DA

Bruxelles, den 23.5.2008

KOM(2008) 311 endelig

2008/0098 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

OM FASTLÆGGELSE AF HARMONISEREDE BETINGELSER FOR MARKEDSFØRING AF BYGGEVARER

(forelagt af Kommissionen)

{SEK(2008) 1900}

{SEK(2008) 1901}

BEGRUNDELSE

Efter en bred høring af interessenter og gennemførelse af en konsekvensanalyse foreslår Kommissionen inden for rammerne af programmet for bedre lovgivning/forenkling at erstatte Rådets direktiv 89/106/EØF med en forordning for bedre at fastlægge målene med Fællesskabets lovgivning og lette gennemførelsen heraf gennem indførelse af nogle forenklede mekanismer, der er udformet med henblik på at lette virksomhedernes, især SMV'ernes, administrative byrder.

1. Baggrunden for forslaget

1.1. Begrundelse og formål

Målet med byggevaredirektivet (89/106/EØF) [1] er at sikre fri bevægelighed for og fri anvendelse af byggevarer i det indre marked.

I oktober 2005 igangsatte Kommissionen et treårigt rullende forenklingsprogram som led i forenklingsstrategien [2]. Målet er at gøre lovgivningen mindre byrdefuld og lettere at anvende, og derved mere effektiv, samtidig med at EU's mål på området opretholdes. Heri indgår overvejelser om, hvorvidt den oprindeligt valgte fremgangsmåde er det mest effektive middel til at opfylde lovgivningens målsætning. Forenklingen af byggevarerdirektivet er et af initiativerne i denne strategi med henblik på at klarlægge og reducere de administrative byrder, især for SMV'er, gennem større fleksibilitet i udformningen og anvendelsen af tekniske specifikationer, mindre byrdefulde certificeringsregler og fjernelse af gennemførelseshindringer, der indtil nu har hindret et reelt indre marked for byggevarer [3].

Byggevarer er mellemprodukter, der er beregnet til at indgå i bygværker. Begreberne sikkerhed eller almenvellets interesse finder således kun anvendelse på byggevarer i den udstrækning de bidrager til opfyldelse af kravene til det bygværk, som de indgår i.

"Den nye metode" er ikke den mest velegnede lovgivningsteknik til opfyldelse af målsætningen om fri bevægelighed og anvendelse for byggevarer. I forslaget til forordning følges de nye retlige rammer som defineret i lovgivningspakken vedrørende det indre marked for varer [4], på områder som kriterier for notifikation af organer, der udfører tredjepartsopgaver i forbindelse med attestering af deklareret ydeevne, og bestemmelser vedrørende markedstilsyn.

I denne forbindelse er betydningen af den CE-mærkning, der er fastlagt i dette forslag, specifik for byggevarer: den attesterer, at de oplysninger, der følger med produktet, er blevet indhentet i overensstemmelse med den foreslåede forordning, og derfor skal anses for nøjagtige og pålidelige.

Andre særegenheder for byggevarer, som nødvendiggør en afvigelse fra de nye retlige rammer, omfatter systemerne til attestering af deklareret ydeevne: De moduler, der er foreslået i de nye retlige rammer, kan ikke anvendes uden en omfattende tilpasning til denne sektor. Der foreslås imidlertid nogle mindre ændringer af de systemer, der i øjeblikket er gældende i henhold til byggevaredirektivet.

Kort sagt er det ikke formålet med forordningen at fastlægge produkternes sikkerhed, men at sikre, at der forelægges pålidelige oplysninger om deres ydeevne. Dette opnås ved at tilvejebringe et fælles teknisk sprog, der skal anvendes af fabrikanterne, når de bringer varer i omsætning, og af de offentlige myndigheder, når de fastlægger de tekniske krav til bygværker, som direkte eller indirekte har betydning for de byggevarer, der anvendes i disse bygværker. Dette fælles tekniske sprog fastlægges i de harmoniserede tekniske specifikationer (harmoniserede europæiske standarder (hEN) og europæiske vurderingsdokumenter (EAD)), der udvikles i henhold til denne forordning.

Det foreslås, at de grundlæggende bygningskrav (BWR – basic works requirements) kommer til at omfatte nationale og europæiske lovgivningskrav til bygværker. De harmoniserede tekniske specifikationers fælles tekniske sprog skal tilvejebringe de værktøjer, der er nødvendige for at beskrive og vurdere, hvilke egenskaber der kræves af byggevarerne. Dets anvendelse burde derfor sætte de nationale myndigheder i stand til at foretage al nødvendig kontrol af de pågældende byggevarer og sætte entreprenørerne i stand til at anvende dem på den mest hensigtsmæssige og effektive måde. Når byggevarers ydeevne fastsættes af medlemsstaternes myndigheder eller angives af fabrikanterne, foregår dette ved hjælp af dette fælles tekniske sprog.

1.2. Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Det generelle politiske mål og de mere specifikke/operationelle mål, der søges opfyldt ved revisionen af byggevaredirektivet, er ikke blot fuld ud i overensstemmelse med flere af Fællesskabets grundlæggende politikker, som f.eks. Lissabon-strategien og de politikker, der skal føre til en bedre og forenklet lovgivning, men er også en direkte og nødvendig konsekvens heraf.

Navnlig skal der i anvendelsen af de grundlæggende bygningskrav (BWR) tages hensyn til de strategier, der vedrører bæredygtig udvikling, og disse krav fortsætter som grundlag for opstilling af tekniske specifikationer for byggevarer.

Det fælles tekniske sprog, der er nødvendigt for at det indre marked kan fungere efter hensigten, kan derfor også bruges som et effektivt værktøj i EU's og medlemsstaternes miljøpolitikker på dette område.

2. Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse

2.1. Høringsmetoder og respondenternes overordnede profil

Der blev gennemført en offentlig høring på internettet fra den 17.3.2006 til den 15.6.2006, som resulterede i 319 svar, hvilket må siges at være en god svarprocent. Alle relevante parter, som berøres af byggevaredirektivet, herunder industrien, de offentlige forvaltninger og andre interessenter var repræsenteret i besvarelserne, enten i form af individuelle eller grupperede besvarelser. Industriens repræsentation i besvarelserne må anses for at være god: 94 sektorielle sammenslutninger, både på europæisk og nationalt plan, samt 102 individuelle fabrikanter reagerede på spørgeskemaet.

- En sammenfatning af de modtagne besvarelser findes på adressen:

http://ec.europa.eu/enterprise/construction/cpdrevision/consultation_results_en.pdf http://ec.europa.eu/enterprise/construction/cpdrevision/consultation_statistics_en.pdf

- Af de vigtigste resultater kan nævnes:

· Næsten alle svar bekræfter behovet for harmoniserede retlige rammer. Gensidig anerkendelse anses generelt for ikke at være tilstrækkeligt til at opnå fri bevægelighed.

· Et absolut behov for tydeliggørelse bekræftes også med hensyn til de grundlæggende elementer i byggevaredirektivet: den generelle indfaldsvinkel (ydelsesbaseret over for normativ indfaldsvinkel), CE-mærkningens betydning og status (obligatorisk eller ej), de nationale myndigheders og byggevarebrugernes accept af CE-mærkningen som en pålidelig mærkning og af standarders og europæiske tekniske godkendelsers rolle.

· Der er helt sikkert muligheder for forenkling af byggevaredirektivet. Systemerne til attestering af overensstemmelse bør forenkles og antallet reduceres. Fremgangsmåden med europæiske tekniske godkendelser som en vej til CE-mærkning anses for at være nødvendig, men de administrative procedurer skal strømlines, og retningslinjerne for de europæiske tekniske godkendelser (ETAG) bør afskaffes. Muligheden "ingen ydeevne fastlagt" bør opretholdes, men skal defineres bedre for at forenkle anvendelsen af byggevaredirektivet og undgå unødvendige omkostninger for virksomhederne.

· Der er påvist bekymringer med hensyn til byggevaredirektivets potentielle specifikke virkninger for små og mellemstore virksomheder (SMV). Der lægges især vægt på behovet for hensigtsmæssig behandling af ikke-seriefremstillede byggevarer. Endvidere bør ændringer af byggevaredirektivet ikke indebære unødige byrder for SMV'ernes forretningsaktiviteter.

· Endelig er der et enstemmigt ønske om at styrke tilliden til hele systemet gennem en styrkelse af kriterierne for udpegelse og notificering af organer og en bedre koordinering af markedstilsynet.

2.2. Konsekvensanalyse af alternative politikker

Som led i politikken om bedre lovgivning har Kommissionen gennemført en konsekvensanalyse af alternative politikker. Tre alternative muligheder blev taget i betragtning: Løsning 1 – Ingen EU-tiltag: ingen ændring. Løsning 2 – Ingen lovgivning. Løsning 3 - Revision af byggevaredirektivet.

Løsning 1 – Ingen EU-tiltag: ingen ændring

Den løsning, der tages som udgangspunkt, er at byggevaredirektivet fortsætter i nuværende form. Direktivets krav ville ikke blive tydeliggjort eller forenklet på anden måde end i form af ændringer i forbindelse med den naturlige udvikling i lovgivningen i nuværende form og i lovgivningen på områder, der rækker ud over byggevaredirektivet.

Nogle af de nuværende afvigelser i nationale krav og i prøvnings- og certificeringsordninger vil imidlertid kunne reduceres gennem allerede igangsat administrativt samarbejde mellem nationale myndigheder.

En dyberegående analyse af denne løsning viser imidlertid, at mange af de nuværende problemer, som f.eks. den uklare betydning af CE-mærkningen, de forskellige indfaldsvinkler til CE-mærkning (obligatorisk, ikke-obligatorisk), systemets kompleksitet, den utilstrækkelige accept af CE-mærkningen og den store mængde af nationale mærker, vil fortsætte med at eksistere. Dette bekræftes af de nyeste data vedrørende klager og overtrædelser inden for områder, der allerede er omfattet af harmoniserede tekniske specifikationer. Byggevaredirektivet ville således fortsætte med ikke at opfylde dets mål om fri bevægelighed for og anvendelse af byggevarer i det indre marked.

Løsning 2 – Ingen lovgivning

Denne løsning ville indebære ophævelse af byggevaredirektivet uden erstatning af dette og en tilbagevenden til gensidig anerkendelse under hensyntagen til de nye retlige rammer.

I praksis ville det indre marked udelukkende være baseret på princippet om, at en vare, der er lovligt markedsført i én medlemsstat, kan markedsføres i enhver anden medlemsstat, også selv om varen ikke fuldt ud opfylder de tekniske bestemmelser i den pågældende medlemsstat, så længe medlemsstaten ikke har tilstrækkeligt begrundede grunde til at forbyde varen på markedet inden for dens territorium.

