GLOSSAR

Cost-benefit-analyse : Teknik, som har til formål at opgøre alle omkostninger og gevinster ved en intervention med henblik på at afgøre, om gevinsterne er større end omkostningerne og i givet fald i hvilket forhold.

Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) : Finansielt instrument, der har til formål at fremme den økonomiske og sociale samhørighed mellem EU's regioner. EFRU-interventionerne gennemføres primært via operationelle programmer, som omfatter en lang række projekter.

Effektivitet : Forholdet mellem de opstillede mål og de opnåede resultater.

Forbrug pr. indbygger : Den mængde vand, udtrykt i liter pr. dag og pr. person, som i et område, en kommune eller en region er nødvendig for almindelige husholdnings- og industriaktiviteter. I vandplanlægningsdokumenter fastlægges forbruget pr. indbygger på grundlag af lokalområdets boligforhold og industriudvikling.

Forsyningsnet : Alle aktiviteter og infrastrukturer, der muliggør levering af vand til husstande og andre brugere fra kommunale eller lokale tanke.

Hm3 : Hektokubikmeter, 1 million m3.

Horisontår : Et år i fremtiden, hvis estimerede behov anvendes som grundlag for planlægningen af investeringer i vandforsyning.

Ikke-faktureret vand : Differencen mellem den indvundne vandmængde og det fakturerede forbrug, også kaldet ikke-registreret vand. Det omfatter lækager, ulovligt forbrug, unøjagtigheder i målinger og gratis anvendelse af vandforsyning. Omfanget af lækager kan kun estimeres, men ikke-faktureret vand er et målbart parameter, som der foreligger data for i næsten alle vandforsyningssystemer. I denne beretning bruges det som en indikator for vandnettenes ydelse.

Operationelt program (OP) : Et dokument, der godkendes af Kommissionen, og som omfatter en sammenhængende række prioriterede områder med flerårige foranstaltninger.

Princippet om omkostningsdækning :

Det princip, at alle omkostninger forbundet med en bestemt vare eller tjenesteydelse dækkes af indtægterne.

På vandområdet skal medlemsstaterne vedtage prissætningspolitikker under hensyntagen til princippet om, at alle omkostninger skal dækkes, for at tilskynde til en effektiv anvendelse af vandressourcerne ( jf. artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1)).

Produktivitet : Forholdet mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater. I denne beretning forholdet mellem investeringerne og f.eks. stigningen i den leverede vandmængde eller forbedringen af vandkvaliteten.

Programperiode : Den flerårige ramme inden for hvilken udgifterne over strukturfondene og Samhørighedsfonden planlægges og afholdes.

Råvandsforsyningssystem : Al infrastruktur, der muliggør levering af vand til kommunale/lokale tanke, herunder vandindvinding, vandproduktion, ledning af råvand over store afstande, behandling og transport til tankene. Derefter leveres vand til brugerne gennem forsyningsnettet.

Samhørighedsfonden : Finansielt instrument, der har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed gennem finansiering af miljø- og transportprojekter i medlemsstater, der har en BNI på mindre end 90 % af EU-gennemsnittet.

Social overkommelighed : Det princip, at befolkningens evne til at betale for vand skal tages i betragtning ved fastsættelsen af vandpriser, der skal dække omkostningerne forbundet med forsyningen. Overkommeligheden kan måles ud fra forholdet mellem husstandenes vandudgifter og deres disponible indkomst.

Strukturforanstaltninger : I denne beretning: interventioner gennemført af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og af Samhørighedsfonden.

Vandkanal : Åben eller lukket vandvej i beton eller andre materialer. I denne beretning bruges udtrykket kun om vandveje, der leverer vand til blandet brug, kunstvanding og husholdningsbrug.

Vandledning : Rør med forskellig diameter og i forskelligt materiale, der anvendes til ledning af vand i et råvandsforsyningssystem.

Vandreservoir : Kunstig sø anlagt ved at bygge en dæmning i et større eller mindre vandløb.

Vandtank : Beholder i beton eller et andet materiale til opbevaring af vand.

Vandtakster (afgifter) : Den pris på vand, som tjenesteyderne opkræver hos brugerne. Der gælder forskellige vandtakster for forskellige brugere: husstande, industri og landbrug. Vandtakster opkræves normalt sammen med vandafledningstakster.

RESUMÉ

I. Vand er en af de ressourcer, der har størst betydning for social og økonomisk udvikling. Forsyning af vand til husholdningsbrug har afgørende betydning for menneskers sundhed og velvære.

II. Investeringer i vandforsyning afhjælper forskellige behov, f.eks. ved at øge tilgængeligheden af vand som reaktion på en øget efterspørgsel, udvide forsyningsnettets geografiske dækning, forbedre kvaliteten af det leverede vand, forbedre forsyningssystemernes produktivitet og forbedre tjenesteydelsens kvalitet.

III. Rettens revision fokuserede på infrastrukturer udelukkende beregnet til forsyning af vand til husholdningsbrug, som blev medfinansieret af Samhørighedsfonden og EFRU og afsluttet i programperioden 2000-2006 i Spanien, Grækenland, Portugal og Italien, som er de største modtagere af støtte på dette område. Revisionsresultaterne bygger på en direkte gennemgang af 29 projekter - 11 godkendt af Kommissionen og 18 godkendt af medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder - og en undersøgelse af Kommissionens og medlemsstaternes systemer til forvaltning og overvågning af EU-midlerne.

IV Hovedformålet med revisionen var at vurdere, om EU anvendte midlerne til forbedring af vandforsyningen bedst muligt. Retten undersøgte derfor:

- om de mest hensigtsmæssige løsninger blev valgt til at dække behovene i de berørte områder

- om de medfinansierede projekter bidrog til at forbedre vandforsyningen

- om målene blev nået med de lavest mulige omkostninger for EU-budgettet.

V. Retten konstaterede, at strukturforanstaltningernes udgifter har bidraget til at forbedre forsyningen af vand til husholdningsbrug, men at der kunne være opnået bedre resultater med lavere omkostninger. Følgende kan især fremhæves:

- Behovsprognoserne tog ikke højde for de nedadgående tendenser i vandforbruget og for alle de allerede tilgængelige ressourcer. Desuden var der fokus på at udnytte nye vandkilder og ingen opmærksomhed på andre løsninger såsom reduktion af vandtab og anvendelse af ressourcer i nærheden. Vurderingen hos Kommissionen og medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder tilførte begrænset værdi

- Der er skabt målbare forbedringer med hensyn til forøgelse af den tilgængelige vandmængde, udvidelse af det offentlige nets dækning, bedre vandkvalitet, højere ydelse og større driftssikkerhed. Nogle projekter var imidlertid ikke i drift, fordi der manglede supplerende infrastruktur. Overvågningen af resultaterne var desuden af svingende kvalitet, og når der var stillet betingelser i beslutningerne om tildeling af støtte, blev opfyldelsen af disse betingelser ikke altid kontrolleret tilstrækkeligt

- I samtlige projekter var der omkostningsoverskridelser og forsinkelser. Målt ud fra de to væsentligste parametre (kapacitetsudnyttelse og ikke-faktureret vand) viste flere projekter sig at have en begrænset produktivitet. Der var væsentlige svagheder i fremgangsmåden ved fastsættelsen af støtten, og Kommissionen og medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder tog ikke tilstrækkeligt hensyn til projekternes evne til at skabe indtægter.

VI. Retten giver følgende anbefalinger:

- Medlemsstaterne bør forbedre deres forudgående analyser og prognoserne vedrørende det fremtidige vandbehov ved at tage hensyn til aktuelle og nøjagtige data og forbedre deres oversigt over samtlige tilgængelige vandressourcer. De bør være mere opmærksomme på alternativer til løsninger på udbudssiden (f.eks. foranstaltninger til reduktion af vandtab) og foranstaltninger til beskyttelse af vandkvaliteten

- Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at sikre en produktiv forvaltning af vandressourcerne og tage virkningen af dette i betragtning ved planlægningen af medfinansieret vandforsyningsinfrastruktur

- Medlemsstaterne bør helt fra planlægningsfasen sikre, at den supplerende infrastruktur, som er nødvendig for projekternes idriftsættelse, er parat til tiden. Der bør udformes bedre overvågningsredskaber med henblik på at evaluere resultaterne og opfyldelsen af betingelserne

- Medlemsstaterne bør i planlægningsfasen være mere opmærksomme på faktorer, som ofte giver forsinkelser. Resultater af bedre forudgående analyser bør tages i betragtning ved udformningen af ny infrastruktur

- Kommissionen og medlemsstaterne bør forbedre kvaliteten af cost-benefit-analyserne og finansieringskløftestimaterne og tage behørigt hensyn til projekternes evne til at skabe indtægter.

INDLEDNING

VANDFORSYNING I EU

1. Vand har afgørende betydning for menneskers sundhed og er en af de naturressourcer, der har størst betydning for social og økonomisk udvikling. Forsyning af vand i tilstrækkelig høj kvalitet til husholdningsbrug er en vigtig forudsætning for udvikling.

2. Der er væsentlige forskelle mellem EU's medlemsstater og mellem regioner i de enkelte stater, når det gælder, hvor stor en del af befolkningen der er dækket af et offentligt vandforsyningssystem, og hvor stort vandforbruget pr. indbygger er. Der er også væsentlige forskelle på vandnettenes produktivitet, på vandprisen og på, hvor stor en del af den samlede husstandsindkomst vandudgifterne lægger beslag på (jf. tabel 1).

TABEL 1

DE VIGTIGSTE KARAKTERISTIKA VED FORSYNINGEN AF VAND TIL HUSHOLDNINGSBRUG I EU - GENNEMSNITSVÆRDIER PÅ MEDLEMSSTATSNIVEAU [1]

| Minimum | Maksimum |

Befolkningsdækning (% af den samlede befolkning) | 70 | 100 |

Forbrug pr. indbygger (liter pr. indbygger pr. dag) | 70 | 270 |

Ikke-faktureret vand (% af det samlede indvundne vand) | 7 | 55 |

Vandpris (euro pr. m3) | 0 | 2,1 |

Vandudgifter som andel af den samlede husstandsindkomst (%) | 0 | 2,5 |

3. I henhold til traktaterne er en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne et af målene for EU's politik på miljøområdet. Den centrale retsakt i forbindelse med vandpolitikken er vandrammedirektivet, hvis formål er at sikre beskyttelse og bæredygtig anvendelse af vand. Direktivet trådte i kraft i 2000 og skulle omsættes til national lovgivning senest i december 2003. Direktivet fastlagde systemer til klassifikation af vandkvalitet og stillede krav om oprettelse af et overvågningsnet senest i 2006, offentliggørelse af vandområdeplaner i 2009 og principielt opfyldelse af de miljømæssige mål senest i 2015. Det krævede også, at medlemsstaterne skulle indføre prissætningspolitikker, som giver passende tilskyndelse til en effektiv vandanvendelse, samt at de forskellige kategorier af brugere yder et passende bidrag til opfyldelsen af dette mål (omkostningsdækningsprincippet). Dette krav skal være opfyldt i 2010 [2].

