KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 22.10.1996 
KOM(96) 495 endelig udg. 
SKOLEGANG FOR BØRN AF 
SIGØJNERE 
OG ANDRE IKKE-BOFASTE 
PERSONER 
Situationsrapport vedrørende foranstaltninger i henhold til resolution 
vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, 
af 22. maj 1989 (89/C 153/02) 
(forelagt af Kommissionen) 

INDHOLD 
Indledning 
Rapportens målsætning 3 
Rapportens profil 4 
Udvikling af en fællesskabsaktion 
Resolutionens tilblivelse 6 
Elementer i sammenhængen 7 
Fundamentet for Fællesskabets indsats 10 
Linjerne i Fællesskabets indsats 
Konsekvens i forslagene 17 
Arbejdsområderne 18 
Iværksættelsen i medlemsstaterne 
Indsamling af data 22 
Situationen i medlemsstaterne 23 
Modtagelsestrukturer 28 
Pædagogis materiale og undervisningsmateriale 33 
Rekruttering samt grund- og videreuddannelse af undervisere ... 39 
Oplysning og forskning 42 
Samråd, samordning og engagement 44 
Andre igangværende aktioner 47 
Status og retningslinjer for arbejdet 48 
Iværksættelsen på fællesskabsplan 
Tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og erfaringer 
Møder, seminarer og konferencer 55 
Større udveksling af erfaringer og undervisningsmateriale . 57 
Udvikling af nyskabende projekter 
En samling pilotprojekter 58 
Arbejdsgrupper 60 
En integreret proces 61 
Produktioner til skolebrug 63 
En europæisk materialesamling 63 
Information og dokumentation 
Et nyhedsbrev 66 
Publikationer 66 
En database 67 
Opfølgning, koordination, evaluering og udbredelse 
Ad hoc-gruppen 68 
Sigøjnerforskningscentret 69 
Andre institutionelle partneres aktiviteter 
Kommissionens tjenestegrene 71 
Andre internationale institutioner 72 
Analyse og forslag 
Status 79 
En strategi 84 
Fremtidsudsigter 85 
Bilag 1 Den af Kommissionen offentliggjorte undersøgelsesrapport 
Bilag 2 Retningslinjer for overvejelser og handling 
Bilag 3 De nationale rapporter 
Indledning 
Rapportens målsætning 
Vor rapport tager udgangspunkt i den resolution, som undervisningsministrene fra de 12 
medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab vedtog i maj 1989 om skolegang for børn 
af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer1. Dens hovedformål er at beskrive de 
forskellige etaper i denne resolutions gennemførelse nogle år efter vedtagelsen. 
Rapportens formål er således at gøre status i form af: 
• et samlet overblik over situationen i hele Unionen med fokus på iværksættelse af 
resolutionen fra maj 1989 både i medlemsstaterne og i Fællesskabet som helhed; 
• en dynamisk oversigt over og evaluering af præstationerne med henblik på en 
gennemgang af resultaterne og en konsolidering af den indvundne viden; 
• en gennemgang af den gevinst, Fællesskabet opnår gennem udveksling af erfaring 
og informationer blandt de forskellige partnere, der er engageret i 
uddannelsesspørgsmål i de forskellige medlemsstater; 
• en gennemgang af den synergi, der opstår, når de udviklede aktiviteter koordineres 
dels indbyrdes, dels med andre fælles aktioner og andre internationale institutioners 
aktiviteter. 
Men rapporten har naturligvis også, foruden at gøre status, et fremadrettet sigte, idet 
opgørelse, analyse og evaluering bør resultere i retningslinjer og forslag for arbejdet. 
Rapporten har endvidere til formål at informere, dvs. at den ikke blot skal være 
administrativ i sin art, men også give samtlige partnere kendskab til den globale situation 
og udvikling. Når den udsendes, kan den dermed anspore til overvejelser, aktioner og 
samarbejde på veldefinerede områder. 
Endelig bør rapporten have en politisk effekt; det er væsentligt i en tid, hvor der sker 
en forværring af sigøjnersamfundenes situation både i et Europa under kraftig forandring 
og i en Europæisk Union, der står midt i sin organisatoriske opbygning, herunder bl.a. 
med hensyn til programmerne på uddannelsesområdet. Ud fra dette synspunkt bør de nye 
retningslinjer for de internationale og ikke mindst Unionens institutioner i særlig grad 
tage højde for og mane til konstant opmærksomhed omkring sigøjnersamfundene, således 
at de undgår endnu engang at blive begravet i historiens glemsel - eller kun at blive 
husket for den negative behandling af dem. 
I del folgende benævnt "rejsebom" (citater dog undtaget), o.a. 
Rapportens profil 
Disse komplementære formål er bestemmende for rapportens profil. Den er tænkt som 
et arbejdsdokument, der rækker ud over det kortfristede og snævert afgrænsede. Den skal 
give de enkelte læsere og brugere: 
• en kort fremstilling af det historiske forløb og baggrunden for de aktioner, der 
gennemføres på området "skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste 
personer"; 
• et samlet overblik over retningslinjer og planer for arbejdet: 
• hurtig status over de gennemførte aktioner; 
• mulighed for hurtig reference til aktionsforslagene. 
Denne rapport er derfor konstrueret som et samlet hele med status over den globale 
sammenhæng omkring resolutionens tilblivelse og implementering. Den er dog også 
konstrueret som en del af et hele: I denne betydning er den ikke en gentagelse af, men 
et supplement til andre af Europa-Kommissionens dokumenter, til hvilke der vil blive 
henvist; og den vil være koblet til andre elementer i et stadig rigere dokumentarisk hele, 
der kan give beslutningstagere, ledere og alle dem, der er partnere i en 
uddannelsessammenhæng, klarhed over, hvad der er gennemført, og hvad der er 
projekteret. 
Dens profil er således at blive en art "permanent rapport", en opdaterbar referencebase, 
der nemt kan ajourføres i årenes løb. Den vil med sin modulopbygning og "variable 
geometri" åbne mulighed for konstant opdatering og måling af aktiviteternes udvikling. 
Den skal give Kommissionen mulighed for konstant overblik over igangværende 
aktioner, placere dem i forhold til den almindelige uddannelsespolitik, ikke mindst i et 
tværkulturelt perspektiv, og sikre deres overensstemmelse med projekterede programmer 
inden for Den Europæiske Union samt til "at udvikle en global og strukturel strategi", 
som det understreges i resolutionen af 22. maj 1989. Endelig skal Kommissionen kunne 
bruge materialet til besvarelse af spørgsmål fra Uddannelsesudvalget, 
Europa-Parlamentet, andre institutioner og fra enhver borger, der ønsker informationer. 
Rapporten er således både et referencedokument og et fremadrettet dokument med 
følgende indhold: 
• del 1: gennemgang af de seneste års aktiviteter afsluttet med motivering og 
grundlag for en fælles aktion; Rådets og ministrenes resolution af 22. maj 1989 
vedlægges som referencedokument; 
• del 2: præsentation af de arbejdsområder, man er nået frem til: undersøgelser, 
betænkninger, samråd m.v. Disse arbejdsområder har tematisk bredde og konstans 
og skal generere præcist afgrænsede aktioner, hvis udgangspunkt er en gradvis 
udvikling; 
• del 3: beskrivelse på grundlag al rapporter lia medlemsstaterne al de aktioner, 
der er gennemført i henhold til den del af resolutionen, der vedrører 
medlemsstaterne); 
del 4: beskrivelse af de projekter, der er udarbejdet på fællesskabsplan, og som 
berører alle medlemsstaterne; enkelte afsnit gennemgår aktionernes indbyrdes 
synergi og deres kobling til forskellige internationale institutioners aktiviteter; 
del 5: analyse og forslag. 
Udvikling af en fællesskabsaktion 
Resolutionens tilblivelse 
01. Med udgangspunkt i Europa-Parlamentets beslutning al 16. marts 1984 om 
undervisning af børn, hvis forældre ikke har fast bopæl (EFT nr. 104/144 af 
16.4.1984) og Europa-Parlamentets beslutning af 24. maj 1984 om sigøjnernes 
situation i Fællesskabet (EFT nr. 172/153 af 2.7.1984) anmodede Kommissionen 
Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris om at 
gennemføre en undersøgelse af rejsebørns skolegang. Undersøgelsen fandt sted fra 
ultimo 1984 til ultimo 1985. 
02. For hver medlemsstat blev der udarbejdet en monografi. Foruden disse nationale 
monografier findes der en tekst om sigøjnernes uddannelse og om, hvorledes den 
afviger fra skolenormene. Til brug for undersøgelsen etablerede Centret for 
sigøjnerforskning i Paris et samordnet ekspertnet i de forskellige medlemsstater. 
Konklusioner og forslag herfra er resultatet af en brede og grundige overvejelser 
hos samtlige involverede partnere. Undersøgelsen har givet en syntese af de 
eksisterende undersøgelser, konsultation bl.a. af sigøjner- og andre omrejsende 
familier og deres organisationer samt analyse af hundredvis af dokumenter. 
03. Den sammenfattende rapport "Skolegang for børn af sigøjnere og andre 
ikke-bofastepersoner" blev udgivet af Kommissionen i 1986 i serien "Dokumenter" 
(Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer) på tysk, 
engelsk, spansk, fransk og italiensk. Man påtænker nu at udgive den som bog, så 
den bliver lettere tilgængelig, da den fortsat er et referencedokument. 
04. Der blev i juli 1987 afholdt et møde mellem sigøjner repræsentanter og 
repræsentanter for undervisningsministerierne med det formål at udmønte 
slutrapporten i henstillinger til medlemsstaterne og EF-institutionerne samt 
retningslinjer for en kommende uddannelsespolitik med respekt for 
sigøjnersamfundenes kultur og livsform. Efter dette møde blev et orienterende 
dokument i foreløbig form forelagt repræsentanterne for sigøjnere og ministerier. 
Dokumentet blev nu endeligt udformet under hensyntagen til de modtagne 
overvejelser og forslag. Dokumentet (nr. V/500/88) er udformet som et oplæg til 
konsultation og drøftelse. I flere medlemsstater har dagblade og tidsskrifter sørget 
for en bred offentliggørelse, dokumentationstjenester og foreninger har udgivet 
dokumentet i brochureform, og ministerielle tjenester har sørget for at udgive og 
udbrede det. 
05. I januar 1988 blev undersøgelsen udvidet til også at omfatte Spanien og Portugal. 
Koordinationen skete fra Centret for sigøjnerforskning. Der blev udarbejdet flere 
monografier, heraf 7 for Spanien (inkl. 1 sammenfattende rapport) og 2 for 
Portugal. 
06. Uddannelsesudvalget gav i juni 1988 (under tysk formandskab) og i september 
1988 (under græsk formandskab) sigøjnernes situation en grundig og positiv 
behandling. Ved gentagne lejligheder i første halvår af 1989 (under spansk 
formandskab) fortsatte udvalget denne gennemgang, hvilket resulterede i, at Rådet 
og undervisningsministrene den 22. maj 1989 vedlog resolutionen om skolegang 
for børn al sigøjnere og andre ikke-bolaste personer (se resolutionens ordlyd i 
bilaget). 
Elementer i sammenhængen 
07. Aktiviteter i form af undersøgelser og overvejelser har forårsaget en omfattende 
aktivitet af drøftelser, dokumenter og rapporter samt møder til udveksling af ideer 
og erfaringer. De forskellige partnere (forvaltninger, undervisere og deres 
organisationer, sigøjnere og andre rejsefolk samt deres organisationer m.v.) har 
også vist interesse for sagen og er nået til enighed om prioriteringer og 
målsætninger. Det har vist sig, at mere end 700 000 børn, som er statsborgere i 
Fællesskabet fik meget lidt eller meget ringe skoleundervisning, og at det hastede 
med at iværksætte aktioner til at forbedre situationen. 
08. Både undersøgelsen, betænkninger og forskellige vidneudsagn har vist, at 
situationen for sigøjnersamfundene generelt er dårlig og i særdeleshed 
foruroligende på skoleområdet. I århundreder har der over for sigøjnere og andre 
rejsefolk været ført en politik, der har fornægtet deres kultur og deres eksistens 
både som enkeltpersoner og som gruppe. Denne negative politik har antaget 
forskellige former (lige fra udelukkelse til assimilation) og vilkårene har været 
forfærdelige. 
Efter århundreder med sådanne metoder er situationen nu stærkt forværret. 
Sigøjnersamfundene er alle kraftigt mærket af vanskelige levevilkår. I hele Europa 
er forskellige former for afstandtagen et dominerende element i forholdet mellem 
sigøjnere og deres umiddelbare omgivelser. De har vanskelige boligforhold, dårlig 
sundhedstilstand, uddrives som nomader, nægtes adgang til offentlige steder osv. 
Spændinger udvikler sig hurtigt til konflikter, ikke mindst i økonomisk vanskelige 
perioder med arbejdsløshed. Sigøjnerne får en hård behandling og lever i 
permanent usikkerhed. Ud fra den betragtning, at en status over skolegangen langt 
hen ad vejen også er en status over den samlede politik, må indførelsen af en 
tværkulturel pædagogik forudsætte, at der udvikles en tværkulturel politik. 
09. I denne forbindelse og fordi skolen stadig ofte som institution er en del af et miljø, 
som af sigøjnere og rejsefolk betragtes som aggressivt, opleves skolegangen som 
en ekstra forpligtelse, hvis kvalitet lader meget tilbage at ønske. Forældrene kan 
have den opfattelse, at skolen ikke blot former deres børn, men også deformerer 
dem, eller med andre ord at den fjerner dem fra forældrene, som kulturelt mister 
deres børn. Forældrenes analyse er rigtig på den måde, at skolens holdning indtil 
for nylig vanskeligt kunne adskilles fra de nævnte negative tendenser: Den var blot 
den skolens måde at udtrykke dem på. Forældrenes modstand og samfundenes 
fortsatte eksistens er tegn på sigøjnerkulturens styrke og på at forældrene 
generation efter generation formår at opdrage og undervise deres børn. 
Derfor bør virkningerne af situationen (manglende interesse, skulkning og 
fraværsfrekvens, nej til skolegang osv.) ikke opfattes som årsagerne til 
skolenederlaget. Så længe forholdet mellem sigøjnersamfundene og de omliggende 
samfund er konfliktfyldt, vil forældrenes og børnenes forhold til skolen i høj grad 
være bestemt af relationernes negative profil. 
10. Der er således påvist en første og meget stærk forbindelse mellem den generelle 
situation og situationen på skoleområdet. Resultaterne fremgår statistisk set af de 
citerede dokumenter samt af ministrenes resolution, idet der i medlemsstaterne i 
slutningen af firserne kun var 30-40% af sigøjnerbørnene, der gik nogenlunde 
regelmæssigt i skole; mere end halvdelen kom slet ikke i skole, og kun en meget 
lille procentdel afsluttede skolegangen eller kom i gymnasiet. Resultaterne af 
undervisningen, bl.a. daglig brug af læsning og skrivning, stod ikke i forhold til 
skolegangens varighed. 
Disse data vedrører over 700 000 børn, og antallet er stærkt stigende. Halvdelen 
af sigøjnersamfundenes medlemmer er under 16 år. 
I øvrigt skal der til de familier, der har opholdt sig i Fællesskabet i flere 
generationer, lægges flere og flere sigøjnerfamilier, der flytter til visse 
medlemsstater fra Central- og Østeuropa. 
11. Både undersøgelsen og overvejelserne peger i retning af, at der også findes en 
anden og lige så stærk forbindelse mellem den generelle situation og situationen på 
skoleområdet. Sigøjnernes traditionelle tilpasningsevne sættes på en hård prøve, og 
deres strategier for en aktiv tilpasning til nærmiljøet er blevet utilstrækkelige. 
Sigøjnerne har vanskeligere og vanskeligere ved at overleve som kulturelt 
mindretal. Selv den mindste aktivitet især på et fagligt område kræver et minimum 
af kendskab til læsning, skrivning og regning, hvis nutidens krav skal honoreres. 
Analfabetisme kan ikke længere bruges som beskyttelse mod aggressioner fra andre 
kulturer, som bæres frem af skolegang og læretid, men er blevet et stærkt handicap 
i et miljø, hvor det skrevne er en selvfølgelig og obligatorisk del af hverdagen. 
Det ikke at have gået i skole er et stort handicap ikke blot af økonomiske grunde, 
men også af sociale og psykologiske grunde, f.eks. når det drejer sig om 
afhængighed af sociale tjenester, en situation der ikke kan forenes med, at 
sigøjneren helt berettiget er stolt over at kunne sikre såvel sin egen som børnenes 
fremtid. For sigøjnerne er skolegang synonym med autonomi, som den er synonym 
med økonomi for den offentlige sektor, for hvem omkostningerne ved en velegnet 
skolegang er langt mindre end omkostningerne ved en socialhjælp, der i øvrigt i 
vid udstrækning afvises af sigøjnere og andre rejsefolk. 
12. Med andre ord afhænger sigøjnersamfundenes fremtid for en stor del af 
børnenes vilkår under skolegangen. Skal den sociale og økonomiske tilpasning 
til nærmiljøet være aktiv, må den i dag ske gennem tilegnelse af de 
grundelementer, der skal til for at analysere og forstå en virkelighed i konstant 
forandring. På del kulturelle område kan disse grundelementer bruges som værktøj 
af dem, der ønsker at bevare, bekræfte og udvikle en oprindelig identitet. 
forældrene erkender disse forhold og deres vilje til at give børnene en skolegang 
bliver stærkere og stærkere. Her findes endnu en stærk forbindelse mellem den 
generelle situation og situationen på skoleområdet, nemlig de ændrede vilkår for 
at leve og arbejde i nutidens samfund, som kræver en grundskoling og en vilje 
hos forældrene til at lade deres børn tage del i den. Imidlertid er det nu således, 
at kløften mellem rejsebørnene og nærmiljøet har en tendens til at blive dybere, og 
en række situationer, der i øjeblikket er dårlige, bliver hurtigt kritiske og vil kunne 
skabe visse former for marginalisering og kriminalitet. 
13. Oversigter over det allerede gennemførte understreger imidlertid, at det er muligt 
at se positivt på fremtiden, idet 
• foranstaltninger i forbindelse med et tværkulturelt uddannelsesprojekt giver 
mulighed for nye metoder, som indebærer tillægger en positiv værdi til elementer 
fra de forskellige, tilstedeværende kulturer og hviler på det enkelte barns evner og 
erfaringer. Disse foranstaltninger kan gøre skolen bedre tilpasset til rejsebørnenes 
behov; 
• de enkelte medlemsstater gennem eksperimenter og med forskellige metoder har 
forsøgt at opfylde sigøjnerforældrenes ønsker for deres børns skolegang. Disse 
eksperimenter indeholder elementer både af succes og af blokering og fiasko. Det 
er vigtigt at opspore, analysere og bekendtgøre værdifulde ydelser samt at støtte 
harmoniserede, innovative projekter og foreslå nye. Den evaluering, der er 
foretaget på grundlag af undersøgelsen viser klart, at den foreslåede globale og 
strukturerede fremgangsmåde (gennem samarbejde, koordination og information) 
bidrager væsentligt til at overvinde de største hindringer for rejsebørns adgang til 
skolen. 
14. I mange henseender er sigøjnere og andre rejsefolk bedre end andre til at tilpasse 
sig til både nutid og fremtid med deres faglige og geografiske bevægelighed, deres 
børneopdragelse og undervisning og liv i eget samfund, der skaberet sikkert miljø 
for individet og giver det en solid identitet. Deres samfund er unge, dvs. at der er 
lige mange børn og voksne. Bøger findes i større og større antal i familierne, og 
flere og flere af børnene får en skoleuddannelse. Børnene lærer både at læse og 
skrive og vil dermed kunne berige den europæiske kultur. Dog skal rejsebørnene 
først have adgang til skolerne, kunne blive der og blive respekteret både som 
personer og for deres kultur. 
