.« 
10. I artikel 14, stk. 2, andet punktum, indsættes 
følgende efter »efter vedtagelsen af omtalte 
bestemmelser«: 
»og i givet fald efter undersøgelser af de pågældende 
planter eller planteprodukter foretaget af Kommis­
sionen i oprindelseslandet.« 
11. I artikel 14, stk. 3, første punktum, udgår »efter 
anmodning«. 
12. I artikel 14, stk. 3, indsættes følgende afsnit: 
4. 5. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 117/13 
»Tilladelserne skal gælde for alle medlemsstater, og 
alle medlemsstater skal tillade indførelse af planter, 
planteprodukter eller andre objekter, der forhandles 
i en anden medlemsstat i overensstemmelse med 
betingelserne i tilladelsen, medmindre det fastslås, at 
risikoen for spredning af skadegørere gennem det 
pågældende produkt i visse regioner ikke er elimi­
neret, idet der tages hensyn til forskellene i de land­
brugsmæssige og økologiske forhold. I sådanne 
tilfælde skal de pågældende medlemsstater udtryk­
kelig fritages for de forpligtelser, der følger af oven­
nævnte bestemmelser, i de beslutninger, hvori tilla­
delserne gives. Risikoen vurderes på grundlag af de 
foreliggende videnskabelige og tekniske oplysninger; 
er disse oplysninger utilstrækkelige, suppleres de 
med yderligere indhentning af oplysninger eller i 
givet fald med undersøgelser foretaget af Kommis­
sionen af planterne, planteprodukterne eller andre 
objekter i oprindelseslandet.« 
13. Artikel 15 affattes således: 
»Artikel 15 
1. Hver enkelt medlemsstat giver omgående 
Kommissionen og de øvrige medlemsstater meddel­
else om enhver forekomst eller mistanke om fore­
komst af skadegørere på dens område, uanset om de 
er anført i bilagene. Den giver også Kommissionen 
og de øvrige medlemsstater meddelelse om de foran­
staltninger, den har truffet. Disse foranstaltninger 
skal være af en sådan art, at de fjerner enhver risiko 
for spredning af den pågældende skadegører på 
Fællesskabets område. 
2. Når en medlemsstat finder, at der er overhæn­
gende fare for indslæbning i eller spredning på dens 
område af skadegørere fra tredjelande, skal den, 
uanset om disse skadegørere er anført i bilagene, 
omgående underrette Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater herom. 
Med hensyn til de sendinger planter, plantepro­
dukter eller andre objekter, der anses for at udgøre 
en fare, træffer den pågældende medlemsstat om­
gående de fornødne foranstaltninger for at beskytte 
Fællesskabet mod denne fare og giver Kommissionen 
og de øvrige medlemsstater meddelelse herom. 
3. I de i stk. 1 eller 2 omhandlede tilfælde kan 
Kommissionen foretage omgående undersøgelser på 
stedet. Under alle omstændigheder skal Kommis­
sionen, hvis den mener, at de i stk. 1 omhandlede 
foranstaltninger er utilstrækkelige, eller såfremt stk. 
2 finder anvendelse, inden for den kortest mulige tid 
træffe sådanne foranstaltninger, som den finder, at 
situationen kræver. 
4. I de i stk. 1 eller 2 omhandlede tilfælde under­
søger Kommissionen hurtigst muligt situationen 
inden for Den Stående Komité for Plantesundhed. 
Kommissionen kan træffe de fornødne foranstalt­
ninger efter fremgangsmåden i artikel 17. Kommis­
sionen skal følge situationens udvikling og skal efter samme fremgangsmåde ændre eller ophæve de i 
dette stykke og i stk. 3 nævnte foranstaltninger, som 
udviklingen måtte kræve det. 
5. I det omfang det viser sig nødvendigt, vedtager 
Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 16 
gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.« 
14. I slutningen af artikel 16, stk. 4, andet afsnit, og 
artikel 17, stk. 4, andet afsnit, udgår »medmindre 
Rådet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse 
foranstaltninger«. 