4. Desuden skal Rådets direktiv om drikkevandskvalitet beskytte menneskers sundhed, især ved at fastsætte maksimumsværdier for visse mikrobiologiske, kemiske og organoleptiske parametre [3].

EU-STRUKTURFORANSTALTNINGER TIL MEDFINANSIERING AF VANDFORSYNINGSINFRASTRUKTUR

5. Investeringer i vandforsyningssystemer foretages på baggrund af et eller flere specifikke behov. Formålet kan være:

a) at øge tilgængeligheden af vand på grund af befolkningstilvækst eller økonomisk vækst

b) at øge den geografiske dækning til at omfatte befolkningsgrupper, som før ikke havde offentlig vandforsyning

c) at forbedre kvaliteten af det leverede vand, enten ved at udvikle nye vandkilder eller ved at behandle vand fra de eksisterende kilder, f.eks. når de er blevet forurenet af industri eller landbrug

d) at forbedre vandforsyningssystemernes produktivitet for at afhjælpe vandtab eller erstatte forældet udstyr

e) at forbedre vandforsyningens kvalitet ved at nedbringe antallet og varigheden af begrænsninger og afbrydelser.

6. I henhold til samhørighedspolitikken kan der fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden opnås støtte til udgifterne i forbindelse med anlæg af vandforsyningssystemer. Støtten kan variere fra 25 % og op til 85 % af de støtteberettigede udgifter [4].

7. EU's finansielle støtte til projekter, som udelukkende vedrørte forsyning af vand til husholdningsbrug, og som blev medfinansieret af disse fonde, beløb sig i programperioden 2000-2006 til i alt 4,05 milliarder euro [5]. Fire medlemsstater tegnede sig for 3,62 milliarder euro eller 89,4 % af det samlede beløb: Spanien, Grækenland, Portugal og Italien. Udgifterne på dette område vil sandsynligvis også være høje i programperioden 2007-2013: Det anslås, at de 15 medlemsstater, der er berettigede til støtte fra Samhørighedsfonden, stadig mangler at investere ca. 25 milliarder euro i vandforsyning [6].

8. I forbindelse med gennemførelsen af medfinansierede projekter er forvaltningen delt mellem Kommissionen og medlemsstaterne, og Kommissionen bærer det endelige ansvar for budgetgennemførelsen [7]. Rollerne afhænger af, hvilken fond der yder den finansielle støtte, og af projektets omkostningsniveau:

a) I forbindelse med samhørighedsfondsprojekter og store EFRU-projekter [8] undersøger Kommissionen, om de projekter, der skal medfinansieres, er i overensstemmelse med de gældende EU-direktiver og fondenes prioriteter, om de har potentiale til at skabe resultater med hensyn til regionaludvikling, og om de har behov for et finansielt bidrag fra EU. I Kommissionens beslutning om at medfinansiere et projekt fastsættes støtteniveauet og de betingelser, der skal være opfyldt, før støtten kan udbetales. Når der er tale om samhørighedsfondsprojekter, skal der udarbejdes en endelig rapport til Kommissionen med en beskrivelse af det gennemførte arbejde og en første bedømmelse af, om de tilstræbte resultater kan nås [9]. For de store EFRU-projekters vedkommende er der intet krav om specifikke endelige rapporter

b) I forbindelse med de øvrige EFRU-projekter er Kommissionens rolle begrænset, så den kun vurderer og godkender de operationelle programmer, som projekterne hører ind under, og hvis overordnede mål projekterne skal bidrage til at nå. Medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder er ansvarlige for at evaluere støtteansøgninger, fastsætte støttens størrelse og følge op på gennemførelsen af projekterne.

9. For hver programperiode udsender Kommissionen retningslinjer for gennemførelsen af fondene. Med hensyn til programperioden 2000-2006 gør retningslinjerne fra 1999 det til en prioritet at bistå med at få overholdt de miljøstandarder, der er fastlagt i de relevante EU-direktiver. Det præciseres, at projekterne i vandsektoren "bør respektere principperne i det foreslåede rammedirektiv om vand", og at der bør "lægges øget vægt på at gøre den eksisterende infrastruktur mere effektiv med henblik på at begrænse tab" [10]. I vejledningen vedrørende Samhørighedsfonden fastsættes det desuden, at alle investeringer i vandforsyning bør ledsages af en konkret handlingsplan for begrænsning af vandtab fra forsyningssystemet, så det kan opnå en optimal produktivitetsprocent [11].

10. Der medfinansieres forskellige typer infrastrukturer. Diagrammet over vandforsyningssystemer i bilag I viser vandsystemernes komponenter fra udvinding (råvandsforsyningssystemer) til levering til de endelige brugere (forsyningsnet), og i tekstboks 1 gives der eksempler på medfinansierede projekter. De mest almindelige elementer i vandforsyningssystemerne er: dæmninger, afsaltningsanlæg, vandbehandlingsanlæg, vandledninger, pumpestationer, reservoirer, vandtanke, forsyningsnet samt systemer til fjernstyring og detektion i tilfælde af lækager og sammenbrud.

TEKSTBOKS 1

EKSEMPLER PÅ PROJEKTER MEDFINANSIERET AF EU

Et projekt havde til formål at udvide det offentlige vandforsyningsnet til at dække befolkningen i landområder, som brugte private og spredte kilder. Projektet omfattede 11 vandtanke, 32,6 km rør til at forbinde det nye net med råvandsforsyningssystemet, 10 pumpestationer og ca. 87 km rør til det nye forsyningsnet. De støtteberettigede projektomkostninger beløb sig til 4,28 millioner euro, og der blev ydet 3,21 millioner euro i EFRU-medfinansiering.

En række projekter skal skabe nye vandkilder og forbedre vandbehandlingen i et råvandsforsyningssystem, der dækker et område på 11000 km2 og 2,5 millioner indbyggere. Der er flere medfinansierede projekter: et afsaltningsanlæg med kapacitet til 65000 m3 vand pr. dag - støtteberettigede omkostninger på 55,10 millioner euro og 46,86 millioner euro i medfinansiering fra Samhørighedsfonden; fornyelse af et vandbehandlingsanlæg med kapacitet til 116640 m3 vand pr. dag - støtteberettigede omkostninger på 5,38 millioner euro og 3,50 millioner euro i EFRU-medfinansiering; og anlæg af en vandledning på 27 km og tre tilhørende vandtanke, som forbinder råvandsforsyningssystemet med et andet afsaltningsanlæg - støtteberettigede omkostninger på 19,71 millioner euro og 12,81 millioner euro i EFRU-medfinansiering.

PROJEKTER MEDFINANSIERET AF EU

+++++ TIFF +++++

Billede 1: pumpestation i Portugal

+++++ TIFF +++++

Billede 2: afsaltningsanlæg i Spanien

+++++ TIFF +++++

Billede 3: dæmning i Spanien

+++++ TIFF +++++

Billede 4: vandbehandlingsanlæg i Grækenland

REVISIONENS OMFANG OG MÅL

11. Hovedformålet med revisionen var at vurdere, om EU-strukturforanstaltningernes udgifter vedrørende forsyning af vand til husholdningsbrug anvendes bedst muligt.

12. Retten behandlede følgende underspørgsmål:

a) Blev de mest hensigtsmæssige løsninger valgt til at dække behovene i de berørte områder?

b) Har projekterne nået deres mål om at forbedre forsyningen af vand til husholdningsbrug?

c) Er målene blevet nået med de lavest mulige omkostninger for EU-budgettet?

13. Revisionen blev foretaget i Kommissionen og i de fire medlemsstater, der tegner sig for hovedparten af de infrastrukturudgifter, som udelukkende vedrører forsyning af vand til husholdningsbrug: Spanien, Grækenland, Portugal og Italien.

14. Revisionen blev foretaget fra februar 2009 til marts 2010 på grundlag af en stikprøve på 29 projekter, som blev finansieret i programperioden 2000-2006 og var fysisk afsluttet. Tre af dem blev godkendt af Kommissionen før 2000, men alle tre blev ændret væsentligt ved kommissionsbeslutninger i perioden 2000-2006. Projekterne blev udvalgt i forhold til den samlede finansielle støtte til hver af de fire medlemsstater. Ni var medfinansieret af Samhørighedsfonden, og 20 var medfinansieret af EFRU. To af EFRU-projekterne var store projekter [8] (jf. bilag II).

15. Der blev gennemgået projektdossierer på alle niveauer, og der blev holdt møder med repræsentanter for forskellige lokale myndigheder og de offentlige eller offentligprivate virksomheder, der var ansvarlige for udformningen, gennemførelsen og forvaltningen af de infrastrukturer, som de udvalgte projekter omfattede. Retten blev bistået af eksperter i vandforsyning.

BEMÆRKNINGER

BLEV DE MEST HENSIGTSMÆSSIGE LØSNINGER VALGT TIL AT DÆKKE BEHOVENE I DE BERØRTE OMRÅDER?

16. Før der afsættes finansielle ressourcer til anlæg af ny infrastruktur, som ofte skal kunne bruges i flere årtier, bør der foretages en analyse med det formål at finde den bedste måde at dække de lokale vandforsyningsbehov på. Hovedelementerne i en sådan analyse er behovsprognosen, som primært beregnes på grundlag af befolkningsstørrelsen og det forventede vandforbrug pr. indbygger samt tilgængeligheden og kvaliteten af eksisterende vandressourcer. Nogle af disse elementer, f.eks. det forventede vandforbrug pr. indbygger og kvaliteten af eksisterende vandressourcer, kan påvirkes af henholdsvis foranstaltninger på efterspørgselssiden og tiltag til beskyttelse af vandressourcer.

17. Retten undersøgte:

a) om de estimater af vandbehovet, som lå til grund for de medfinansierede infrastrukturprojekter, byggede på velfunderede formodninger om udviklingen i behovet for og tilgængeligheden af vand i det berørte område

b) om de forskellige potentielle løsninger, herunder foranstaltninger til at påvirke behovet eller til at bevare eller forbedre kvaliteten af de allerede anvendte vandressourcer, var blevet analyseret tilstrækkeligt med henblik på at vælge den bedste løsning

c) om de myndigheder, der var ansvarlige for at vurdere ansøgningerne og godkende støtten, har tilført værdi til de foreslåede projekter.

BEHOVSPROGNOSER: I NÆSTEN ALLE TILFÆLDE VAR DER IKKE TAGET HØJDE FOR DE NEDADGÅENDE TENDENSER I VANDFORBRUGET PR. INDBYGGER, OG I NOGLE TILFÆLDE VAR DER IKKE TAGET HØJDE FOR ALLE DE ALLEREDE TILGÆNGELIGE RESSOURCER

18. I forbindelse med alle på nær tre projekter hvilede beslutningen om at anlægge ny infrastruktur på estimater af det fremtidige behov og nødvendigheden af supplerende vandressourcer. I de tre undtagelsestilfælde var der ikke behov for sådanne estimater, da investeringen kun bestod i at tilføje eller udskifte et element i et allerede eksisterende system.

19. I 21 sager blev behovet estimeret på grundlag af det teoretiske forbrug pr. indbygger, som anbefales i vandplanlægningsdokumenterne, fordi der manglede historiske data om forbrug og tab fra nettene. Det forbrug, der blev estimeret på denne måde, blev somme tider opjusteret ved hjælp af forskellige faktorer, som er vanskelige at evaluere, f.eks. effekten af midlertidige befolkningsgrupper [12] og industrialiseringsgraden.