I KOM(1999) 299 endelig om bedre anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse i det indre marked blev bygge- og anlægssektoren placeret i top fem med hensyn til overtrædelser af gensidig anerkendelse i henhold til traktatens artikel 28 (tidligere artikel 30) i perioden fra 1996 til 1998. Ved offentliggørelsen af KOM(2002) 419 endelig var antallet af overtrædelser inden for bygge- og anlægssektoren steget en smule i perioden fra 1998 til 2001, og denne sektor befandt sig nu i top fire. De senest tilgængelige data bekræfter disse tendenser og viser, at gensidig anerkendelse ikke er tilstrækkeligt til at sikre, at det indre marked for byggevarer fungerer effektivt.

Høring af interessenter i maj 2006 viste, at fabrikanterne næsten enstemmigt mener, at gensidig anerkendelse ikke ville være i stand til at opnå fri bevægelighed for og anvendelse af byggevarer i det indre marked.

Den eksterne undersøgelse [5], der blev bestilt som forberedelse til konsekvensanalysen for revisionen af byggevaredirektivet, analyserede, om løsningen med "ingen lovgivning" ville gøre noget ved de problemer, der var blevet konstateret med hensyn til byggevaredirektivet. Ikke overraskende, i betragtning af ovenstående argumenter, var konklusionen, at denne løsning ikke ville opfylde målet om fri bevægelighed for byggevarer i det indre marked.

Løsning 3 - Revision af byggevaredirektivet: Den foretrukne løsning

Løsning 3, nemlig revision af fællesskabslovgivningen, er den foretrukne løsning. Den består af en pakke, som afspejler de nuværende behov og opnår de bedste resultater i konsekvensanalysen. Det er den eneste løsning, der fuldt ud modsvarer de spørgsmål og problemer, der kræver en indsats, og resultaterne af høringen af interessenter i forbindelse hermed. Den tager fat på de vigtigste af de identificerede problemårsager på optimal vis og muliggør de bedst mulige forbedringer med hensyn til de berørte parter. Den sikrer også de generelle resultater og de tekniske specifikationer, der er etableret under det nuværende byggevaredirektiv. Endelig respekterer den nøje den afbalancerede subsidiaritet, der er opnået inden for bygge og anlæg, dvs. at medlemsstaterne har kompetence med hensyn til regler for konstruktion og opførelse af bygværker, mens EU-lovgivningen sikrer, at det indre marked fungerer for varer, der indgår i disse bygværker.

3. Behandling af de identificerede problemer

3.1. Behovene for tydeliggørelse

Den foreslåede forordning indeholder en præcis definition af forordningens formål og de vigtigste begreber inden for det indre marked for byggevarer. Desuden fastlægges den særlige betydning af CE-mærkning af byggevarer, hvilket er endnu vigtigere. Dette vil hjælpe til at undgå forveksling med anden lovgivning om CE-mærkning.

CE-mærkning af byggevarer indebærer, at der skal afgives relevante oplysninger vedrørende varens ydeevne, når varen bringes i omsætning. Desuden skal disse oplysninger være fremskaffet i henhold til forordningens bestemmelser.

For at mindske byrden for SMV'er er der indført særlige bestemmelser for mikrovirksomheder og individuelle byggevarer.

Desuden tydeliggøres de harmoniserede tekniske specifikationers, dvs. harmoniserede standarder og de europæiske vurderingsdokumenter, særlige rolle og betydning. Disse skal baseres på begrebet ydeevne. Som en følge heraf er det de harmoniserede tekniske specifikationers opgave at angive de prøvnings- eller beregningsmetoder, som er de mest velegnede til vurdering af de forskellige varers ydeevne og kontrollere denne ydeevnes konstans.

Endelig vil CE-mærkningen blive obligatorisk for deklarationen af ydeevnen for varer omfattet af de harmoniserede standarder. Forslaget bevarer dog de harmoniserede standarders frivillige karakter, idet det giver fabrikanterne mulighed for at benytte den alternative fremgangsmåde med den europæiske tekniske vurdering (ETA).

3.2. Styrkelse af tilliden til systemet

Forslaget, der følger de nye retlige rammer, indfører nye og strengere kriterier for notificering af organer, der udfører tredjepartsopgaver i forbindelse med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans. Forslaget fastlægger ligeledes strenge kriterier også for udpegelsen af tekniske vurderingsorganer (TAB). Som følge heraf kan der forventes en større accept af CE-mærkningen hos medlemsstaternes myndigheder og hos kunderne (konstruktører, entreprenører og ejere), idet det er den eneste mærkning, der attesterer, at en byggevare er i overensstemmelse med den deklarerede ydeevne.

Desuden indgår de nye retlige rammers bestemmelser om en beskyttelsesprocedure også i forslaget. Dette vil også øge tilliden til hele systemet.

3.3. Behovene for forenkling

Forenkling er hovedformålet med dette forslag. I overensstemmelse med de erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af byggevaredirektivet, og i forlængelse af de forenklinger, der er indført ved tydeliggørelserne, indeholder forslaget også en række foranstaltninger, der skal forenkle vejen til CE-mærkning og derved reducere de administrative byrder, især for mikrovirksomhederne. Nogle af disse foranstaltninger finder direkte anvendelse, som f.eks. foranstaltningerne vedrørende mikrovirksomheder, som vil få en forenklet adgang til CE-mærkning, hvis de varer, som de bringer i omsætning, ikke indebærer væsentlige sikkerhedsrisici. Der indføres også særlige forenklede foranstaltninger for behandlingen af individuelle og ikke-seriefremstillede varer.

Procedurerne for opnåelse af en europæisk teknisk vurdering (ETA) vil også blive forenklet og tydeliggjort. Desuden opfordres europæiske standardiseringsorganer og tekniske vurderingsorganer også til at erstatte prøvning i de harmoniserede tekniske specifikationer med andre, billigere metoder, som f.eks. deskriptive metoder, og så vidt mulig indføre klasser i de harmoniserede standarder for at fremme brugen af begreberne "uden prøvning" eller "uden yderligere prøvning".

Endelig vil indførelsen af den specifikke tekniske dokumentation (STD) gøre det lettere at dele resultaterne af prøvninger udført af tredjepart og at kaskadere prøvningsresultaterne, dvs. overføre resultaterne fra opstrøms til nedstrøms trin i fremstilling eller fra en systemleverandør eller konstruktøren af en model til dem, der samler sådanne systemer eller modeller.

Disse foranstaltninger forventes at reducere de administrative omkostninger betydeligt i forbindelse med at bringe byggevarer i omsætning på det europæiske marked, uden at sikkerheden ved bygværker forringes som følge heraf. De vigtigste forenklingsforanstaltninger i forslaget kan inddeles i grupper som følger:

3.3.1. Generelle foranstaltninger

Systemer til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans

– Ændring fra 6 til 5 systemer ved afskaffelse af det tidligere system 2

– Forenkling af det tidligere system 1+ ved afskaffelse af afprøvningen på byggeplads og på markedet. Dette system, som er det mest krævende i henhold til byggevaredirektivet, kræver, udover de prøvninger, der udføres i produktionsanlægget, inden varen bringes i omsætning, et sæt prøvninger, der kan udføres på en vare, der allerede befinder sig på markedet eller på byggepladsen. Kravet om sådanne afprøvninger er blevet fjernet.

– Indførelsen af "bevidnede prøvninger", dvs. mulighed for at udføre prøvningen i fabrikantens produktionsanlæg for at undgå at transportere vareprøver til det notificerede organs laboratorium.

Metoder til reduktion af prøvningsomkostningerne

– Indførelse af et "light" system, hvor fabrikantens deklaration vedrørende ydeevne blot understøttes af specifik teknisk dokumentation (STD), som fabrikanten opbevarer på fabrikken og stiller til rådighed for markedstilsynsmyndighederne.

Med den specifikke tekniske dokumentation (STD) skabes følgende værktøjer:

– Uden prøvning: Under visse betingelser, der skal fastlægges i de harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen, skal varen uden prøvning anses for at være egnet til en bestemt anvendelse eller i stand til at opnå et specifikt niveau eller en specifik klasse med hensyn til ydeevne.

– Uden yderligere prøvning: Tilsvarende, på grundlag af en række prøvninger gennemført af en tredjepart og på visse betingelser, der skal fastlægges i de harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen, skal varen uden yderligere prøvning anses for at være egnet til en bestemt anvendelse eller i stand til at opnå et specifikt niveau eller en specifik klasse med hensyn til ydeevne.

– Fælles anvendelse af typeafprøvning: Fabrikanter vil kunne benytte resultaterne af prøvninger foretaget af en tredjepart, så længe de faktorer, der bestemmer produkttypen, er fælles for varerne, dvs. de anvender samme grundmaterialer og fremstilles med produktionssystemer, der ligner hinanden.

– Kaskadering af typeafprøvning: Fabrikanter, der samler sæt eller systemer, kan anvende resultaterne af de prøvninger, der er udført af leverandørerne af sådanne sæt eller systemer, efter deres bemyndigelse og anvisninger. Desuden vil det ikke være nødvendigt at gentage prøvninger udført i opstrøms trin af fremstillingsprocessen længere nede i processen, hvis karakteristika for ydeevnen ikke ændres. Disse foranstaltninger vil have stor betydning med hensyn til reduktion af omkostningerne i forbindelse med at bringe varer på markedet, uden at sikkerheden af de opførte bygværker forringes. De vil især være til fordel for de små og mellemstore virksomheder.

Ud over ovennævnte konkrete foranstaltninger kræves det formelt af dem, der udarbejder de tekniske specifikationer, at de i deres tekniske specifikationer, når dette er muligt, anvender evalueringsmetoder, der er billigere end prøvning.

3.3.2. Specifikke foranstaltninger

Behandling af individuelt fremstillede varer

Behandlingen af individuelt fremstillede varer forenkles også ved anvendelse af den nye specifikke tekniske dokumentation (STD). Disse forenklingsforanstaltninger finder ganske vist anvendelse på alle virksomheder, der fremstiller sådanne varer, men er af særlig betydning for SMV'erne, for håndværkere og for mikrovirksomheder.

Behandling af mikrovirksomheder

Desuden indgår der i forslaget bestemmelser om særlig behandling af mikrovirksomheder, som får mulighed for at erstatte det gældende system til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans med en specifik teknisk dokumentation (STD) uden inddragelse af en tredjepart, bortset fra i forbindelse med varer, der har stor betydning med hensyn til at sikre bygværkets sikkerhed.

3.3.3. Europæisk teknisk vurdering (ETA)

I henhold til byggevaredirektivet er systemet med europæiske tekniske godkendelser den vej til CE-mærkning, der er forbeholdt varer, der ikke er omfattet af en harmoniseret standard. Dette system er ofte blevet kritiseret, først og fremmest på grund af dets kompleksitet, omkostningerne til det og dets mangel på gennemskuelighed.

For det første skal det tages i betragtning, at hvis der ikke findes en harmoniseret standard, består arbejdet med udstedelse af en europæisk teknisk godkendelse i at skabe en ny teknisk specifikation, dvs. bestemme hvilke prøvninger eller andre vurderingsmetoder, der skal anvendes på en vare for at evaluere dens ydeevne. Dette er faktisk en kompleks og vanskelig opgave, der er nødvendig for at kunne bringe varen i omsætning med CE-mærket. Denne praksis har dog eksisteret i medlemsstaterne i årevis, hvilket er forklaringen på, at der findes veletablerede nationale organer inden for dette område.

Resultaterne af høringen af interessenter viste, at der stadig er brug for denne metode, men at det er nødvendigt at foretage forbedringer. Formålet med revisionen er derfor at forenkle systemet så meget som muligt ved at forenkle procedurerne, gøre systemet mere gennemskueligt og give fabrikanten en større rolle med hensyn til at bestemme indholdet af vurderingen.

De vigtigste foreslåede ændringer med hensyn til systemet kan sammenfattes således:

1. De europæiske tekniske vurderinger (ETA) vil blive videreført som en frivillig metode til CE-mærkning, som en valgmulighed i forhold til brugen af harmoniserede standarder. Der ville kunne gennemføres en ETA, selv når der findes en harmoniseret standard for samme vare, hvilket giver fabrikanten en større grad af fleksibilitet og flere valgmuligheder.

2. I øjeblikket indeholder byggevaredirektivet ikke kriterier vedrørende tekniske vurderingsorganer (TAB). I forslaget derimod fastsættes strenge kriterier for disse, inkl. kriterier vedrørende sektorkompetence, men også vedrørende teknisk kompetence inden for mere end 11 definerede sektorområder.

3. Det nuværende system anerkender to metoder til opnåelse af europæiske tekniske godkendelser, nemlig retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser (ETAG – European Technical Approval Guidelines) og proceduren med vurdering efter fælles forståelse (CUAP - Common Understanding Assessment Procedure). Disse to skal erstattes af én forenklet metode, det europæiske vurderingsdokument (EAD).

4. Fabrikanten får en vigtig rolle i udviklingen af det europæiske vurderingsdokument (EAD), idet han bestemmer, hvilke egenskaber der skal behandles. Han indgår i proceduren, og han underskriver først den endelige kontrakt, når han kender det nøjagtige arbejdsprogram, tidsplanen og omkostningerne for proceduren.

5. For så vidt angår tidsaspektet fastsætter forslaget som mål 4,5 måneder for udarbejdelse af EAD'en, sammenholdt med et anslået gennemsnit (ingen bestemmelser herom i byggevaredirektivet) på 14,5 måneder for en CUAP og mere end 24 måneder for udarbejdelsen af en ETAG.

4. Forslagets retlige aspekter

4.1. Resumé af forslaget

I henhold til den foreslåede forordning ophæves byggevaredirektivet. Når en retsakt ophæves, finder princippet om formparallelitet normalt anvendelse, dvs. et ophævet direktiv erstattes normalt af et nyt direktiv. Dog gør følgende særlige omstændigheder sig gældende i dette tilfælde:

· Overvejelser vedrørende denne forordnings effektivitet for så vidt angår opfyldelsen af det indre markeds mål.

· Erfaringer med det nuværende byggevaredirektiv, der viser betydelige forskelle i indholdet og timingen af medlemsstaternes indførelse af direktivet i national lovgivning, hvilket har haft negativ betydning for det indre marked for byggevarer.

· Praktiske vanskeligheder som følge af forskellig omsætning af bestemmelserne til national ret, hvilket illustreres godt af den nuværende situation med hensyn til CE-mærkningens status. Byggevaredirektivet er blevet omsat til national lovgivning på en sådan måde, at CE-mærkning anses for frivillig i 4 medlemsstater og obligatorisk i resten. Industrien er meget utilfreds med denne situation, men dette dilemma er endnu ikke blevet løst.

Af ovenstående grunde anses det, at det vil være mest effektivt at erstatte byggevaredirektivet med en retsakt, der finder direkte anvendelse. En forordning er derfor blevet valgt som den mest hensigtsmæssige retsakt, idet den finder direkte anvendelse. Det forventes, at problemerne med forskellige fortolkninger og forskellig gennemførelse i medlemsstaterne kan undgås.

4.2. Retsgrundlag

Forslaget er baseret traktatens artikel 95.

4.3. Subsidiaritet

Forslaget er baseret på et klart princip om fordeling af kompetencer og ansvar mellem EU og medlemsstaterne for så vidt angår byggeprocessen.

Det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at bygninger og anlægsarbejder inden for deres område konstrueres og opføres på en sådan måde, at de ikke frembyder en risiko for mennesker, husdyr eller ejendom, og at de opfylder andre væsentlige krav med hensyn til almindeligt velvære og trivsel.

På den anden side er det målet med denne retsakt at skabe en ramme for gennemførelsen af det indre marked for byggevarer, hvilket EU har ansvaret for ifølge traktaten.

Fjernelsen af tekniske handelshindringer på bygge- og anlægsområdet kan kun, hvis de ikke kan fjernes ved gensidig anerkendelse af ækvivalens i alle medlemsstaterne, opnås ved etableringen af fælles teknisk sprog, som fabrikanterne bruger til at udtrykke ydeevne med hensyn til væsentlige egenskaber for de byggevarer, som de bringer i omsætning. Det er først og fremmest formålet med den foreslåede lovgivning at opstille de nødvendige krav for etableringen af dette harmoniserede tekniske sprog..

4.4. Proportionalitetsprincippet

Forslaget bygger i vidt omfang på allerede eksisterende praksis, procedurer og infrastrukturer, som det konsoliderer, tydeliggør og forenkler, snarere end at skabe nye foranstaltninger og infrastrukturer.

For så vidt angår styrkelsen af kriterierne for notificering af organer, der udfører tredjepartsopgaver i forbindelse med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, samt af bestemmelserne vedrørende beskyttelsesklausulen, følges de nye retlige rammer nøje.

Kriterierne for udvælgelse og notificering af tekniske vurderingsorganer (TAB) følger samme linjer, men med nogle tilpasninger, der tager hensyn til de specifikke funktioner, som disse organer skal opfylde.

2008/0098 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

OM FASTLÆGGELSE AF HARMONISEREDE BETINGELSER FOR MARKEDSFØRING AF BYGGEVARER

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [6],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [7],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [8],

efter proceduren i traktatens artikel 251 [9], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Medlemsstaternes regler kræver, at bygge- og anlægsarbejder konstrueres og udføres på en sådan måde, at menneskers, husdyrs og ejendoms sikkerhed ikke bringes i fare.

(2) Disse regler har direkte betydning for kravene til byggevarer. Disse krav kommer derfor til udtryk i nationale produktstandarder, nationale tekniske godkendelser og andre nationale tekniske specifikationer og bestemmelser vedrørende byggevarer. Som følge af disse kravs forskelligartethed hæmmer de samhandelen inden for Fællesskabet.

(3) Formålet med Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer [10] var at fjerne de tekniske handelshindringer for byggevarer for at fremme den frie bevægelighed i det indre marked.

(4) For at opfylde dette mål, indeholdt direktiv 89/106/EØF bestemmelser om etablering af harmoniserede standarder for byggevarer og om tildeling af europæiske tekniske godkendelser.

(5) Direktiv 89/106/EØF bør erstattes for at forenkle og tydeliggøre de nuværende rammer og forbedre de eksisterende foranstaltningers gennemskuelighed og effektivitet.

(6) Det er nødvendigt at indføre bestemmelser for forenklede procedurer for udarbejdelse af ydeevnedeklarationer for at lette den økonomiske byrde for SMV'erne og især mikrovirksomhederne.

(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning […] om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse […] om fælles rammer for markedsføring af produkter fastsætter horisontale retlige rammer for markedsføring af produkter i det indre marked. Nærværende forordning bør derfor tage hensyn til disse retlige rammer.

(8) Fjernelsen af tekniske handelshindringer på byggeområdet kan kun opnås ved etablering af harmoniserede tekniske specifikationer for vurdering af byggevarers ydeevne.

(9) Disse harmoniserede tekniske specifikationer bør omfatte prøvning, beregning og andre midler defineret i harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter (European Assessment Documents - EAD) med henblik på vurdering af ydeevne med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.

(10) De metoder, der anvendes af medlemsstaterne i deres krav til bygværker, samt andre nationale regler med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber, bør være i overensstemmelse med harmoniserede tekniske specifikationer.

(11) Det er nødvendigt at fastlægge grundlæggende krav til bygværker for at skabe et grundlag for udarbejdelse af mandater og harmoniserede standarder samt for udarbejdelsen af europæiske vurderingsdokumenter (EAD) for byggevarer.

(12) Hvor det er hensigtsmæssigt, bør ydeevneniveauet for de væsentlige karakteristika, der skal opfyldes af byggevarer i medlemsstaterne, fastlægges i de harmoniserede tekniske specifikationer, således at der tages hensyn til forskellige niveauer af grundlæggende krav til bygværker for bestemte værker og for forskellige forhold med hensyn til klima, geologi og geografi samt andre forskellige fremherskende forhold i medlemsstaterne.

(13) Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) anerkendes som kompetente organisationer til vedtagelse af harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organisationer, der blev undertegnet den 28. marts 2003.

(14) Disse harmoniserede standarder bør give hensigtsmæssige værktøjer for den harmoniserede vurdering af ydeevne med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber. Der bør udarbejdes harmoniserede standarder, der omfatter de relevante familier af byggevarer, på grundlag af mandater vedtaget af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 98/34/EF.

(15) Procedurerne i direktiv 89/106/EØF til vurdering af ydeevnen med hensyn til væsentlige egenskaber for byggevarer, der ikke er omfattet af en harmoniseret standard, bør forenkles for at gøre dem mere gennemskuelige og reducere omkostningerne for fabrikanter af byggevarer.

(16) For at gøre det muligt for fabrikanter og importører af byggevarer at udarbejde en ydeevnedeklaration for byggevarer, der ikke er omfattet af en harmoniseret standard, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om en europæisk teknisk vurdering.

(17) For at skabe større fleksibilitet for fabrikanten og importøren med hensyn til vurderingen af ydeevnen af den byggevare, som de agter at bringe i omsætning, skal disse være berettiget til at anmode om en europæisk teknisk vurdering også i tilfælde, hvor byggevaren er omfattet af en harmoniseret standard.

(18) Fabrikanter og importører af byggevarer bør kunne anmode om gennemførelse af europæiske tekniske vurderinger af deres byggevarer på grundlag af de retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser, der er opstillet i henhold til direktiv 89/106/EØF. Derfor bør disse retningslinjers fortsatte gyldighed som europæiske vurderingsdokumenter (EAD) sikres.

(19) Udarbejdelsen af udkast til europæiske vurderingsdokumenter (EAD) og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger bør overlades til tekniske vurderingsorganer (Technical Assessment Bodies - TAB), der udpeges af medlemsstaterne. For at sikre, at de tekniske vurderingsorganer er i besiddelse af den nødvendige kompetence til udførelse af disse opgaver, bør kravene i forbindelse med deres udpegelse fastsættes på europæisk plan. Det er derfor også nødvendigt at indføre bestemmelser om regelmæssig evaluering af tekniske vurderingsorganer (TAB), som skal udføres af tekniske vurderingsorganer (TAB) fra andre medlemsstater.