15. Som artikel 19a indsættes: 
»Artikel 19a 
1. For at sikre korrekt og ensartet anvendelse af 
dette direktiv, og uden at det berører den kontrol, 
der foretages af medlemsstaterne, kan Kommis­
sionen lade eksperter foretage kontrol. I de relevante 
tilfælde foretages denne kontrol på stedet. 
2. De i stk. 1 omhandlede eksperter kan være: 
— ansat af Kommissionen 
— ansat af medlemsstaterne og stillet til rådighed 
for Kommissionen midlertidigt eller ad hoc. 
3. Ved gennemførelsen af deres opgaver kan 
eksperterne: 
— kontrollere undersøgelser som omhandlet i 
artikel 6 og kontrollere eller foretage undersø­
gelser som omhandlet i artikel 12, stk. 1 
— udøve de i artikel 12, stk. 5, og artikel 14, stk. 2 
og 3, anførte aktiviteter 
— foretage de i artikel 15, stk. 3, omhandlede 
undersøgelser 
— bistå Kommissionen i de i stk. 6 omhandlede 
anliggender 
— gennemføre enhver anden opgave, der tildeles 
dem efter fremgangsmåden i artikel 16. 
4. Med henblik på gennemførelsen af de i stk. 3 
omhandlede opgaver kan eksperterne på de samme 
betingelser som dem, der er gældende for nationale 
inspektører: 
— inspicere planteskoler, bedrifter og andre steder, 
hvor planter, planteprodukter eller andre 
objekter bestemt til indførelse i medlemsstater 
dyrkes, produceres, forarbejdes eller oplagres 
— inspicere steder, hvor undersøgelser som 
omhandlet i artikel 6 eller undersøgelser som 
omhandlet i artikel 12 foretages 
— rådføre sig med embedsmænd fra medlemssta­
ternes officielle plantebeskyttelsesmyndigheder 
Nr. C 117/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 5. 88 
— ledsage nationale inspektører i forbindelse med 
disses aktiviteter med henblik på anvendelsen af 
dette direktiv. 
5. Medlemsstaterne drager omsorg for, at eksper­
terne uhindret kan gennemføre deres opgaver og 
stiller alle de til gennemførelsen af disse opgaver 
nødvendige faciliteter til rådighed for dem, herunder 
laboratorieudstyr og laboratoriepersonale. 
6. Kommissionen: 
— etablerer et informationsnet for nye tilfælde af 
skadegørere 
— fremsætter anbefalinger om udarbejdelse af med­
delelser til vejledning af eksperterne og nationale 
inspektører ved udøvelsen af deres aktiviteter. 
For at bistå Kommissionen i sidstnævnte opgave 
giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om deres foreliggende nationale inspektionsprocedurer 
på plantesundhedsområdet. 
7. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestem­
melser til denne artikel efter fremgangsmåden i 
artikel 16.« 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne sætter de fornødne love og admi­
nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 1. januar 1989. 
2. Medlemsstaterne giver omgående Kommissionen 
meddelelse om alle love og administrative bestemmelser, 
der vedtages for at gennemføre dette direktiv. Kommis­
sionen underretter de øvrige medlemsstater herom. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Forslag til Rådets direktiv om niende ændring af direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnær­
melse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af 
markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater 
KOM(88) 190 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 20. april 1988) 
(88/C 117/11) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der skal vedtages foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det indre marked inden 
den 31. december 1992; det indre marked omfatter et område uden indre grænser med fri 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; 
ikke blot pentachlorphenol (CAS nr. 87-86-5), men også forbindelser heraf, er farlige stoffer 
for mennesker og miljø, herunder navnlig vandmiljøet; der bør fastsættes bestemmelser for 
anvendelsen af disse stoffer; 
visse medlemsstater har allerede vedtaget begrænsning af anvendelsen eller markedsføringen af 
de ovennævnte stoffer eller præparater med indhold heraf, hvilket indvirker direkte på det 
indre markeds oprettelse og funktion; det er derfor nødvendigt at foretage en indbyrdes tilnær­
melse af medlemsstaternes lovgivning på området og dermed ændre bilag I til Rådets direktiv 
76/769/EØF ('), senest ændret ved direktiv — 
(') EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 201.