15. Handlingsmulighederneer til stede. De forskellige citerede dokumenter analyserer 
de konkrete resultater og de udvalgte retningslinjer. Efter seks århundreders 
tilstedeværelse i Vesteuropa forventer sigøjnerne, at der udarbejdes og gennemføres 
en samordnet og sammenhængende politik, hvor de omfattes med respekt. 
Skolepolitikken ikke blot indgår heri, men skal være primus motor. Midlerne hertil 
er både enkle og billige. Det fremgår af analyserne i de citerede dokumenter. 
Fundamentet for Fællesskabets indsats 
16. Sigøjnere og andre rejsefolk er til stede i samtlige medlemsstater og er af 
forskellige nationaliteter (undertiden nationaliteteruden for Den Europæiske Union 
eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde). Derfor må EF-
institutionerne indtage en mere markant rolle på deres vegne. 
Institutionerne skal derfor spille en rolle for rejsebørnenes skolegang og samarbejde 
med medlemsstaterne på området ved at: 
støtte innovative initiativer 
foreslå og støtte positive og velegnede aktioner 
koordinere og sammenkoble resultaterne 
udbrede kendskabet til de indhøstede erfaringer 
fremme udvekslingen af erfaringer 
17. Antallet af medlemmer af sigøjnersamfund i Den Europæiske Union anslås til at 
være: 
Anslået min. maks. 
Tyskland 110.000 130.000 
Belgien 10.000 15.000 
Danmark 1.500 2.000 
Spanien 650.000 800.000 
Frankrig 280.000 340.000 
Grækenland 160.000 200.000 
Irland 22.000 28.000 
Italien 90.000 110.000 
Luxembourg 100 150 
Nederlandene 35.000 40.000 
Portugal 40.000 50.000 
Det Forenede Kongerige 90.000 120.000 
Den Europæiske Union 1500.000 1800.000 
18. Globalt for hele Europa anslås følgende tal: 
Anslået min. maks. 
Albanien 90.000 100.000 
Tyskland 110.000 130.000 
Østrig 20.000 25.000 
Hviderusland 10.000 15.000 
Belgien 10.000 15.000 
Bosnien-Hercegovina 40.000 50.000 
Bulgarien 700.000 800.000 
Cypern 500 1.000 
10 
Kroatien 30.000 40.000 
Danmark 1.500 2.000 
Spanien 650.000 800.000 
Estland 1.000 1.500 
Finland 7.000 9.000 
Frankrig 280.000 340.000 
FYROM 220.000 260.000 
Grækenland 160.000 200.000 
Ungarn 550.000 600.000 
Irland 22.000 28.000 
Italien 90.000 110.000 
Letland 2.000 3 500 
Litauen 3.000 4.000 
Luxembourg 100 150 
Moldava 20.000 25.000 
Norge 500 1.000 
Nederlandene 35.000 40.000 
Polen 40.000 50.000 
Portugal 40.000 50.000 
Slovakiet 480.000 520.000 
Tjekkiet 250.000 300.000 
Rumænien 1 800.000 2 500.000 
Det Forenede Kongerige 90.000 120.000 
Rusland 220.000 400.000 
Serbien-Montenegro 400.000 450.000 
Slovenien 8.000 10.000 
Sverige 15.000 20.000 
Schweiz 30.000 35.000 
Tyrkiet 300.000 500.000 
Ukraine 50.000 60.000 
andre lande... p.m. 
Hele Europa 7 000.000 8 500.000 
19. Sigøjnere og andre rejsefolk har egenskaber som gruppe, der gør dem til 
fællesskabsbefolkninger par excellence: 
• deres sprog er det geografisk mest udbredte i Den Europæiske Union, for det 
findes i alle medlemsstaterne; 
• som nomader overskrider de nu og i fremtiden nok endnu mere grænserne mellem 
Fællesskabets medlemsstater - og det både af erhvervsmæssige og af sociale 
årsager. Det gælder derfor her som også i de enkelte medlemsstater, at der stilles 
krav om kontinuitet i undervisningen, hvorfor fjernundervisning bliver aktuel, 
• Der kommer både nu og i fremtiden tilrejsende sigøjnerfamilier fra Central- og 
Østeuropa. Da disse familiers sprog og kultur er identiske med sprog og kultur 
11 
i el stort antal familier inden lor Fællesskabet,cr del arbejde, der gores lor dein, 
dobbelt nyttigt, fordi det kan bruges direkte ved indvandrerbørns modtagelse og 
skolegang uanset værtsland, og det kan tillige (f.eks. i undervisningsmateriale) 
anvendes af sigøjnersamfund i Østlandene og tilsynsmyndigheder på 
uddannelsesområdet inden for rammerne af de forskellige 
udvekslingsprogrammer, der er ved at blive udviklet; 
• sigøjnernes samfundsorganisation er i høj grad grænseoverskridende. Det 
betyder, at den dækker flere lande for en given familie eller gruppe. Det giver 
betydelige, praktiske konsekvenser for skolegangen, f.eks. når det gælder 
undervisningsmateriale, som når det fremstilles og anvendes i én stat, vil kunne 
anvendes i en række andre lande. Med andre ord vil et koordineret arbejde på 
fællesskabsplan både være nødvendigt og langt mere økonomisk. 
20. Det fremgår klart af selve undersøgelsen, af alle kontakter og samråd, at EF-
institutionerne - i betragtning af hvor lidt det vil koste at opnå meget positive 
virkninger - både kan og bør tage initiativ til koordination, støtte og formidling. 
Erfaringer og resultater bør sammenlægges og efterfølgende sammenholdes og 
konfronteres i et samarbejde, således at man kan finde frem til den bedste og mest 
velegnede løsning på de problemer, der opstår. Gøres der spredte forsøg uden 
overordnet overvejelse eller strukturering, vil alle anstrengelser, anvendt tid, 
finansiering og menneskelige ressourcer kun give spredte resultater. Frem for alt 
vil det betyde en kostbar overlapning af allerede indvundne erfaringer og i mange 
tilfælde en gentagelse af allerede begåede fejl, som man havde kunnet forudse ville 
få projektet til at slå fejl. 
Koordinationen, syntesen og evalueringen og de deraf afledte informations- og 
uddannelsesaktionergør, at resultaterne af Fællesskabets aktioner bliver langt mere 
end en almindelig opsummering af koordinerede og evaluerede aktioner. 
Aktionerne kan medføre fremdrift og mobilisering, og de bliver mere effektive, når 
bestræbelserne lægges sammen og bliver komplementære. Således vil en stat, der 
ville tøve med alene at igangsætte forskning og produktion på uddannelsesområdet 
gerne påtage sig et sådant arbejde, hvis den dermed kan bære sten til en fælles 
bygning. Det er Unionens opgave gennem Kommissionen at bidrage med 
hovedhjørnestenen til sikring af bygningens soliditet og færdiggørelse. 
21. Unionen ønsker på ingen måde med sit bidrag at erstatte allerede eksisterende 
skoleprogrammer for rejsebørn, men tværtimod at gøre dem komplementære, bedre 
egnede og mere effektive gennem koordinations-, syntese- og 
e valuer ingsforanstaltninger samt informations- og uddannelsesaktioner. 
Fællesskabet kan støtte nationale initiativer, bistå ved konstruktion og efterlevelse 
af nye vilkår for skolegang og styrke de mest lovende, innovative foranstaltninger. 
Ved at samle partnerne i et samordnet hele vil Unionen kunne undgå spredte 
enkeltprojekter og deraf følgende tab på mange fronter. 
22. Det her omhandlede spørgsmål indgår til fulde i de programmer, som 
Kommissionen i flere år har udviklet, ikke mindst vedrørende: 
12 
• bekæmpelse af analfabetisme og skolenederlag (de anlorle lal kan ikke 
sammenlignes med andre befolkninger); 
• lige uddannelsesmuligheder for piger og drenge og udligning af forskelle 
(sigøjnerbørn har ret til optagelse i skolerne i Den Europæiske Union); 
• uddannelse og erhvervsuddannelse af bl.a. vandrende arbejdstagere og deres 
familier (her understreges EF-institutionernes vigtige mission endnu engang). 
Det kan endvidere hævdes, at samtidig med, at rejsebørn bør drage fordel af 
tværkulturelle uddannelsesforanstaltninger, kan de som gruppe endvidere tjene 
som forbillede i kraft af deres egenskaber og især deres kulturs styrke, som de 
oplever hver dag uanset opholdssted, deres spredning i den lokale befolkning og 
deres tilstedeværelse i samtlige EU-medlemsstater; 
• 
• det samme gælder for indførelse af ny informationsteknologi (hvad enten man 
tænker på nomader, fjernundervisning eller spredningen af sigøjnere og andre 
rejsefolk); 
erhvervsuddannelse(inkl. efter- og videreuddannelse)af underviserne, som hidtil 
har været særlig utilstrækkelig i dette tilfælde; 
• udveksling af informationer, som næsten ikke fandtes før resolutionen fra 1989; 
• relationerne til de repræsentative organisationer for undervisere, for dem der 
uddanner undervisere, for administrativt personale inden for 
uddannelsesområdet, samt til elevforældrenes foreninger. 
23. Samtlige foreslåede foranstaltninger (se næste kapitel) er ganske i tråd med 
Kommissionens forslag, som de fremlægges i meddelelsen af 24. maj 1988 til 
Rådet (uddannelse): "Undervisningen i Det Europæiske Fællesskab, perspektiver 
på mellemlang frist, 1988-1992" (KOM (88) 280, endelig udg.), hvor der især tales 
om udligning af forskelle, hensyntagen til kulturel rigdom og variation i 
opdragelses- og undervisningstraditioner, bevarelse af sammenhængen mellem 
aktionerne, opmuntring til initiativ og innovation og støtte til 
uddannelsessystemernes styrings- og opfølgningskapacitet med hensyn til 
innovation, så de mere effektivt kan tilpasse sig økonomiske og sociale 
forandringer og samtidig dække individuelle behov, sørge for efter- og 
videreuddannelse af undervisere og styrke dialogen mellem 
uddannelsesmyndighederne. Foranstaltningerne supplerer desuden påtænkte 
aktioner til støtte for innovation og overførsel af information, ligesom de med 
hensyn til det indre markeds sociale sider supplerer foranstaltninger til støtte for 
de mest sårbare borgere, til beskyttelse af etniske minoriteter og til bekæmpelse af 
diskrimination. 
24. En række tekster og erklæringer (direktiver, resolutioner, konklusioner) fra Rådet 
og undervisningsministrene har således, lige siden resolutionen blev vedtaget, 
været udtryk for solid opbakning til Fællesskabets indsats for rejsebørns skolegang. 
Her er nogle eksempler: 
13 
• Resolution vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, af 
9. februar 1976 (EFT nr. C 38 af 19.2.1976, s. 1) vedrorende et 
handlingsprogram på uddannelsesområdet. 
• Rådets direktiv 77/486/EØF af 25. juli 1977 om skolegang for børn af 
migrantarbejdstagere. 
• Konklusioner vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, 
den 14. maj 1987 om efter- og videreuddannelse af lærere (EFT nr. C 211 af 
8.8.1987, s. 5). 
• Flere forslag fra Kommissionen fremlagt i meddelelse fra 
Undervisningsministrenes Råd af 24. maj 1988 (KOM (88) 280, endelig udg.) 
om "Undervisningeni Det Europæiske Fællesskab, perspektiver på mellemlang 
frist, 1988-1992" (allerede nævnt ovenfor). 
• Konklusionerne fra samlingerne i Rådet (uddannelse) den 6. oktober og 14. 
december 1989, hvori der lægges vægt på de unges særlige behov for 
uddannelse og erhvervsuddannelse, og hvori Kommissionen anmodes om at 
udarbejde handlingsforslag med henblik på tilpasning og styrkelse af de 
eksisterende programmer og iværksættelse af et sæt specifikke foranstaltninger. 
På disse rådsmøder blev der endvidere lagt vægt på, at borgere fra Central- og 
Østeuropa skulle deltage i uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer af 
samme type som EF-programmerne. Sigøjnerfamilierne, som der Findes så 
mange af i disse lande, og som ofte er i familie med sigøjnere bosat i Unionen 
og bruger samme sprogvariant, er en særlig vigtig målgruppe for de 
foranstaltninger, der omhandles i resolutionen om skolegang for børn af 
sigøjnere, og mange fælles uddannelsestiltagvil blive resultatet af udvekslingen 
Endelig har Rådet og undervisningsministrene vedtaget en resolution om 
indsatsen mod skolenederlag, som direkte handler om sigøjnere og andre 
rejsefolk. 
25. Det vil her være på sin plads at påpege, at Europa-Parlamentet, konstant har 
været lydhør over for dette spørgsmål og har tilstræbt en forbedring af situationen 
I mere end ti år har parlamentarikerne stillet spørgsmål til Kommissionen og 
medlemsstaterne om forskellige aspekter omkring sigøjnere og andre rejsefolk. 
Europa-Parlamentet har vedtaget en række beslutninger som f.eks.: 
• den 11. februar 1983 (EFT nr. C 68 af 14.3.1983, s. 103) om foranstaltninger 
til fordel for minoriteters sprog og kultur, hvori Kommissionen opfordres til at 
fortsætte og forstærke sine bestræbelser på området, herunder navnlig etablerirg 
af pilotprojekter og -undersøgelser; 
den 16. marts 1984 (EFT nr. C 104 af 16.4.1984, s. 144) om undervisning af 
børn, hvis forældre ikke har fast bopæl, hvori Kommissionen opfordres til 
sammen med medlemsstaterne og i samråd med de organisationer, der 
repræsenterer rejsebørnenes forældre, at iværksætte foranstaltninger til sikring 
14 
af, at børnene får en velegnet undervisning, uanset i hvilken medlemsstat, de 
opholder sig; 
• den 24. maj 1984 (EFT nr. C 172 af 2.7.1984, s. 153) om sigøjnernes situation 
i Fællesskabet, hvori Rådet bl.a. opfordrer medlemsstaternes regeringer til at 
samordne deres indstilling og pålægger Kommissionen at udarbejde programmer 
med støtte fra Fællesskabets bevillinger med henblik på en forbedring af 
sigøjnernes situation uden derved at skade deres særlige værdier; 
• den 30. oktober 1987 (EFT nr. C 318 af 30.11.1987) om regionale og etniske 
minoriteters sprog og kultur i Det Europæiske Fællesskab. 
26. I resolutionen af 16. marts 1984 om undervisning af børn, hvis forældre ikke har 
fast bopæl, understreger Europa-Parlamentet: 
"Kommissionen skal samarbejde med medlemsstaterne og i samråd med de 
organisationer, der repræsenterer disse børns forældre, udarbejde foranstaltninger, 
der kan sikre, at disse børn får en velegnet undervisning, uanset i hvilken 
medlemsstat de opholder sig, og at de kan opfylde deres skolepligt; 
Kommissionen opfordres til at undersøge muligheden for at bruge audiovisuel 
undervisning og oprette et mediatek under bysamfundenes kulturelle infrastruktur; 
Kommissionen opfordres til gennem Socialfonden og andre af Fællesskabets 
politiske instrumenterat yde bevillinger til nødvendige foranstaltninger som f.eks. 
pilotprojekter til bestemmelse af, hvilke multikulturelle og flersprogede modeller, 
der er mest velegnede for undervisning og uddannelse". 
Siden har mange spørgsmål fra medlemmer af Europa-Parlamentet vist 
Parlamentets konstante interesse for sagen og for at følge iværksættelsen af 
henstillingerne i den sammenfattende rapport "Skolegang for børn af sigøjnere og 
andre ikke-bofaste personer". Parlamentet har nøje fulgt gennemførelsen al 
resolutionen af 22. maj 1989. Det åbnede ultimo 1990 (på 1991-budgettet) en 
budgetkonto til rejsebørns skolegang og viste dermed endnu engang sit engagement 
i spørgsmålet. Europa-Parlamentet gav således Kommissionen de nødvendige 
midler til at iværksætte et handlingsprogram. 
Endvidere bør nævnes Parlamentets erklæringer og beslutninger om fundamentale 
rettigheder og friheder samt Parlamentets, Rådets og Kommissionens "Fælles 
erklæring" mod racisme og fremmedhad (EFT nr. C 158, 1986, s. 1). 
27. Den mere generelle ramme af resolutioner og henstillinger fra ministrene forsamlet 
i Europarådet - dvs. tekster om bl.a. tværkulturel undervisning, regional- og 
minoritetskulturer og ikke mindst sigøjnere og andre rejsefolk - åbner lignende 
perspektiver, idet det samtidig understreges, at det haster med at iværksætte en 
koordineret indsats. Et samarbejde med Europarådet og en koordination af 
igangværende aktioner trænger sig nu stærkt på, som det også understreges i 
resolutionen af 22. maj 1989 (stk. 2.4). 
15 
28. Det er vigtigt at understrege, at de fremlagte foranstaltninger har været et 
supplement til foranstaltningerne under andre programmer, dvs. at de hverken 
har stået isoleret, har overlappet eller været parallelle med andre aktioner. Man har 
derved undgået dels at gentage ofte uegnede punktaktioner og dels at glemme 
samfund sigøjnernes i de store projekter. 
29. En anden fordel ved et helt sæt af foranstaltninger til fordel for 
sigøjnersamfundene, der sammenholdt med andre programmer har en "tværgående" 
karakter, er, at man kan foretage en nøjagtig evaluering og sikre en hurtig og 
effektiv udbredelse af resultaterne. Der kan også uddrages en generel lære heraf: 
Sigøjnerbørns skolegang kan tjene som forbillede på visse områder, der er under 
overvejelse. Det gælder både tværkulturel uddannelse, fjernundervisning og 
fremstilling af egnet undervisningsmateriale. 
16 
Linjerne i Fællesskabets indsats 
Konsekvens i forslagene 
30. Så snart undervisningsministrenehavde vedtaget resolutionen, blev der udarbejdet 
en forslagspakke til gennemførelsen. Forslagene, som hang indbyrdes sammen, 
havde til formål at udvikle et program af koordinerede og realistiske aktioner. 
De blev udformet med henblik på at 
• opfylde de forskellige partneres prioriterede ønsker og det akutte behov for at 
sætte et minimum af aktioner i gang, 
• koste mindst muligt, 
• give størst mulig "ydelse" i form af en hurtig forbedring af situationen, 
• være EF-baserede - hvorved der opnås en betydelig merværdi. 
Aktionerne blev udformet således, at de kunne iværksættes gradvis ud fra de givne 
finansielle og tidsmæssige muligheder, den nødvendige høring af de forskellige 
partnere og samarbejdet med dem. 
31. Det bør understreges endnu engang, at perspektiverne for arbejdet indgår i 
Kommissionens retningslinjer, ikke mindst på mellemlang sigt, dvs. 1989-1992 
(meddelelse fra Kommission til Rådet af 18. maj 1989). Formålet med disse 
retningslinjer er at: 
• koncentrere indsatsen mere om EF-politikkens grundlæggende målsætninger, 
• bidrage til, at en opsplitning af programmer og initiativer undgås, 
• være fremadrettede, 
• sikre et samlet overblik over EF-aktiviteterne, 
• fremme en løbende evaluering og konstant styring af EF-aktiviteterne og deres 
interaktion med medlemsstaternes nationale politikker. 
Blandt de nødvendige resultater, der er nævnt i retningslinjerne, finder vi i 
særdeleshed ligestilling, ikke mindst for medlemmer af kulturelle minoriteter. 
32. I retningslinjerne fokuseres der endvidere på oprettelse af tværnationale net til at 
fremme etablering af kontakter og samarbejde. Endvidere nævnes det, at der bør 
ydes støtte fra strukturfondene. 
17 
33. Den strategi, der er vedtaget for resolutionens gennemførelse, er baseret på 
ovennævnte generelle og særlige betragtninger og fordelt på følgende tre 
arbejdsområder, som har fået samme tidsmæssige prioritering: 
• definition og organisering af et aktionsnet på fællesskabsplan for rejsebørns 
skolegang; 
• samarbejde med den lette, eksterne struktur, der foreskrives i resolutionen, 
som skal opbygge og senere aktivere nettet og bistå Kommissionen ved 
gennemførelsen af resolutionen. 
• tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og erfaringer og udvikling af 
informationer og udgivelser. 
34. Således konstrueret har strategien gjort det muligt: 
• at arbejde umiddelbart og effektivt, 
• at tage fuld højde for det eksisterende og bidrage med EF-støtte og -merværdi, 
• at sikre en fleksibel og gradvis iværksættelse af aktionerne og følge den prioritering, 
som de enkelte partnere har ønsket, 
• at supplere lokale regionale, nationale og EF-aktiviteter med forskellige initiativer 
og finansieringer og samordne dem med de prioriterede områder. 
Arbej dsområderne 
Område 1 - Tilrettelægge udveksling af synspunkter og erfaringer 
35. Dette arbejdsområde dækker adskillige behov såsom: 
• pilotstyring: De forskellige partnere - ikke mindst regerings- og 
sigøjnerrepræsentanter samt sigøjnereksperter - bør mødes på fællesskabsplan, 
således at de kan udtale sig om igangværende aktioner og planlægge kommende 
aktioner; det vil give et dialogforum, hvor Kommissionen og dens partnere kan 
fastlægge og prioritere retningslinjer for arbejdet. 
• kontaktstyring: Personer med direkte engagement i spørgsmålene omkring 
rejsebørns skolegang (f.eks. undervisere, unge sigøjnere med arbejde i 
uddannelsessektoren)bør afholde møder og gennemføre besøg på fællesskabsplan. 
• arbejdsstyring: Oprettelse af temaorienterede arbejdsgrupper til at udarbejde 
informativt og undervisningsmateriale(historikergruppe, sproggruppe m. v. ). Under 
iværksættelsen af disse foranstaltninger kan supplerende undersøgelser vise sig at 
blive nødvendige (f.eks. en analyse af den fjernundervisningsteknologi, der bedst 
egner sig til sigøjnernes forhold eller en undersøgelse med henblik på 
18 
• standardisering af sigøjnersproget og dets varianter). 
pædagogisk værktøj: Udarbejdelse af et udvekslingsprogram blandt 
medlemsstaternes uddannelsessteder (f.eks. vil det være interessant for børnene 
med en skoleavis, der beretter om livet i geografisk fjerne sigøjnersamfund, der 
måske kulturelt og sprogligt er meget tæt på dem selv). 
supplerende foranstaltninger.Disse foranstaltninger skal støtte og optimere enkelte 
vigtige initiativer med høj symbolsk værdi eller yde punktstøtte ved tilrettelæggelse 
af aktiviteter i forbindelse med det samlede sæt af foreslåede aktioner (afholdelse 
af f.eks. konkurrencer, udstillinger, konferencer eller kongresser). 
Område 2 - Net af innovative projekter 
36. Der skal opbygges netværk af projekter udvalgt efter deres problematik og 
komplementaritet. Ved at etablere et net opnår man både koordination, udveksling 
af erfaringer, opbygning af en gennemtænkt viden om de valgte arbejdstemaer, 
evaluering og udbredelse af resultaterne. Med projektformen kan man iværksætte 
aktioner i naturlig størrelse, hvilket er en nødvendig forudsætning for at kunne 
afprøve deres egnethed, effektivitet og resultater. 
Helheden fungerer således som en opsøgende aktion, hvor undersøgelserne skal 
intensiveres, koordineres og samordnes. Ved at undersøge kan der findes bedre 
egnede foranstaltninger bl.a. gennem evaluering af tidligere eller igangværende 
aktiviteter; ved at tage hensyn til sammenlignende analyser af tidligere aktiviteter, 
kan undersøgelserne desuden hindre gentagelse af aktioner, som er dømt til at 
mislykkes. En fremadrettet undersøgelse giver desuden de bedste betingelser for 
innovation. Under visse forudsætninger (forberedelse, koordination, samarbejde 
mellem de forskellige partnere, præcise målsætninger, seriøs evaluering) er den 
opsøgende aktion uden tvivl et ideelt redskab til at kombinere supplerende 
strategier og aktører, kæde teori og daglig praksis sammen, og dermed undgå 
risikoen for at blive enten for teoretisk eller for empirisk. 
37. Der er tale om følgende hovedområder: 
a - strukturerne: For at skabe lige muligheder og lige adgang til uddannelse og 
kulturelle tjenester skal en række bestemmelser styrkes, hvis ikke samfund af 
sigøjnere og andre rejsefolk skal se sig påtvunget metoder og praksis, der ikke 
passer til dem. For at komme videre med dette, er det vigtigt at overveje visse 
former for støtte til uddannelsessteder, undervisere og børn, og at sikre sig, at 
strukturerne fungerer koordineret og komplementært. På dette felt har 
Kommissionen en afgørende rolle med at lancere, koordinere og evaluere 
innovationer. 
b - fjernundervisning: Disse aktioner, der forudsætter et engagement hos de 
undervisere, der modtager børnene i deres klasser, er særdeles relevante som 
pædagogisk støtte og opfølgning af rejsebørnene (og de er helt uundværlige for 
19 
undervisere, der kun af og til modtager nogle få sigøjnerbørn, og nyttige for børn 
af nu bofaste, men spredte sigøjnere, som det ses både i alle medlemsstaterne og 
uden for Fællesskabet). 
Sammen med alle de involverede partnere bør man overveje foranstaltninger, hvori 
der tages hensyn til nomadetilværelsens reelle vilkår og forældrenes helt legitime 
ønske om at give deres børn en skolegang uden at skulle hverken skilles fra dem 
eller ændre deres egen livsstil. I forbindelse med disse overvejelser bør man drøfte 
en teleundervisning suppleret med en pædagogisk støtte til. Denne metode kunne 
komme alle sigøjnerbørn til gode - på tværs af landegrænserne. Der er stor 
sandsynlighed for, at det i nær fremtid ikke længere vil være nogen hindring for 
en god skolegang, at man lever en nomadetilværelse. Den nye teknologi åbner 
nemlig mulighed for en skræddersyet skole, og sigøjnerbørn vil formentlig meget 
hurtigt vænne sig til denne nye skoleform. 
c - pædagogik og undervisningsmateriale: Der skal gøres yderligere overvejelser 
og en øget indsats med hensyn til læseplanerne for klasser, der hele tiden optager 
rejsebørn. For undervisere, der kun lejlighedsvis beskæftiger sig med sigøjnerbørn, 
vil resultaterne betyde værdifulde muligheder for at tilpasse skolearbejdet, så de 
bedre kan tage sig af disse børn. Vilkårene for udarbejdelse af 
undervisningsmateriale, der til dels kan baseres på elementer fra sigøjneres og 
andre rejsefolks kultur, historie og forhold, bør undersøges, og det i nært 
samarbejde med sigøjneres og andre rejsefolks familier og organisationer. 
d - efter- og videreuddannelse af undervisere og ansættelse af sigøjnerpersonale: 
Efter- og videreuddannelsen, som er smidig og individuelt tilpasset, har kort 
varighed og mulighed for forskelligartede moduler; denne uddannelsesform er 
derfor særlig velegnet i forbindelse med rejsebørns skolegang. Indtil for ganske 
nylig var denne form for uddannelse utilstrækkelig og for sjældent anvendt. 
Det er vigtigt at ansætte sigøjnerpersonale. Arbejdet kan omfatte en række 
forskellige funktioner som f.eks. undervisere, instruktører, servicepersonale eller 
vejledere. Der bør foretages en detaljeret undersøgelse af de eksisterende 
ansættelsesmuligheder, og eventuelt bør man i samråd med sigøjnersamfundene 
udbygge denne ansættelsesmulighed og oprette en egnet uddannelse. 
Område 3 - Information og publikationer 
38. Koordinerede informationsaktioner er blevet iværksat på to områder: 
• dels i forbindelse med undervisningsmateriale til brug for undervisere af både 
rejsebørn og andre børn med henblik på at skabe den gensidige forståelse, der 
er en forudsætning for en tværkulturel metode, 
• dels i forbindelse med en bredere information, der både vedrører skoleområdet 
og kan gå langt ud over dets grænser. Fordomme og forudfattede meninger fører 
ofte til afvisende og konfliktskabende holdninger og adfærd og til en 
20 
uhensigtsmæssigt fungerende pædagogik. Underviseren befinder sig j en 
ønskesituation, når det gælder information. Han skal være i stand til at søge og 
modtage relevant information. 
Det var derfor vigligt at opfylde det generelt oplevede behov for et europæisk 
nyhedsblad. Der var brug for et nyhedsmedie i europæisk målestok til at formidle 
ideer, litteraturhenvisninger, beskrivelser og analyser af de igangværende aktioner 
og til at offentliggøre informationer og kontaktadresser; et vigtigt informations-, 
uddannelses- og forbindelsesmedie for undervisere og andet direkte involveret 
personale; og endelig et medie for de knapt så direkte involverede og en 
dokumentarisk kilde at øse af for lokale pædagogiske dokumentationscentre. 
Derfor var det endvidere vigtigt at fremstille dokumenter enten i bogform eller som 
mindre brochurer, som både kunne anvendes som pædagogisk støtte eller evt. finde 
en bredere anvendelse, f.eks.: litteratur, historiebøger, grammatikker m.v. samt 
møderapporter og beretninger om andre aktiviteter. 
Område 4 - Lancering af aktioner, koordination, aktivering, evaluering og 
udbredelse 
39. Der er et stort behov for koordination, aktivering, evaluering og opfølgning af 
aktionerne på alle niveauer. Denne konstatering gælder i højere grad for EF-
aktioner end for de enkelte medlemsstaters aktioner. Henstillinger efter 
undersøgelser, møder og samtaler prioriterer disse ting højt. 
Det fremgår udtrykkeligt i Rådets og ministrenes resolution, at Kommissionen skal 
have bistand til dette: "Kommissionen sørger for på fællesskabsniveau at sikre 
vedvarende dokumentation, stimulering, samordning og evaluering af 
foranstaltningerne som helhed, om nødvendigt med bistand udefra" (punkt 2.3 i 
resolutionen). Denne struktur skal optræde som et bindeled og dermed på 
mellemlang sigt kunne fremme opbygningen af et finmasket, men smidigt 
samarbejdsnet inden for Fællesskabet. Et net, der både for Kommissionen og de 
øvrige partnere kan stå som garant for forberedelse, aktivering, opfølgning, 
koordination og evaluering af aktiviteterne. 
40. Således var enkelthederne i tilblivelsen og vedtagelsen af 1989-resolutionen samt 
udviklingen i og retningslinjerne for Fællesskabets indsats. Vi skal nu se på, 
hvordan ministrenes resolution er blevet gennemført i medlemsstaterne og på 
fællesskabsplan. 
21 
Iværksættelsen i medlemsstaterne 
Indsamling af data 
41. Indholdet i dette afsnit om iværksættelsen af resolutionen i medlemsstaterne er 
baseret på de rapporter, som de enkelte medlemsstaters undervisningsministerier 
har indsendt. Den sammenfattende rapport vil kun komme til at indeholde 
hovedpunkterne fra en "tværgående" læsning af de indsendte dokumenter. 
42. Læseren må selv søge nærmere oplysninger i de nationale rapporter om status og 
analyser fra de enkelte medlemsstater. De indeholder flere detaljer om de enkelte 
medlemsstaters aktioner, publikationer, forløbet, nationale statistikker, nøjagtig 
beskrivelse af projektet osv. I øvrigt har medlemsstaterne haft lejlighed til at 
revidere og eventuelt ændre deres egen rapport, inden den blev udgivet. Der kan 
derfor forekomme divergenser mellem denne rapports oplysninger, som er taget fra 
første udgave af de nationale rapporter, og oplysningerne i de udgivne rapporter. 
43. Ministrene har fået forelagt et dokument, der lægger rammen omkring 
overvejelserne. Formålet med dette dokument var at definere en fælles metode til 
at ordne dataene fra de enkelte medlemsstater, således at præsentationen kunne 
samordnes og gøres sammenlignelig. Princippet var at følge 1989-resolutionen 
punkt for punkt (titlerne i det følgende er også hentet fra resolutionen). 
44. I samme dokument anføres det, at rapporten om iværksættelsen af 
foranstaltningerne i resolutionen fra maj 1989 er udformet som en evaluering 
(punkt 2.3 i resolutionen), og at man med resultaterne af denne evaluering skulle 
kunne foretage eventuelle justeringer og give vejledning for videreførelsen af de 
gennemførte aktioner. Derfor skulle rapporten omfatte tre afsnit, nemlig: 
a - detaljeret beskrivelse af de gennemførte aktioner, 
b - analyse af aktionerne og status over de opnåede resultater, 
c - oversigt over vejledninger for arbejdet og projekter på kort, mellemlang og 
lang sigt. 
Rapporten skulle således være en præsentation af nationale, regionale og lokale 
initiativer til gennemførelse af resolutionen. 
22 
Situationen i medlemsstaterne 
1-1 Kort historisk gennemgang, geografisk fordeling, statistikker 
45. Her skal kun anføres enkelte informationer og tanker taget fra de nationale 
rapporter med det formål at give et billede af tendenserne. De statistiske 
informationer, der findes, fremgår af de nationale rapporter. Det samme gælder 
historiske data og nærmere oplysninger om den administrative status, som ofte er 
komplekse og ville nødvendiggøre en grundig undersøgelse på både nationalt og 
europæisk plan. 
46. I Tyskland findes der ingen statistikker. Det fremgår af rapporten, at visse 
sigøjnerorganisationer ikke ønsker udarbejdet statistikker om tilhørsforhold til 
noget bestemt samfund under henvisning til den negative anvendelse af statistiske 
data under nazi-regimet. Det understreges i øvrigt, at sigøjnernes historie fortæller 
om permanent undertrykkelse. Siden det 15. århundrede og indtil i dag har 
Sinti-sigøjnerne og siden det 19. århundrede Romani-sigøjnerne enten lige netop 
været tålt eller direkte forfulgt. Her har skolen som institution været brugt som et 
statsligt undertrykkelsesinstrumenttil en tvungen indpasning i tyske normer. Derfor 
er den mistillid til skolevæsenet, som er overleveret fra generation til generation, 
fuldt forståelig. Befolkningen af Sinti- og Romani-sigøjnere anslås til mellem 
110.000 og 120.000 personer. 
47. De fleste rapporter fremhæver betydningen af de forfølgelser, sigøjnerne har været 
udsat for i århundreder, efterfulgt af store, politiske krav om tvangsassimilation. 
Det er dermed ikke svært at forstå, hvorfor skolen vækker "angst og mistillid" 
(B(nl)) som institution fra en ukendt verden. "I 500 års sameksistens har der ikke 
været ført nogen integrationspolitik,der gav mulighed for sameksistens, bortset fra 
de sidste femten år. Derfor kan sporene efter fordomme og manglende forståelse 
fra hele denne lange periode ved visse lejligheder vise sig eksplosivt som tegn på 
den sygdom, vi kan kalde fremmedhad, og som fornedrer den, der lider af den." 
(E) 
48. Rapporterne fra flere lande fortæller endvidere, hvor vanskeligt det er at finde 
statistikker. "Sigøjnersamfimdenes børn i den skolepligtige alder er aldrig blevet 
optalt." (B(fr)). "Når man betænker vanskelighederne med talmæssige opgivelser, 
vil det være meget hasarderet at anslå, hvor mange sigøjnere der modtager 
skoleundervisning". Derfor vil de numeriske data kun gælde for elever, der indgår 
i nogle af de iværksatte programmer (E) 
49. Der findes heller ingen statistikker i den flamskstalende del af Belgien. Derfor er 
identifikationen vanskelig. Mange af de sigøjnere, der bor i huse, opdages kun ved 
tilfældigheder. Sigøjnerne har ikke en fælles boligform eller nationalitet, men en 
fælles kultur. Grupper på gennemrejse, der kun bliver en tid lang, foreligger del­
ingen oplysningerom. Man anslår, at antallet af sigøjnere i Belgien ligger mellem 
10.000 og 15.000 (i Flanderen ca. 4.000, hvortil kommer dem på gennemrejse, 
f.eks. ca. 1.800 i Limburg-provinsen mellem marts og oktober 1991). 
23 
50. Der findes heller ingen statistikker i Spanien på grundlag af etniske eller kulturelle 
kriterier. Ingen officielle statistikker i Grækenland, hvor det i en vurdering fra 
1984 anslås, at der lindes mellem 120.000 og 150.000 sigøjnere i landet. I 
Danmark findes der ingen statistikker, men kun skøn. F.eks. ved man, at ca. 300 
sigøjnerbørn går i skole i Helsingør kommune. 
51. I den irske rapport hedder det om rejsefolk "at de danner en klart adskilt, etnisk 
gruppe". En optælling fra 1986 viser, at rejsefolk omfatter næsten 16.000 
individer, hvis gennemsnitsalder ligger på ca. 18 år. Et aktuelt skøn anslår, at 
rejsefolkene i 1993 omfatter ca. 24-25.000 individer. 
52. Antallet af nomader og nu fastboende er svært at fastslå. Der mangler data, 
forholdene skifter og en stor del af disse grupper forbliver usynlige i befolkningen 
Selv i lande, hvor mobiliteten er meget lav, ses der alligevel en vis vandring 
mellem regionerne eller inden for regionerne. 
53. I Det Forenede Kongerige opgav Miljøministeriet i juli 1993 antallet af 
beboelsesvogne for sigøjnere og andre rejsefolk til 12.810. I Nordirland opgav 
Advisory Committee on Travellers, at der var 239 familier med 1.115 individer, og 
Scottish Office havde registreret 779 familier med ca. 3.000 individer. Naturligvis 
er alle disse data kun tilnærmelsesvise, bl.a. fordi sigøjnere og andre rejsefolk, der 
nu er bofaste og bor i huse, kun sjældent eller slet ikke indgår i optællingerne. 
54. I Italiener der 90.000-100.000 sigøjnere, og i Nederlandene er der optalt 35.000 
omrejsende, hvoraf ca. 5500 er børn i den skolepligtige alder. Hertil kommer 
3.000 sigøjnere af nederlandsk nationalitet med ca. 600 børn i den skolepligtige 
alder. Det er i øjeblikket sigøjnergruppen, der har den største vækst. 
55. Vi har indledt denne fælles rapport med et globalt overblik. Den viser, at 
vurderingerne stemmer ganske godt overens, idet tallene fra de nationale 
vurderinger harmonerer med dem, man når frem til ved at samkøre andre kilder. 
I adskillige rapporter omtales nylige vandringer og asylansøgninger. Det er f.eks. 
tilfældet for Tyskland, Belgien (både den flamsk- og den fransktalende del), 
Danmark, Frankrig og Italien. 
Tallene bekræfter endvidere, at der er tale om unge befolkninger, idet mere end 
halvdelener under 16-17 år. I Spanien anslås det f.eks. i 1990, at 70% af dem er 
under 25 år. 
24 
1-2 Hvor mange born modtager/modtager ikke undervisning?, fordeling på 
aldersgrupper, udviklingen i deres situation 
56. " Analfabetismeer normalt blandt sigøjnere" "næsten ingen af eleverne når længere 
end underskoleniveauet. Resultatet er en vedholdende analfabetisme" (B(fr)). 
I den fransktalende del af Belgien har man foretaget en undersøgelse blandt 323 
mennesker, og heraf fremgår, at fire ud af fem er analfabeter, at 101 ud af 112 
børn ikke har et læseniveau svarende til deres alder (dvs. 90% af de unge), og at 
52 af dem kan slet ikke læse elier skrive. 
"Den funktionelle analfabetisme hos voksne (Sinti-sigøjnere) ligger på 59%". Hos 
Romani-sigøjnerne ligger den på 97%, og 4,2% af dem har kun fået en basal 
undervisning. Hvad andre rejsefolk angår, er 58,3% funktionelle analfabeter 
(B(nl)). En undersøgelse blandt 551 børn i den skolepligtige alder viser, at 70% af 
dem i gennemsnit går i skole mindst to dage om ugen, hvilket svarer til 19% af 
børnene for Romani-sigøjnerne, 81% for Sinti-sigøjnerne og 95% for andre 
rejsefolk (B(nl)). 