20. I de fem resterende sager blev vandbehovsprognoserne estimeret på grundlag af data om det faktiske tidligere forbrug, men med anvendelse af forskellige metoder. I tre af disse sager er det forbrug pr. indbygger, der tjener som begrundelse for projektet, højere end det forbrug, der anbefales i vandplanlægningsdokumenterne.

21. Desuden gælder det for næsten alle projekterne, at behovsprognoserne ikke afspejler den nedadgående tendens i forbruget pr. indbygger og somme tider i vandtabet, der siden slutningen af 1990'erne eller begyndelsen af 2000'erne har været i de fleste af de områder, der er berørt af projekterne [13]. Denne tendens skyldes forbedringer af nettene [14], installeringen af vandmålere hos kunderne og oplysningskampagner støttet af vandmyndigheder og -leverandører. Eftersom gennemførelsen af sådanne foranstaltninger på efterspørgselssiden bliver mere almindelig, er det usandsynligt, at der vil være en opadgående tendens i forbruget pr. indbygger [15].

22. En sammenligning af behovsprognoserne og det faktiske forbrug viser derfor meget ofte (jf. eksempler i tabel 2):

a) at det faktiske forbrug pr. indbygger i 2008 [16] er betydeligt lavere end estimatet for horisontåret, i flere tilfælde under det halve af estimatet

b) at det faktiske samlede forbrug i 2008 er meget lavere end estimeret.

TABEL 2

ESTIMATER OG FAKTISKE VÆRDIER FOR VANDFORBRUGET I 2008 FOR NOGLE AF DE UNDERSØGTE PROJEKTER

Projekt | Forbrug pr. indbygger (liter pr. indbygger pr. dag) | Samlet forbrug (hm3 pr. år) |

Land | Horisontår | Forudgående estimat for horisontåret [1001] | Faktisk forbrug i 2008 [1001] | Forudgående estimat | Faktisk forbrug |

For horisontåret | For 2008 [1002] | I 2008 |

ES | 2027 | 530 | 286 | 26 | 24 | 14 |

GR | 2020 | 375-609 | 197 | 219 | 180 | 90 |

IT | 2040 | 432 | 360 | 178 | 149 | 90 |

PT | 2030 | 154-300 | 34-66 | 25 | 15 | 6 |

PT | 2038 | 150 | 74 | 0,6 | 0,4 | 0,1 |

ES | 2030 | 350 | 201-291 | 8,5 | ingen data | 4,3 |

23. I seks sager blev de allerede tilgængelige ressourcer ikke fuldt ud taget i betragtning ved udformningen af ny infrastruktur (jf. tekstboks 2). I de tilfælde, hvor det allerede tilgængelige vand var af dårlig kvalitet, f.eks. på grund af et højt nitrat- eller sulfatindhold, blev det navnlig ikke undersøgt, om det var muligt at blande dette vand med vand af god kvalitet, så det overholdt de lovfæstede standarder for drikkevand, i stedet for at erstatte det helt med vand fra en anden kilde [17].

24. En bedre estimering af de fremtidige behov og vandunderskud kunne have gjort det muligt at overveje andre løsninger, som ikke blev taget i betragtning, og anlægge infrastrukturer med mindre kapacitet.

TEKSTBOKS 2

EKSEMPLER PÅ PROJEKTER, HVOR DE TILGÆNGELIGE RESSOURCER BLEV IGNORERET I PLANLÆGNINGSFASEN

I Spanien medfinansierede EFRU et projekt, der skulle forbedre kvaliteten af det vand, der blev leveret til forskellige nabokommuner, fordi den eksisterende vandforsyning ikke overholdt de lovfæstede parametre. Estimaterne af den samlede mængde vand, der skulle leveres af de nye infrastrukturer, byggede på estimatet af områdets samlede fremtidige behov. Nogle af kommunerne havde imidlertid vand af glimrende kvalitet og oplevede ingen vandmangel. Endvidere kunne projektet have været baseret på estimatet af, hvor meget vand af god kvalitet der ville være nødvendigt for at give den rigtige blanding med det allerede tilgængelige vand af dårlig kvalitet. Fire år efter idriftsættelsen udnyttes ca. 16 % af den nye kapacitet.

I et andet projekt, som Samhørighedsfonden medfinansierede i Spanien, blev der bygget en dæmning med henblik på at dække et fremtidigt behov estimeret til 13,9 hm3 pr. år, uden at der blev taget højde for de allerede tilgængelige ressourcer (8 hm3 pr. år). Da revisionen fandt sted, var der ikke brug for denne dæmning til at dække områdets aktuelle behov (8 hm3 pr. år), eftersom de allerede tilgængelige ressourcer var tilstrækkelige. Den medfinansierede infrastruktur vil ikke blive anvendt som oprindeligt planlagt, men i stedet blive brugt som reserve eller til at betjene andre områder.

DER ER FOKUS PÅ ANLÆG AF INFRASTRUKTURER TIL AT UDNYTTE NYE VANDKILDER, MEN SJÆLDENT OPMÆRKSOMHED PÅ ANDRE LØSNINGER SÅSOM REDUKTION AF VANDTAB ...

25. I alle de sager, Retten undersøgte, valgte man at dække det estimerede vandunderskud ved at udvikle nye vandkilder og transportere vandet til de pågældende områder [18].

26. I de tilfælde, hvor der var meget ikke-faktureret vand, blev det sjældent overvejet at forbedre forsyningsnettene for at reducere det fremtidige vandbehov, og dermed udelukkede man potentielle løsninger med mindre kapacitet (jf. tekstboks 3).

27. I to sager har kommuner imidlertid gjort en indsats for at reducere behovet. I begge sager var resultaterne så gode, at den medfinansierede infrastruktur er blevet overflødig på kort sigt eller er for stor (jf. tekstboks 4).

TEKSTBOKS 3

DEN POTENTIELLE EFFEKT PÅ VANDBEHOVET, NÅR MÆNGDEN AF IKKE-FAKTURERET VAND REDUCERES

Den stigning i den leverede vandmængde til en italiensk by, som var et af målene for et medfinansieret projekt, kunne være opnået ved at reducere mængden af ikke-faktureret vand i byens vandnet fra 44,5 % til 11,5 %, hvilket er et realistisk niveau, som allerede er nået i nogle dele af den pågældende by.

Et projekt vedrørende en råvandsforsyningsinfrastruktur i Grækenland var baseret på estimater af det fremtidige behov med en høj vandtabsprocent (30 %). Trods nogle - ligeledes EU-medfinansierede - investeringer til forbedring af forsyningsnettet ligger tabet stadig på omkring 30 %. Effektive foranstaltninger til reduktion af vandtabet ville have medført, at man kunne nøjes med en ny vandforsyningsinfrastruktur i mindre skala.

... ELLER ANVENDELSE AF RESSOURCER, SOM ER LETTERE TILGÆNGELIGE

28. Der kan være konkurrerende krav til vandressourcer, f.eks. om levering af vand til landbrug og levering af vand til husholdningsbrug. Muligheden for at hente drikkevand fra vandressourcer, der var reserveret til landbrug, blev ikke undersøgt i nogen af de projekter, Retten så på (jf. tekstboks 5). Ikke desto mindre konstaterede Retten gode praksis i nogle spanske regioner, hvor der findes en fleksibel ordning for overdragelse af brugsretten til vand, så vandressourcer, der er beregnet til kunstvanding, kan levere vand til husholdningsbrug, når det er nødvendigt.

TEKSTBOKS 4

EKSEMPLER PÅ STØTTEMODTAGENDE KOMMUNER, DER HAR GJORT EN INDSATS FOR AT REDUCERE VANDTAB

Samhørighedsfonden medfinansierede anlæggelsen af en dæmning, der skulle levere 34 hm3 vand om året til en spansk by og dens opland. Grundlaget for beslutningen om at anlægge denne dæmning var et estimeret behov på 158 hm3 om året inden 2012. Samtidig udarbejdede byen en handlingsplan, der omfattede installering af individuelle vandmålere i lejligheder og forbedring af transport- og forsyningsnettet. Dette var også en betingelse fra Kommissionens side, da den godkendte støtten i 2000. Handlingsplanen gav bedre resultater, end Kommissionen havde krævet: Ikke-faktureret vand udgør nu 20 % i stedet for 36 %. Trods en væsentlig befolkningstilvækst er det samlede behov desuden faldet fra 142 hm3 i 1997-1998, da projektet blev godkendt, til ca. 120 hm3 i 2008.

I en anden spansk by medfinansierede Samhørighedsfonden et råvandsforsyningssystem. I projektet blev byens fremtidige behov estimeret til 113 hm3. I sin beslutning om medfinansiering krævede Kommissionen i 2001, at der skulle iværksættes en plan for at reducere lækager, og som følge af denne plan faldt andelen af ikke-faktureret vand fra 50 % til 30 %. Selv om befolkningen er vokset, er det samlede behov faldet fra 81 hm3 i 1996 til 61 hm3 i 2008.

TEKSTBOKS 5

ANVENDELSE AF VANDRESSOURCER I NÆRHEDEN

To medfinansierede projekter i Spanien vedrørte områder, hvor flere kommuner leverede vand med et nitratindhold, som på grund af forurening fra landbrug var væsentlig højere end det maksimum, der er fastsat i drikkevandsdirektivet. Muligheden for at anvende overfladevand af god kvalitet, som fandtes i nærheden, til husholdningsbrug, blev ikke overvejet af projektlederen, fordi brugsretten til dette vand af god kvalitet var givet til landbrugerne. For hvert projekt blev der anlagt underjordiske brønde og ca. 50 km lange transportledninger. I forbindelse med det ene af disse projekter havde de ansvarlige vandmyndigheder imidlertid endnu ikke givet tilladelse til indvinding, men bedt de lokale myndigheder om at søge en løsning, som gjorde det muligt at anvende overfladevand, der var forbeholdt landbrugere. Det ville imidlertid kræve anlæg af yderligere infrastruktur.

VURDERINGEN AF STØTTEANSØGNINGER HOS KOMMISSIONEN OG MEDLEMSSTATERNES FORVALTNINGSMYNDIGHEDER TILFØRTE BEGRÆNSET VÆRDI

29. Revisionsstikprøven omfatter ni samhørighedsfondsprojekter og to store EFRU-projekter, som blev undersøgt og godkendt af Kommissionen. De øvrige 18 projekter blev medfinansieret af EFRU og godkendt af medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder (jf. punkt 8).

30. Som Retten allerede har bemærket i andre beretninger [19], betød fraværet af retningslinjer og tjeklister for vurderingen af støtteansøgningerne i programperioden 2000-2006, at det ikke var muligt at se, hvilken kontrol Kommissionen havde foretaget.

31. I ingen af sagerne satte Kommissionen spørgsmålstegn ved behovsprognoserne eller de valgte løsninger, og den udbad sig heller ikke oplysninger om andre potentielle løsninger såsom at få adgang til eller behandle vand i nærheden i stedet for at indvinde det længere borte.

32. Efter sin gennemgang stillede Kommissionen i forbindelse med fire projekter krav vedrørende reduktion af vandtab. I én af disse sager var målet imidlertid ikke kvantificeret, og i en anden var fristen for opfyldelsen af målet sat efter projektets afslutningsdato, hvor hele støtten måtte forventes at være udbetalt. I ingen af sagerne blev virkningen af den krævede reduktion af vandtabet taget i betragtning ved beregningen af vandbehovet.

33. I to af disse projekter indeholdt beslutningen om tildeling af støtte også en bestemmelse om, at myndighederne skulle overvåge overholdelsen af direktiverne om beskyttelse af overfladevand og grundvand [20] og orientere Samhørighedsfondens tilsynsudvalg. Fordelen ved disse bestemmelser var, at de skabte en direkte forbindelse mellem udbetalingen af støtten og den krævede handling. Forurening med nitrater eller spildevand påvirkede imidlertid også andre projekter, som delvis var udformet med henblik på at erstatte forurenede kilder, og som blev godkendt af Kommissionen uden betingelser. Det var aldrig en betingelse for tildelingen af EU-støtten, at der skulle træffes yderligere foranstaltninger med henblik på at fremskynde miljøgenopretning.

34. I medlemsstaterne konstaterede Retten, at forvaltningsmyndighederne hverken foreslog eller foretog ændringer af projektforslagene. Der blev aldrig stillet betingelser vedrørende vandtab og -besparelser eller foranstaltninger til beskyttelse af råvandskvaliteten.

35. I perioden 2007-2013 forvaltes vandforsyningsprojekter på en anden måde:

a) Kommissionen undersøger kun projekter, hvis samlede omkostninger er på over 50 millioner euro. Der er udformet nye vurderingsprocedurer: Projektansøgningerne skal indeholde resultater af gennemførlighedsundersøgelser, herunder en undersøgelse af alternativer, og der er udviklet en tjekliste for vurderingen af projektansøgninger, især med fokus på produktiviteten af vandressourceforvaltningen i de områder, som projekterne berører (f.eks. foranstaltninger til reduktion af forbruget eller genanvendelse af spildevand). Anvendelse af vurderingskriterier kunne imidlertid forbedre effektiviteten af disse procedurer og gøre resultaterne mere ensartede

b) I de besøgte medlemsstater er der taget en række positive initiativer: I tre regioner er et af kriterierne for tildeling af EFRU-støtte, at det foreslåede projekt skal være del af en strategisk plan for det pågældende område, og at det skal supplere allerede anlagte eller planlagte råvandssystemer. I Italien giver de nye procedurer mulighed for budgetforhøjelser i de regionale operationelle programmer, og dermed opnås der bedre resultater med hensyn til reduktion af vandtab.

HAR PROJEKTERNE NÅET DERES MÅL OM AT FORBEDRE FORSYNINGEN AF VAND TIL HUSHOLDNINGSBRUG?

36. Der kan være mange grunde til at bygge ny infrastruktur (jf. punkt 5), og projektmålene kan derfor være meget forskellige. For at muliggøre en effektiv overvågning og evaluering bør projektmålene i støtteansøgninger og finansieringsbeslutninger defineres og kvantificeres med angivelse af output og resultater.

37. Et udvalg af indikatorer kan anvendes til at vurdere, i hvilket omfang målene er nået. Outputindikatorer bør gælde de fysiske output, f.eks. antal kilometer rørledning, antal tanke osv., mens resultatindikatorer bør fastlægges med henblik på at måle, i hvor høj grad projektet har dækket de behov, som det skulle dække:

a) tilgængelighed: den ekstra mængde vand, der kommer ind i forsyningssystemet fra den nye infrastruktur

b) dækning: stigningen i antallet af mennesker og den procentdel af befolkningen, der får leveret vand gennem forsyningsnettet

c) vandkvalitet: procentdelen af test, der tidligere viste, at vandet ikke overholdt europæiske, nationale eller lokale standarder, og forbedringen af værdierne for de parametre, der tidligere ikke var overholdt

d) systemernes produktivitet: reduktionen af mængden af ikke-faktureret vand

e) tjenesteydelsens kvalitet: nedbringelsen af antallet og varigheden af begrænsninger og afbrydelser.

38. Retten undersøgte:

a) om målene var blevet defineret og kvantificeret

b) om målene var blevet nået

c) om resultaterne var blevet overvåget af de myndigheder, der godkendte støtten.

DE FORVENTEDE RESULTATER VAR IKKE ALTID KVANTIFICERET I PROJEKTMÅLENE

39. De målbare output, der skulle leveres, var angivet i støtteansøgningerne og beslutningerne om tildeling af støtte. I nogle af de undersøgte projekter var disse output angivet og kvantificeret i projektundersøgelser, fordi der ikke forelå specifikke ansøgninger og beslutninger.

40. I de fleste af de undersøgte projekter var der opstillet overordnede målbare mål for, hvor stor en befolkningsgruppe der skulle dækkes, og hvor stor en mængde vand der skulle leveres. Det var imidlertid ikke alle de forventede resultater (f.eks. reduktion af mængden af ikke-faktureret vand og forbedring af driftssikkerheden og vandkvaliteten), der var kvantificeret.

PROJEKTERNE SKABTE MÅLBARE FORBEDRINGER I VANDFORSYNINGEN TIL EU'S BORGERE, MEN ...

41. Trods forsinkelser og omkostningsoverskridelser (jf. punkt 50 og 51) blev alle de reviderede projekter fysisk gennemført som planlagt, når der ses bort fra mindre ændringer, f.eks. af rørledningernes længde eller tankenes kapacitet eller placering, som blev aftalt under anlæggelsen.

42. Hvad angår resultater har projekterne bidraget til at forbedre forsyningen af vand til husholdningsbrug ved at øge den tilgængelige vandmængde, ved at udvide det offentlige net til at dække områder, som tidligere ikke var tilsluttet, eller ved at forbedre vandkvaliteten, nettets produktivitet eller driftssikkerheden (jf. tekstboks 6).

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Billede 5: tilførsel til en ny vandledning, der øger tilgængeligheden af vand i en italiensk region | Billede 6: et nyt behandlingsanlæg, der forbedrer vandkvaliteten i en stor græsk by |

TEKSTBOKS 6

EKSEMPLER PÅ POSITIVE RESULTATER

Med henblik på at dække vandunderskuddet i et område i Spanien medfinansierede Samhørighedsfonden et afsaltningsanlæg med en produktionskapacitet på 22 hm3 drikkevand om året. Siden 2006 har anlægget kørt på ca. 90 % af sin kapacitet og afhjulpet vandunderskuddet i de tre største kommuner, som anlægget forsyner. I forhold til tidligere er kvaliteten af det vand, der leveres til befolkningen, også blevet væsentlig forbedret i henhold til nogle af standarderne i EU-direktivet (ledningsevne og indhold af trihalomethaner og sulfater).

Med henblik på at dække behovet i et italiensk byområde med vandmangel medfinansierede EFRU en vandledning, der skulle føre vand fra en ny dæmning til flere kommuner. I perioden 2004-2008 blev der årligt leveret 14,5 hm3 til området. Denne nye vandledning har givet kommunerne nye vandressourcer og frigjort andre kilder, som var under pres.

... PÅ GRUND AF MANGLENDE LED VAR NOGLE PROJEKTER IKKE I DRIFT ...

43. Fem projekter havde endnu ikke givet resultater, da revisionen fandt sted, selv om de fysisk blev afsluttet mellem 2005 og 2008 [21]. To andre projekter, som blev afsluttet i samme periode, var delvis operationelle, men havde kun givet begrænsede resultater. Hovedårsagen var, at der manglede supplerende infrastruktur, hvis opførelse eller idriftsættelse var blevet forsinket (jf. tekstboks 7).

... OG ANDRE PROJEKTER HAVDE IBOENDE BEGRÆNSNINGER

44. I nogle sager påvirkes resultatopnåelsen af projekternes iboende begrænsninger: I et projekt til forbedring af vandkvaliteten i en storby er opnåelsen af den højeste kvalitet således afhængig af andre projekter, som er miljømæssigt kontroversielle. I to andre sager tilføres der vand til de anlagte vandbehandlingsanlæg via åbne kanaler, hvilket gør vandtilførslen sårbar over for forurening. I en sidste sag ankommer vandet fra et afsaltningsanlæg til de kommunale reservoirer med en temperatur, der er for høj til husholdningsbrug (somme tider over 30 grader).

TEKSTBOKS 7

EKSEMPLER PÅ PROJEKTER, DER IKKE VAR I DRIFT PÅ GRUND AF MANGLENDE LED

I Spanien udnyttedes under 20 % af kapaciteten i et afsaltningsanlæg fire år efter dets afslutning. Efterspørgslen var stor nok til at berettige en større vandproduktion, men det ledningssystem og de byforsyningsnet (og kunstvandingsnet), der også blev medfinansieret af EU-fonde, var ikke færdige, da revisionen fandt sted.

Fire år efter opførelsen af en dæmning i Grækenland er idriftsættelsen blevet forsinket, fordi det er nødvendigt at ændre udformningen af det vandbehandlingsanlæg, der kræves for at gøre projektet operationelt.

RAPPORTERINGEN OM RESULTATERNE HAR HAFT BEGRÆNSET VÆRDI

45. I forbindelse med de samhørighedsfondsprojekter, som Kommissionen forvalter (jf. punkt 29), er det en betingelse for gennemførelsen af den endelige betaling, at der ved projektafslutningen forelægges en endelig rapport. Med hensyn til store EFRU-projekter kræver forordningen kun, at der gives oplysninger i rapporterne om det operationelle program, som projekterne hører ind under.

46. Disse rapporter giver delvis nyttige oplysninger om de opnåede resultater: Kun vedrørende et enkelt projekt er det beskrevet, hvor stor en mængde vand der blev produceret og leveret til kommunerne. I to sager angives det blot i de endelige rapporter, at resultaterne er opnået, og i en enkelt sag gives der ingen oplysninger. Vedrørende fem projekter kunne der ikke beskrives nogen resultater, for selv om projekterne var afsluttet, var de endnu ikke operationelle, da de endelige rapporter blev forelagt.

47. Hvad angår Kommissionens supplerende betingelser vedrørende reduktion af vandtab (jf. punkt 32) er der i rapporten om ét af de fire projekter ingen oplysninger om opfyldelsen af Kommissionens krav. Ikke desto mindre gennemførte Kommissionen den endelige betaling. I de to sager, hvor Kommissionen havde stillet specifikke krav om opfølgning, især med hensyn til anvendelsen af foranstaltninger mod forurening fra landbrug eller spildevand (jf. punkt 33), blev der ikke givet nogen oplysninger.

48. Hvad angår de projekter, der kun skulle godkendes af medlemsstaterne, var det kun to af de medlemsstater, der var omfattet af revisionen, som stillede krav om indsendelse af en endelig rapport sammen med anmodningen om endelig betaling. I øvrigt beskriver disse rapporter de væsentligste ændringer med hensyn til projektomkostninger og forsinkelser, men giver ingen detaljer om de opnåede resultater. I de to andre medlemsstater ledsages anmodningerne om endelig betaling kun af dokumentation for de afholdte udgifter.

ER RESULTATERNE OPNÅET MED DE LAVEST MULIGE OMKOSTNINGER FOR EU-BUDGETTET?

49. De fleste af de medfinansierede projekter har bidraget til at forbedre forsyningen af vand til EU's borgere. Med henblik på at vurdere, om dette resultat kunne være opnået med lavere omkostninger for EU-budgettet, undersøgte Retten:

a) om den medfinansierede infrastruktur blev anlagt under overholdelse af princippet om sparsommelighed

b) om infrastrukturen er produktiv, dvs. om udnyttelsesgraden er tilfredsstillende, og om mængden af ikke-faktureret vand i forsyningsnettet er acceptabel

c) om EU-støtten blev fastsat på et passende niveau i betragtning af, at de medfinansierede projekter er indtægtsskabende.

SPARSOMMELIGHEDEN PÅVIRKES AF FORSINKELSER OG OMKOSTNINGSOVERSKRIDELSER

50. I flere sager blev det konstateret, at kontraktprocedurerne ikke var i overensstemmelse med de europæiske regler for tildeling af kontrakter. Men når det var tilfældet, anvendte Kommissionen og de nationale kontrolmyndigheder de rigtige korrektioner på de medfinansierede udgifter.

51. I alle projekterne var der anlægsforsinkelser, fra nogle få måneder til over tre år. I de fleste sager kunne en bedre planlægning delvis have forebygget de forsinkelser, der skyldtes supplerende krav som følge af miljøvurderinger, problemer med at få administrative tilladelser og unøjagtigheder i estimater eller beregninger.

52. Samtlige projekter havde også omkostningsoverskridelser, som i 20 % af sagerne var på over 30 % af den oprindelige pris. Den højeste prisstigning var på 80 % i en enkelt sag. Den hyppigste årsag til disse omkostningsoverskridelser var dårlig planlægning, som førte til forsinkelser, som igen førte til bøder til projektlederne og prisstigninger.

FLERE PROJEKTER HAR EN BEGRÆNSET PRODUKTIVITET

53. I forbindelse med sin revision anvendte Retten to væsentlige parametre for produktiviteten, nemlig infrastrukturens udnyttelsesgrad og mængden af ikke-faktureret vand i de forsyningsnet, der leveres til:

a) en lav udnyttelse af kapaciteten betyder, at en mindre og billigere infrastruktur måske kunne have givet den samme ydelse

b) en stor mængde ikke-faktureret vand i de forsyningsnet, der leveres til, tyder især på tab. Hvis der med succes var blevet investeret i reduktion af vandtab, ville der have været mindre behov for at indvinde, behandle og transportere vand i den nye infrastruktur, som derfor kunne have været mindre eller måske helt have været undværet.

54. Da revisionen fandt sted, havde 21 medfinansierede projekter været i drift i ét til fire år, tre var ved at blive sat i drift, og fem var fysisk afsluttet, men ikke i drift. I tabel 3 vurderes disse projekter ud fra de to væsentlige produktivitetsparametre.

55. Hvad angår de operationelle projekter er der stor forskel på udnyttelsen af de medfinansierede infrastrukturers kapacitet - fra 100 % til 16 % - og mængden af ikke-faktureret vand i de forsyningsnet, der leveres til - fra 13 % til 55 %. I forbindelse med denne analyse blev projekter med sammenlignelige karakteristika placeret i én af tre kategorier (jf. tabel 4).

56. Antagelser vedrørende projekter med længere levetid er i sagens natur mindre pålidelige end antagelser vedrørende projekter med kortere levetid. I forbindelse med projekter, der kan gennemføres i faser, er det muligt at tilpasse gennemførelsen til behovene.

TABEL 3

VURDERING AF DE IDRIFTSATTE PROJEKTER UD FRA DE VÆSENTLIGE PRODUKTIVITETSPARAMETRE

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

| Høj udnyttelsesgrad (x ≥ 70 %) eller lille mængde ikke-faktureret vand (x ≤ 25 %). | | Middel udnyttelsesgrad (40 % ≤ x < 70 %) eller mellemstor mængde ikke-faktureret vand (25 % < x ≤ 40 %). | | Lav udnyttelsesgrad (x < 40 %) eller stor mængde ikke-faktureret vand (x > 40 %). |

i.r. = ikke relevant: I disse projekter er rørenes minimumsstørrelse fastsat i tekniske standarder.

Projekttype | Faktisk dato for idriftsættelse | Projektets horisontår | Udnyttelse af den med-finansierede infrastruktur (%) | Mængde af ikke-faktureret vand i forsyningsnettene (%) |

A | 2006 | 2018 | 91,3 | 21,0 |

A / B | 2004 | 2020 | 82,4 | 20,6 | 26,0 |

A | midt i 2008 | 2028 | 63,2 | 16,8 |

A | 2005 | 2015 | 73,0 | 55,5 |

A | 2005 | 2021 | 65,9 | stor [1003] |

A | delvis midt i 2005 | 2012 | 16,8 | ingen data |

|

B | sidst i 2000 | 2020 | 100,0 | 26,0 |

B | midt i 2006 | 2027 | 52,8 | 27,0 |

B | 2008 | 2030 | 50,6 | 25,8 |

B | nov. 2008 | 2015 | 58,3 | stor [1003] |

B | 2004 | 2015 | 31-64 | 43,5 |

B / A | 2004 | 2030 | 22,7 | 50,0 | 29,6 |

B / C | 2006-2009 | 2038 | 20,0 | i.r. | 13,0 |

B | 2005 | 2016 | 16,2 | 39,0 |

B / C | midt i 2008 | 2040 | 32,6 | i.r. | 55,3 |

B | 2004 | 2040 | 20-34 | 43,5 |

B | midt i 2008 | 2029 | 20,3 | ingen data |

B | 2008 | 2028 | 34,8 | ingen data |

|

C | 2006 | 2038 | i.r. | 33,0 |

C | 2003 | 2040 | i.r. | 43,5 |

C | 2005 | 2022 | i.r. | ingen data |

TABEL 4

PROJEKTTYPOLOGI I FORBINDELSE MED PRODUKTIVITETSVURDERINGEN

| Beskrivelse | Nyttig levetid | Mulighed for gennemførelse i faser |

Type A | Rensnings- og afsaltningsanlæg | 15-20 år | Ja |

Type B | Infrastruktur til indvinding og transport | 30-50 år | Nej |

Type C | Forsyningsnet | 30-50 år | Nej |

+++++ TIFF +++++

Billede 7: afsaltningsanlæg (type A)

+++++ TIFF +++++

Billede 8: infrastruktur til transport af vand (type B)

+++++ TIFF +++++

Billede 9: forsyningsnet (type C)

57. Retten konstaterede følgende med hensyn til de syv projekter, som var af type A eller indeholdt type A-elementer, og som havde været i drift i mindst et år:

a) Kapacitet: Tre projekter kører med en god kapacitetsudnyttelse, tre med en mellemgod udnyttelse og ét med en lav udnyttelse. Eftersom denne type infrastruktur har en forholdsvis kort levetid, er det mindre sandsynligt, at der kan opnås en acceptabel udnyttelse af de projekter, der underudnyttes på nuværende tidspunkt. Dette kunne være undgået ved at opbygge afsaltnings- eller behandlingskapaciteten i faser

b) Ikke-faktureret vand: I to af projekterne er mængden af ikke-faktureret vand meget stor. I den ene sag er den på over 50 %, og selv om der i den anden sag ikke foretages måling af det vand, der leveres til forbrugerne, er forbruget på 550 liter pr. indbygger pr. dag en indikation af, at der sandsynligvis er meget store vandtab i nettet [22].

58. Retten konstaterede følgende med hensyn til de 13 projekter, som var af type B eller indeholdt type B-elementer, og som havde været i drift i mindst et år:

a) Kapacitet: Ét projekt kører med maksimal kapacitetsudnyttelse, fire med en mellemgod udnyttelse, og otte med en lav udnyttelse. Årsagerne til dette er de høje estimater af det fremtidige behov (jf. tabel 2) og den manglende koordinering mellem de forskellige myndigheder med ansvar for vandforsyningssystemerne (jf. tekstboks 8). Der er også flere sager, hvor forsyningen trods underskrevne aftaler ikke bruges, eller hvor kommuner har annulleret deres forpligtelse til at bruge vandet

b) Ikke-faktureret vand: Undtagen i én sag er produktiviteten også væsentlig påvirket af de mellemstore eller store mængder ikke-faktureret vand. I to sager forelå der ingen data.

59. Med hensyn til de projekter, som var af type C eller indeholdt type C-elementer, vurderede Retten ikke kapacitetsudnyttelsen, fordi der af tekniske årsager er meget begrænsede muligheder for at ændre rørenes størrelse. Hvad angår tab, opnår de nyinstallerede dele af nettet gode resultater på ca. 10 %. I tre sager er mængden af ikke-faktureret vand i det samlede byforsyningsnet imidlertid stadig stor eller mellemstor (fra ca. 30 % til 45 %), fordi kun en begrænset del af nettet er blevet renoveret.

DER ER VÆSENTLIGE SVAGHEDER I FREMGANGSMÅDEN VED FASTSÆTTELSEN AF STØTTESATSER ...

60. Reglerne for fastsættelse af Fællesskabets finansielle støtte er fastlagt i forordningerne om strukturfondene og Samhørighedsfonden. Der er specifikke lofter, som EU-støtten ikke må overstige [23]. Inden for disse lofter fastsættes niveauet for fællesskabsstøtten til indtægtsskabende projekter ved hjælp af finansieringskløftmetoden: Støtten til et projekt må ikke være større end differencen mellem de diskonterede investeringsudgifter og de diskonterede nettoindtægter. Formålet er at sikre, at projektet får de nødvendige ressourcer til gennemførelsen, men ikke overfinansieres urimeligt.

TEKSTBOKS 8

EKSEMPLER PÅ LAV UDNYTTELSE AF INFRASTRUKTUR PÅ GRUND AF MANGLENDE KOORDINATION MELLEM MYNDIGHEDER

En regional myndighed ledte et projekt vedrørende renovering af vandledningen til et forsyningssystem, som leverede råvand til flere kommuner og var medfinansieret af EFRU. Samtidig byggede den største af de berørte kommuner et afsaltningsanlæg, som også var medfinansieret af EFRU. Vandledningens udnyttelsesgrad var kun på 58 % i det første driftsår. Det blev besluttet at lukke afsaltningsanlægget i maj 2010, kun fire år efter idriftsættelsen.

I en anden medlemsstat ledte et statsejet selskab et projekt vedrørende et nyt råvandsforsyningssystem, som blev medfinansieret af Samhørighedsfonden. De kommuner, der skulle forsynes med vand fra dette system, stillede imidlertid krav om, at deres lokale infrastrukturer skulle integreres i systemet. Til sidst nægtede den største kommune desuden at lade sig forsyne af det nye system. Som følge af dette er udnyttelsen af den medfinansierede infrastruktur nu på under 25 %.