(20) De tekniske vurderingsorganer (TAB) bør oprette en organisation for at koordinere procedurerne for udarbejdelse af europæiske vurderingsdokumenter (EAD) og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger.

(21) Når der bringes byggevarer i omsætning, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller for hvilke der er udstedt en europæisk teknisk vurdering, bør disse ledsages af en angivelse af byggevarens ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber i henhold til de relevante harmoniserede tekniske specifikationer.

(22) Fabrikanten skal være berettiget til ikke at deklarere ydeevnen for de væsentlige egenskaber, som ikke er omfattet af et krav på det sted, hvor han agter at bringe byggevaren i omsætning.

(23) Hvis en byggevare ikke er underlagt et krav med hensyn til væsentlige egenskaber på det sted, hvor fabrikanten ønsker at bringe den i omsætning, bør han kunne bringe den i omsætning uden en ydeevnedeklaration.

(24) Det er nødvendigt at indføre bestemmelser for forenklede procedurer for udarbejdelse af ydeevnedeklarationer for at lette den økonomiske byrde for SMV'erne og især mikrovirksomhederne.

(25) For at sikke, at ydeevnedeklarationen er nøjagtig og pålidelig, bør byggevarens ydeevne vurderes, og produktionen på fabrikken bør kontrolleres i overensstemmelse med et hensigtsmæssigt system til vurdering og kontrol af konstansens af byggevarers ydeevne.

(26) I betragtning af byggevarers særegenheder og det særlige fokus på systemet til vurdering af dem er procedurerne for overensstemmelsesvurdering i beslutning (EF) ….., og de moduler, der indgår i denne beslutning ikke hensigtsmæssige for disse varer. Der bør derfor opstilles særlige metoder til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.

(27) Som følge af forskellen i betydningen af CE-mærkning af byggevarer i forhold til de generelle principper i forordning (EF) … bør der indføres særlige bestemmelser, for at tydeliggøre forpligtelsen til at anbringe CE-mærket på byggevarer og følgerne af denne mærkning.

(28) Ved at anbringe eller lade CE-mærket anbringe på en byggevare, bør fabrikanten være ansvarlig for denne byggevarers overensstemmelse med den deklarerede ydeevne.

(29) CE-mærkningen bør anbringes på alle byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til denne forordning. Hvis der ikke er udarbejdet en ydeevnedeklaration, bør CE-mærkning ikke anbringes.

(30) CE-mærkningen bør være den eneste mærkning, ved hvilken byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne og de gældende krav attesteres. Byggevarer med denne mærkning bør derfor ikke pålægges yderligere mærkning af medlemsstater eller af offentlige organer eller private organer, der optræder som offentligt foretagende eller offentligt organ på grundlag af en monopolstilling eller under et offentligt mandat, når kravene vedrørende den pågældende anvendelse i den pågældende medlemsstat svarer til den deklarerede ydeevne.

(31) For at undgå unødig prøvning af byggevarer for hvilke ydeevnen allerede er blevet tilfredsstillende påvist af tidligere stabile prøvningsresultater eller andre foreliggende data, bør fabrikanten på de betingelser, der er opstillet i harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen, kunne deklarere et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.

(32) For at undgå gentagelse af allerede udførte prøvninger bør en fabrikant af en byggevare være berettiget til at gøre brug af prøvningsresultater opnået af en tredjepart.

(33) For at reducere omkostningerne for mikrovirksomheder i forbindelse med at bringe varer i omsætning er der nødvendigt at fastsætte bestemmelser om forenklede procedurer til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, når de pågældende byggevarer ikke indebærer betydelige sikkerhedsrisici.

(34) For en individuelt konstrueret og fremstillet byggevare bør fabrikanten være berettiget til at anvende forenklede procedurer til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, hvis det kan påvises, at den byggevarer, der bringes i omsætning, er i overensstemmelse med gældende bestemmelser.

(35) Det er vigtigt at sikre adgang til nationale tekniske forskrifter, således at virksomhederne og herunder navnlig SMV'erne kan indsamle pålidelige og nøjagtige oplysninger om gældende ret i den medlemsstat, hvor de agter at bringe deres varer i omsætning. Produktkontaktpunkter oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. … om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF bør derfor også give oplysninger om regler gældende for indbygning, samling eller montering af en specifik type byggevare.

(36) Med henblik på at sikre en ækvivalent og konsistent håndhævelse af Fællesskabets harmoniseringslovgivning bør medlemsstaterne udføre et effektivt markedstilsyn. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. […] af […2008] om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter indeholder de grundlæggende betingelser for et sådant markedstilsyn.

(37) Medlemsstaternes ansvar for sikkerhedsmæssige, sundhedsmæssige og andre forhold, som er omfattet af de grundlæggende krav til bygværker på deres område, bør anerkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der fastsættes passende beskyttelsesforanstaltninger.

(38) Eftersom det er nødvendigt at sikre, at vurderingsorganerne foretager ensartede vurderinger og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne i hele Fællesskabet, og eftersom alle sådanne organer bør udøve deres funktioner på en ensartet måde på lige konkurrencemæssige vilkår, bør der fastsættes krav til ydeevnevurderingsorganer, der ønsker at blive notificeret til at udføre de i denne forordning omhandlede opgaver. Der bør ligeledes fastsættes bestemmelser om, at der skal være tilstrækkelige oplysninger om sådanne organer til rådighed, og at der skal føres tilsyn med disse organer.

(39) For at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved vurdering og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne er det også nødvendigt at fastsætte krav, som skal opfyldes af de myndigheder, der har ansvaret for at udpege de organer, der udfører disse opgaver, og give meddelelse herom til Kommissionen og de andre medlemsstater.

(40) Målene for den foreslåede foranstaltning, nemlig at sikre, at det indre marked for byggevarer fungerer ved hjælp af harmoniserede tekniske specifikationer, der udtrykker byggevarers ydeevne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af deres omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(41) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [11].

(42) Navnlig bør Kommissionen være bemyndiget til at fastsætte betingelser, under hvilke ydeevnedeklarationen kan gøres tilgængelig på et websted, at bestemme i hvor lang en periode fabrikanter, importører og distributører skal kunne stille den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen til rådighed, at fastsætte ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, at etablere systemet til vurdering af ydeevne og kontrol af, at den deklarerede ydeevne for en given byggevare eller famille af byggevarer er konstant, at fastlægge formatet for den europæiske tekniske vurdering, at fastlægge procedurerne for evaluering af de tekniske vurderingsorganer (TAB) og at ændre bilag I-V. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, bl.a. ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

(43) Da der er brug for et vist tidsrum til at sikre, at de rammer, der er nødvendige for at denne forordning kan fungere efter hensigten, udskydes anvendelsen af forordningen, bortset fra bestemmelserne om udpegelse af tekniske vurderingsorganer (TAB), om notificerende myndigheder og notificerede organer, om etableringen af en organisation af tekniske vurderingsorganer (TAB) og om oprettelse af et stående udvalg.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter regler for, hvorledes byggevarers ydeevne udtrykkes med hensyn til de deres væsentlige egenskaber udtrykkes, og for anvendelse af CE-mærkning på disse byggevarer.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1. "byggevare": enhver vare eller ethvert system, som fremstilles og bringes i omsætning med henblik på at indgå varigt i bygværker eller dele heraf på en sådan måde, at en demontering af varen forringer bygværkets ydeevne, og en demontering eller udskiftning af varen udgør byggearbejde

2. "bygværker": bygninger og anlægsarbejder

3. "væsentlige egenskaber": de af byggevarens egenskaber, der vedrører de grundlæggende krav til bygværket

4. "harmoniserede tekniske specifikationer": harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter

5. "gøre tilgængelig på markedet": enhver levering af en byggevare med henblik på distribution eller anvendelse på Fællesskabets marked som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag

6. "bringe i omsætning": første tilgængeliggørelse af en byggevare på Fællesskabets marked

7. "fabrikant": enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller en byggevare eller får en sådan vare fremstillet under sit navn eller varemærke

8. "distributør": enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør en byggevare tilgængelig på markedet

9. "importør": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som bringer en byggevare fra et tredjeland i omsætning på Fællesskabets marked

10. "erhvervsdrivende": fabrikanten, importøren, distributøren og den bemyndigede repræsentant

11. "bemyndiget repræsentant": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som af fabrikanten har fået fuldmagt til at handle på dennes vegne i forbindelse med specifikke opgaver

12. "harmoniseret standard": en standard vedtaget af et af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning fra Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv

13. "Europæisk vurderingsdokument": et dokument vedtaget af organisationen af tekniske vurderingsorganer

14. "akkreditering": akkreditering som defineret i forordning (EF) nr. […]

15. "tilbagetrækning": enhver foranstaltning, der har til formål at forhindre, at en byggevare i forsyningskæden gøres tilgængeligt på markedet

16. "tilbagekaldelse": enhver foranstaltning, der har til formål at opnå, at en byggevare, der allerede er gjort tilgængeligt på markedet, returneres

17. "produkttype": ydeevne for en byggevare fremstillet ved anvendelse af en given kombination af råvarer eller andre elementer i en bestemt produktionsproces

18. "fabrikkens egen produktionskontrol": intern løbende produktionskontrol på en fabrik

19. "mikrovirksomhed": en mikrovirksomhed som defineret i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder [12]

20. "livscyklus": de konsekutive og indbyrdes forbundne trin i en vares liv, fra erhvervelse af råvarer eller frembringelse ud fra naturlige ressourcer til den endelige bortskaffelse.

Artikel 3

Grundlæggende krav til bygværker og byggevarers væsentlige egenskaber

1. Byggevarers væsentlige egenskaber fastlægges i harmoniserede tekniske specifikationer i relation til de grundlæggende krav til bygværker, som anført i bilag I.

KAPITEL II

Ydeevnedeklaration

og CE-mærkning

Artikel 4

Betingelser for udarbejdelse af ydeevnedeklaration

1. Når en byggevare bringes i omsætning, udarbejder fabrikanten eller importøren en ydeevnedeklaration, hvis følgende betingelser er opfyldt:

a) byggevaren er omfattet af en harmoniseret standard, eller der er udstedt en europæisk teknisk vurdering for den pågældende vare og

b) kravene med hensyn til byggevarens væsentlige egenskaber er gældende på det sted, hvor fabrikanten eller importøren agter at bringe varen i omsætning.

Fabrikanten eller importøren kan udarbejde en ydeevnedeklaration, også hvor de krav, der er omhandlet i litra b), ikke er gældende.

2. Ydeevnedeklarationen i stk. 1 skal mindst omfatte de væsentlige egenskaber, for hvilke der findes krav som omhandlet i stk. 1, litra b).

3. Medlemsstaterne formoder, at den ydeevnedeklaration, der er udarbejdet af fabrikanten eller importøren, er nøjagtig og pålidelig.

Artikel 5

Ydeevnedeklarationens indhold

1. Ydeevnedeklarationen skal udtrykke byggevarers ydeevne med hensyn til disse byggevarers væsentlige egenskaber i overensstemmelse med de relevante harmoniserede tekniske specifikationer.

2. Ydeevnedeklarationen skal indeholde følgende:

a) hvilken produkttype, den er udarbejdet for

b) en liste over de væsentlige egenskaber for den byggevare, som ydeevnen deklareres for, samt niveauer og klasser for denne ydeevne

c) referencenummeret for den harmoniserede standard, det europæiske vurderingsdokument eller den specifikke tekniske dokumentation, der er blevet brugt til vurdering af hver enkel væsentlige egenskab.

Artikel 6

Ydeevnedeklarationens form

1. For enhver vare, som gøres tilgængeligt på markedet, skal der medfølge et eksemplar af ydeevnedeklarationen.

Hvis et parti af samme vare leveres til en enkelt bruger, er det imidlertid tilstrækkeligt, at der medfølger ét eksemplar af ydeevnedeklarationen.

2. Ydeevnedeklarationen må kun leveres elektronisk efter udtrykkelig accept fra modtagerens side.

3. Som undtagelse fra stk. 1 og 2 kan indholdet af ydeevnedeklarationen gøres tilgængelig på et websted i overensstemmelse med betingelser, som fastsættes af Kommissionen.

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 51, stk. 2.

4. Ydeevnedeklarationen udarbejdes ved anvendelse af modellen i bilag III.

Artikel 7

Brug af CE-mærkning

1. CE-mærkningen må kun anbringes på de byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4, 5 og 6.

Hvis fabrikanten ikke har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4, 5 og 6, må CE-mærkningen ikke anbringes på byggevarer.

Ved at anbringe eller lade CE-mærkningen anbringe på en byggevare påtager fabrikanten sig ansvaret for denne byggevares overensstemmelse med den deklarerede ydeevne.

2. CE-mærkningen skal være den eneste mærkning, ved hvilken byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne attesteres.

Medlemsstaterne må ikke indføre nationale foranstaltninger og skal tilbagetrække alle henvisninger til en overensstemmelsesmærkning bortset fra CE-mærkningen.

3. Medlemsstaterne må ikke forbyde eller hindre, at byggevarer med CE-mærkning gøres tilgængelige på markedet eller anvendes på deres område eller under deres ansvar, når kravene med hensyn til den pågældende anvendelse i den pågældende medlemsstat svarer til den deklarerede ydeevne.

4. Medlemsstaterne sikrer, at anvendelsen af byggevarer med denne mærkning ikke hindres af regler eller betingelser pålagt af offentlige organer eller private organer, der optræder som et offentligt foretagende eller offentligt organ på grundlag af en monopolstilling eller under et offentligt mandat, når kravene vedrørende denne anvendelse i den pågældende medlemsstat svarer til den deklarerede ydeevne.

Artikel 8

Regler og betingelser for anbringelse af CE-mærkningen

1. CE-mærkningen er underlagt de almindelige principper i artikel 26a i forordning (EF) nr. …

2. CE-mærkningen anbringes på byggevaren eller på mærkepladen, så den er synlig, let læselig og ikke kan slettes. Hvis varen er af en sådan art, at dette ikke er muligt eller berettiget, anbringes mærkningen på emballagen og i følgedokumenterne.

3. CE-mærkningen efterfølges af de to sidste cifre i årstallet for det år, hvor CE-mærkningen blev anbragt, fabrikantens navn eller identifikationsmærke, den unikke identifikationskode for byggevaren og ydeevnedeklarationens nummer.

4. CE-mærkningen anbringes, før byggevaren bringes i omsætning. Der kan efter CE-mærkningen anbringes et piktogram eller en anden form for angivelse vedrørende risiko- eller brugskategori.

Artikel 9

Produktkontaktpunkter

Hver medlemsstat skal sikre, at de produktkontaktpunkter, der er oprettet i henhold til forordning (EF) nr. …, også giver oplysninger om eventuelle tekniske regler eller lovbestemmelser vedrørende indbygning, samling eller montering af en bestemt type byggevare inden for den pågældende medlemsstats område.

KAPITEL III

Erhvervsdrivendes forpligtelser

Artikel 10

Fabrikanternes forpligtelser

1. Fabrikanterne udarbejder den påkrævede tekniske dokumentation, der beskriver alle de relevante elementer vedrørende den gældende attestering af deklareret ydeevne.

Fabrikanterne udarbejder ydeevnedeklarationen i henhold til artikel 4, 5 og 6, og anbringer CE-mærkningen i overensstemmelse med artikel 7 og 8.

2. Fabrikanterne opbevarer den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen i den periode, der fastsættes af Kommissionen for hver familie af byggevarer på baggrund af forventet levetid og byggevarens rolle i bygværket.

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol omhandlet i artikel 51, stk. 2.

3. Fabrikanterne sikrer, at der er etableret procedurer, således at en seriefremstilling opretholder den deklarerede ydeevne. Der tages behørigt hensyn til ændringer i produkttypen og de gældende tekniske harmoniserede specifikationer.

Fabrikanten skal i alle tilfælde, hvor det er hensigtsmæssigt, foretage stikprøvekontrol af markedsførte byggevarer, undersøge og om nødvendigt føre register over klager og holde distributørerne orienteret om denne overvågning.

4. Fabrikanterne skal sikre, at deres byggevarer er forsynet med et type-, parti- eller serienummer eller en anden form for angivelse, ved hjælp af hvilken de kan identificeres, eller hvis dette på grund af varens størrelse eller art ikke er muligt, at de krævede oplysninger fremgår af emballagen eller af et dokument, der ledsager varen.

5. Fabrikanterne skal angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller fabriksmærke og den adresse, hvor de kan kontaktes, på byggevaren, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der følger med byggevaren.

6. Hvis en fabrikant finder eller har grund til at tro, at en byggevare, han har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med den deklarerede ydeevne, skal han straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage fra markedet og kalde den tilbage fra slutbrugerne. Han skal straks orientere de nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor han har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og om de foranstaltninger, han har truffet.

7. Fabrikanter skal på grundlag af en begrundet anmodning fra de kompetente nationale myndigheder give dem al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne. De skal, hvis disse myndigheder anmoder herom, samarbejde med dem om enhver foranstaltning til forebyggelse af risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.

Artikel 11

Bemyndigede repræsentanter

1. Fabrikanter kan ved skriftlig fuldmagt udpege en bemyndiget repræsentant.

Udarbejdelsen af teknisk dokumentation må ikke indgå i den bemyndigede repræsentants mandat.

2. Hvis fabrikanten har udpeget en bemyndiget repræsentant, skal denne som minimum:

a) sørge for, at ydeevnedeklarationen og den tekniske dokumentation står til rådighed for de nationale tilsynsmyndigheder i den periode, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2,

b) på de kompetente nationale myndigheders anmodning give dem al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse med den deklarerede ydeevne

c) samarbejde med de kompetente myndigheder, hvis disse anmoder herom, om foranstaltninger, der træffes for at undgå risici, som de byggevarer, der er omfattet af deres fuldmagt, udgør.

Artikel 12

Importørernes forpligtelser

1. Importørerne skal, når de bringer en byggevare i omsætning, handle med fornøden omhu over for kravene i denne forordning.

2. Før de bringer en byggevare i omsætning, sikrer importørerne, at vurderingen og kontrollen af den deklarerede ydeevnes konstans er blevet udført af fabrikanten. De kontrollerer, at fabrikanten har udarbejdet den tekniske dokumentation, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit. De udarbejder ydeevnedeklarationen i overensstemmelse med artikel 4, 5 og 6. De kontrollerer også, at varen er forsynet med den krævede CE-mærkning, er ledsaget af den krævede dokumentation, og at fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 10, stk. 4 og 5.

Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen, må han ikke bringe denne byggevare i omsætning, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration eller ydeevnedeklarationen er rettet.

3. Importører skal angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller fabriksmærke og den adresse, hvor de kan kontaktes, på byggevaren, eller hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der følger med byggevaren.

4. Importørerne skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som de har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med den deklarerede ydeevne i fare.

5. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, han har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen, skal han straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage fra markedet og kalde den tilbage fra slutbrugerne. Han skal straks orientere de nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor han har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og om de foranstaltninger, han har truffet.

6. Importørerne skal i den periode, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2, opbevare en kopi af ydeevnedeklarationen, så den er til rådighed for markedstilsynsmyndighederne, og sikre, at den tekniske dokumentation kan stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom.

7. Importørerne skal på grundlag af en begrundet anmodning fra de kompetente nationale myndigheder give dem al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne. De skal, hvis disse myndigheder anmoder herom, samarbejde med dem om enhver foranstaltning til forebyggelse af risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.

Artikel 13

Distributørernes forpligtelser

1. Distributørerne skal, når de gør et produkt tilgængeligt på markedet, handle med fornøden omhu over for kravene i denne forordning.

2. Distributørerne skal, før de gør en byggevare tilgængelig på markedet, sikre, at den er forsynet med den krævede CE-mærkning og er ledsaget af den dokumentation, der kræves i henhold til denne forordning, og af anvisninger og sikkerhedsoplysninger på et sprog, der let forstås af brugerne i den medlemsstat, hvor varen gøres tilgængelig på markedet, og at fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i artikel 10, stk. 4 og 5, og artikel 12, stk. 3.

Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen, må han ikke gøre denne byggevare tilgængelig på markedet, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration eller ydeevnedeklarationen er rettet. Distributøren underretter fabrikanten eller importøren samt markedstilsynsmyndighederne herom, når varen udgør en risiko.

3. En distributør skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som han har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med den deklarerede ydeevne i fare.

4. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, han har gjort tilgængelig på markedet, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen, skal han straks sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage fra markedet og kalde den tilbage fra slutbrugerne. Han skal straks orientere de nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor han har gjort varen tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de foranstaltninger, han har truffet.

5. Distributørerne skal på grundlag af en begrundet anmodning fra de kompetente nationale myndigheder give dem al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne. De skal, hvis disse myndigheder anmoder herom, samarbejde med dem om enhver foranstaltning til forebyggelse af risici, som byggevarer, de har gjort tilgængelige på markedet, udgør.

Artikel 14

Tilfælde, i hvilke fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren

En importør eller distributør anses for at være en fabrikant for så vidt angår denne forordning, hvis han bringer en vare i omsætning under eget navn eller varemærke eller ændrer en byggevare, der allerede er bragt i omsætning, på en sådan måde, at overensstemmelsen med den deklarerede ydeevne kan påvirkes heraf, og skal følgelig være underlagt fabrikantens forpligtelser i henhold til artikel 10.

Artikel 15

Identifikation af erhvervsdrivende

Erhvervsdrivende skal i den periode, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2, på anmodning kunne identificere følgende over for markedstilsynsmyndighederne:

a) enhver erhvervsdrivende, som har leveret dem en vare

b) enhver erhvervsdrivende, som de har leveret en vare til.

KAPITEL IV

Harmoniserede tekniske specifikationer

Artikel 16

Harmoniserede standarder

1. Harmoniserede standarder udarbejdes af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning fra Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv.

2. De harmoniserede standarder udgør metoderne til og kriterierne for at vurdere byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.

De harmoniserede standarder skal, når det er hensigtsmæssigt, fastsætte metoder, der kræver færre omkostninger end prøvning, til vurdering af byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.

3. De europæiske standardiseringsorganer fastlægger i harmoniserede standarder fabrikkernes egen produktionskontrol, som skal tage hensyn til de særlige forhold for fremstillingsprocessen for de pågældende byggevarer.

4. Kommissionen vurderer, om de harmoniserede standarder udarbejdet af de europæiske standardiseringsorganer er i overensstemmelse med det relevante mandat.

Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en liste over referencer for harmoniserede standarder, der er i overensstemmelse med de relevante mandater, og fastsætter datoerne for anvendelse af disse standarder.

Kommissionen offentliggør enhver ajourføring af denne liste på sit websted.

Artikel 17

Formel indsigelse mod harmoniserede standarder

1. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at en harmoniseret standard ikke fuldt ud dækker de krav, som er fastsat i det relevante mandat, forelægger Kommissionen eller den pågældende medlemsstat sagen for det udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i direktiv 98/34/EF med angivelse af argumenterne herfor. Efter at have hørt de relevante europæiske standardiseringsorganer afgiver udvalget straks udtalelse.

2. På baggrund af udvalgets udtalelse træffer Kommissionen beslutning om at offentliggøre, ikke at offentliggøre, at offentliggøre med begrænsninger, at opretholde, at opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække henvisningerne til den pågældende harmoniserede standard i Den Europæiske Unions Tidende.

3. Kommissionen underretter det berørte europæiske standardiseringsorgan og anmoder om nødvendigt om ændring af de pågældende harmoniserede standarder.

Artikel 18 [17]

Ydeevneniveauer og -klasser

1. Kommissionen kan fastsætte ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber.

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 51, stk. 2.

2. Når Kommissionen ikke fastsætter ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, kan sådanne fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder.

Hvis Kommissionen har fastsat ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, skal de europæiske standardiseringsorganer anvende disse klasser i harmoniserede standarder.

3. De europæiske standardiseringsorganer kan i harmoniserede tekniske specifikationer fastsætte betingelser for, hvornår en vare skal anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.

4. Medlemsstaterne kan kun fastsætte ydeevneniveauer eller –klasser for byggevarers væsentlige egenskaber i overensstemmelse med de klassificeringssystemer, der er fastsat af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder eller af Kommissionen.

Artikel 19 [18]

Vurdering og kontrol af ydeevnens konstans

1. Vurderingen og kontrollen af konstansen af byggevarers deklarerede ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber skal foretages i overensstemmelse med et af systemerne i bilag V.

2. Kommissionen fastsætter, hvilket system er gældende for en given byggevare eller familie af byggevarer efter følgende kriterier:

a) betydningen af byggevaren med hensyn til de grundlæggende krav til bygværker

b) byggevarens art

c) virkningerne af variationerne af byggevarens væsentlige egenskaber i varens driftslevetid

d) risikoen for, at der opstår fejl ved fremstillingen af varen.

I hvert tilfælde skal Kommissionen vælge det system med færrest omkostninger, der er foreneligt med sikkerheden.

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 51, stk. 2.

3. Det således fastsatte system skal angives i mandaterne for harmoniserede standarder og i de harmoniserede tekniske specifikationer.

Artikel 20 [19]

Europæisk vurderingsdokument

1. Det europæiske vurderingsdokument (European Assessment Document - EAD) vedtages af den organisation af tekniske vurderingsorganer (Technical Assessement Bodies - TAB), der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, efter anmodning om en europæisk teknisk vurdering fra en fabrikant eller en importør i henhold til proceduren i bilag II.

2. Den organisation af tekniske vurderingsorganer, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, skal i det europæiske vurderingsdokument (EAD) fastsætte metoderne og kriterierne for vurdering af ydeevnen med hensyn til de af byggevarens væsentlige egenskaber, der vedrører den af fabrikanten tilsigtede anvendelse.

3. Organisationen af tekniske vurderingsorganer omhandlet i artikel 25, stk. 1, fastsætter i det europæiske vurderingsdokument (EAD) specifikt fabrikkernes egen produktionskontrol, som skal tage hensyn til de særlige forhold for fremstillingsprocessen for de pågældende byggevarer.

Artikel 21 [20]

Europæisk teknisk vurdering

1. Den europæiske tekniske vurdering (European Technical Assessment - ETA) udstedes efter anmodning af en fabrikant eller importør af et teknisk vurderingsorgan på grundlag af et europæisk vurderingsdokument (EAD) i henhold til proceduren i bilag II.

2. Kommissionen fastlægger formatet for den europæiske tekniske vurdering (ETA).

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 51, stk. 2.

KAPITEL V

Tekniske vurderingsorganer

Artikel 22 [21]

Udpegelse af tekniske vurderingsorganer

1. Medlemsstaterne kan udpege tekniske vurderingsorganer (TAB) for de produktområder, der er anført i tabel 1 i bilag IV.

Medlemsstater, der har udpeget et teknisk vurderingsorgan (TAB), skal meddele de andre medlemsstater og Kommissionen navn og adresse på det pågældende tekniske vurderingsorgan (TAB) og det produktområde, som det er udpeget for.

2. Kommissionen gør listen over tekniske vurderingsorganer (TAB) offentligt tilgængelig, idet den angiver de produktområder, de er udpeget for.

Kommissionen gør enhver ajourføring af denne liste offentligt tilgængelig.

Artikel 23 [22]

Krav, der skal opfyldes af tekniske vurderingsorganer (TAB)

1. De tekniske vurderingsorganer (TAB), skal opfylde kravene i tabel 2 i bilag IV.

2. Hvis et teknisk vurderingsorgan (TAB) ikke længere opfylder de krav, der er henvist til i stk. 1, skal medlemsstaten tilbagetrække udpegelsen af det pågældende tekniske vurderingsorgan (TAB).

3. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om deres nationale procedurer for vurdering af tekniske vurderingsorganer (TAB) og overvågning af deres aktiviteter, samt om eventuelle ændringer af disse oplysninger. Kommissionen gør disse oplysninger offentligt tilgængelige.

Artikel 24 [23]

Evaluering af tekniske evalueringsorganer (TAB)

1. De tekniske vurderingsorganer (TAB) skal kontrollere, om andre tekniske vurderingsorganer (TAB) opfylder de relevante kriterier i tabel 2 i bilag IV.

Evalueringen organiseres af den organisation, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, og foretages en gang hvert fjerde år inden for de produktområder anført i tabel 1 i bilag IV, som de tekniske vurderingsorganer (TAB) er udpeget for.

2. Kommissionen fastsætter procedurer for evalueringens udførelse, herunder passende appelprocedurer mod afgørelser truffet som et resultat af evalueringen.

Fastsættelsen af disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 51, stk. 2.

Evaluering af et teknisk vurderingsorgan (TAB) må ikke udføres af et teknisk vurderingsorgan (TAB) fra samme medlemsstat.

3. Den organisation, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, meddeler resultaterne af evalueringerne af de tekniske vurderingsorganer (TAB) til alle medlemsstaterne og Kommissionen.

Kommissionen fører i samarbejde med medlemsstaterne tilsyn med overholdelsen af reglerne for evaluering af tekniske vurderingsorganer (TAB), og med at denne evaluering udføres på behørig vis.

Artikel 25 [24]

Koordinering af de tekniske vurderingsorganer (TAB)

1. De tekniske vurderingsorganer skal oprette en organisation af tekniske vurderingsorganer (TAB).

2. Organisationen af tekniske vurderingsorganer (TAB) skal udføre følgende opgaver:

a) koordinere anvendelsen af de regler og procedurer, der er fastsat i artikel 19 og i bilag II, samt yde den støtte, der er nødvendig i forbindelse hermed

b) to gange om året informere Kommissionen om ethvert spørgsmål vedrørende udarbejdelse af europæiske vurderingsdokumenter (EAD) og ethvert aspekt vedrørende fortolkningen af de regler og procedurer, der er henvist til i artikel 19 og i bilag II

c) vedtage europæiske vurderingsdokumenter (EAD)

d) organisere evalueringen af tekniske vurderingsorganer (TAB)

e) sikre koordineringen af tekniske vurderingsorganer (TAB).

3. Kommissionen kan yde hjælp til organisationen af tekniske vurderingsorganer (TAB) til udførelsen af de opgaver, der er omhandlet i stk. 2, litra e). Kommissionen kan med henblik herpå indgå en partnerskabsrammeaftale med organisationen af tekniske vurderingsorganer (TAB).

4. Medlemsstaterne skal sikre, at de tekniske vurderingsorganer (TAB) bidrager til organisationen af tekniske vurderingsorganer (TAB) med finansielle og menneskelige ressourcer.

KAPITEL VI

FORENKLEDE PROCEDURER

Artikel 26 [25]

Anvendelse af specifik teknisk dokumentation

1. Når fabrikanten bestemmer produkttypen, kan han erstatte typeafprøvningen eller typeberegningen med specifik teknisk dokumentation (Specific Technical Documentation - STD) hvis:

a) byggevaren, for så vidt angår en eller flere væsentlige karakteristika af den byggevare, han bringer i omsætning, anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller beregning, eller uden yderligere prøvning og beregning, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i de relevante harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen

b) den byggevarer, han bringer i omsætning, deler produkttype med en anden byggevare fremstillet af en anden fabrikant og allerede prøvet i overensstemmelse med den relevante harmoniserede tekniske specifikation. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for denne anden vare.

c) den byggevare, han bringer i omsætning, er et system bestående af komponenter, som han samler ved nøje at følge præcise anvisninger fra leverandøren af et sådant system eller en komponent heri, som allerede har ladet dette system eller den komponent prøve for en eller flere af dettes/dens væsentlige egenskaber i overensstemmelse med den relevante harmoniserede tekniske specifikation. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for det system eller den komponent, der er blevet leveret til ham.

Fabrikanten må først anvende prøvningsresultater opnået af en anden fabrikant, efter at have fået tilladelse hertil af den pågældende fabrikant, som forbliver ansvarlig for prøvningsresultaternes nøjagtighed, pålidelighed og stabilitet.

2. Hvis den byggevare, der er omhandlet i stk. 1, tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1 eller 2, som fastsat i bilag V, skal den specifikke tekniske dokumentation (STD) kontrolleres af et relevant certificeringsorgan, som omhandlet i bilag V.

Artikel 27 [26]

Mikrovirksomheders anvendelse af specifik teknisk dokumentation (STD)

1. Mikrovirksomheder kan erstatte den gældende system for vurdering af byggevarers deklarerede ydeevne med en specifik teknisk dokumentation (STD). Den specifikke tekniske dokumentation (STD) skal påvise, at byggevaren er i overensstemmelse med de gældende krav.

2. Hvis den byggevare, der er omhandlet i stk. 1, tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1 eller 2, som fastsat i bilag V, skal den specifikke tekniske dokumentation (STD) kontrolleres af et relevant certificeringsorgan, som omhandlet i bilag V.

Artikel 28 [27]

Anvendelse af specifik teknisk dokumentation (STD) for individuelt fremstillede varer

1. For en byggevare, der er konstrueret og fremstillet i en ikke-industrialiseret fremstillingsproces for at opfylde en bestemt ordre, og som monteres i et enkelt identificeret bygværk, kan fabrikanten erstatte det gældende system for ydeevnevurdering med en specifik teknisk dokumentation (STD), der påviser, at varen er i overensstemmelse med de gældende krav.

2. Hvis den byggevare, der er omhandlet i stk. 1, tilhører en familie af byggevarer for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1 eller 2, som fastsat i bilag V, skal den specifikke tekniske dokumentation (STD) kontrolleres af et relevant certificeringsorgan, som omhandlet i bilag V.

KAPITEL VII

Notificerende myndigheder og notificerede organer

Artikel 29 [28]

Notifikation

Medlemsstaterne notificerer Kommissionen og de andre medlemsstater om organer, der er blevet bemyndiget til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til denne forordning.

Artikel 30 [29]

Notificerende myndigheder

1. Medlemsstaterne skal udpege en notificerende myndighed, som er ansvarlig for at indføre og gennemføre de nødvendige procedurer for vurdering og notifikation af de organer, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i forbindelse med processen med vurderingen og kontrollen af den deklarerede ydeevnes konstans i henhold til denne forordning, og for overvågningen af notificerede organer, herunder overensstemmelse med artikel 33.

2. Hvis notifikationen er baseret på et akkrediteringscertifikat, kan medlemsstaterne bestemme, at den i stk. 1 omhandlede vurdering og overvågning skal foretages af deres nationale akkrediteringsorganer som defineret i og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. […].

3. Hvis den notificerende myndighed uddelegerer, giver i underentreprise eller på anden måde overlader vurderingen, notifikationen eller overvågningen, som omhandlet i stk. 1, til et organ, som ikke er en del af en myndighed, skal det organ, til hvilket disse opgaver uddelegeres, gives i underentreprise eller på anden måde overlades, være en juridisk enhed og skal mutatis mutandis opfylde kravene i artikel 30. Desuden skal sådanne organer have truffet foranstaltninger til dækning af erstatningsansvar i forbindelse med sine aktiviteter.

4. Den notificerende myndighed påtager sig det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af delegerede eller på anden måde betroede organer.

Artikel 31 [30]

Krav vedrørende notificerende myndigheder

1. Den notificerende myndighed skal være oprettet på en sådan måde, at der ikke opstår interessekonflikter med notificerede organer.

2. Den notificerende myndighed skal være organiseret og arbejde på en sådan måde, at der i dens arbejde sikres objektivitet og uvildighed.

3. Den notificerende myndighed skal være organiseret på en sådan måde, at alle beslutninger om notifikation af et ydeevnevurderingsorgan træffes af kompetente personer, der ikke er identiske med dem, der foretog vurderingen.

4. Den notificerende myndighed må ikke tilbyde eller levere nogen opgave, som udføres af de notificerede organer, eller yde rådgivningstjenester på kommercielt grundlag eller konkurrencegrundlag.

5. Den notificerende myndighed skal sikre, at de indhentede oplysninger behandles fortroligt.

6. Den notificerende myndighed skal have et tilstrækkelig stort kompetent personale til, at den kan udføre sine opgaver behørigt.

Artikel 32 [31]

Oplysningskrav for notificerende myndigheder

Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om deres nationale procedurer for vurdering og notifikation af ydeevnevurderingsorganer og overvågning af notificerede organer og om eventuelle ændringer af disse oplysninger.

Kommissionen gør disse oplysninger offentligt tilgængelige.

Artikel 33 [32]

Krav vedrørende notificerede organer

1. I forbindelse med notifikation skal et ydeevnevurderingsorgan opfylde kravene i stk. 2-11.

2. Ydeevnevurderingsorganet skal oprettes i henhold til national lovgivning og være en juridisk person.

3. Ydeevnevurderingsorganet skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af den organisation eller den byggevare, det vurderer.

Et organ, der er medlem af en erhvervssammenslutning eller et erhvervsforbund, der repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktionen, fremstillingen, leveringen, samlingen, brugen eller vedligeholdelsen af de byggevarer, som de vurderer, kan, hvis det kan påvises, at det er uafhængigt, og at der ikke er nogen interessekonflikt, anses for at være et sådant organ.

4. Ydeevnevurderingsorganet, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre tredjepartsopgaverne i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans, må ikke være en konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller et vedligeholdelsesorgan for den byggevare, som det vurderer, og heller ikke en bemyndiget repræsentant for nogen af disse parter. Dette skal ikke udelukke anvendelse af vurderede byggevarer, der er nødvendige for det notificerede organs drift, eller af personlig anvendelse af varerne.

Det må ikke være direkte involveret i konstruktion, fremstilling, markedsføring, installering, anvendelse eller vedligeholdelse af disse byggevarer eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. Det må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med dets uafhængighed eller vurderingsevne og integritet i forbindelse med de aktiviteter, som det er blevet notificeret til at udføre.

Det notificerede organ skal sikre, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af dets aktiviteter inden for vurdering og/eller kontrol.

5. Det notificerede organ og dets personale skal udføre tredjepartsopgaverne i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på dets afgørelser eller resultaterne af dets vurderings- og eller kontrolaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.

6. Det notificerede organ skal kunne udføre alle de tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans, der er overdraget et sådant organ i henhold til bilag V, og som det er blevet notificeret til at udføre, uanset om disse opgaver udføres af det notificerede organ, på vegne af dette eller under dettes ansvar.

På alle tidspunkter og for hvert system til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og for hver art eller kategori af byggevarer, egenskaber og opgaver, med hensyn til hvilke det er notificeret, skal et notificeret organ råde over:

a) det nødvendige personale med teknisk viden og tilstrækkelig og passende erfaring til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans

b) den nødvendige beskrivelse af procedurer i henhold til hvilke ydeevnevurderingen udføres, således at disses gennemskuelighed og reproducerbarhed sikres. Det skal have en passende politik på plads, der skelner mellem opgaver udført som notificeret organ og andre aktiviteter

c) de nødvendige procedurer til at udføre dets aktiviteter under hensyntagen til virksomhedernes størrelse, sektor og strukturer, den pågældende produktteknologis kompleksitet, og om der er tale om en fremstillingsproces med masseproduktion eller serieproduktion.

Det skal have de fornødne midler til at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med de aktiviteter, som det er notificeret til at udføre, på en hensigtsmæssig måde og skal have adgang til alt nødvendigt udstyr og alle nødvendige faciliteter.

7. Det personale, der er ansvarligt for udførelsen af de aktiviteter, som organet er blevet notificeret til at udføre, skal være i besiddelse af følgende:

a) en solid teknisk uddannelse og erhvervsuddannelse, der omfatter alle tredjepartsopgaverne i processen med vurdering af den deklarerede ydeevnes konstans inden for det relevante område for hvilket organet er blevet notificeret

b) et tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger og den kontrol, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne opgaver

c) tilstrækkeligt kendskab til og forståelse af de gældende harmoniserede standarder og de relevante bestemmelser i denne forordning

d) den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne og kontrollen er blevet foretaget.

8. Det skal sikres, at det notificerede organ, dets øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt.

Aflønningen af det notificerede organs øverste ledelse og vurderingspersonalet må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.

9. Det notificerede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre staten er ansvarlig i henhold til national lovgivning, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for den udførte vurdering og/eller kontrol.

10. Det notificerede organs personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver i henhold til bilag V, undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.

11. Det notificerede organ skal deltage i eller sikre, at dets vurderingspersonale er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af notificerede organer, der er nedsat i henhold til denne forordning, og som generelle retningslinjer anvende de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.

Artikel 34

Overensstemmelsesformodning

Hvis et ydeevnevurderingsorgan kan dokumentere, at det opfylder kriterierne i de relevante harmoniserede standarder eller dele deraf, hvortil der er offentliggjort en henvisning i Den Europæiske Unions Tidende, formodes det at opfylde kravene i artikel 33, for så vidt den gældende harmoniserede standard dækker disse krav.

Artikel 35 [33]

Dattervirksomheder og underentreprise i tilknytning til notificerede organer

1. Hvis det notificerede organ giver bestemte opgaver i forbindelse med tredjepartsopgaverne i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, skal det sikre, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 33, og oplyse det notificerende organ herom.

2. Det notificerede organ har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etableret.

3. Aktiviteter kan kun gives i underentreprise eller udføres af en dattervirksomhed, hvis kunden har givet sit samtykke.

4. Det notificerede organ skal kunne stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af underentreprenørens eller dattervirksomhedens kvalifikationer og det arbejde, som underentreprenøren eller dattervirksomheden har udført i henhold til bilag V, til rådighed for de nationale myndigheder.

Artikel 36 [34]

Bevidnede prøvninger

1. Hvis det er begrundet ud fra tekniske, økonomiske eller logistiske forhold, kan notificerede organer beslutte at udføre de prøvninger, der er henvist til i bilag V, eller lade sådanne prøvninger udføre under deres tilsyn, enten i fabrikationsanlægget med anvendelse af fabrikantens interne laboratorieudstyr eller, med forudgående accept fra fabrikantens side, på et privat eller et offentligt laboratorium med anvendelse af prøvningsudstyret på det pågældende laboratorium.

2. Før udførelse af disse prøvninger skal det notificerede organ kontrollere, om prøvningsudstyret har et hensigtsmæssigt kalibreringssystem, og om dette system er operationelt.

Artikel 37 [35]

Ansøgning om notifikation

1. For at opnå bemyndigelse til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans skal et organ indsende en ansøgning om notifikation til den notificerende myndighed i den medlemsstat, hvor det er etableret.

2. Ansøgningen skal ledsages af en beskrivelse af de aktiviteter, der skal udføres, og de vurderings- og/eller kontrolprocedurer, som organet hævder at være kompetent til, samt af en eventuel akkrediteringsattest udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i forordning (EF) nr. […], hvori det godtgøres, at organet opfylder kravene i artikel 33.

3. Hvis det pågældende organ ikke kan forelægge en akkrediteringsattest, forelægger det den notificerende myndighed al den dokumentation, der er nødvendig for at kontrollere, anerkende og regelmæssigt overvåge, at det opfylder kravene i artikel 33.