57. Nogle rapporter - f.eks. fra den fransktalende del af Belgien - indeholder en 
analyse af baggrunden for den manglende skolegang og den høje analfabetisme. Vil 
man vide mere, må man gå til disse rapporter. I de fleste rapporter tales om den 
udvikling, der er sket i de sidste ti år: skolegangener i fremgang, og motivationen 
er større. Det understreges dog, at en kvantitativ (statistisk) vækst i skolegangen 
ikke nødvendigvis modsvares af en kvalitativ forbedring. 
Den øgede skolegang har især kunnet konstateres på folkeskoleniveau i de sidste 
ti år. I den flamsktalende del af Belgien når mødeprocenten f.eks. op på ca. 70% 
(med variationer, som f.eks. hos Romani-sigøjnerne, der for 19%s vedkommende 
går i skole mellem 40 og 100% af skoledagene, mens 80% af de andre rejsefolks 
børn møder mere end 4 dage om ugen). 
58. Også i Spanien ser man øget tilgang i underskolen, medens der stadig kun er meget 
få sigøjnere i mellemskolen og gymnasiet. Det er især pigerne, der falder fra. Set 
under ét er tendensen den, at procenten af sigøjnerelever, der rykker op i næste 
klasse, falder hurtigt op igennem skolesystemet. 
59. I den franske rapport fremhæves det især, at tallene fra undervisningsministrenes 
resolution var fuldt gyldige i 1989 (f.eks. at 30-40% af børnene i den skolepligtige 
alder gik nogenlunde regelmæssigt i skole, og at halvdelen af børnene aldrig fik 
undervisning). Det viser sig imidlertid, at børnene i de seneste år går mere i skole, 
hvilket vi især kan tilskrive den bedre modtagelse, der nu bl.a. sikres gennem flere 
støttelærerstillingermed deraf følgende større smidighed og øget arbejdskapacitet 
i underskolen. Modtagelse af dem, der kommer fra "indslusningsklasser" for 
fremmedsprogede børn giver også en gradvis tilpasning til skoleuniverset. De unge, 
der nu er mellem 12 og 16 år gamle, har næsten ikke været i berøring med 
underskolen, og kun meget få af dem går videre til mellemskole og gymnasium. 
Imidlertid vokser ønsket om videre skolegang i familier og organisationer, men 
25 
mellemskolen og gymnasiet opfattes dog stadig som et univers, der kan skade 
familiernes grundlæggende værdier. 
60. Ifølge den danske rapport er alle børnene optaget i skolesystemet, og de kan 
opdeles i tre kategorier. Ca. en tredjedel gennemgår fra syvårs alderen og ni år 
frem det almindelige skoleforløb, der afsluttes med et diplom eller en faglig 
uddannelse (almen, teknisk eller erhvervsorienteret). Ca. en tredjedel har kun 
relative vanskeligheder, som skyldes, at de er fraværende i længere perioder f.eks. 
under rejser til Balkan, eller at forældrene fra en vis alder ikke godvilligt giver 
pigerne lov til at gå i skole. Endelig har den sidste tredjedel større vanskeligheder 
og får særlig støtte i specielt oprettede klasser og hjælp fra socialarbejdere. 
61. I den græske rapport hedder det, at der ikke findes samlede statistikker over 
skolegangen. Det anslås, at i alt ca. 90% af sigøjnerbefolkningen er analfabeter, 
og observationerom en række individer kan give nogle retningslinjer. Tager man 
f.eks. 1.067 børn over 6 år, har 18,2% gået i underskolen, 3 elever har afsluttet 
den, 1 elev har gennemført mellemskole og gymnasium, og 81,6% er analfabeter. 
Vilkårene for skolegangen er vanskelige ikke mindst af følgende årsager: 
• den kommunale underskole ligger langt fra familiernes bosteder, og 
forældrene venter med at sende børnene i skole, til de er noget ældre; men 
når de er ældre end de øvrige børn i klassen, føler de sig underlegne og 
nægter at følge undervisningen, 
• en god undervisning forudsætter en fordomsfri lærer, 
• undervisningenog læseplanen skal være motiverende, hvis eleverne skal have 
lyst til at gå i skole, 
• talrige andre forhold vanskeliggør skolegangen. Der er problemer med 
tilmeldingen, fordi disse børn ikke er registreret hos kommunerne. Deres 
tilstedeværelse i klasserne er tit sporadisk. Der er ofte stor aldersforskel til 
klassekammeraterne (elever fra 12 til 16 år går i underskolen). Der er ofte 
kommunikationsvanskeligheder mellem skole og hjem, udelukkelse, 
manglende uddannelse hos underviserne, overfyldte klasser, og endelig er 
græsk ikke modersmålet. 
62. Den irske rapport indeholder en detaljeret, kronologisk beskrivelse af de 
foranstaltninger,der siden 1960 er truffet til fordel for omrejsende børn og unge. 
63. I Italien lader statistikkerne over sigøjnerbørns skolegang en del tilbage at ønske 
(f.eks. nævnes der for Sicilien i en nylig statistisk undersøgelse kun en enkelt skole 
med 6 sigøjnerbørn). Ydermere figurerer de børn, der er godt inde i skolesystemet, 
ikke i de statistikker, som skolerne eller myndighederne måtte have udarbejdet. 
Derimod indeholder den italienske rapport nøjagtige tal for sigøjnerbørnene, dvs. 
optælling pr. klasse, mødeprocent m.v. Heraf fremgår, at kun få af børnene når 
længere end underskolen. Af 1.814 børn i underskolen gik kun 193 videre i første 
mellemskoleklasse (Scuole Medie Inferiori). I øvrigt går børn, der anses for 
indmeldte, ikke nødvendigvis i skole, idet 15% af dem møder op mindre end 10 
dage om året, og 20% af dem fra 11 til 71 dage. Mange børn (ca. 40%) er bagud 
26 
i forhold til deres alder. Det er vigtigt at bemærke, at de horn, der går fiere år i 
skole, bliver bedømt mere og mere positivt, hvilket viser, at de har succes og 
anstrenger sig for at klare sig på trods af de vanskeligheder, de må slås med. 
En projektion for hele landet af en undersøgelse gennemført i fem byer kan tjene 
som reference. For i alt 32.000 sigøjnerbørn i den skolepligtige alder af italiensk 
eller udenlandsk nationalitet ser fordelingen således ud: 
• indmeldte børn i den skolepligtige alder 
9000 italienere 1500 udlændinge 
• ikke-indmeldte børn i den skolepligtige alder 
6000 italienere 9500 udlændinge 
• indmeldte unge i mellemskolealderen 
400 italienere 100 udlændinge 
• ikke-indmeldte unge i mellemskolealderen 
4600 italienere 900 udlændinge 
64. I Nederlandene har skolegangen for sigøjnerbørn især udviklet sig siden 
halvfjerdserne, og der sker en langsom "integration" i de almindelige skoler. De 
skoler, der var bygget ved parkeringsområder for beboelsesvogne, opgives 
efterhånden. For tiden har den katolske pædagogiske central (Katholiek 
Pedagogisch Centrum - KPC) 26 projekter i gang. 
På underskoleniveau går 2.781 rejsebørn i skole 645 steder. I mellemskolen 
undervises 1.073 rejsebørn 380 steder, og i gymnasiet følger 304 af disse elever 
undervisningen 99 steder, dvs. i alt 4.158 "rejse-elever" på 1.124 
uddannelsessteder. 
65. I Portugal anslås det, at ca. 5.000 sigøjnerbørn modtager undervisning, og under 
5% af dem går videre til mellemskolen og gymnasiet. 
66. I Det Forenede Kongerige har man indhentet statistikker til rapporten fra 92 lokale 
uddannelsesmyndigheder (Local Education Authorities, LEA) i England (i alt har 
England 109 LEA'er) og 5 i Wales, og undersøgelserne viser, at sigøjnere og andre 
rejsefolk i alt har 19.644 børn i den skolepligtige alder. For Wales er tallet 757. 
I Nordirland anslås det at være ca. 700. Af LEA'ernes oplysninger vedrørende 
nomader og fastboende ses følgende fordeling: 
England Wales 
• Nomader inden for UK 29,0% 32,6% 
• Nomader også i andre lande (Irland, 
Tyskland, Frankrig, Belgien, USA og 
Australien) 6,1% 3,9% 
• Fastboende 28,9% 34,8% 
• Halvnomader 36,0% 28,7% 
Rapporten fra Det Forenede Kongerige indeholder statistiske oplysningerom børn, 
der modtager undervisning, og dem, der ikke gør det. Generelt fremgår det, at ca. 
27 
15% af børnene i underskolealderen og 47% i mellemskole- og gymnasiealderen 
ikke er tilmeldt nogen uddannelsesinstitution. Hvad mødeprocenten angår, giver 
data for 951 elever under en enkelt LEA, der omfatter en undervisningstjeneste 
tilpasset rejsefolk (Traveller Education Service), følgende oplysninger: 
Antal elever Modeprocent 
583(61,3%) 85-100% 
128(13,5%) 75-84% 
155 (16,3%) 50-74% 
85 (8,9%) under 50% 
Modtagelsestrukturer 
2-1 Støtte til skolerne 
67. I Tyskland, hvor tilhørsforhold til et etnisk eller kulturelt samfund ellers ikke 
tillægges betydning ved tilrettelæggelse af aktioner bl.a. i form af 
støtteforanstaltninger, bliver der taget hensyn til enkelte elevers særlige forhold, 
f.eks. hvis de er nomader eller udlændinge. Hensynet går derimod ikke på 
tilhørsforholdet til en gruppe som foreslået i resolutionen. 
Mobiliteten medfører nogle vanskeligheder i skolegangen, som f.eks. hyppige 
skoleskift, skiftende pædagogiske metoder, manglende kontinuitet i undervisningen 
og nye lærere, hvilket betyder, at løsningerne må tilpasses meget forskellige behov. 
I nogle af delstaterne er der indført støtteforanstaltninger med bl.a. støtte ved 
integration af sigøjnerbørn i de almindelige skoler, opstilling af støtteprogrammer 
samt rådgivning ved planlægning og gennemførelse af efteruddannelsesaktionerfor 
undervisere. På nogle parkeringsområder for beboelses vogne forsøger man, i 
samråd med forældrene, at tilbyde sigøjnerbørn undervisning ved særligt 
uddannede, tyske pædagoger. 
68. Imidlertid er fast bopæl ikke ensbetydende med bedre skolegang. Manglende accept 
er og bliver det mest mærkbare problem: "blandt vanskelighederne i skolesystemet, 
er det oftest følelsen af at være udenfor, der nævnes (manglende accept kan antage 
forskellige former, som f.eks. at eleven får plads bagest i klassen og her er henvist 
til isolation, eleven drilles af lærere og mobbes af fastboende elever, eleven skal 
udføre opgaver, som ingen andre vil tage sig af som at feje skolegården, 
gymnastiksalen, klassen eller endog pudse vinduer, medens de fastboende elever 
lærer at læse og skrive)" (B(fr)). 
69. "Bortset fra enkelte, hovedsagelig private initiativer uden offentlig støtte - og 
allerede af ældre dato - var der op til slutningen af firserne ingen særlige, 
strukturerede bestræbelser for at fremme skolegang for sigøjnere og andre rejsefolk 
og dermed rette op på det efterslæb i uddannelsessammenhæng, de havde i den 
flamsktalende del af Belgien (Flanderen og Bruxelles' omegn)" (B(nl)). Siden 
28 
krigen har man iværksat enkelte private aktioner for rejsefolk, og først senere for 
sigøjnere. Det drejede sig om lokale forsøg uden om det officielle skolesystem som 
f.eks. indslusningsklasser,støtteundervisningm.v. Først i slutningen af firserne ser 
man de første udspil fra myndighedernes side, og på det tidspunkt begynder man 
så at gennemføre undervisningsministrenes resolution. 
70. Lokaler til mere alsidig brug er blevet indrettet, ligesom indslusningsforhollene er 
blevet bedre på mange uddannelsessteder med voksende tilgang. I den franske 
rapport tales om en kraftig vækst i antallet af "mobile skoleenheder" (lastbiler eller 
campingvogne), hvormed skolerne kan opsøge eleverne og deres familier som en 
overgang til de almindelige skoleklasser efter en tilpasningsperiode. 
71. Det ses også, at der oprettes en række tilpasnings-, forberedelses- eller 
overgangsklasser, som med tiden forsvinder (B(nl)), når eleverne med passende 
hjælp kan spredes i de forskellige klasser. 
72. I Grækenland er der områder med mange sigøjnere. Her har man udviklet 
specialklasser med særligt uddannede undervisere og støtteundervisning især for 
de nomader, der kommer til skolen. 
73. I nogle lande arbejder man med en smidigere skemalægning og tilbyder ekstratimer 
til f.eks. indlæring af sproget eller anden form for individuel støtte. Generelt skal 
skolen kunne modtage alle børn uanset livsstil. Der bør f.eks. tages højde for en 
nomadetilværelse i den indslusning, skolen kan tilbyde (I). 
74. Tendensen går i retning af aktioner med både diversificering og fleksibilitet, hvor 
man undgår at udvikle parallelstrukturer med indbygget risiko for opsplitning. 
Specialklasserne opfattes i stigende grad som overgangsklasser på deltid, som skal 
supplere andre klasser. 
75. Man bør heller ikke glemme den støtte, som globalt ydes skolerne gennem udviklet 
koordination og aktioner, der implicerer de forskellige partnere som 
sigøjnerorganisationerne, familierne, de sociale tjenester osv. 
76. En yderligere tilpasning er indlæring af skolens sædvanlige sprog som andet sprog. 
Det ses i flere lande. 
77. Den smidighed, der opstår, når initiativet til skolepraksis lægges ud til de lokale 
myndigheder, som det f.eks. ses i Danmark, kan få en vældig betydning for, om 
praksis tilpasses til også at modtage sigøjnerbørn. I Danmark tildeles den enkelte 
skole ekstra bevillinger i forhold til antallet af indvandrerbørn (hvorunder de fleste 
sigøjnerbørn hører), således at den kan beregne ekstra undervisningstimer med 
henblik på smidigere undervisning i nogle af hovedfagene og flere 
åbningsaktiviteter, og således at lærerne kan følge børnene mere individuelt 
(støtteundervisning). I øvrigt kan indvandrerundervisere, som har samme status 
som alle øvrige undervisere, alt efter kompetence udvikle smidige og 
diversificerede aktiviteter, dvs. støttearbejde i flere skoler, kontakt til familierne, 
tolkeassistance i visse situationer m.v. Helsingør kommune har således ansat en 
29 
ung sigøjnerinde. 
78. I Irland har man indfort en hel ordning for at forbedre skolevilkårenc for rejscborn: 
• en landsdækkende koordination sikres af en National Education Officer for 
Travellers, 
• flere steder er der indført en støttetjeneste af undervisere, der kan tage ud til 
de skoler, der har behov for det, Visiting Teacher Service (der findes i 
øjeblikket ni af disse støttelærere), 
• 53 børnehaver for rejsebørn støttes af Undervisningsministeriet. De har ca. 
500 børn tilmeldt, 
• 161 underskoler har tilknyttet en støttelærer, som underviser rejsebørn 
(naturligvis er der også rejsebørn - ca. 600 - i mange andre skoler), og da 
nogle af disse skoler kan undervise børn helt op til 15 års alderen, rækker de 
ind i mellemskolen. De har ca. 2.000 elever, 
• 4 skoler er specielt beregnet på rejsebørn og tilbyder undervisning for de 
12-15-årige. De har ca. 250 elever, og ca. 100 elever sendes til andre 
uddannelsessteder, 
• 11 uddannelsescentre for unge rejsende har ca. 300 elever på 12-15 år, 
• 29 uddannelsescentre underviser ca. 650 elever på over 15 år. 
Dermed er omkring 4.400 elever i undervisning, hvilket ifølge statistikkerne må 
betyde, at omkring 1.500 børn ikke går i skole. 
79. I Italien har man i forbindelse med resolutionens gennemførelse udviklet aktioner 
på både nationalt, regionalt og lokalt plan. Skolerne får stillet ekstra bevillinger til 
rådighed, og underviserne udvikler funktioner, hvor de optræder som formidlere 
mellem institutionerne og sigøjnersamfundet, eller de giver støtte, udleverer bøger 
til disse elever, hjælper med transport til skolen, sygdomsforebyggelse m.v. 
80. I Nederlandene kan almindelige skoler, hvor der indmeldes rejsebørn, ansøge 
Undervisningsministeriet om forskellige faciliteter bl.a. ekstra personale. På de 
skoler, hvor der går mere end 4 sigøjnerelever af nederlandsk nationalitet, kan 
underviserne få efter- og videreuddannelse. I de kommuner, der er udpeget til at 
modtage sigøjnerbørn af fremmed nationalitet, tildeles ganske særlige faciliteter. 
81. I Portugal har 14 underskoler modtaget støtte i form af ekstra undervisere og ekstra 
skriftligt materiale. I øvrigt støttes undervisningen af sigøjnerbørn gennem et 
samlet skoleprojekt for alle etniske minoriteter. 
82. I Det Forenede Kongerige ydes der finansiel støtte til skoler, der arrangerer særlige 
støtteprojekter til integrering af rejsebørn. Den samlede støtte (Section 210 Grant) 
var i 1993 på 9,7 mio. UK£ for England og på 100.000 UK£ for Wales. I England 
modtager 2.922 skoler denne form for støtte, og i Wales støttes 71 skoler (i 
England fordelt på 2.074 underskoler og 680 mellem- og gymnasieskoler, i Wales 
på 51 underskoler og 12 mellem- og gymnasieskoler). Hertil kommer 174 
uddannelsessteder, der ligeledes modtager støtte (bl.a. specialskoler), samt andre 
støtteordninger, der gives til skole forberedelse og voksenundervisning, støtte fra 
30 
Det Europæiske Fællesskab, fra forskellige fonde saml specialsiotte fra de lokale 
myndigheder selv. I Nordirland er der 25 underskoler og 10 mellem- og 
gymnasieskoler, der modtager støtte. 
Hjælpen omfatter især tilknyttede støttelærere, særligt målrettet 
undervisningsmateriale, audiovisuelle ressourcer, men også mobile lærere, 
pædagogiske rådgivere, formidlere af kontakt mellem skole og familie, 
skolet ransport, samfundsopdragende arbejde m.v. I Skotland modtager skolerne 
samme type støtte. 
Den nationale fond (Section 210 Grant), som især er beregnet på skolegang for 
rejsebørn, giver p.t. alene for England støtte svarende til fuldtidsstillinger for 
• 180 støttelærere tilknyttet en skole 
• 210 mobile undervisere 
• 55 koordinatorer og rådgivere 
• 40 eksperter i skolespørgsmål. 
95% af disse stillinger er beregnet på skolegang for rejsebørn. Bestemmelserne 
findes også i Wales, og i Nordirland og Skotland er der oprettet specifikke 
stillinger. Der lægges vægt på mobile lærerkræfter, fordi de giver den mest 
konkrete og fleksible dækning af skolernes, elevernes og forældrenes stærkt 
varierende behov. Mange af disse mobile lærere har base uden for skolen, f.eks. 
i et ressourcecenter, dokumentations- eller erhvervsuddannelsescenter. 
83. Undertiden gives der særlig støtte bl.a. i form af skolebespisning (DK, E, UK 
m.fl.). Der gives endvidere hjælp til undervisningsmidler og til skoletransport, 
således at grundene til fravær mindskes. 
2-2 Støtte til lærere, elever og forældre 
84. I Tyskland har man etableret et informationsarbejde blandt forældrene ikke mindst 
for at gøre dem opmærksom på, at der findes skoler, der er tilpasset til at modtage 
netop deres børn, egnet undervisningsmateriale og adresser, man kan kontakte. 
Hertil udgives brochurer og informationsblade, som uddeles til forældrene gennem 
skolerne, den kommunale forvaltning, implicerede partnere samt gennem kirken. 
Skoler og foreninger arrangerer paneldiskussioner, hvor forældrene kan fremsætte 
ønsker med hensyn til prioriteringer og retningslinjer. Rådgivning til elevernes 
forældre har stor betydning især blandt sigøjnerne, og i nogle tyske delstater er der 
undervisere beskæftiget med dette arbejde. 
85. Der er sket en væsentlig holdningsændring hos underviserne i de seneste år, men 
den manglende accept findes stadig som begreb og betyder meget (jf. de enkelte 
landes undersøgelse af undervisernes holdning til sigøjnerbørn). Der er derfor al 
mulig grund til at skærpe informationsaktionerne og støtte motivationen hos 
underviserne. 
31 
86. Man er ved at udvikle nye støtteformer som f.eks. to fuldtidslærere i stedet for én 
(B(nl)), således at man kan have to parallelklasser, hvoraf den ene kan forberede 
til integration i den normale klasse. Den normale klasses personale aflastes hermed, 
så der bliver overskud til en god ekstrastøtte. 
87. Motivering al forældrene og deres engagement er genstand for liere og liere 
aktioner i alle medlemsstaterne. Der er et stort spring mellem familiernes kulturelle 
værdier og skolens værdinormer, hvortil kommer sigøjneres og andre rejsefolks 
mangel på skoletradition. Det medfører manglende motivation og ingen forståelse 
mellem familier og skole. Skolen må på sin side opbygge viden om 
sigøjnersamfundene,for både den og dens lærere kender for lidt til dem. Det synes 
vigtigt at bygge bro mellem skolen og familien, og der ansættes da også flere og 
flere skoleformidlere. 
88. Støtteaktioner udføres undertiden gennem en integreret proces. Det ses f.eks. i 
Danmark, hvor Helsingør kommune har oprettet en arbejdsgruppe for samtlige 
involverede myndigheder, hvorved man råder over de nødvendige ressourcer til at 
organisere modtagelsen af børnene i skolen. I flere år har de prioriterede 
arbejdsområder været følgende: 
• støtte til undervisere: Nedsat timetal, intensiv efteruddannelse, en person til at 
koordinere aktiviteterne og de deltagende samt til at sikre kontakten mellem 
myndighederne, 
• støtte til forældre og elever: Gennem besøg i familien med tolk motiveres 
forældrene i et forsøg på at hæve mødeprocenten i skolen, forældrene inviteres 
til uformelle møder, en audiovisuel montage med kommentar på sigøjnersprog 
forklarer skolesystemet. Der undervises med tolk i en periode (en særlig type 
specialklasse, der i en overgangsperiode kan give en tilpasning til forældrenes 
rejsetraditioner i Balkan). I arbejdsgrupper på højst 5 elever tager man sig af 
børn med særlige vanskeligheder, og relationerne til familierne intensiveres 
gennem en specialuddannet socialhjælper. Der tages kontakt med nogle af 
eleverne hver morgen. De opsøges på bostedet, får hjælp til at gøre sig klar til 
skoledagen og følges til skole, medens andre socialhjælpere, der arbejder mere 
med familierne end med skolen, giver ekstra støtte. 
89. I Grækenland understreges det, at undervisere og forældre må have en betydelig 
støtte. Som det er nu, er der en oplagt mangel på både informations- og 
undervisningsmateriale til at udvikle viden og komme videre med de pædagogiske 
overvejelser, der skal til for at forbedre situationen. Underviserne skal oplæres i 
respekt for sigøjnernes værdinormer. De skal desuden udvælges efter evne til at 
udøve dette arbejde og motivation til at påtage sig det. Derudover forestår et 
omfattende oplysningsarbejde for at overvinde fordomme og forudfattede meninger 
hos hele befolkningen. Programmer må udarbejdes sammen med sigøjnerne selv, 
således at deres værdinormer, kultur, sprog og faglige færdigheder inddrages, og 
således at de selv får bedre forståelse for, hvor vigtigt det er at kunne læse og 
skrive. 
32 
90. I Irland slottes underviserne gennem deres grund- og videreuddannelse, ved bistand 
Ira den landsdækkende koordination og de støttelærere, som kan komme til stede 
altsammen forhold, der behandles i andre afsnit. Desuden findes der til 
vejledning for aktionerne et arbejdsprogram møntet på rejsebørn (Draft Curriculum 
for Traveller Children). Deltagelse i projekter på europæisk plan har også været en 
vigtig drivkraft for bevidstgørelse og uddannelse af undervisere. For eleverne gøres 
der udover den pædagogiske støtte, der beskrives andetsteds, en stor indsats for 
skoletransporten. Hvad forældrene angår, nyder de godt af de opsøgende 
underviseres besøg (Visiting Teachers) samt af den landsdækkende koordination. 
Man er desuden i gang med at udarbejde endnu et støtteprogram (Home-School 
Liaison), og familierne modtager en meget værdifuld støtte fra de forskellige 
rejsefolks sammenslutninger og andre foreninger. 
91. I Italien kan der opnås støtte fra særlige organisationer og foreninger, og der er 
skabt en særlig efter- og videreuddannelse for lærere. Nogle af de igangværende 
aktioner bør intensiveres. Det gælder bl.a. et større engagement fra nationale og 
lokale institutioners side, en strammere koordination på provinsplan for at fremme 
relationerne mellem institutioner og sigøjnersamfund og endelig en gennemførelse 
af aktioner for at undgå frafald og forbedre mødeprocenten i mellemskolen og 
gymnasiet. Endelig tilrettelægges kulturelle og sociale aktiviteter i forbindelse med 
de forskellige særorganisationer. 
92. I Holland findes der 25 projekter, iværksat af Undervisningsministeriet. Disse 
projekter har gjort det muligt at ansætte rådgivere til alt, hvad der vedrører 
undervisning af børn mellem 4 og 18 år. Der findes endvidere et par statsstøttede 
sigøjnerorganisationer. 
93. I Det Forenede Kongerige omfatter de forskellige former for støtte, der er 
beskrevet i det foregående afsnit, 16.325 elever på 2.870 skoler i 78 lokalsamfund, 
og 433 elever i Wales. Den direkte støtte til eleverne omfatter bl.a. transport, hjælp 
til indkøb af skoleuniformer, skolebespisning, adgang til et rullende bibliotek m.v. 
Støtten til forældrene er nært knyttet til den støtte, deres børn får. Dertil kommer 
information om skolens funktion, kontakt mellem familie og skole, 
voksenuddannelsesaktioner m.v. 
Pædagogisk materiale og undervisningsmateriale 
3-1 Forsøgsmæssig fjernundervisning 
94. I Frankrig er det centret i Toulouse, Centre national d'enseignement à distance 
(CNED), der sørger for skolegang til nogle af sigøjnerbørnene i underskolealderen 
Denne skolegang følger det normale skoleforløb og omfatter samtidig en 
indslusningspædagogikafpasset efter barnets niveau. Hvad mellem- og underskole 
angår, er det CNED-centret i Rouen, der i forbindelse med et EF-pilotprojekt 
arbejder intensivt med spørgsmåletom sigøjnerbørnene. Der registreres behov og 
gennemførte aktioner, der udarbejdes undervisningsmateriale, der inddrager 
33 
sigøjnernes historie, kultur og sprog. Formåleter at skabe en tilpasset undervisning 
i en ramme af individuel pædagogik. 
95. I Italien anser man fjernundervisning for at være et utrolig vigtigt arbejdsområde, 
hvor bestræbelserne endnu befinder sig i startfasen i forbindelse med et EF-
pilotprojekt. Der skal udarbejdes undervisningsenheder ledsaget af en guide for 
voksne, så de kan støtte barnet under indlæringen. 
96. I Det Forenede Kongerige tilbyder 39 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) i 
England og 2 i Wales materiale til fjernundervisning, dvs. pædagogiske og 
didaktiske sæt, kassetter til forældrene, videogrammer, korrespondancekurser, 
skolebøger m.v. Ofte sendes dette materiale til den skole, børnene er tilmeldt, og 
det er så skolen, der gør brug af det. Det sker dog også, at der er direkte kontakt 
mellem familien og undervisningstjenesten for sigøjnere og andre rejsefolk. Ca. 
740 elever har hidtil benyttet sig af sådant materiale. Af de nævnte lokale 
uddannelsesmyndighederdeltagerfire i et fjernundervisningsprojekttilrettelagtmed 
støtte fra Europa-Kommissionen. Udvikling af fjernundervisningsmateriale indgår 
i øvrigt i de aktioner, der er berettigede til støtte fra den nationale fond (for 
England og Wales) med navnet Section 210 Grant. Ud af de 41 lokale 
uddannelsesmyndigheder, der har besvaret dette punkt i undersøgelsen, anfører de 
40, at de agter at videreføre og intensivere initiativerne på dette område, og de 
lægger vægt på materialets kvalitet, samarbejde på tværs af projekterne og dækning 
af hele aldersgruppen fra 5 år til elever i sidste gymnasieklasse. I Skotland kan 
eleverne få udleveret "pædagogiske kufferter" af deres lærere, så de kan fortsætte 
arbejdet, når de rejser videre. 
3-2 Udvikling af forskellige former for pædagogisk opfølgning 
97. I nogle af de tyske delstater findes der systemer som "ankerskoler", "støtteskoler" 
eller "satellitskoler". Den "centrale" ankerskole. som ligger i nærheden af 
vinterholdepladsen, skal føre tilsyn med elevens skoleforløb. Det er bl.a. 
ankerskolen, der fører "karakterbog", der sammen med eleven og forældrene 
tilrettelægger programmet for den næste rejsesæson, som yder støtte, når der er 
vanskeligheder med indlæringen, og som stiller visse undervisningsmidler til 
rådighed. Klasselæreren spiller en særlig rolle, idet det er ham, der opretholder 
kontakten med forældre og elever, når de er på rejse, og han fungerer som 
rådgiver. "Støtteskolerne" er specielt tilpasset den pædagogiske ramme om 
rejsebørnene. De inddrager disse børn i støtteaktioner, og der udveksles 
informationer mellem ankerskolen og støtteskolen, bl.a. gennem en "skoleavis", 
som indeholder oplysninger til forældre og undervisere, og som fortæller, hvilke 
bøger der skal anvendes. Disse kan afhentes på ankerskolerne. 
98. I Belgien (B(fr)) "er ideen om en "karakterbog" genopstået (her hedder den blot 
"en rejsebog" eller "ledsagehefte"), hvormed undervisere, der har nomadebørn i 
klassen, kan sikre et effektivt, skolemæssigt tilsyn. Bogen knytter samtidig disse 
lærere sammen strukturelt". 
34 
99. I Frankrig eksperimenteres der i mange regioner med pædagogiske tilsynsbøger. 
Hvalueringsskemaerer under udarbejdelse, og med dem skulle det blive muligt at 
foretage en mere korrekt bedømmelse af et barns kundskaber straks ved ankomsten 
til en ny skole, hvilket ikke mindst vil være hensigtsmæssigt for nomadebørn. I et 
undervisningsadministrativt område har man indført en tosproget standpunktsbog 
(fransk og modersmålet) beregnet for ikke-fransktalende sigøjnere. I forbindelse 
med optagelse og strukturopblødning i mellemskolen og gymnasiet gives der 
støttekurser, og der holdes pædagogiske workshops, hvor undervisningen og 
opfølgningen af eleven kan ske individuelt. I øvrigt er workshops baseret på video, 
teater, fotografi, formning, tegneserier eller snedkeri meget efterspurgte. I 
Frankrig findes der endvidere "prioriterede undervisningszoner", hvor både 
sigøjnerbørn og alle andre børn nyder godt af de ordninger, der indføres af de 
berørte partnere. Nogle steder findes der også former for opfølgning og støtte fra 
organisationer, der ønsker at hjælpe skolebørnene (studiestyring), samt 
skolerelaterede aktiviteter og inspirerende arrangementer. 
100. I Det Forenede Kongerige har 36 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England 
og 2 i Wales indført forskellige former for pædagogisk tilsyn (samarbejde med 
under visningstjenester for sigøjnere og andre rejsefolk, udlevering af 
undervisningsmateriale, tilsynssystem med en bog - hvor næsten halvdelen af 
myndighederne anvender den bog, der er udarbejdet af Undervisningsministeriet 
- telefoniske forbindelser med familierne, opgaveløsning pr. korrespondance osv.) 
Denne opfølgning omfatter i England 6.616 elever. 
3-3 Foranstaltninger, der skal lette overgangen fra skolen til permanent 
undervisning/uddannelse 
101. "De få unge, der når frem til mellemskolen, vælger oftest tekniske eller faglige 
uddannelser (pigerne især husholdning, frisørfaget, småbørnspleje, drengene især 
metallære, automekanik osv.)" (B(fr)). Der er flere, der ønsker praktisk uddannelse 
end en akademisk uddannelse (se også under B(nl)). 
102. Rådgivere og vejledere tager regelmæssigt kontakt til eleverne i løbet af deres 
skoletid for at holde dem underrettet om de faglige muligheder, de har ved endt 
skolegang (DK). 
103. I forbindelse med et pilotprojekt i Spanien udfolder der sig bestræbelser på at 
forberede unge over den skolepligtige alder til et fagligt job, bl.a i den grafiske 
branche, fremstillingsindustrien, maskinindustrien og byggeriet. En analyse af 
igangværende aktioner vil klarlægge, hvorledes man bedst kan udvide disse 
bestræbelser. 
104. I Frankrig arrangeres der erhvervspraktik for elever i mellemskolen, og en række 
organisationer arbejder- undertiden med støtte fra Undervisningsministeriet eller 
Europa-Kommissionen- med at forberede unge sigøjnere til et fagligt virke inden 
for håndværk, kunstneriske eller pædagogiske aktiviteter eller inden for 
skolevæsenet (uddannelse til kontaktformidler). Andre muligheder for forberedelse 
35 
til et fagligt arbejde beskrives detaljeret i den franske rapport. 
105. I Irland udgør de allerede nævnte centre (11 uddannelsescentre for unge rejsefolk 
med ca. 300 elever mellem 12 og 15, og 29 uddannelsescentre med ca. 650 elever 
over 15) den væsentligste del af den eksisterende ordning. Disse centre spiller en 
på én gang vanskelig og væsentlig rolle, fordi de unge omrejsende forlader skolen 
på tærsklen til mellemskolen. For at forbedre situationen blev der i 1991 nedsat en 
arbejdsgruppe om undervisning af omrejsende i mellemskolen. Gruppen har 
udarbejdeten rapport, som skal hjælpe ministeriet i dets bestræbelser på området. 
106. I italiensk sammenhæng er spørgsmålet prioriteret, men der skal stadig gøres 
meget, bl.a. en opblødning af strukturerne, for at sigøjnerelever kan gå videre i 
mellemskolen og få en afgangsprøve (som letter adgangen til handel og andre fag) 
eller optages på en faglig eller teknisk skole. 
107. I den nederlandske mellemskole, som omfattes af skolepligten, er fravær blandt 
sigøjnere og andre rejseelever et stort problem. De tilbydes derfor generelt en 
sideløbende faglig uddannelse. Desværre er der ikke mange af dem, der senere 
kommer i arbejde. 
108. I Det Forenede Kongerige har 24 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England 
og 2 i Wales truffet foranstaltninger til at lette overgangen mellem skolen og 
erhvervsuddannelsenfor unge over 16, gennem tilknytning til uddannelsescentrene, 
råd til familierne, ekstraundervisning osv. De fleste lokale 
uddannelsesmyndigheder (LEA) ønsker at fortsætte og intensivere denne aktion for 
de unge, og mange LEA'er, som endnu ikke har indført den, har planer om at gøre 
det. I Nordirland følger 36 elever en grundig faglig uddannelse, og i Skotland er 
der muligheder både i skolen, inden for voksenundervisningen og under 
Fællesskabets uddannelsesprogrammer. 
3-4 Inddragelse af sigøjnernes og andre ikke-bofaste personers historie, 
kultur og sprog i undervisningen 
109. I Tyskland bruger man mere og mere i forbindelse med indførelse af de allerede 
omtalte "støtteskoler" et undervisningsmateriale,hvori der tages særligt hensyn til 
sigøjnerbørnenes baggrund. > 
110. I Danmark indkøbes bøger om sigøjnerelevernes historie, kultur og sprog og 
foræres til skolebibliotekerne. Hvad undervisning på eget sprog angår, er det et 
problem i den udstrækning, hvor det ikke har været muligt at finde lærere i 
elevernes modersmål. Ellers kan den enkelte elev efter eget valg blive undervist i 
sit modersmål fire timer om ugen. 
111. I Spanien udgives både nationalt og regionalt mere og mere undervisningsmateriab 
indeholdende oplysninger om og referencer til sigøjnersamfundets historie og 
kultur. Det sker i forbindelse med en tværkulturel aktion. 
112. I Frankrig udarbejdes der i flere og flere undervisningsadministrative områder 
mapper eller "pædagogiske kufferter", og støtten fra Europa-Kommissionen har 
36 
gjort del muligt for organisationeral gennemføre liere projekter baseret på et bedre 
kendskab til sigojnerkulturen. 
113. I Irland er bestræbelserne på at indføre en tværkulturel undervisningsaktionfor alle 
børn blevet intensiveret. Tidspunktet er kommet til at udbygge læseplanerne, som 
ikke alene er beregnet for rejsebørn, med elementer af rejsefolkenes historie og 
kultur. Arbejdet med pilotprojekter i europæisk sammenhæng i forbindelse med 
resolutionens gennemførelse har afstedkommet udgivelse af et alment 
informationsdokumentmed titlen With Travellers - a Handbook for Teachers. Som 
en videreførelse af dette arbejde påtænkes aktioner til udgivelse af tværkulturelt 
undervisningsmateriale. 
114. I en tværkulturel undervisningsaktionanser man det i Italien for nødvendigt at tage 
hensyn til sigøjnernes historie, kultur og sprog. Derved kan kendskabet til de 
forskellige kulturgrupper forbedres, fordomme og diskrimination mod dem 
begrænses, og respekten om sigøjnernes kultur og egenart sikres bedst muligt. I 
denne forbindelse udfoldes der store bestræbelser på at samle de grundlæggende 
moduler til fremstilling af et egnet undervisningsmateriale. 
115. I Det Forenede Kongerige har 42 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England 
og 3 i Wales udgivet undervisningsmateriale om sprog, historie og kultur i form 
af videogrammer, diapositiver, fotos, udstillinger, pædagogiske kufferter, materiale 
til læsetræning, materialesæt til det landsdækkende program, puslespil, spil, 
historier baseret på sigøjneres og andre rejsefolks erfaringer, antiracistisk materiale 
m.v. 
3-5 Anvendelse af de nye elektroniske hjælpemidler og video 
116. I Danmark, hvor skolerne er godt udstyret med elektronik, anvender samtlige 
elever elektroniske medier og video i vid udstrækning. 
117. I Frankrig har flere uddannelsessteder og organisationer udgivet videokassetter. 
Anvendelse af computere og sproglaboratorier bliver mere og mere udbredt i 
undervisningen, men denne udvikling er ikke specielt beregnet på sigøjnerelever. 
Telematik og videotransmission er meget lovende teknikker, og deres muligheder 
undersøges i øjeblikket af bl.a. det nationale center for fjernundervisning. Det er 
et telematiksystem, der i et undervisningsadministrativt område i Frankrig, hvor 
der er rigtig mange sigøjnere, sørger for styringen af ledige pladser i skolerne, 
således at modtagelsen bliver bedst muligt tilpasset og forberedt, og den 
pædagogiske opfølgning af eleven (læsefærdighed m.v.) bliver så god som muligt. 
118. I Irland er der fremstillet talrige audiovisuelle materialesæt baseret på rejsefolkenes 
kultur. Disse sæt stilles til rådighed for skolerne. I 1991 fremstillede ministeriet et 
videogram med titlen The Education of Travellers, som stilles til rådighed for de 
ansvarlige for uddannelsen af og kurser for undervisere. 
119. I Italien er det endnu for tidligt at tale om en reel tilstedeværelse af informatik i 
37 
skolen, men alligevel bidrager audiovisuelle teknikker i høj grad i forbindelse med 
indlæring gennem lyd og billede. Den audiovisuelle støtte intensiveres 
sandsynligvis i fremtiden, idet der foregår en daglig tilvænning til disse medier, 
som er ved at blive en væsentliu del al undervisningen. 
3-6 Undervisningsmateriale til skoler 
120. Det er især for de yngste elever, at hyppige skoleskift er et problem. Derfor har 
man i Tyskland udgivet en ABC til rejsebørn. Den anvendes nu i flere delstater. 
Man arbejder for tiden på en videokassette med undervisning til støtte for 
rejse-ABC'en. Den vil kunne anvendes al mange forskellige personer og ikke 
mindst af sigøjnerbørn. 
121. I Frankrig har erhvervsuddannelsessteder eller organisationer udarbejdet mapper 
eller "pædagogiskekufferter", og mange steder har underviserne fremstillet deres 
eget materiale. I øvrigt er der forskellige steder en fremstilling af pædagogiske 
løsblade i gang. Med støtten fra Europa-Kommissionen har uddannelses- og 
erhvervsuddannelsesinstitutionerbåde kunnet producere undervisningsmateråle og 
intensivere udvekslingen af det. 
122. I Grækenland har man lavet et program for udarbejdelse og fremstilling af 
pædagogisk og didaktisk materiale (herom nærmere i den græske rapport): 
oprettelse af tænketanke, fremstilling og eksperimenteren. 
123. Ud over de dokumenter, der allerede er omtalt i forrige afsnit, er der i Irland i 
forbindelse med EF-pilotprojektet udarbejdet en billedbaseret undervisningspakke 
(Picture Resource Pack) med titlen Travellers - Playing with Pictures. I hele landet 
arbejdes der med udgivelse af undervisningsmateriale til de skoler, der har 
rejsebørn blandt eleverne. 
124. I Italien er der udarbejdet et flerårigt program til opsporing og udgivelse af 
tværkulturelt undervisningsmateriale baseret på sigøjnerkulturen. Dette materiale 
vil blive afprøvet og evalueret af undervisere, inden det udsendes til alle. 
125. I Nederlandene findes der endnu ikke noget virkelig tilpasset materiale med 
undtagelse af et par videoudgivelser, nogle diapositiver til information af 
konsulenterne på forskellige projekter samt - til brug for undervisere - en bog fra 
1989 om sigøjnere og andre rejsefolk, deres historie og den gældende lovgivning. 
Det er vigtigt at udbygge dette materiale yderligere. 
126. Hvad Det Forenede Kongerige angår, er dette punkt behandlet i forrige afsnit. Det 
producerede materiale uddeles i skolerne af de mobile undervisere, af 
undervisningstjenesternes rejsefolksmedarbejdere og af skolefolk. Enkelte 
produktionerer indlemmet i det materiale, der skal bruges i fjernundervisningen, 
andre distribueres gennem bibliotekerne. Den økonomiske støtte kommer normalt 
fra den nationale fond (Section 210 Grant), men også de lokale 
uddannelsesmyndigheder (LEA) og Det Europæiske Fællesskab yder finansiel 
38 
støtte. Det er hensigten at fortsætte dette arbejde med fremstilling og distribution 
af undervisningsmateriale. I Skotland har man under Scottish Traveller Education 
Project produceret materiale baseret på rejsefolkenes historie og kultur. Endvidere 
støtter Scottish Arts Council de omrejsende, der møder op i skolerne for at fortælle 
eleverne historier. Og der gøres et stort arbejde med at indsamle skrifter, sange og 
mundtlige beretninger. 
Rekruttering samt grund- og videreuddannelse af 
undervisere 
4-1 hensigtsmæssig efter- og videreuddannelse 
127. Med udvandringen fra Østlandene er mange sigøjnerfamilier kommet til Tyskland. 
I forbindelse med pædagogik for udlændinge er der startet 
videreuddannelsesprogrammer for undervisere i de forskellige delstater. Disse 
programmer tilgodeser børnenes sproglige og kulturelle baggrund. På nationalt plan 
er der truffet lignende forholdsregler for undervisere af sigøjnerbørn. 
128. God kontakt og motivation hos alle er af afgørende betydning. Det fremgår af 
beskrivelsen af en skoleklasse (B(fr)), at "selve denne klasses eksistens beviser, at 
det kan lade sig gøre at integrere rejsebørn i den normale skolegang, når blot 
læreren har de rigtige egenskaber (åbenhed over for kulturforskelle, organisatorisk 
smidighed, stor opmærksomhed omkring individuelle behov), ledelsen giver sin 
ubetingede støtte, og alle elever og forældre udviser velvilje. Forskellige midler 
(meddelelsesbog) og strukturelle forhold (kontakt mellem lærere) vil kunne øge 
mulighederne for et pædagogisk tilsyn med børnene". Lærerne arbejder på at 
forbedre deres kendskab til spørgsmål omkring rejsebørn. (B(nl)). 
129. Adskillige universiteter og lærerseminarier i Spanien har påbegyndt overvejelser 
om og kurser i tværkulturel undervisning. Det samme gælder Lærerforeningen, der 
hvert år afholder "nationale dage", hvor man har gjort fremskridt på området. Både 
forvaltningen og de autonome regioner afholder møder og kurser, og sidstnævnte 
har udarbejdet undervisningsmoduler for undervisere af sigøjnerelever. 
130. I Frankrig findes et stort antal uddannelses- og informationscentre, der beskæftiger 
sig med rejsebørns skolegang (CEFISEM), og som desuden har mandat og 
kompetence hvad angår sigøjnerbørns skolegang. På lærerseminarierne har de 
mulighed for at indlemme visse aspekter i grunduddannelsen, og de spiller en 
væsentlig rolle inden for videreuddannelsen. Her arrangerer de studieophold på 
regionalt og/eller nationalt plan, besøg i klasserne, dokumentation til underviserne 
m.v. Således arrangeres der hvert år kurser i undervisning af rejsebørn. På 
nationalt plan beskæftiger også Centret for sigøjnerforskning ved René 
Descartes-Universitetet i Paris sig med uddannelse og deltager i forskellige 
aktioner. Flere sommeruniversiteter samt nationale og internationale møder 
afholdes på ministeriets og Sigøjnerforskningscentrets initiativ. I Paris giver 
instituttet for orientalske sprog og civilisationer undervisning i sigøjnernes sprog 
39 
og kultur på en treårig uddannelse, der afsluttes med el univcrsitclsdiplom. 
131. 1 Grækenland er overvejelserne om uddannelse al "undervisere al sigøjnerbørn i fuld 
gang. 
132. I Irland har den tværkulturelle indstilling halt en rivende udvikling inden for 
undervisernes grunduddannelse, og det er nu almindeligt, at rejsefolk inddrages 
direkte som foredragsholdere eller gæster i arrangementer som led i uddannelsen. 
Det samme gælder efteruddannelsen, mens man er i job, hvor et komplet program 
er udarbejdet efter oprettelsen af en stilling som landskoordinator. Der afholdes 
nationale, regionale, lokale eller specialiserede seminarer (f.eks. for de 
undervisere, der tager ud og besøger familierne - Visiting Teachers), hvori mange 
rejsefolk inddrages. Der findes også andre ordninger. F.eks. er spørgsmål om 
rejsefolk inddraget i pensum til specialundervisningsdiplomet, ligesom det er det 
i efteruddannelsen for undervisere, der er beskæftiget med skoleforberedelse af 
rejsebørn. 
133. I Italien lægges der særlig vægt på efteruddannelse, og en landsdækkende 
sammenslutning (Opera Nomadi) afholder kurser på Undervisningsministeriets 
anmodning. Disser kurser falder i to afsnit, nemlig "sigøjner- og nomadebørn i 
skolen" og "tværkulturel undervisning i grundskolen, når der optages sigøjner- og 
nomadeelever: strategier og tiltag". Lokalt organiseres utallige uddannelsesseancer 
for lærere i job, enten af skolemyndighederne eller af sammenslutninger. 
134. Som regel har nederlandske undervisere, der har rejsebørn i deres klasser, ikke fået 
nogen særlig uddannelse. Kun lærerne på de skoler, der er oprettet på 
beboelsesvognenes holdepladser, skoler som i øvrigt efterhånden opgives, har en 
særlig uddannelse, og disse lærere er meget efterspurgte på grund af deres erfaring. 
Der afholdes dog informations- og studiedage for de projektansvarlige i den 
katolske pædagogiske central (KPC). 
135. I England og Wales er grunduddannelsen for tiden under revision og vil for 
fremtiden tage hensyn til minoriteter, herunder bl.a. rejsebørn, der optages i 
skolerne. 50 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) i England og 2 i Wales har 
sørget for en uddannelse for undervisere af rejsebørn i form af et seks ugers kursus 
efterfulgt af en halv dags møde om måneden og et kursus om "særlige behov" på 
det åbne universitet. De lokale myndigheder støtter desuden deltagelse i regionale 
eller nationale møder eller konferencer arrangeret af tilsynet (HMI) , ministeriet, 
de lokale myndigheder og særlige organisationer som National Association of 
Teachers of Travellers og Advisory Council for the Education of Romany and other 
Travellers. Lignende aktioner på erhvervsuddannelsesområdet gennemføres i 
Skotland. 
40 
4-2 liddannelse og anvendelse af lærere, der selv er sigøjnere eller andre 
ikke-bofaste personer 
136. De Heste rapporter understreger betydningen al de personlige relationer mellem 
undervisere og forældre, og de følelsesmæssige bånd mellem undervisere og børn. 
Det forstærker nødvendigheden af at uddanne og ansætte instruktører, 
kontaktpersoner og undervisere, der selv er sigøjnere eller tilhører et rejsefolk. 
Ansættelse af sådanne kontaktpersonerer stigende, om end i langsomt tempo. Der 
er endvidere stigning i antallet af sigøjnerundervisere, som arbejder med 
skolespørgsmål i forhold til deres samfund. 
137. I Danmark er der i øjeblikket uddannet og ansat én støttelærer af sigøjnerherkomst, 
men mange unge vil snart være i stand til at udvikle en lignende aktivitet, hvis 
behovet opstår. 
138. I Spanien er der iværksat et EF-pilotprojekt med emnet uddannelse og 
beskæftigelse af sigøjnere som kontaktformidlere. Resultaterne vil kunne medvirke 
til at intensivere en aktion på området. 
139. I Frankrig er sigøjnere uddannet til kontaktformidlere og arbejder som sådanne i 
flere områder, hvor de står for forbindelsen mellem familier og skole. 
Sigøjnerinstruktører driver musikalske workshops. 
140. I Irland ser det ikke ud til, at der blandt rejsefolk findes undervisere, der har fulgt 
den officielle læreruddannelse, men et arbejde af både kvantitativ og kvalitativ 
betydning udføres af rejsefolk som undervisere, kontaktpersoner eller 
organisationsledere. Talrige organisationer bidrager til dette store arbejde, så her 
skal kun nævnes et par eksempler: 
• Barnado-sammenslutningens uddannelse af unge rejsefolk til assistenter inden 
for skoleforberedelse og småbørnspædagogik, 
• Tuams uddannelse til lederskab og udvikling ved European Centre for Travellers 
og Dublin Traveller Education and Development Group, 
• Deltagelse af unge ledere fra rejsefolket i den toårige uddannelse på deltid ved 
University College i Maynooth, en undervisning i samfundsudvikling. 
141. I Italien prioriteres uddannelse og ansættelse af sigøjnere som kontaktpersoner 
ligeledes højt. I enkelte byer afvikles der uddannelsesprojekter, og et 
landsdækkende forbund af sigøjnerorganisationer (UNIRSI) er blevet dannet med 
det formål at udvikle en referenceramme og en uddannelse for kontaktformidlere. 
142. I Nederlandene er der for tiden kun få undervisere blandt sigøjnere og andre 
rejsefolk. 
143. I England og Wales findes der tre undervisere, der er sigøjnere eller rejsefolk, og 
hertil kommer endnu to personer, der tilhører undervisningshold uden at være 
undervisere. I Skotland er der for tiden en rejsemand, der følger læreruddannelsen, 
og flere bosatte rejsefolk er undervisere. 
41 
Oplysning og forskning 
5-1 Intensivering af bestræbelser pa at skaffe dokumentation og oplysning til 
skoler, lærere og forældre 
144. De enkelte delstater i Tyskland sørger for at informere skoleledere og undervisere 
om rejsebørnenes situation og deres skolemæssige vilkår, og det gør de bl.a. ved 
hjælp af undervisningsmateriale, støtte, cirkulærer og dekreter, efter- og 
videreuddannelsestiltag, diskussionsgrupper samt information om 
sigøjnersamfundenes kulturelle, familiemæssige, sociale og historiske baggrund -
en historie, der fortællerom permanent undertrykkelse. På denne baggrund er det 
vigtigt at gøre underviserne opmærksomme på, at sigøjnerfamiliernes fuldt 
forståelige mistillid til skolen ikke altid skal tolkes som et nej til skoleuddannelsen, 
som jo i flere henseender er repressiv. Man skal stile mod gensidig accept og 
gradvis tilnærmelse. Der er også grund til at omtale den brede information, der 
finder vej gennem det tysksprogede Interface, et nyhedsbrev, der bl.a. udgives for 
at informere om de forskellige projekter. 
145. Det fremgår af en spørgeundersøgelse i den fransktalende del af Belgien, at "det 
i langt højere grad er forældrenes motivation end deres eget uddannelsesniveau, der 
har direkte betydning for, om børnene lærer at læse og skrive. Er forældrene både 
analfabeter og uden motivation, har børnene større risiko for at forblive 
analfabeter. Som også tallene bekræfter, er sigøjneres og andre rejsefolks forhold 
til skolegang i høj grad en konsekvens af deres kultur". "I en kontekst, hvor 
forældrene gør sig usynlige og er fulde af mistillid til skolen som institution, og 
hvor myndighederne (i bred forstand) er uinteresserede i enhver transitbefolkning, 
må information nødvendigvis berede vejen for ethvert initiativ. 
Undervisningsministeriethar ud fra denne betragtning gennemført en undersøgelse 
af skolegangen for rejsebørn i Bruxelles og Wallonien i den fransktalende del af 
Belgien. Når denne statusopgørelse foreligger, vil man kunne definere prioriterede 
aktionsområder (uddannelse, pædagogik, læseplaner og interventionsmuligheder), 
som der kan udarbejdes forslag på grundlag af" (B(fr)). 
146. Familiernes sociale forestilling om skolen er fundamentalt afgørende for 
skolegangen. Der er stadig mange, der går i skole, fordi de skal, og ikke fordi de 
har valgt det (B(nl)). Den foreliggende dokumentation er endnu begrænset (B(nl)). 
Den består stadig mest i uformelle, personlige erfaringsudvekslinger. Der arbejdes 
på udgivelse af brochurer til at dække informationsbehovet. 
147. Det spanske Ministerium for Uddannelse og Videnskab har gennem sit center for 
forskning, dokumentation og evaluering (CIDE) gennemført en række 
undersøgelser - mest i forbindelse med universitetet. Disse undersøgelser er 
mundet ud i rapporter og publikationer. Flere autonome regioner har ligeledes 
iværksat sådanne aktiviteter til bedre forståelse af sigøjnerbørnenes skolesituation. 
42 
148. I Frankrig har de tidligere omtalte uddannelses og informationscentre om 
skolegang for rejsebørn (CEFISHM), som også beskæftiger sig med sigøjnerbørn, 
iværksat talrige informationsaktiviteterhos de forskellige partnere i skoleverdenen 
og dens problemer. Der er allerede fremstillet meget informationsmateriale 
(skrifter, videokassetter m.v.). Desuden findes der en landsdækkende union for 
sociale institutioner, som afholder kurser bl.a. for socialhjælpere, og som 
samarbejder med dokumentationsafdelingen i Association des Etudes tsiganes (en 
sammenslutning til undersøgelse af sigøjnernes forhold), som udgiver bladet Etudes 
tsiganes. Information kan desuden søges i Interface, et nyhedsbrev der udgives af 
Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris. 
149. I Grækenland betragter man aktioner, der informerer og skaber opmærksomhed, 
som væsentlige, når de rettes mod samtlige partnere. I en række regioner 
iværksættes et program til bedre, indbyrdes forståelse og accept. 
150. I Irland er der en generel dokumentation til rådighed i skoler og på institutter. Den 
omfatter publikationer fra organisationer for rejsefolk, lærerorganisationer, 
ministeriet (cirkulærer, informationsbreve, arbejdsvejledninger for sigøjnerbørns 
skolegang, som udsendes til alle skoler) samt en almen, politisk publikation Green 
Paper "Education for a Changing World", som også omtaler rejsebørn o.m.a. 
Association of Teachers of Travelling People udgiver nyhedsbrevet Glocklai. 
151. I Portugal er der gjort en dokumentationsindsats henvendt til skolerne. 
152. I Nederlandene modtager skolerne informativ støtte og dokumentation med hjælp 
fra konsulenterne på 26 pædagogiske projekter. 26 regioner (ud af 56 eksisterende) 
nyder dermed godt af denne aktion. Forældrene informeres af konsulenter og 
socialhjælpere, og de modtager et gratis nyhedsbrev. 
153. I Det Forenede Kongerige har de centrale uddannelsesmyndigheder (i England, 
Wales, Skotland og Nordirland) hver produceret et cirkulære med 
arbejdsvej ledninger. Mange dokumenter med vejledninger for arbejdet er ligeledes 
produceret hos de lokale uddannelsesmyndigheder (LEA). Ydermere udsender 
Traveller Education Services information i forbindelse med kurser, konferencer, 
udstillinger, rapporter, forskellige publikationer, nye pædagogiske kufferter 
o.m.a., hvilket sker gennem de faglige organisationer og sammenslutningerne. En 
af de lokale uddannelsesmyndigheder udgiver et nyhedsbrev. Af andre initiativer 
kan nævnes et kassettebånd med oplysninger til forældrene og en informationsbog 
til skolelederne. 
5-2 Tilskyndelse til forskning i sigøjneres og andre ikke-bofaste personers 
kultur, historie og sprog 
154. Det fremgår af flere rapporter, at en række nye aktioner, bl.a. i forbindelse med 
EF-pilotprojekter, er opbygget som opsøgende aktioner. Der bør opmuntres til 
flere af denne type aktioner i arbejdet med skoleundervisningen, idet denne metode 
fremmer inddragelsen af samtlige partnere. Fra pædagogisk hold er der et stort 
43 
behov bl.a. for at få et bedre kendskab til sproget. Flere rapporter konkluderer 
endvidere, at man bør arbejde på at producere et godt basismateriale til 
undervisningsbrug. 
155. Med projekter kan man - som det tydeligst udtrykkes i Nederlandene - føre 
nøjagtig kontrol med udviklingen i undervisningsituationen for rejsebørn. 
Undervisningsministeriet foreslår, afhængigt af resultaterne, nye metoder og 
aktiviteter. Man har især lagt mærke til, at sprogsituationen kræver særlig 
opmærksomhed. Det nationale ekspertudvalg for undervisning af rejsebørn har 
derfor med 1989-resolutionen i ryggen anmodet et universitet om at gennemføre 
nogle undersøgelser af de forskellige sigøjnersprog og derpå udarbejde et specifikt, 
didaktisk materiale. 
156. I Det Forenede Kongerige anfører 36 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) for 
England og Wales, at de på forskellig vis er involveret i forskningsaktiviteter: 
udarbejdelse af et pædagogisk dokument om Irland, udvikling af ressourcecentre, 
udarbejdelse af en opgørelse over rejsebørns skolegang i England, et program om 
afvisende indstilling og adfærd og strategier til bekæmpelse af diskriminering, 
erhvervsuddannelse, fjernundervisning, og flere af disse aktiviteter har et 
tværnationalt sigte. I Nordirland har flere undersøgelser belyst rejsebørnenes 
skolesituation, og i Belfast har skolen for rejsebørn fremstillet et komplet sæt af 
undervisningsmateriale. I Skotland har man gennemført en række undersøgelser og 
dataindsamlinger bl.a. på basis af casestudier fra skoler, der optager mange 
rejsebørn. Andre undersøgelser har modtaget støtte under Det Europæiske 
Fællesskabs program. Det gælder f.eks. en undersøgelse af 
mellemskoleuddannelsen og erhvervsuddannelsen samt en indsamling af 
oplysninger om rejsefolkenes livsstil, som kan bruges til et samlet 
referencemateriale. 
Samråd, samordning og engagement 
6-1 Udpegelse af specielt uddannet personale til varetagelse af 
koordineringsfunktioner 
157. For at forbedre forældrerådgivningen ansætter staten undertiden folk fra 
sigøjnersamfundet som konsulenter. Deres opgave består i at gøre forældrene 
fortrolige med skolen og vænne underviserne til sigøjnerkulturen. Undertiden er 
det hensigtsmæssigt, at der undervises i læsning og skrivning på Romani-sproget, 
og at man medtager specifikke kulturelle emner i undervisningen for at overbevise 
forældrene om skolearbejdets værdi (Tyskland). 
158. I Danmark har koordination været anset for væsentlig, og den er udviklet gennem 
information, undervisningsplanlægning, kontakt med de forskellige forvaltninger 
osv. 
159. I Spanien finder den samlede koordination sted under Plan de Desarrollo Gitano 
(udviklingsplan for sigøjnere), der hører under Socialministeriet. Her sørger en 
44 
tværministeriel arbejdsgruppe for regelmæssig udveksling al informationer, og 
gruppen koordinerer de aktioner, der skal sikre opfyldelse al målsætningerne på 
nationalt plan. I de autonome regioner er der desuden oprettet 
koordinationsinstanser. De mange midler, der anvendes på udviklingsplan for 
sigøjnere, beløb sig for perioden 1989-1992 til i all ca. 3 mia. pesetas. 
160. I Frankrig "etableres samarbejds- og koordinationsstrukturerne kun ganske 
langsomt". I nogle af de undervisningsadministrative områder, der er mest berørt 
af sigøjnerbørnenes skolegang, er der i informations- og uddannelsescentrene for 
rejsebørns skolegang, herunder skolegang for sigøjnerbørn, udpeget vejledere til 
at sørge for koordinationen. Andre steder opfylder personer den samme funktion 
blot uden at have titel af koordinator. Koordinatorerne bistår i spørgsmål om 
nomadernes holdeplads, forbindelse til og mellem skolerne, opfølgning af eleverne, 
afholdelse af møder med de forskellige administrative og organisatoriske partnere, 
med de ansvarlige i Undervisningsministeriet osv. I øvrigt har 
Sigøjnerforskningscentret stor betydning som koordinator på de forskellige 
områder, det beskæftiger sig med. Sigøjnere er uddannede og arbejder mange 
steder som kontaktformidlere mellem skolen og familierne. Sigøjnerinstruktører 
driver musikalske workshops. 
161. I Irland forvaltes den nationale koordination af rejsebørns skolegang af en 
ministeriel ansvarlig, hvis område er den samlede uddannelse for rejsefolkene. 
Under sig har han den nationale koordinator (National Education Officer), hvis 
opgaver fremgår af rapporten. Ministeriets inspektører i de enkelte regioner har 
direkte under sig de 9, måske snart 12 Visiting Teachers til dækning af hele landet. 
Deres rolle er især koordinerende (detaljer fremgår af rapporten). Således supplerer 
forvaltningen, tilsynet og de arbejdende koordinatorer hinanden perfekt med hensyn 
til de opgaver, der skal løses. 
162. I Italien har Undervisningsministeriet siden begyndelsen af halvfjerdserne stillet 
medarbejdere til rådighed for et nationalt forbund ved navn Opera Nomadi. Disse 
medarbejderes væsentligste indsats var koordination, støtte og formidling i 
relationerne mellem de lokale administrative enheder og forskellige institutioner. 
Siden 1992 har denne funktion været nedlagt, og koordinationen findes nu kun på 
lokalt niveau, hvor den udføres ad frivillighedens vej. 
163. I Nederlandene er det den katolske pædagogiske central (KPC), der står for den 
landsdækkende koordination af de 26 uddannelsesprojekter, der henvender sig til 
rejsebørn. KPC udpeger tre projektledere, som står i konstant forbindelse med 
konsulenterne. Der er regelmæssig kontakt mellem det nationale ekspertudvalg og 
Undervisningsministeriet, som støtter projekterne økonomisk. Det nationale 
ekspertudvalg er et rådgivende organ oprettet af Undervisningsministeriet, som 
koordinerer aktiviteterne nationalt på dette område. Det er et uafhængigt udvalg, 
hvis medlemmer er direkte involverede, og det er åbent for observatører fra de 
forskellige ministerier. Desuden findes der i hver enkelt af regionerne med de 26 
projekteren tænketank, hvis medlemmer er direkte involverede i skolespørgsmål. 
45 
164. I Portugal er uddannede medarbejdere udpeget til al sikre koordination og 
rådgivning. 
165. I England og Wales har 50 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) udpeget 
medarbejdere til at koordinere skolegangen for rejsebørn. Der er i alt udpeget 67 
personer. Deres opgaver er bl.a. kontakten mellem skoler og familier, afholdelse 
af lokale eller regionale møder, afholdelse af efter- og videreuddannelseskurser, 
forbedring af skolevilkårene, prioritering af behovene, samråd de forskellige 
partnere imellem, udbredelse af information, pædagogisk opfølgning især i 
overgangen fra under- til mellemskolen, fjernundervisning m.v. Lignende 
foranstaltninger er truffet i Skotland og Nordirland. 
166. Jobprofilen og arbejdsopgaverne for sigøjnere som skolekontaktformidlere bliver 
i en række landene mere og mere veldefinerede. 
6-2 Tilskyndelse til oprettelse af kontaktgrupper 
167. I Tyskland søger man ved lokale initiativer at aftale og koordinere sigøjnerbørns 
skolegang. Disse initiativer går under betegnelsen "regionale tjenester til støtte for 
udenlandske børn og unge (RAA)". 
168. Til gennemførelse af projekterne er det blevet mere almindeligt at oprette 
"pilotudvalg". I disse udvalg indgår de forskellige partnere. Der aftales desuden 
partnerskaber og udvikles lokale samarbejdsnet. Efterhånden opstår der mere 
omfattende, regionale net, som kobler lokale aktioner og net sammen. 
169. I Irland fungerer kontaktgrupperne effektivt under den nationale koordinators og 
de regionale koordinatorers (Visiting Teachers) regi. For nylig blev der oprettet en 
Task Force on Travellers i et nyt ministerium med navnet Department of Equality 
and Law Reform, som optræder som forbindende og koordinerende led på del 
tværministerielle plan. 
170. Fra Nederlandene er oplysningerne delvis givet i punkt 169. Her skal blot tilføjes, 
at Undervisningsministeriet har en kontaktperson, som sørger for forvaltningen i 
marken. Ministeriet for Velfærd, Sundhed og Kultur har arrangeret tre 
forsøgsprojekter på området skoleforberedelse. 
171. I England og Wales har 46 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) etableret 
kontaktgrupper til at styre, evaluere og planlægge en række tjenester og til gensidig 
information. Det samme sker i Skotland. Hermed opstår der et samarbejde mellem 
de forskellige partnere, ligesom det er sket på områderne sundhed, undervisning, 
sociale spørgsmål, lige muligheder, indretning af holdepladser for nomader osv. 
De fleste (57%) af disse kontaktgrupper omfatter medlemmer fra rejsesamfundene 
Desuden etableres der en regional koordination f.eks. gennem en regionalisering 
af de specialtjenester, der arbejder med skolegang for rejsebørn. På nationalt plan 
er det de enkelte undervisningsministerier (for England, Wales, Skotland og 
Nordirland), som sørger for styringen med støtte fra de tilsynsførende (HMI), som 
46 
i øvrigt spiller en selvstændig rolle som tilsynsførende med kvaliteten af de 
gennemførte aktioner. 
6-3 Om nødvendigt udpegelse af en eller flere statslige myndigheder, der skal 
have ansvaret for skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste 
personer 
172. De vigtigste instanser, der nævnes i rapporterne, er som regel de nationale og/eller 
regionale forvaltninger. 
Andre igangværende aktioner 
173. Aktioner beregnet på et mangeartet publikum, herunder skolegang for rejsebørn, 
kan undertiden blive relevante for sigøjnerbørns skolegang. F.eks. arbejder man 
i Danmark i tværkulturelle sammenhænge med et sæt med lærerens bog og 
elevernes bog, hvor en leg med spørgsmål og svar giver et større kendskab til 
forskelligartede kulturer. Danskundervisning for voksne er til stor gavn for 
sigøjnerne, bl.a. fordi afviklingen er tilpasset sigøjnernes behov (grupper for 
kvinder, betingelser for at deltage m.v.). Desuden afholdes kurser for unge (30 
timer om ugen i 2 år) med frivillig deltagelse, som både giver undervisning i 
læsning, skrivning og faglig indlæring (f.eks. på områderne elektronik, 
autoreparation, madlavning, børnepasning osv.) 
174. I Spanien hænger nogle af foranstaltningerne sammen med resolutionen og dens 
gennemførelse. Det gælder bl.a. projekter under Socialministeriet som f.eks. 
kampagnen "Demokratier lighed". Nævneværdig er også den hurtige udvikling af 
sigøjnernes organisatoriske bevægelse, som på skoleområdet har gjort det muligt 
at arbejde med formidling, støtte, indbyrdes information, definition af familiernes 
behov osv. 
175. I Frankrig er de generelle aktioner mod analfabetisme direkte rettet mod 
sigøjnersamfundene. Desuden skal igangværende aktioner vænne forældrene til 
tanken om, at deres børn skal gå i skole. 
176. I Irland har man på grundlag af en række rapporter kunnet lægge eller omlægge 
kursen for aktioner om rejsebørns skolegang. Desuden er udviklingen af 
partnerskaber mellem de forskellige rejsefolks organisationer blevet intensiveret, 
hvilket også gælder arbejdet med at koordinere aktiviteterunder et pilotprojekt med 
støtte fra Det Europæiske Fællesskab. 
177. Nederlandene arbejder for tiden på tre projekter, der støttes af 
Europa-Kommissionen. Indholdet er didaktik, mulighed for samarbejde mellem 
pædagogiske konsulenter og embedsmænd på jobskabelsesområdet samt et 
opfølgningssystem for skoleelever, hvormed man kan finde frem til de blokerende 
omstændigheder. 
47 
178. I Det Forenede Kongerige gennemføres der aktioner, der ikke var nævnt i 
undervisningsministrenes resolution Ira 1989. Det gælder f.eks. foranstaltninger 
(il skoleforberedelse, skolctranspon og indkøb al skoleuniformer, del 
landsdirkkcndc tilsynssystem, ei livci vsiiddaniRlse or voksuiuudei visiiinr, Også 
andre al regeringens generelle aktioner har påvirket vilkårene for rejseborns 
skolegang. 
Status og retningslinjer for arbejdet 
8-1 I hvilken udstrækning har aktionerne bidraget til "at overvinde de største 
hindringer for rejsebørns adgang til skolen" 
179. "Ser man på forholdet mellem vedvarende analfabetisme, daglig skolegang og 
elevernes stagnation på underskolestadiet, må man nødvendigvis konstatere, hvor 
dårligt skolens undervisning er tilpasset rejsebørn, hvadenten de har fast bopæl 
eller ej" (B(fr)). 
180. I Danmark har aktionerne især gavnet børn og unge. For de lidt ældre er chancerne 
for at komme ud på arbejdsmarkedet derimod blevet reduceret, idet de 
aktivitetsformer, der findes i nyindvandrede familier, er utilpassede i forhold til 
den socioøkonomiske struktur i Danmark. 
181. I Spanien finder man, at der har været et tilfredsstillende feedback på resolutionen 
Det gælder navnlig undervisningen i underskolen. 
182. I Frankrig er der sket et både kvalitativt og kvantitativt fremskridt siden 
resolutionens gennemførelse. Sikkert er det, at foranstaltningerne har haft en 
positiv effekt dér, hvor de er gennemført, men samtidig må det siges, at der stadig 
er mange steder, hvor de ikke er gennemført. Nogle undervisere står stadig alene, 
men det lykkes for flere og flere børn at beherske det elementære stof helt eller 
delvis. Den forestilling, forældrene har om skolen, bliver mere og mere positiv, 
og det giver bedre vilkår for skolegangen. Den bevidstgørelse, der er sket blandt 
underviserne, bidrager også til at højne kvaliteten af indslusningen i skolen. 
183. For Irlands vedkommende viser både oplysningerne i de foregående afsnit og den 
samlede rapport, hvor store fremskridt der er gjort i de seneste år. 
184. I Italien er man meget opmærksom på nødvendigheden af at forbedre 
skoleforholdene for sigøjnerbørnene, men en række parametre skal endnu helt på 
plads, bl.a. betydningen af regionale love til fordel for sigøjnerbefolkningen, love 
f.eks. om ret til at leve et nomadeliv og til en anstændig bolig, undervisning og 
erhvervsuddannelse, sundhed, udvikling af håndværk og handel, indslusning på 
arbejdsmarkedet o.m.a. Som det er nu, har en halv snes regioner vedtaget love til 
fordel for sigøjnersamfundene. Det skal endvidere understreges, at når man står for 
at iværksætte eller udvide planlagte foranstaltninger, støder man mod en mængde 
vanskeligheder, som ofte skyldes små og splittede aktioner, samt ligegyldighed 
eller i værste fald modstand. 
48 
185. I Nederlandene kan del konstateres, at praktisk taget alle rejseborn nu er indmeldt 
i underskolen, og at de fleste al dem fortsætter i mellemskolen eller i en 
erhvervsuddannelse. Det var ikke tilfældet for få år siden. 
186. I Det l'oienede Kongerige har den nationale hjælpefond (Section 2/0 Cirant) gjort 
det muligt for England og Wales at gennemføre en mængde aktiviteter, som er 
omtalt i det foregående. Det har betydet en forbedring af skolevilkårene for 
rejsebørn. En opgørelse over de foranstaltninger, der har haft en positiv effekt, 
baseret på 190 svar fra 61 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England (Wales 
har en lignende profil) kan opdeles i nedenstående otte kategorier: 
• øget kontakt mellem skole og familie (nævnt 37 gange), 
• oprettelse af støttestillinger, mobile undervisere og mulighed for 
erhvervsuddannelse og efter- og videreuddannelse (nævnt 37 gange), 
• motiveringsaktioner resulterende i bedre forståelse og støtte: 
rådgivningsaktioner, udvikling af lige muligheder, skolet ransport, optimering 
af skoleresultaterne (nævnt 30 gange), 
• støtteaktioner på særlig vigtige tidspunkter i barnets skoletilværelse: prioritering 
af tidlig skolegang, integration i normale klasser, støtte ved overgangen fra 
under- til mellemskole (nævnt 26 gange), 
• tilpasning af læseplanen og undervisningsmaterialet: anvendelse af materiale 
med reference til de rejsefolks livsstil og hensyn til deres særlige behov på 
uddannelsesområdet f.eks. fjernundervisning og særlig pædagogik (nævnt 23 
gange), 
• omhyggeligt tilsyn med mødeprocenten og elevens fremgang: aktiviteter for at 
opnå større mødeprocent, regelmæssig iagttagelse af fremskridt, anvendelse af 
ministeriets system for kontrol med fremgangen (nævnt 17 gange), 
• intensivering af netetablering og kontakter: udvikling af forbindelser mellem de 
involverede tjenester: f.eks. vedrørende sundhed, bolig, sociale spørgsmål samt 
kontakter uden for den lokale uddannelsesmyndighedsområde - på regionalt og 
nationalt plan, herunder med forbundene (nævnt 13 gange), 
• udformning af en samlet, solid og effektiv uddannelsespolitik og en forvaltning 
af denne politik (nævnt 8 gange). 
8-2 I hvilke sektorer bør et vigtigt arbejde prioriteres? 
187. "Ud over denne (opsøgende) aktion har man intet foretaget sig, hverken på det 
strukturelle plan, på det pædagogiske plan eller inden for rekruttering eller 
uddannelse af undervisere. Dette er uheldigt, så meget mere som behovet findes. 
Lokalt tages dette behov kun alvorligt, hvis skoleledelsen og/eller underviserne er 
motiverede. I nogle kommunale underskoler, der ligger tæt ved en større 
koncentration af sigøjnere, tager man ganske vist hensyn til nomadekulturen, men 
uden egnet undervisningsmateriale og uden hjælp udefra" (B(fr)). Der er endnu 
lang vej igen, før sameksistensen blandt elever af forskellige kulturer i samme 
skole bliver bedre. Faktisk er opsplitningen stadig stor og mærkbar (B(nl)). 
Der er også lang vej igen, før skolens image hos børnene og familierne bliver 
bedre. Det samme gælder skoleresultaterne forstået på den måde, at både børn og 
49 
forældre alt for ofte har det indtryk, at man intet lærer i skolen, og at skolen ikke 
har noget at tilbyde dem, hvorfor de forbliver relativt passive eller apatiske i deres 
forhold til skolen. Skolens negative image er ikke visket af tavlen (H(nl)). 
"Direkte optagelse af sigøjnerbørn i de normale klasser giver en brutal assimilation 
og kulturchok. De overgangsstrukturer,der er anvendt på Romani-børnene, og en 
bedre tilpasset pædagogik, er således også nødvendige, hvis man vil fjerne de 
hindringer, der ligger i vejen for sigøjnerbørn i uddannelsessystemet" (H(nl)). 
188. Det er yderst vigtigt, at unge sigøjnere bliver undervisere og inddrages i 
skolegangen for børn fra deres samfund (DK). 
189. I Frankrig skønner man, at der stadig er et stort arbejde at gøre 
• for de helt små børn 
• for en højere mødeprocent 
for skolegangen for de 12-16 årige 
for overgangen fra skole til arbejdsliv 
for udvikling af forskning i pædagogisk og didaktisk materiale 
for tilsyn med eleven 
for videreuddannelse af undervisere og uddannelse af sigøjnere til instruktører 
• for at informere underviserne og familierne 
• for koordinationen (frem for alt) 
• for indarbejdelse i læseplanerne af en orientering til alle elever om sigøjnernes 
sprog og kultur, et arbejde der allerede er påbegyndt inden for fjernundervis­
ningen. 
190. I Grækenland forekommer det vigtigt at: 
• forbedre transporten til skolen for børn, der bor langt væk 
• forbedre vilkårene ved børns indmeldelse i skolen 
• udvikle særlige værtsskoler for nomadebørn, og det i en positiv ånd, således at 
disse skoler ikke blot oprettes i de tilfælde, hvor børnene ikke kan optages i de 
eksisterende skoler 
• informere skolelederne med henblik på at forbedre den måde, børnene modtages 
på 
• indføre en støtte tilpasset børn under ti år, som ikke kan læse og skrive, så de 
kan integreres i de normale klasser, og indføre modtageklasser for børn over 10 
år, der ikke kan læse og skrive 
• udvikle former for pædagogisk tilsyn med nomadebørn 
• anvende uddannede pædagogiske konsulenter til støtte for underviserne 
• udvikle fremstillingen af egnet undervisningsmateriale bl.a. på sproget 
• udvikle fjernundervisning - ikke mindst for nomadebørn 
• udvikle erhvervsuddannelsesprogrammer for unge 
• intensivere informationsaktionerne 
• udpege en koordinator, der sammen med samtlige partnere kan udvikle og 
sammenkoble alle planlagte aktioner. 