61. I forbindelse med alle de undersøgte samhørighedsfondsprojekter og store EFRU-projekter indgik der en finansiel cost-benefit-analyse i de støtteansøgninger, som medlemsstaterne indsendte til Kommissionen (jf. punkt 8). I alle ansøgningerne blev der anmodet om støtte på grundlag af den finansieringskløftsats, der fremgik af cost-benefit-analysen [24]. EU-bidraget var på mellem 40 % og 85 % af de enkelte projekters samlede støtteberettigede omkostninger.

62. I forbindelse med de øvrige undersøgte EFRU-projekter (som ikke blev indsendt til Kommissionen med henblik på individuel støttegodkendelse) var det kun Grækenland og Portugal, der krævede, at projektlederne skulle vedlægge en cost-benefit-analyse som en del af den dokumentation, der ledsagede hver ansøgning. Medfinansieringssatsen blev imidlertid fastsat uden hensyntagen til cost-benefit-analyserne. I de fleste sager fik projekterne den maksimale medfinansieringssats for det operationelle program, de var omfattet af. Støttesatsen for disse projekter var på mellem 40 % og 80 % af de samlede støtteberettigede omkostninger.

63. Under revisionen konstaterede Retten væsentlige svagheder i de finansielle analyser, der var forelagt til underbygning af medlemsstaternes støtteansøgninger [25]:

a) I fire af de 11 cost-benefit-analyser, der blev forelagt for Kommissionen, indgik afskrivninger i beregningen af driftsudgifterne, hvilket er i strid med reglerne for finansieringskløftmetoden. Det medførte, at støttesatsen i to sager blev fastsat dobbelt så højt, som den skulle, og at den i to andre sager blev fastsat ca. 50 % højere, end den skulle

b) I de fleste af de sager, hvor projekterne var en del af et større vandforsyningssystem, blev der ikke givet en oversigt over hele systemet, selv om det var nødvendigt for den finansielle evaluering af den del, der blev søgt om medfinansiering til. De driftsomkostninger og indtægter, der blev anvendt i analyserne, var desuden beregnet som en andel af driftsomkostningerne og indtægterne vedrørende de større vandforsyningssystemer, som de medfinansierede projekter indgik i. Kun i én sag byggede antagelserne på faktiske data for vandforsyningssystemet

c) Nogle af tallene i cost-benefit-analyserne var urealistiske. F.eks. blev der i næsten alle sager brugt faste mængder og priser. Desuden vurderede Kommissionen ikke, om cost-benefit-analysernes estimater af driftsomkostningerne var rimelige.

... OG DEN TAGER IKKE TILSTRÆKKELIGT HENSYN TIL PROJEKTERNES EVNE TIL AT SKABE INDTÆGTER

64. I vandforsyningssektoren er indtægterne takster og andre afgifter, der betales af de forskellige typer brugere. Disse indtægter har en effekt på satsen for fællesskabsstøtten, da de bidrager til at mindske det enkelte projekts finansieringskløft. Når det skal vurderes, om en støttesats er fastsat på et niveau, hvor overfinansiering undgås, og en produktiv anvendelse af EU-midlerne sikres, skal projektets evne til at skabe indtægter tages i betragtning.

65. I 2000 besluttede Kommissionen, at støttesatsen skulle justeres for at tilskynde til indførelse af afgiftssystemer, der kunne dække omkostningerne til drift, vedligeholdelse og udskiftning af infrastrukturer samt omkostningerne til forureningsreduktion [26].

66. Rettens gennemgang af projekterne i stikprøven viste, at der i de fleste sager blot blev givet den støttesats, der var ansøgt om. Undtagen i én sag (jf. tekstboks 9) blev der ikke taget hensyn til afgiftssystemerne, som gav en meget lav omkostningsdækning. I de fleste sager dækkede taksterne kun driftsomkostningerne og ikke de samlede investeringsomkostninger, der var afholdt med nationale offentlige midler og EU-midler.

TEKSTBOKS 9

EN SAG, HVOR PRINCIPPET OM OMKOSTNINGSDÆKNING BLEV ANVENDT

I én støtteansøgning havde medlemsstaten forklaret, at den havde etableret et system, som lod brugerne dække en væsentlig del af omkostningerne. Kommissionen anerkendte denne indsats og besluttede at medfinansiere projektet med 75 %, selv om finansieringskløften på grundlag af den finansielle analyse var fastsat til 52 %. Det finansielle overskud skulle bruges til at forbedre andre vandinfrastrukturer.

Kommissionens beslutning havde til formål at fremme god praksis, men den var ikke i overensstemmelse med finansieringskløftmetoden til fastsættelse af EU's finansielle støtte.

67. Rettens gennemgang af vandtaksterne viste også:

a) at medlemsstaterne er tilbøjelige til at maksimere EU's finansielle bistand ved at holde taksterne nede. I én sag var taksterne ikke blevet justeret siden 1990'erne. Der er sager, hvor vandtaksterne først blev fastsat af de nationale myndigheder, da det lå fast, hvor meget de maksimalt kunne forvente at få i finansiel støtte fra EU. I disse sager gives der i de cost-benefit-analyser, der blev indsendt til Kommissionen, en efterfølgende begrundelse for den forventede støtte i stedet for en beregning af støtten på grundlag af analysen

b) Forholdsmæssigt udgør taksterne i de områder, der betjenes af de reviderede projekter, under 1 % af den disponible husstandsindkomst. Kommissionen satte aldrig spørgsmålstegn ved ansøgningernes beskrivelse af potentialet for at få dækket omkostninger af brugerne, og den foreslog heller ikke et specifikt benchmark for vurderingen af, om de anførte vandpriser var passende. Desuden lader der ikke til at være nogen sammenhæng mellem den andel af husstandsindkomsten, der bruges til at betale for vandforsyning, og medfinansieringssatsen. Høje medfinansieringssatser gives både i områder, hvor brugernes vandudgifter er lave i forhold til deres indkomst, og i områder, hvor de er højere, uden at det begrundes nærmere (jf. figur 1 og bilag III).

FIGUR 1

VANDUDGIFTER PR. HUSSTAND I FORHOLD TIL DISPONIBEL INDKOMST OG MEDFINANSIERINGSSATS

+++++ TIFF +++++

Note: Vandudgifterne er beregnet på grundlag af et husstandsforbrug på 120 m3 pr. år i alle de kommuner, der får leveret vand fra det samme projekt.

68. Princippet om, at brugerne dækker omkostningerne, styrkes af vandrammedirektivet, der indeholder et krav om dækning af omkostninger ved forsyningspligtydelser for at tilskynde brugerne til bæredygtig vandanvendelse. Dette krav skal overholdes fra 2010. Omkostningsdækningen kan imidlertid tilpasses under hensyntagen til forskellige faktorer såsom "omkostningsdækningens sociale og økonomiske følger samt til de geografiske og klimatiske forhold" i de berørte regioner [27]. Med andre ord er målet ikke nødvendigvis at få dækket omkostningerne 100 % af brugerne [28].

69. I 2006 fastlagde Kommissionen mere eksplicitte regler [29] i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 om strukturfondene [30]. I de nye retningslinjer præciseres det, at "taksterne [mindst bør] dække drifts- og vedligeholdelsesomkostninger og en væsentlig del af afskrivningerne". Det bør tilstræbes at indføre passende takster, så projektets indtjening maksimeres før offentlige tilskud, samtidig med at der anlægges rimelighedsbetragtninger. En almindeligt accepteret overkommelig sats for vandforsyning og kloakering er 4 % af husstandsindkomsten [31].

70. Med hensyn til den nye programperiode har alle de fire medlemsstater, der var omfattet af denne revision, indført procedurer, som kræver, at forslag til vandinfrastrukturprojekter, hvis samlede omkostninger overstiger en million euro, skal indeholde en cost-benefit-analyse. I tre af de besøgte regioner kræver de nye nationale procedurer, at cost-benefit-analyserne skal indeholde en specifik analyse af vandtakstniveauerne. Imidlertid er der kun i Portugal fastlagt klare regler for fastsættelse af støttens størrelse på grundlag af de berørte kommuners anvendelse af princippet om omkostningsdækning. Den overkommelige sats for vandforsyning er defineret både relativt (takster som en procentdel af husstandsindkomsten) og i absolutte tal (maksimumspris pr. m3).

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

71. Strukturforanstaltningernes udgifter har bidraget til at forbedre forsyningen af vand til husholdningsbrug, men der kunne være opnået bedre resultater med lavere omkostninger for EU-budgettet.

ANVENDTE LØSNINGER

72. Det gælder for alle de reviderede projekter, at deres udformning byggede på undersøgelser af det aktuelle og fremtidige vandbehov. Bedre analyser kunne imidlertid have gjort det muligt at bygge infrastrukturer med mindre kapacitet og overveje andre løsninger, som måske kunne have givet bedre virkninger:

a) Estimaterne af det fremtidige vandbehov tog ikke højde for de nedadgående tendenser i vandforbruget og for samtlige tilgængelige ressourcer (jf. punkt 18-24)

b) Generelt var analyserne af mulige løsninger begrænset til foranstaltninger på udbudssiden, og mulighederne for at reducere vandtab og anvende ressourcer, der var mere tilgængelige, blev næsten ikke taget i betragtning (jf. punkt 25-28)

c) Kommissionens gennemgang førte somme tider til, at der blev indføjet betingelser (for det meste vedrørende reduktion af vandtab) i beslutningen om tildeling af støtte. Kommissionens intervention kunne dog have været mere effektiv. Medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder tilførte næsten ingen værdi. I perioden 2007-2013 vil Kommissionen undersøge færre projekter og forvaltningsmyndighederne flere (jf. punkt 29-35).

ANBEFALING 1

a) Medlemsstaterne bør:

i) forbedre deres forudgående analyser og prognoserne vedrørende det fremtidige vandbehov ved at tage hensyn til aktuelle og nøjagtige data (især ved at tage højde for de nedadgående tendenser i vandforbruget pr. indbygger) og forbedre deres oversigt over og gennemgang af samtlige tilgængelige vandressourcer

ii) være mere opmærksomme på alternativer til løsninger på udbudssiden, f.eks. ved at overveje potentialet for at reducere vandtab, gennemføre aktioner på efterspørgselssiden og træffe foranstaltninger til beskyttelse af vandkvaliteten.

b) Kommissionen bør:

i) i forbindelse med beslutninger om finansiel støtte til projekter systematisk vurdere, om alle de nødvendige foranstaltninger til sikring af en produktiv forvaltning af vandressourcerne er gennemført i de berørte områder. Den bør også sikre, at virkningen af disse foranstaltninger er taget i betragtning ved udarbejdelsen af de vandbehovsprognoser og vurderinger af alternativer, som ligger til grund for projekterne

ii) tilskynde medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder til at sikre en produktiv forvaltning af vandressourcerne i de områder, der berøres af den medfinansierede vandinfrastruktur.

MÅLOPFYLDELSE

73. De medfinansierede projekter bidrager til at forbedre vandforsyningen til EU-borgere i de berørte områder. Men på grund af manglende led i vandforsyningsnettet var nogle projekter ikke i drift, da revisionen fandt sted, selv om de var blevet afsluttet flere år tidligere (jf. punkt 41-44).

