om indførelse af et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) og om ophævelse af Rådets forordning (EU) nr. 640/2010

Med dette forslag indføres et EU-dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun til gennemførelse af de af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet vedtagne bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger vedrørende dokumentationsordningen for fangster af almindelig tun og den obligatoriske anvendelse af det elektroniske dokumentationssystem for fangster af almindelig tun med henblik på at bestemme oprindelsen af al almindelig tun.

ICCAT har beføjelse til at vedtage afgørelser (henstillinger) om bevarelse og forvaltning af de fiskerier, der hører under organisationens kompetenceområde, som er bindende for de kontraherende parter. Disse henstillinger er hovedsagelig rettet til ICCAT-konventionens kontraherende parter, men omfatter også forpligtelser for operatører (f.eks. fartøjsførere). ICCAT-henstillinger træder i kraft seks måneder efter vedtagelsen, og de skal for Unionens vedkommende gennemføres i EU-retten hurtigst muligt.

I denne konvention fastlægges en ramme for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende farvande gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet ("ICCAT").

Ved Rådets afgørelse 98/392/EF af 23. marts 1998 godkendte Unionen De Forenede Nationers havretskonvention, som indeholder principper for og bestemmelser om bevarelse og forvaltning af havets levende biologiske ressourcer. Som led i sine mere generelle internationale forpligtelser deltager Unionen i bestræbelser i internationale farvande på at bevare fiskebestande.

Formålet med den fælles fiskeripolitik som fastlagt i Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 er at sikre, at levende biologiske ressourcer udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde.

Formålet med dette forslag er at omsætte og gennemføre de eksisterende ICCAT-foranstaltninger, som er bindende for de kontraherende parter. Nationale eksperter og repræsentanter for erhvervslivet fra EU-landene blev hørt både forud for de møder i ICCAT, hvor disse eBCD-regler blev vedtaget, og under forhandlingerne på ICCAT's årsmøde. Det blev derfor ikke anset for nødvendigt at afholde en interessenthøring om denne forordning.

Forslaget sikrer, at EU-retten, for så vidt angår anvendelsen af eBCD'et, og i særdeleshed alle bestemmelserne og forpligtelserne i det eBCD-system, der blev godkendt af ICCAT, er i overensstemmelse med Unionens internationale forpligtelser, og at Unionen efterlever de afgørelser, der er truffet i henhold til ICCAT-konventionen, som Unionen er kontraherende part i. Dette sker dog uden at gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det tilstræbte mål.

om indførelse af et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) og om ophævelse af Rådets forordning (EU) nr. 640/2010

Denne forordnings artikel 14 indeholder en detaljeret liste over tilfælde, der kræver delegerede beføjelser for at kunne tage hensyn til de hyppige ændringer i de henstillinger, ICCAT vedtager.

Registreringen og attesteringen af fangst og handel sker gennem det elektroniske dokumentationssystem for fangst af almindelige tun, som allerede anvendes af medlemsstaterne og operatørerne. Dette elektroniske system drives af ICCAT på de officielle sprog, som benyttes af ICCAT (dvs. engelsk, fransk og spansk). Undtagelsesvis kan det elektroniske system erstattes af dokumenter i papirform (BCD, fangstopgørelsen for almindelig tun), som svarer til kravene i det elektroniske system. Det er grunden til, at forslaget indeholder henvisninger til ICCAT's dokumenter såsom definitionen på BCD og oplysninger om dets indhold, attesteringsdokumenter og indberetningsdokumenter.

I forslaget fastsættes generelle bestemmelser om brugen af fangstattester og reeksportcertifikater for almindelig tun og regler for registrering og attestering af fangster og efterfølgende handler med almindelig tun. Der er fastsat særlige regler for mærkede fisk.

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Formålet med den fælles fiskeripolitik som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 er at sikre en udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer, så der skabes økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtige betingelser.

(2)Unionen er kontraherende part i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, godkendt ved Rådets afgørelse 98/392/EF, i aftalen om gennemførelse af konventionens bestemmelser vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, ratificeret ved Rådets afgørelse 98/414/EF, og i aftalen om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav, godkendt ved Rådets afgørelse 96/428/EF. Unionen deltager som led i disse internationale forpligtelser i bestræbelserne på at sikre bæredygtig forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande.

(3)Unionen er kontraherende part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet i medfør af Rådets afgørelse 86/238/EØF(ICCAT-konventionen). ICCAT-konventionen fastsætter rammebestemmelser for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tun og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende farvande gennem en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet ("ICCAT-kommissionen") og for vedtagelsen af henstillinger, der finder anvendelse i ICCAT-konventionsområdet, og som bliver bindende for de kontraherende parter og for samarbejdende ikke-kontraherende parter, organisationer og fiskeriorganisationer ("CPC'er").

(4)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 gennemførte ICCAT-henstilling [09-11] om ændring af henstilling [08-12] om indførelse af et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun i EU-retten.

(5)Som led i foranstaltningerne til at forvalte bestandene af almindelig tun, til at forbedre de statistiske oplysningers kvalitet og pålidelighed og til at forebygge, afværge og standse ulovligt fiskeri vedtog ICCAT henstilling [07-10], [08-12], [09-11], [11-20], [18-13] om gennemførelse af dokumentationsordningen for fangster af almindelig tun (BCD) og henstilling [10-11],[11-21], [12-08], [13-17], [15-10], [17-09] og [18-12] om udvikling og styrkelse af gennemførelsen af fangstdokumentationen for almindelig tun ved at indføre et obligatorisk elektronisk dokumentationssystem for fangster af almindelig tun (eBCD). ICCAT's CPC'er og medlemsstaterne påbegyndte den delvise gennemførelse af eBCD-systemet i juni 2016. Den har været fuldt ud gennemført siden januar 2017 og anvendes af medlemsstaterne.

(6)Visse bestemmelser i ICCAT's henstillinger ændres ofte af ICCAT, og CPC'erne og vil sandsynligvis blive ændret yderligere i fremtiden. For hurtigt at kunne indarbejde kommende ændringer af ICCAT's henstillinger i EU-retten bør beføjelsen til at vedtage retsakter derfor delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår følgende aspekter: obligatorisk anvendelse af eBCD'er og BCD'er, regler for grupperede BCD'er, attestering af BCD'er og eBCD'er, undtagelsesfrist for mærkningsoplysninger om mindstemål i henhold til forordning (EU) 20../..., registrering og attestering af fangst og efterfølgende handler i eBCD-systemet, oplysninger om attestering og kontaktpunkter, oplysninger om BCD-dokumenter og trykte eBCD'er, angivne indberetningsdatoer samt henvisninger til bilag til ICCAT-henstillinger.

(7)ICCAT's henstillinger bør alene gennemføres i EU-lovgivningen for at give EU-fiskere og fiskere fra tredjelande lige vilkår og for at sikre, at reglerne accepteres og gennemføres fuldt ud af alle.

(8)De delegerede retsakter, der er omhandlet i denne forordning, bør ikke berøre gennemførelsen af kommende ændringer af ICCAT-henstillinger og deres gennemførelse i EU-retten gennem den almindelige lovgivningsprocedure.

(9)For hurtigt at kunne gennemføre kommende ændringer af ICCAT's henstillinger i EU-retten bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår ændring af denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

(10)Forordning (EU) nr. 640/2010 bør derfor ophæves, da denne forordning gennemfører nye ICCAT-foranstaltninger for dokumentationsprogrammet for fangster af almindelig tun —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde