Flere medlemsstater giver en detaljeret beskrivelse af deres system for udvælgelse af de bedrifter, der skal inspiceres, hvilket også bekræfter anvendelsen af en risikobaseret tilgang. Desuden skal det absolutte antal inspektioner i henhold til EU-retten stå i et rimeligt forhold til produktionens størrelse og det antal dyr, der er involveret.

Kommissionens kontroller viser, at medlemsstaterne har indført et risikobaseret system for udvælgelse af steder til inspektion. En betydelig årsag til at udføre risikobaserede dyrevelfærdsinspektioner på bedrifter var forordning (EF) Nr. 882/2004 om offentlig kontrol og krydsoverensstemmelseskontroller for enkeltbetalinger til bedrifter .

Endelig modtager Kommissionen af og til klager vedrørende en eller flere medlemsstaters angivelige manglende anvendelse af EU-retten. Disse klager kan også give et værdifuldt indblik i områder, hvor borgerne oplever, at der ikke sker korrekt håndhævelse.

For det andet skal hver medlemsstat sikre, at dyrevelfærdsinspektioner udføres i overensstemmelse med de regler for offentlig kontrol, der er fastsat i forordning (EF) nr. 882/2004 . De nationale kompetente myndigheder er ansvarlige for årligt at aflægge rapport til Kommissionen om resultaterne af disse inspektioner. Kommissionen har anvendt de data, som medlemsstaterne har fremlagt for årene 2013 og 2014, da disse data giver et billede af den seneste situation. Tabel 2 i bilag I viser antallet af bedrifter, der har været genstand for inspektion, og procentdelen af de steder, der er blevet inspiceret.

I EU's dyrevelfærdsstrategi 2012-2015 udpeges manglende håndhævelse af EU-retten som et af de største problemer i forbindelse med dyrevelfærd. Desuden giver nærværende rapport til Rådet om gennemførelsen af Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål , et værdifuldt indblik i forskellige områder af håndhævelse.

I Kommissionens beslutning 2006/778/EF er der fastsat bestemmelser om mindstekrav til indsamling af oplysninger i forbindelse med inspektion af produktionssteder, hvor der holdes visse dyr til landbrugsformål. Bilagene til beslutningen indeholder skemaer med de krav, der skal kontrolleres med hensyn til manglende overholdelse af reglerne. I henhold til samme beslutning har medlemsstaterne siden juni 2009 været forpligtet til at indsende årlige rapporter til Kommissionen. I beslutningens betragtning 9 er det desuden fastsat, at "indsamling af data om dyrevelfærdsinspektioner er af afgørende betydning for, at Fællesskabet kan evaluere virkningerne af sin politik på området."

Yderligere skal medlemsstaterne følge op på enhver anbefaling, der gives under kontrollerne. Kommissionen bemærkede under sine kontroller, at nationale embedsmænd greb til handling i alle tilfælde. Dog konstaterede den også, at foranstaltningerne i tre medlemsstater ikke førte til, at reglerne blev overholdt. I to af disse medlemsstater vurderedes dette at skyldes mangel på tilstrækkeligt afskrækkende sanktioner, mens én medlemsstat ikke havde forfulgt sagen på passende vis.

3.2. Variationer i medlemsstaternes indberetninger

De betydelige forskelle i medlemsstaternes rapporter gjorde overordnet set fortolkningen og sammenligningen af dataene vanskeligere.

Der blev i 2012 udarbejdet et onlineskema på grundlag af skemaerne i beslutning 2006/778/EF, og medlemsstaterne har anvendt dette skema i 2013 og 2014. Onlineskemaet har givet Kommissionen mulighed for at analysere de indberettede tal mere effektivt. Der er dog fortsat uoverensstemmelser. Dette gør sig især gældende for tamhøns. I henhold til definitionen af "tamhøns" bør kolonnen vedrørende denne kategori af fjerkræ kun anvendes til høns, der holdes med henblik på kødproduktion (slagtekyllinger). Flere medlemsstater har imidlertid også medtaget tal for små bedrifter med æglæggende høner i kolonnen vedrørende tamhøns. Det er derfor umuligt at vide, om resultaterne er repræsentative for bedrifter med slagtekyllinger eller med æglæggende høner.

Et lignende problem gør sig gældende for kategorien "kvæg", der omfatter både oksekøds- og mælkeproduktionssystemer. Da risiciene for dyrevelfærd i de to systemer er forskellige, ville det være nyttigt med en særskilt analyse af dataene.

3.3. Tekniske resultater

For det første er forudsætningen for, at resultaterne kan betragtes som repræsentative for produktionssystemet, at procentdelen af inspicerede bedrifter i forhold til antallet af bedrifter i alt er stor nok (se figur 1 i bilag I). Kun i ét tilfælde understregede Kommissionens eksperter, at antallet af inspicerede faciliteter var ret lavt i forhold til produktionens størrelse. Kommissionen rapporterede ikke om nogen mangler i forbindelse med den risikobaserede udvælgelse af bedrifter.

Det skal bemærkes, at antallet af inspicerede bedrifter var særlig højt i 2013 og 2014 for både æglæggende høner og søer. Dette kan skyldes forbuddet mod ikkestimulusberigede bure til æglæggende høner (2012) og indførelsen af gruppeopstaldning af søer (2013) og den hermed forbundne forpligtelse til at sikre fuld overholdelse af reglerne.

For det andet er det med hensyn til antallet af tilfælde af manglende overholdelse vigtigt at huske på, at disse omfatter alle typer af brud på EU-retten, selv mindre overtrædelser. Kategori A og B i tabel 3 omfatter administrative sager om manglende overholdelse, der resulterer i en anmodning om at behandle spørgsmålet inden for enten tre måneder eller sommetider længere tid. Kategori C omfatter mere alvorlige overtrædelser, der resulterer i øjeblikkelig handling med henblik på administrative eller strafferetlige sanktioner. Således kan det nævnes, at kun 8,1 % af de brud på EU-retten, der blev registreret på bedrifter med tamhøns i 2014, var alvorlige og resulterede i øjeblikkelig handling.

Endelig er det vigtigt at tage hensyn til, at der med en risikobaseret tilgang er særlig opmærksomhed på de bedrifter, hvor der er størst sandsynlighed for overtrædelser. Derfor er et øget antal indberettede overtrædelser ikke nødvendigvis tegn på en forværret velfærdssituation. Desuden burde den risikobaserede tilgang overordnet set resultere i hurtigere behandling af dyrevelfærdsmæssige spørgsmål og i en forbedret situation for dyrene.