74. De nuværende overvågningsprocedurer og -redskaber er kun delvis velegnede til at holde Kommissionen og medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder underrettet om projekternes gennemførelse. I de sager, hvor Kommissionen havde stillet særlige betingelser, blev det ikke altid kontrolleret tilstrækkeligt, om de var opfyldt (jf. punkt 45-48).

ANBEFALING 2

a) Medlemsstaterne bør:

i) helt fra planlægningsfasen sikre, at den supplerende infrastruktur, som er nødvendig for projekternes idriftsættelse, er parat til tiden

ii) udforme bedre overvågningsredskaber med henblik på at vurdere projektresultaterne.

b) Kommissionen bør:

i) definere, hvilke oplysninger den skal have fra medlemsstaterne for at kunne vurdere effekten af projekterne

ii) nøje vurdere opfyldelsen af de betingelser, der stilles i beslutningerne om tildeling af støtte.

OMKOSTNINGERNE FOR EU-BUDGETTET

75. Målene kunne være nået med lavere omkostninger for EU-budgettet:

a) I adskillige projekter var der forsinkelser og omkostningsoverskridelser, som i hvert fald i et vist omfang kunne være undgået (jf. punkt 50-52)

b) Adskillige projekter kører med en for lav kapacitet, fordi vandbehovet er mindre end forudset, og i de forsyningssystemer, der leveres til, er der store mængder ikke-faktureret vand (jf. punkt 53-59)

c) Der var væsentlige svagheder i fremgangsmåden ved fastsættelsen af støtten, og potentialet for at få dækket omkostningerne af brugerne var ikke blevet vurderet (jf. punkt 60-70).

ANBEFALING 3

a) Medlemsstaterne bør:

i) i planlægningsfasen være mere opmærksomme på faktorer, som ofte giver forsinkelser, f.eks. miljøvurderinger og administrative tilladelser samt estimater og beregninger vedrørende projekterne

ii) forbedre kvaliteten af de forudgående analyser af projekterne og tage resultaterne i betragtning ved fastlæggelsen af de nye infrastrukturers størrelse

iii) systematisk analysere fordele og ulemper ved at bygge infrastruktur i faser med henblik på bedre udnyttelse af den opbyggede kapacitet og udvikling i takt med behovsændringer.

b) Kommissionen bør:

i) være mere opmærksom på kvaliteten af de finansielle analyser, der ledsager støtteansøgningerne, og udbede sig de oplysninger, som den har brug for med henblik på at fastsætte en passende støttesats

ii) sikre en tilstrækkelig anvendelse af princippet om omkostningsdækning for at gøre anvendelsen af EU-midlerne mere produktiv.

Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Morten LEVYSOHN, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 8. september 2010.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] Oplysninger indsamlet fra forskellige kilder: EUREAU, Eurostat, OECD, International Benchmarking Network for Water and Sanitation Utilities og Europa-Kommissionen (GD for Regionalpolitik).

[2] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1). Artikel 9 vedrører dækning af omkostninger ved forsyningspligtydelser. Rammedirektivet blev vedtaget, efter at der var vedtaget specifikke direktiver såsom drikkevandsdirektivet.

[3] Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32). Dette direktiv erstatter Rådets direktiv 80/778/EØF.

[4] Nærmere oplysninger findes i artikel 29 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1) og artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden (EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1), som ændret ved forordning (EF) nr. 1265/1999 (EFT L 161 af 26.6.1999, a. 62).

[5] Beløb anslået af Retten. Desuden har EU givet betydelig finansiel støtte til vandforsyningsprojekter, som også omfatter kloakering.

[6] "Strategic Evaluation on Environment and Risk prevention under Structural and Cohesion Funds for the period 2007-2013", sammenfattende rapport af 7.11.2006, s. 19. Rapporten blev bestilt af GD for Regionalpolitik.

[7] Artikel 274 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (tidligere artikel 205).

[8] I programmeringsperioden 2000-2006 var "store projekter" defineret som projekter, "til hvilke de samlede udgifter, der tages i betragtning ved fastsættelsen af fondenes deltagelse, overstiger 50 mio. EUR" (jf. artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999). Nærmere oplysninger om dette emne findes i Rettens særberetning nr. 1/2008 om procedurerne for forundersøgelse og evaluering af store investeringsprojekter i programmeringsperioderne 1994-1999 og 2000-2006.

[9] Artikel F, stk. 4, i bilag II til forordning (EF) nr. 1164/94, som ændret ved forordning (EF) nr. 1265/1999.

[10] Meddelelse fra Kommissionen om strukturfondene og deres samordning med Samhørighedsfonden - Retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006 (EFT C 267 af 22.9.1999, s. 2), citater fra side 6.

[11] Europa-Kommissionen: "Guide to the Cohesion Fund 2000-2006", bilag A, version 1.0, februar 2000, s. 9-10.

[12] Med midlertidige befolkningsgrupper menes turister, pendlere og sæsonarbejdere, dvs. alle ikke-fastboende.

[13] I fire store byer er den nedadgående tendens i forbruget pr. indbygger f.eks. så kraftig, at det samlede vandforbrug trods befolkningstilvækst er faldet mellem 1 % og 29 % siden slutningen af 1990'erne. I et tæt befolket kystområde har den samme tendens kunnet konstateres siden begyndelsen af 2000'erne. Otte af de undersøgte projekter er placeret i disse områder.

[14] Forbedringer af nettene reducerer tabene. Tab betragtes som en del af behovet, fordi de skal dækkes af den samlede vandproduktion.

[15] Jf. også Kommissionens meddelelse "Indsatsen mod vandknaphed og tørke i Den Europæiske Union" (KOM(2007) 414 endelig) og den endelige "Opfølgende beretning til meddelelsen om vandknaphed og tørke i Den Europæiske Union" fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet (KOM(2008) 875 endelig).

[16] De seneste data, der forelå, da revisionen fandt sted.

[1001] Forbrug pr. indbygger inkluderer udsving, tab og industrialiseringsgrad.

[1002] Estimaterne for det samlede forbrug i 2008 er anført i projektundersøgelserne eller beregnet af Retten ud fra de tendenser for befolkningsudvikling og forbrug pr. indbygger, som fremgår af disse undersøgelser.

[17] Direktiv 98/83/EF fastsætter parameterværdier for stoffer såsom saltene sulfat og nitrat i drikkevand. Når saltkoncentrationen overstiger disse værdier, er det almindelig praksis at fortynde vandet med andet (tilgængeligt) vand fra kilder med lavt saltindhold.

[18] Det skal desuden fremhæves, at det er meget omkostningskrævende at transportere vand mere end 100 km. Investeringsomkostningerne er høje, men driftsomkostningerne udgør også op til 50 % af de samlede vandforsyningsomkostninger (A. Gee i "EC Competition policy newsletter" nr. 2, sommer 2004).

[19] Jf. især punkt 41 i særberetning nr. 3/2009: "Strukturfondsmidlernes anvendelse til spildevandsrensning i programperioderne 1994-1999 og 2000-2006".

[20] Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater og Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand.

[21] Et lignende tilfælde blev konstateret under en revision med henblik på Rettens revisionserklæring (jf. årsberetningen for 2008, punkt 6.19). Der er tale om en vandledning, som fysisk blev afsluttet i 2004, men som i begyndelsen af 2009 endnu ikke var taget i brug, fordi der manglede vand i det reservoir, der skulle tilføre vand til vandledningen.

[1003] Der foreligger ingen data om mængen af ikke-faktureret vand, da der ikke findes målere. Ikke desto mindre tyder andre oplysninger på, at forsyningsnettenes produktivitet er lav.

[22] Den internationale standard for husholdningsbrug er 120-150 m3 pr. husholdning pr. år, hvilket svarer til 132-164 liter pr. indbygger pr. dag.

[23] Artikel 7 i forordning (EF) nr. 1164/94 og artikel 29 i forordning (EF) nr. 1260/1999.

[24] Undtagen vedrørende to projekter, som blev forelagt før 1999, og som derfor ikke var omfattet af finansieringskløftmetoden.

[25] Denne situation er allerede blevet fremhævet i en af Rettens tidligere beretninger, jf. især punkt 21-34 i særberetning nr. 1/2008 om procedurerne for forundersøgelse og evaluering af store investeringsprojekter i programmeringsperioderne 1994-1999 og 2000-2006.

[26] Jf. "Guide to the Cohesion Fund 2000-2006", version 1, februar 2000, bilag C.

[27] Artikel 9, stk. 1, i vandrammedirektivet (direktiv 2000/60/EF).

[28] Jf. "Common Implementation Strategy for the Water Framework Directive, Guidance Document No 1", 2004.

[29] Europa-Kommissionen: "Den nye programmeringsperiode 2007-2013 - Metodologiske arbejdsdokumenter - Arbejdsdokument 4 - Retningslinjer for den metode, der skal anvendes til cost-benefit-analyser", 8/2006. Disse retningslinjer blev udarbejdet i henhold til artikel 40, litra e), i forordning (EF) nr. 1083/2006. Jf. også "Guidance note on Article 55 of Council Regulation (EC) no1083/2006: Revenue Generating Projects" (vejledning vedrørende artikel 55 i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006: indkomstskabende projekter).

[30] Jf. artikel 55 i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210 af 31.7.2006, s. 25).

[31] I en undersøgelse foretaget af Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling anføres benchmarks fra 2,5 % i USA til 5 % for Verdensbanken. Jf. S. Fankhauser og S. Tepic, 2007: "Can Poor Consumers Pay for Energy and Water? An Affordability Analysis for Transition Countries". WP No 92, EBRD 2005. Energy Policy. 35:1038-1049.