Artikel 38 [36]

Notifikationsprocedure

1. De notificerende myndigheder må kun notificere organer, som opfylder kravene i artikel 33.

2. De skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.

Undtagelsesvis accepteres en papirudskrift af notifikationen for de horisontale notifikationer, der er omhandlet i stk. 3, andet afsnit, for hvilke der ikke findes et hensigtsmæssigt elektronisk værktøj.

3. Notifikationen skal indeholde alle enkeltheder med hensyn til, hvilke funktioner der skal udføres, henvisning til den relevante tekniske specifikation og, for så vidt angår det system, der er omhandlet i punkt 1.4 i bilag V, de væsentlige egenskaber med hensyn til hvilke organet er kompetent.

En henvisning til den relevante harmoniserede tekniske specifikation kræves dog ikke med hensyn til følgende væsentlige egenskaber:

a) reaktion ved brand

b) brandbestandighed

c) udvendige brandmæssige egenskaber

d) støjabsorption.

4. Når en notifikation er baseret på en akkrediteringsattest, leverer den notificerende myndighed Kommissionen og de andre medlemsstater al dokumentation, der påviser, det notificerede organs kompetence og de ordninger, der er etableret, for at sikre, at der føres regelmæssigt tilsyn med organet, og at det fortsat vil opfylde kravene i artikel 33.

5. Det pågældende organ må først udføre et notificeret organs opgaver, når der ikke af Kommissionen eller de andre medlemsstater er gjort indsigelser inden for to uger efter en notifikation, hvis der er anvendt en akkrediteringsattest, og inden for to måneder efter notifikation, hvis der ikke er anvendt akkreditering.

Kun et sådant organ anses for at være et notificeret organ i denne forordnings forstand.

6. Kommissionen og de øvrige medlemsstater skal underrettes om eventuelle efterfølgende relevante ændringer af notifikationen.

Artikel 39 [37]

Identifikationsnumre for og lister over notificerede organer

1. Kommissionen tildeler de notificerede organer ét identifikationsnummer.

Hvert notificeret organ tildeles kun et identifikationsnummer, også selv om organet er bemyndiget i henhold til flere fællesskabsretsakter.

2. Kommissionen offentliggør listen over organer, der er notificeret i henhold til denne forordning, herunder de identifikationsnumre, de er blevet tildelt, og de aktiviteter, for hvilke de er notificeret.

Kommissionen holder listen ajourført.

Artikel 40 [38]

Ændringer af notifikationen

1. Hvis en notificerende myndighed har konstateret eller er blevet orienteret om, at et notificeret organ ikke længere opfylder kravene i artikel 33, eller at det ikke opfylder sine forpligtelser, skal den notificerende myndighed begrænse, suspendere eller inddrage notifikationen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt, afhængigt af alvoren af den manglende opfyldelse af kravene eller forpligtelserne. Den skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

2. Hvis en notifikation inddrages, begrænses eller suspenderes, eller hvis det notificerede organ har indstillet sine aktiviteter, skal den pågældende notificerende medlemsstat træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sagerne enten behandles af et andet notificeret organ eller står til rådighed for de ansvarlige notificerende myndigheder og markedstilsynsmyndigheder efter anmodning.

Artikel 41 [39]

Anfægtelse af notificerede organers kompetence

1. Kommissionen skal undersøge alle sager, hvor den tvivler på et notificeret organs kompetence eller på, at et notificeret organ fortsat opfylder de krav og forpligtelser, der påhviler det, og tilfælde, hvor den bliver gjort opmærksom på en sådan tvivl.

2. Den notificerende medlemsstat skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for notifikationen eller det notificerede organs fortsatte kompetence.

3. Kommissionen skal sikre, at alle oplysninger, den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.

4. Hvis Kommissionen konstaterer, at et notificeret organ ikke eller ikke længere opfylder kravene vedrørende dets notifikation, skal den underrette den notificerende medlemsstat herom og anmode den om at træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af notifikationen.

Artikel 42 [40]

Operationelle forpligtelser for notificerede organer

1. Notificerede organer skal udføre tredjepartsopgaver i overensstemmelse med de systemer for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, der fastlagt i bilag V.

2. Vurderinger og kontrol af ydeevnens konstans skal udføres på passende måde, idet unødige byrder for erhvervsdrivende skal undgås. De notificerede organer udfører deres aktiviteter under hensyntagen til de involverede virksomheders størrelse, sektor og strukturer, kompleksiteten af den produktteknologi, der anvendes til varerne, og om der er tale om en seriemæssig fremstilling.

De skal dog i denne forbindelse overholde den grad af stringens, der kræves med hensyn til varen i henhold til denne forordning og varens rolle med hensyn til bygværkets sikkerhed.

3. Når et notificeret organ under den tilsynsaktivitet, der har til formål at kontrollere konstansen af den fremstillede varers ydeevne, finder at en byggevare ikke længere har samme ydeevne som produkttypen, skal det kræve, at fabrikanten træffer de nødvendige afhjælpende foranstaltninger, og hvis det er nødvendigt, skal det suspendere eller inddrage fabrikantens attest.

4. Hvis der ikke træffes afhjælpende foranstaltninger, eller hvis disse ikke har den ønskede virkning, skal det notificerede organ begrænse, suspendere eller inddrage eventuelle attester, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.

Artikel 43 [41]

Oplysningskrav for notificerede organer

1. De notificerede organer skal oplyse den notificerende myndighed om:

a) tilfælde, hvor udstedelse af en attest er blevet nægtet, samt om begrænsninger, suspenderinger eller inddragelser af attester

b) forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for notifikationen

c) enhver anmodning om oplysninger om udførelse af aktiver inden for vurdering og/eller kontrol af ydeevnens konstans, som de har modtaget fra markedstilsynsmyndighederne

d) efter anmodning tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans udført inden for deres notifikations dækningsområde samt enhver anden udført aktivitet, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentrepriser.

2. De notificerede organer giver de andre organer, der er notificeret i henhold til denne forordning og udfører lignende tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans og omfattende samme byggevarer, relevante oplysninger om spørgsmål vedrørende negative og, efter anmodning, positive resultater fra disse vurderinger og/eller kontroller.

Artikel 44 [42]

Erfaringsudveksling

Kommissionen sørger for, at der foregår erfaringsudveksling mellem medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for notifikationspolitik.

Artikel 45 [43]

Koordinering af notificerede organer

Kommissionen sørger for, at der etableres koordinering og samarbejde mellem organer, der er notificeret i henhold til artikel 29, og at denne koordinering og dette samarbejde fungerer efter hensigten, i form af grupper af notificerede organer, både sektorspecifikke og på tværs af sektorerne.

Medlemsstaterne sørger for, at de organer, de har notificeret, deltager i arbejdet i sådanne grupper, enten direkte eller gennem udpegede repræsentanter.

KAPITEL VIII

Markedstilsyn og beskyttelsesprocedurer

Artikel 46 [44]

Procedure i tilfælde af byggevarer, der udgør en risiko på nationalt plan

1. Hvis markedstilsynsmyndighederne i en af medlemsstaterne har truffet foranstaltninger i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. […], eller hvis de har tilstrækkelig grund til at antage, at en byggevare ikke opfylder den deklarerede ydeevne og/eller udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed eller for andre almene samfundshensyn, der er omfattet af denne forordning, skal de i samarbejde med de relevante erhvervsdrivende foretage en evaluering af den pågældende vare omfattende alle de krav, der er fastlagt i denne forordning. De berørte erhvervsdrivende skal i ethvert nødvendigt omfang samarbejde med markedstilsynsvirksomhederne.

Hvis markedstilsynsmyndighederne i forbindelse med denne evaluering konstaterer, at byggevaren ikke opfylder kravene i denne forordning, skal de straks anmode den pågældende erhvervsdrivende om at træffe alle fornødne foranstaltninger for at bringe byggevaren i overensstemmelse med disse krav eller for at trække produktet tilbage fra markedet eller kalde det tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som de fastsætter i forhold til risikoens art.

Markedstilsynsmyndighederne underretter det relevante notificerede organ.

Artikel 19 i forordning (EF) nr. ... finder anvendelse på de ovenfor omhandlede foranstaltninger.

2. Hvis markedstilsynsmyndighederne konstaterer, at den manglende overensstemmelse med kravene ikke er begrænset til medlemsstatens område, skal de underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe.

3. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der træffes foranstaltninger over for alle de pågældende byggevarer, som han har gjort tilgængelige på Fællesskabets marked.

4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke træffer de fornødne foranstaltninger, skal markedstilsynsmyndighederne træffe de nødvendige foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af byggevaren på det nationale marked eller for at trække byggevaren tilbage fra markedet eller kalde den tilbage.

De underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sådanne foranstaltninger.

5. Den i stk. 4 omhandlede information skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig hvad angår de nødvendige data til identifikation af den byggevare, der ikke opfylder kravene, byggevarens oprindelse, arten af den pågældende risiko og arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger. Markedstilsynsmyndighederne skal navnlig oplyse, om den manglende overensstemmelse med kravene skyldes:

a) at varen ikke opfylder kravene vedrørende menneskers sundhed eller sikkerhed eller andre almene samfundshensyn som fastlagt i denne forordning

b) at der er mangler i de harmoniserede tekniske specifikationer eller i den specifikke tekniske dokumentation (STD).

6. De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren, skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere information om den pågældende byggevarers manglende overensstemmelse med kravene, som de måtte råde over, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.

7. Hvis der ikke inden for femten arbejdsdage efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af en medlemsstat over for den pågældende byggevare, anses foranstaltningen for at være berettiget.

8. Medlemsstaterne sørger for, at der straks træffes passende begrænsende foranstaltninger over for den pågældende byggevare, som f.eks. tilbagetrækkelse af byggevaren fra deres marked.

Artikel 47 [45]

Beskyttelsesprocedure på fællesskabsplan

1. Hvis der efter afslutningen af proceduren i artikel 46, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats nationale foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at den nationale foranstaltning er i modstrid med fællesskabslovgivningen, skal Kommissionen straks drøfte spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurdere den nationale foranstaltning. På grundlag af resultaterne af denne vurdering skal Kommissionen træffe afgørelse om, hvorvidt foranstaltningen er berettiget eller ej.

Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.

2. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, skal samtlige medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den byggevare, der ikke er i overensstemmelse med kravene, trækkes tilbage fra deres marked. Medlemsstaterne underretter Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, skal den pågældende medlemsstat trække foranstaltningen tilbage.

3. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende overensstemmelse med kravene tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 46, stk. 5, litra b), skal Kommissionen indbringe sagen for det stående udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF. Udvalget skal høre de relevante europæiske standardiseringsorganer og straks afgive udtalelse.

Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende overensstemmelse med kravene tilskrives mangler ved det europæiske vurderingsdokument (EAD) eller den specifikke tekniske dokumentation (STD) som omhandlet i ar