--------------------------------------------------

BILAG I

VANDFORSYNINGSSYSTEMER

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

BILAG II

PROJEKTER UDVALGT TIL REVISIONEN

Land | Projekttitel | EU-fond | Støtteberettigede omkostninger i alt (millioner euro) | Bidrag fra EFRU/ Samhørighedsfonden (millioner euro) |

Grækenland | Vandforsyning til Thessaloniki fra Aliakmonfloden, ΥΔΡΕΥΣΗ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ ΑΠΟ ΤΟN ΠΟΤΑΜΟ ΑΛΙΑΚΜΟΝΑ | Samhørighedsfonden | 79,42 | 60,88 |

Grækenland | Renovering af en ekstern akvædukt i kommuner i Pieriaregionen, ΑΝΑΚΑΙΝΙΣΗ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟΥ ΥΔΡΑΓΩΓΕΙΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΣΥΝΔΕΣΜΟΥ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ΝΟΜ. ΠΙΕΡΙΑΣ | EFRU - OP Centrale Makedonien | 4,69 | 3,75 |

Grækenland | Vandforsyning i Litohoro, ΥΔΡΕΥΣΗ - ΑΠΟΧΕΤΕΥΣΗ ΛΙΤΟΧΩΡΟΥ | EFRU - OP Centrale Makedonien | 1,48 | 1,11 |

Grækenland | Eksternt og internt vandforsyningsnet i Kozani, ΕΣΩΤΕΡΙΚΑ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΑ ΔΙΚΤΥΑ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΔΗΜΟΥ ΚΟΖΑΝΗΣ, ΤΗΛΕΕΛΕΓΧΟΣ, ΤΗΛΕΧΕΙΡΙΣΜΟΣ ΚΑΙ ΕΛΕΓΧΟΣ ΔΙΑΡΡΟΩΝ | Samhørighedsfonden | 18,60 | 13,90 |

Grækenland | Vandforsyning i Deskati, ΥΔΡΕΥΣΗ ΔΕΣΚΑΤΗΣ | EFRU - OP Vestlige Makedonien | 4,02 | 3,21 |

Grækenland | Internt net til vandforsyning til Ptolemaida og eksternt net til vandforsyning i Mavropigi, Asvestopetra og Proastio, ΤΡΟΦΟΔΟΤΙΚΟΣ ΑΓΩΓΟΣ ΕΣΩΤΕΡΙΚΟΥ ΔΙΚΤΥΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ Δ.Δ. ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟ ΔΙΚΤΥΟ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΟΙΚΙΣΜΩΝ ΜΑΥΡΟΠΗΓΗΣ, ΑΣΒΕΣΤΟΠΕΤΡΑΣ ΚΑΙ ΠΡΟΑΣΤΙΟΥ ΤΟΥ ΔΗΜΟΥ ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ | EFRU - OP Vestlige Makedonien | 2,40 | 1,92 |

| | | | |

Italien | Adduttrice Acque Grezze Rosamarina | EFRU - OP Sicilien | 13,69 | 6,16 |

Italien | Completamento collegamenti esterni tra i serbatoi di Palermo | EFRU - OP Sicilien | 12,34 | 5,14 |

Italien | Rete di distribuzione, sottorete 5 Libertà | EFRU - OP Sicilien | 13,00 | 5,42 |

Italien | Rifacimento Acquedotto Favara di Burgio | EFRU - OP Sicilien (SP) | 32,96 | 13,28 |

Italien | 5o modulo bis Dissalatore di Gela | EFRU - OP Sicilien | 32,86 | 14,79 |

| | | | |

Portugal | 2a Fase do Sistema multimunicipal de abastecimento de água à Área Sul do Grande Porto - Grupo I: Alargamento à região do Vale do Sousa | Samhørighedsfonden | 49,88 | 42,40 |

Portugal | Abastecimento de água ao Sector Norte do concelho e reforço do abastecimento à sede do concelho de Arcos de Valdevez | EFRU - OP Nord | 4,28 | 3,21 |

Portugal | Abastecimento de água da Área a Sul da cidade de Barcelos - 4a Fase | EFRU - OP Nord | 3,54 | 2,30 |

Portugal | Abastecimento de Água a Guimarães - Sistemas de Adução e Reservas - Fase II | EFRU - OP Nord | 2,43 | 1,58 |

Spanien | Abastecimiento a Zaragoza y corredor del Ebro | Samhørighedsfonden | 79,86 | 67,88 |

Spanien | Abastecimiento a Lleida y su zona desde el embalse de Santa Ana | Samhørighedsfonden | 24,50 | 12,24 |

Spanien | Abastecimiento y planta potabilizadora de Jaca | EFRU - OP Aragon | 4,73 | 2,36 |

Spanien | Desaladora de Cartagena (también conocida como San Pedro del Pinatar 1) | Samhørighedsfonden | 55,10 | 46,90 |

Spanien | Conexión de la desaladora del Campo de Cartagena (también conocida como Valdelentisco) con el Canal de Cartagena | EFRU - OP Murcia | 19,71 | 12,81 |

Spanien | Mejora de la potabilizadora de Campotejar | EFRU - OP Murcia | 5,38 | 3,50 |

Spanien | Abastecimiento al Alfoz de Murcia, conducción Este | EFRU - OP Murcia | 1, 89 | 1,23 |

Spanien | Abastecimiento a Sevilla (presa de Melonares) | Samhørighedsfonden | 64,60 | 54,90 |

Spanien | Abastecimiento a la zona Norte de Córdoba (presa de La Colada) | Samhørighedsfonden | 20,60 | 15,48 |

Spanien | Norte de Córdoba | EFRU - OP Andalusien (SP) | 22,20 | 15,54 |

Spanien | Desaladora de Carboneras | EFRU - OP Andalusien | 115,30 | 57,60 |

Spanien | Abastecimiento a las comarcas de la Ribera (parcial no 2) | Samhørighedsfonden | 15,13 | 12,10 |

Spanien | Depósito de agua potable de Carcaixent (Ribera) | EFRU - OP Valencia | 0,49 | 0,31 |

Spanien | Abastecimiento de la Plana Baixa de Castellón | EFRU - OP Valencia | 10,08 | 6,55 |

--------------------------------------------------

BILAG III

VANDUDGIFTER PR. HUSSTAND OG DISPONIBEL INDKOMST I DE OMRÅDER, PROJEKTERNE LEVERER TIL

Projekt | Område/ kommune | Projektets medfinansieringssats (%) | Udgifter til et normalt husstandsforbrug på 120 m3, inkl. moms [1] [2] | Pris pr. m3 (baseret på forbrug af 120 m3 pr. år) i euro, inkl. moms | Årlig disponibel husstandsindkomst [3] | Vandudgifter (inkl. moms) som % af den disponible husstandsindkomst |

EL 1 | Thessaloniki | 77 | 97,30 | 0,81 | 30168 | 0,32 |

EL 2 | Pidna | 80 | 89,02 | 0,74 | 30168 | 0,30 |

Elafina | 77,62 | 0,65 | 30168 | 0,26 |

Methoni | 62,23 | 0,52 | 30168 | 0,21 |

EL 3 | Litohoro | 75 | 35,21 | 0,29 | 30168 | 0,12 |

EL 4 | Kozani by [4] | 75 | 149,76 | 1,25 | 31665 | 0,47 |

Kozani, distrikter [4] | 105,61 | 0,88 | 31665 | 0,33 |

EL 5 | Deskati | 80 | 44,60 | 0,37 | 31665 | 0,14 |

EL 6 | Ptolemaida [4] | 80 | 159,96 | 1,33 | 31665 | 0,51 |

Mavropigi | 72,11 | 0,60 | 31665 | 0,23 |

Asvestopetra | 90,90 | 0,76 | 31665 | 0,29 |

Proastio | 55,20 | 0,46 | 31665 | 0,17 |

| | | | | | |

IT 1 | Palermo-området | 45 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 2, 3 | Palermo by | 42 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 4, 5 | Agrigento | 40 | 176,88 | 1,47 | 32725 | 0,54 |

IT 4, 5 | Caltanissetta | 45 | 197,27 | 1,64 | 37288 | 0,53 |

| | | | | | |

PT 1 | Felgueiras | 85 | 88,83 | 0,74 | 33086 | 0,27 |

Lousada | 134,97 | 1,12 | 24557 | 0,55 |

Paços de Ferreira | 202,73 | 1,69 | 26928 | 0,75 |

Paredes | 113,27 | 0,94 | 27446 | 0,41 |

PT 2 | Arcos de Valdevez | 75 | 101,68 | 0,85 | 17548 | 0,58 |

PT 3 | Barcelos | 65 | 165,94 | 1,38 | 29066 | 0,57 |

PT 4 | Guimarães | 65 | 145,26 | 1,21 | 31672 | 0,46 |

Vizela | 145,26 | 1,21 | 28337 | 0,51 |

ES 1 | Zaragoza | 85 | 71,07 | 0,59 | 43738 | 0,16 |

ES 2 | Lleida | 50 | 70,66 | 0,59 | 44839 | 0,16 |

ES 3 | Jaca | 50 | 63,56 | 0,53 | 48494 | 0,13 |

ES 4 | Cartagena | 85 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Torre Pacheco | 150,54 | 1,25 | 34597 | 0,44 |

San Javier | 164,80 | 1,37 | 34597 | 0,48 |

ES 5 | Cartagena | 65 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Mazarrón | 97,98 | 0,82 | 34597 | 0,28 |

ES 6, 7 | Murcia | 65 | 207,47 | 1,73 | 34597 | 0,60 |

ES 8 | Sevilla | 85 | 119,56 | 1,00 | 36201 | 0,33 |

ES 9 | Nordlige Cordoba | 75 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 10 | Nordlige Cordoba | 70 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 11 | Carboneras | 50 | 122,69 | 1,02 | 40619 | 0,30 |

ES 12 | Alzira | 80 | 45,56 | 0,38 | 37178 | 0,12 |

Cuillera | 98,46 | 0,82 | 37178 | 0,26 |

ES 13 | Carcaixent | 80 | 53,25 | 0,44 | 37178 | 0,14 |

ES 14 | Moncofa | 65 | 194,78 | 1,62 | 39618 | 0,49 |

Burriana | 108,82 | 0,91 | 39618 | 0,27 |

Vila-real | 73,50 | 0,61 | 39618 | 0,19 |

Vall d'Uixo | 132,83 | 1,11 | 39618 | 0,34 |

Nules | 92,73 | 0,77 | 39618 | 0,23 |

Betxi | 157,02 | 1,31 | 39618 | 0,40 |

Onda | 53,59 | 0,45 | 39618 | 0,14 |

[1] I henhold til internationale undersøgelser kan et forbrug på 120 m3 pr. år pr. husstand (ca. 132 liter pr. dag pr. person) betragtes som et standardforbrug. Beregningen bygger på priser i 2008, for Grækenlands vedkommende priser i 2009.

[2] I Italien 10 % moms, i Spanien og Portugal 7 % moms, i Grækenland 9 % moms på vandtaksten og 19 % moms på den faste afgift og den særlige afgift.

[3] Beregnet som disponibel indkomst pr. indbygger (om muligt NUTS 2- eller NUTS 3-niveau) ganget med det gennemsnitlige antal personer i en husstand.IT: Gennemsnitligt antal personer i en husholdning - kilde: familieenheder på Sicilien, ISTAT 2003. Disponibel indkomst pr. indbygger - kilde: "Valore aggiunto per abitante", ISTAT 2006.EL: Disponibel indkomst i private husstande 2006 (NUTS 2-niveau, i købekraftstandarder) - kilde: Eurostat 2009. Gennemsnitlig husstandsstørrelse - kilde: husstandsbudgetundersøgelse 2004, det græske statistiske kontor.PT: Gennemsnitlig husstandsstørrelse baseret på optællingsdata fra 2001. Disponibel indkomst baseret på købekraft pr. indbygger i 2005 i regionerne og et gennemsnitligt indkomstniveau på (1032=100) - kilde: det portugisiske statistiske kontor.ES: Gennemsnitlig husstandsstørrelse i NUTS 3 - kilde: løbende undersøgelse af familiebudgetter, data for 2005. Disponibel bruttohusstandsindkomst i 2006 - kilde: spanske regionalregnskaber, det spanske statistiske institut. For Jaca - kilde: Instituto Aragonés de Estadística (data for 2005).

[4] Med hensyn til Kozani og Ptolemaida omfattede beregningen af de samlede vandudgifter halvdelen af en særlig afgift foruden den faste afgift og volumenafgiften (loven om DEYA gør det muligt at opkræve en særlig afgift svarende til 80 % af vandtaksten med henblik på fremtidige investeringer i vandforsynings- og kloakeringsinfrastruktur).

--------------------------------------------------