50 
|9{. 1 Irland linder man, at de væsentligste punkter er disse: 
• fremskridt mot} en virkelig tværkulturel uddannelse for ajje i respekt for den 
enkeltes kultur 
• tilrettelæggelse af en passende skolegang på mellemskolestadiet for rejsefolk 
• forbedre forjioldene omkring indmeldelsen og mødeprocenten 
• udvikling af den tværkulturelle dimension i undervisernes grunduddannelse og 
videreuddannelse 
• udvikling af menneskelige ressourcer på al|e niveauer (skole, støttelærere, 
national koordinator) 
• en samlet, både kvantitativ og kvalitativ undersøgelse af skolegangen for 
rejsebørn 
• udvikling af vejlednings- og rådgivningsfaciliteterne. 
192. I Italien må man på baggrund af igangværende aktioner betegne det som vigtig at: 
• oparbejde en statistisk nøjagtig og officiel viden og indsamle data om 
sigøjnerbørns skolegang (antal børn, antal indmeldelser, mødeprocent, støtte og 
øvrige tilbudte tjenester, skoleresultater osv.) 
• gøre status over nyskabende og udforskende aktiviteter i samarbejde med 
uddannelsesmyndighederne, lærerseminarierne, universitetet, forbundene osv. 
• udbrede forskningsresultater og informere om deres didaktiske følgevirkninger, 
opmuntre til ændringer samt oprette en databank 
• tilrettelægge videreuddannelsenaf de undervisningsans varligeog af underviserne 
på basis af forskningsresultaterne (uddannelsesinstitutter, universiteter, 
studiecentre osv.) og på undervisningsministrenes resolution fra 1989, ikke 
mindst hvad angår pædagogisk materiale og undervisningsmateriale, 
fjernundervisning og pædagogisk opfølgning, uddannelse og ansættelse af 
undervisere af sigøjnerherkomst, oprettelse af regionale centre til samling af de 
forskellige partnere, osv. osv. 
193. I Nederlandene skal man i de kommende år sørge for, at undervisningen af 
rejsebørn fortsat får samme opmærksomhed som i dag. Der skal lægges særlig 
vægt på førskolealderen og vanskeligheder i skolesituationen og samtidig på 
nødvendigheden af kvalitet i undervisningen, forebyggelse af tidligt frafald, 
reduktion af fraværet og integrationen i arbejdslivet. 
194. Hvad Portugal angår, skal uddannelsen af undervisere forbedres, således at den 
giver et større kendskab til sigøjnerkulturen. En større medleven fra forældrenes 
side er ligeledes tvingende nødvendig. 
195. I Det Forenede Kongerige ser det ud til, at fremskridtet hovedsagelig er sket i 
underskolen. Nu skal der gøres en indsats på mellemskolestadiet. Ser vi specielt på 
Nordirland, vil et cirkulære om undervisning af rejsebørn snart begynde at give 
resultater i form af et stort spring fremad på de forskellige områder, der er omtalt 
i de foregående kapitler. I Skotland er Scottish Traveller Education Project nu 
veletableret i sin rolle og kan støtte uddannelsesmyndighederne og skolerne på 
områder som fremstilling af undervisningsmateriale,fjernundervisning, uddannelse 
51 
af undervisere, pædagogisk opfølgning, indsamling og offentliggørelse af 
statistikker. 
8-3 Hvilke retningslinjer for arbejdet (vilkår, indhold m.v.) Finder De det 
vigtigst at udvikle? 
196. I Tyskland er der endnu forskel på den måde, hvorpå uddannelsessystemetfungerer 
i de gamle og de nye delstater. Der skal derfor arbejdes på en harmonisering af 
metoderne ikke mindst med hensyn til den måde, hvorpå man tilpasser 
skolesystemerne efter nogle af børnenes særlige behov. I dette arbejde bør man 
bl.a. tage højde for, at nogle af familiernes mobilitet, der ser stort på grænserne 
mellem delstaterne. 
197. I Belgien opstiller man følgende hovedlinjer: 
• Koordination gennem én centralt placeret person (kontaktperson eller 
koordinator), som skal være forbindelsesleddet mellem skolestederne (B(fr)) 
(B(nl)). Intensivering af koordinationen i form af et net. Ved at etablere et net 
opnår man både en dynamisk udvikling af ideerne og en systematisering af 
arbejdet også i de mindre udforskede sektorer (B(nl)). 
• Information af undervisere og forvaltning bl.a. gennem foredragsrækker eller 
konferencer, informationsbrochurer(B(fr)) og af forældrene (via koordinatorer 
og sammenslutninger, der allerede er aktive på området). 
• Uddannelse af undervisere: der skal gøres en ganske særlig indsats inden for 
efter- og videreuddannelse, foredrag/konferencer og et specialkursus på en 
erhvervsuddannelsesinstitution. 
I øjeblikket befinder man sig i en forsøgs- og udviklingsfase med ovennævnte 
aktiviteter. Det er derfor vigtigt at de enkelte aktiviteter evalueres. "Det er et 
aktionsområde, der er relativt nyt og ukendt i skolen" (B(nl)). "Inden aktionen 
udvides til andre interventionsområder, må man først færdiggøre det påbegyndte" 
(B(nl)). Pilotprojekterne kan bruges som udgangspunkt og model for også at 
afprøve de gennemførte aktioner andre steder. 
198. "Med unge mænd og kvinder, der arbejder som undervisere, skulle gruppen kunne 
overleve som Romani-sigøjnere i det omliggende samfund. På kort sigt vil dette 
styrke deres sproglige baggrund, så børnene fortsat kan være tosprogede, medens 
det danske sprog i dag har en tendens til at blive mere og mere dominerende". 
Under sådanne omstændigheder vil det være af største betydning at fremstille et 
pædagogisk referencemateriale om sigøjnerkulturen, som kan bruges på flere 
skoletrin. Vilkårene for en produktion må derfor undersøges, således at 
omkostningerne ikke bliver for høje. Materialet vil være relevant både for 
sigøjnerbørn og danske børn" (DK). 
Af hensyn til den bevægelse, der kommer fra Central- og Østeuropa og ikke mindst 
52 
fra det tidligere Jugoslavien, er det af den allerstørste betydning at uddanne unge 
sigøjnere i værtslandetog dermed forberede dem til opgaver som kontaktformidler 
og vejledere ved modtagelse og indpasning af nyankomne (DK). 
199. I den græske rapport understreges det, at der er et stort behov for at etablere et net 
af relationer mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og andre lande 
som Rumænien, Ungarn m.v., der også har erfaring med undervisning af 
sigøjnerbørn. 
200. I Irland vil en revision af lovgivningen på uddannelsesområdet få stor virkning på 
rejsebørnenes skolegang. Man vil desuden udvide den støttende og koordinerende 
tjeneste, der tager form hos Visiting Teacher Service. En udvikling af 
undervisningen på mellemskoletrinnet er ligeledes planlagt, og det samme gælder 
den tværkulturelle dimension i grund- og videreuddannelsen for undervisere og for 
uddannelsen og ansættelsen af undervisere og andre med ansvar for 
rejsebefolkningen. Det vil altsammen give positive resultater for den samlede 
skolegang for alle børn i en tværkulturel sammenhæng. Generelt vil deltagelse fra 
rejsefolkenes side blive styrket, og den nye Task Force on Travellers agter at 
gennemføre en generel undersøgelse om skolegang for rejsefolk, som vil give nye 
orienterings- og evalueringsinstrumenter. 
8-4 Hvilke projekter har De på kort, mellemlang og lang sigt? 
201. I Tyskland er der planlagt eller iværksat opgaver på følgende områder: 
• videreuddannelse af undervisere 
• udvikling af undervisningsmateriale, herunder fjernundervisning 
• harmonisering af undervisningsmateriale 
• information af offentligheden gennem presse, tv, m.v. 
• fordeling af ansvarsområderne i skolen og i skoleforvaltningen 
• fremskridt med hensyn til afslutning af det påbegyndte skoleforløb 
• etablering af mobile pædagogtjenester i nærheden af holdepladserne. 
202. I Spanien er opgaverne følgende: 
• grundigere kvalitativ og kvantitativ analyse af sigøjnersamfundets 
uddannelsesmæssige behov, så arbejdet kan orienteres bedre 
• bedre dækning gennem indførelse af tværkulturelle modeller med indbygget 
hensyntagen til sigøjnerkulturen, bl.a. gennem udgivelse af 
undervisningsmateriale, opstilling af ny, pædagogiske retningslinjer samt 
forskning 
• bedre koordination mellem de forskellige forvaltninger og bedre samarbejde med 
sigøjnersammenslutninger og øvrige partnere 
• udvikling af det tværkulturelle indhold i både teoretiske og praktiske 
programmer. Det skal ske gennem uddannelse og information, gennem 
udarbejdelse og udgivelse af det nødvendige materiale og gennem oprettelse af 
pædagogiske dokumentationscentre 
53 
• forbedring af det faglige kvalifikationsniveau i sigøjnersamfundet, så det svarer 
til dets arbejdsmæssige forventninger 
• forbedre offentlighedens kendskab til de forskellige kulturer og ikke mindst 
sigøjnerkulturen. 
203. 1 Frankrig er opgaverne følgende: 
• at skabe, afprøve, analysere og distribuere egnet undervisningsmateriale 
• at oparbejde en særlig dokumentationsbase med adgang fra de forskellige net 
(pædagogiske dokumentationscentre, uddannelses- og informationscentre om 
skolegang for børn af vandrende arbejdstagere samt de mest berørte 
uddannelsescentre og skoler) 
• at uddybe det påbegyndte arbejde med fjernundervisning på under- og 
mellemskolestadiet 
• at fortsætte motiverings- og oplysningsaktionerne i familierne 
• at udvikle informationsudvekslingen mellem de undervisningsadministrative 
områder, så nyskabelser og tilpassede, praktiske metoder får en større 
udbredelse. 
204. I Italien er opgaverne på kort sigt følgende: 
• overvejelser om sprog, historie og didaktik på det logisk-matematiske område 
og om adgangsbetingelser 
• opstilling af didaktiske retningslinjer til afprøvning (med støtte fra en didaktisk 
vejledning for undervisere) og fremstilling af en dokumentar-video om 
sigøjnerbarnets hverdag i Italien 
• afprøvning og distribution af ovenstående materiale, forarbejde for 
fjernundervisning og mulige former for pædagogisk opfølgning 
205. I England og Wales er fonden til støtte for undervisningsaktioner (Section 210 
Grant) principielt godkendt for en tre års periode. Det betyder, at de igangværende 
projekter, som beskrives i det foregående, løber frem til marts 1996. Særligt 
nævneværdige er fjernundervisningsprojekterne, som sideløbende med 
pilotprojektet med støtte fra Det Europæiske Fællesskab vil kunne resultere i en 
organiseret fremstilling af materiale med relevans for videreuddannelse af 
undervisere. Projektet suppleres af et skotsk projekt af samme type, som dog 
fokuserer på undervisernes grunduddannelse. I Nordirland vil man sandsynligvis 
satse på fremstilling af undervisningsmateriale, afholdelse af sommerkurser for 
undervisere og indsættelse af et uddannelsesmodul om skolegang for rejsebørn i 
undervisernes grunduddannelsesforløb. I Skotland prioriterer man navnlig 
fremstillingen af fjernundervisningsmateriale, som i første omgang er stilet til 
eleverne, men som dog også kan bruges af undervisere og andre fagfolk. Det 
tænkes endvidere brugt til uddannelse af voksne, så de får hjælp til at etablere et 
partnerskabsforholdtil skolen, og så de kan hjælpe deres børn med skolearbejdet, 
når familien er på rejse. 
54 
Iværksættelsen på fællesskabsplan 
206. Lige efter vedtagelsen af resolutionen i maj 1989 kunne Europa-Kommissionenkun 
yde støtte til et meget begrænset antal aktioner på grund af beskedne og vanskeligt 
opnåelige bevillinger sidst i 1989 og i hele 1990. Derpå anmodede de kompetente 
udvalg i Parlamentet og senere Parlamentets plenarforsamling i december 1990 
om at få åbnet en budgetkonto for aktioner med henblik på tværkulturel 
uddannelse, herunder specielt til gennemførelse af resolutionen. Bortset fra et 
begrænset antal aktiviteter før 1991 er samtlige aktioner, der omtales i det 
følgende, finansieret over denne budgetkonto. 
Denne del af rapporten er stærkt resumerende: Aktionerne blev synliggjort ved, at 
der fra begyndelsen af 1991 hvert kvartal blev udsendt et nyhedsbrev Interface, 
der omtales nedenfor, og som indeholder en detaljeret beskrivelse af de 
gennemførte aktioner: målsætninger, tilrettelæggelse, koordination, resultater, 
evaluering, publikationer osv. 
Tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og 
erfaringer 
Møder, seminarer og konferencer 
207. Den første aktion, Kommissionen støttede efter resolutionens vedtagelse var 
Sommeruniversitetet om "Skolegang for børn af sigøjnere og andre 
ikke-bofaste personer: opsøgende aktion og koordination". Den var foreslået og 
arrangeret af Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet 
(Paris) og samfinansieret af det franske undervisningsministerium og 
Kommissionen. Mødet fandt sted i Carcassonne (Frankrig) fra den 5. til den 12. 
juli 1989 og havde 65 deltagere fra 10 EF-medlemsstater. Rapporten er udgivet af 
forskellige forlæggere på engelsk, spansk og fransk, og den er fortsat et 
referencedokument. 
208. I Ostia nær Rom afholdtes fra den 20. til den 26. september 1991 et internationalt 
møde med titlen "Øst/vest: en sammenlignende analyse af regionale og lokale 
politikker for sigøjnere", arrangeret af Centro Studi Zingari i samarbejde med 
L'Union romani internationale og med støtte fra Kommissionen. Deltagerne kom 
fra sigøjnersammenslutninger og andre organisationer i femten lande. Også Den 
Internationale Romani-Union var bredt repræsenteret. Mødet blev markeret ved en 
konference på Capitol og en audiens hos pave Johannes Paul II. Arrangementet 
resulterede i udgivelsen af flere dokumenter som f.eks. en politisk og social 
orientering og et arbejdsprogram for Den Internationale Romani-Union. Med 
sidstnævnte program kunne Romani-Unionens ansvarlige i de følgende måneder 
udarbejde projekter bl.a. med henblik på fornyet centrering af nogle af aktiviteterne 
omkring europæiske spørgsmål. 
55 
209. Med titlen "Børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og deres 
muligheder for undervisning" blev der fra den 11. til den 14. december 1991 i Poole 
(Dorset, UK) afholdt et møde arrangeret afDepartment of Education and Science 
(London) med støtte fra Europa-Kommissionen og hjælp fra 
Sigøjnerforskningscentret. I det samlede system af EF-aktioner var dette seminar en 
opfølgning af Carcassonne-seminaret i Frankrig i 1989 Derved opfyldte man 
deltagernes ønske om at afholde endnu et møde på europæisk plan og komme videre 
i tanke og handling her, to år senere, på grundlag af resultaterne fra Carcassonne Det 
blev det første europæiske seminar arrangeret i Det Forenede Kongerige, og det 
formåede at samle ca. 65 deltagere fra de fleste medlemsstater til drøftelse af otte 
temaer. 
210. Inden for rammerne af Fællesskabets pilotprojekter har man i Grækenland oprettet et 
projekt (se senere) om nettet "Undervisningsmateriale", som bl.a. havde et 
motivationsseminar på programmet. Undervisningsministeriet og Generalsekretariatet 
for Voksenundervisning afholdt i juni 1992 et seminar i byen Halkida, hvor der er 
mange nomader og bofaste sigøjnere. Målsætningen for seminaret var følgende: 
211. Mødet i Brighton (Det Forenede Kongerige) med titlen "Sigøjnere, rejsefolk og 
fjernundervisning" blev afholdt i april 1993 af holdet fra London-distriktet 
Hounslow, der leder det pilotprojekt, der indgår i EF-nettet (støttes af Kommissionen 
og Undervisningsministeriet) i samarbejde med Sigøjnerforskningscentret. 
212. Disse fem møder er ikke de eneste, der er afholdt i henhold til resolutionen fra 1989. 
Når de alle fem hver især har været særlig markante, skyldes det bl.a., at de også 
repræsenterede andre møder, der er blevet afholdt med samme profil. 
213. Nævneværdige er endvidere de supplerende foranstaltninger, der har bidraget til at 
støtte og optimere nogle af de særlig betydningsfulde initiativer, ydet specifik støtte 
ved forberedelse af aktiviteter i forbindelse med alle de foreslåede aktioner (afholdelse 
af konferencer og møder, udarbejdelse af dokumenter m.v). Disse aktioner er således 
en støtte og et supplement til andre aktioner og giver Kommissionen den nødvendige 
fleksibilitet til at støtte aktiviteter, der ikke er strukturelt integrerede i det system, der 
er dannet i årenes løb, men som fuldt ud kan yde deres bidrag til udviklingen af 
prioriterede aktiviteter. Som eksempel kan anføres den sommerskole, der blev afholdt 
i 1992 i Italien afKomiteto Romano ånde Italia i samarbejde med Union romani 
internationale (sidstnævnte har arrangeret denne sommerskole i flere år: i 1989 i 
Beograd, i 1990 i Wien og i 1991 i Helsinki) samt den sommerskole, der blev afholdt 
i 1993 og i 1994 i Frankrig af kulturfonden under Union romani internationale, 
Rromani Baxt. 
214. Det er endvidere vigtigt at understrege, at man fremover arbejder med to nye typer 
møder, som man ønsker skal have et vist format: 
56 
• den ene type møder afholdes, når lande, der har arbejdet med et pilotprojekt 
gennem liere år, ønsker at gøre status på nationalt plan og samtidig uddybe 
deres overvejelser sammen med andre lande. Her kan nævnes tiere møder i 1994 
på initiativ af undervisningsministrene, f.eks. i april i Madrid vedrørende 
fremstilling af undervisningsmateriale,! september i Toulouse om samme emne 
- i tilknytning til et kursus på et sommeruniversitet i Rom om samme emne, og 
i maj i Dublin om "Tværkulturel undervisning - irske perspektiver" osv. 
• den anden type møder afholdes, når der ønskes et globalt, politisk overblik på 
europæisk plan. På disse møder behandles almene politiske spørgsmål. Man kan 
nævne den kongres, der i maj 1994 i Sevilla blev afholdt med støtte fra Den 
Europæiske Union og den andalusiske regering, med deltagere fra 18 lande: 
delegationer fra sigøjnerorganisationer, repræsentanter for myndighederne, 
forskere, observatører, der beskæftiger sig med tre arbejdsområder: 
uddannelsespolitik, social politik, offentlige friheder. Dette møde fik en 
omfattende omtale, og blandt deltagerne var den spanske dronning, 
regeringschefen, en række ministre, politikere (både sigøjnere og ikke-
sigøjnere), repræsentanter for de europæiske institutioner. 
Større udvekslin af erfaringer og undervisningsmateriale 
215. Til fremme af den bredeste og mest fleksible udveksling blandt skolehold og skoler 
er det besluttet at yde støtte til en række udvekslingsprojekter. 
Man ønsker f.eks. at støtte fremstilling og udveksling af mini-skoleaviser, 
fremstilling og udveksling af audiovisuelle dokumenter, anvendelse af ny 
informations-og kommunikationsteknik (NICT) til udvekslingen o.m.a. Aktionen 
er så meget vigtigere og mere berettiget, som sigøjnersamfundet er udbredt til 
samtlige medlemsstater. For såvel børn som undervisereer disse udvekslinger både 
meget ønskelige og meget motiverende. Mange undervisere har erkendt den 
pædagogiske værdi af at blot at komme i kontakt med klasser i andre lande og 
betydningen for særlig korrespondanceinteresserede elever af at sende 
videokassetter osv. 
216. Denne mulighed for udveksling har en dobbelt, positiv virkning: 
• for det første kan den betyde konkret hjælp ved gennemførelse af lokale 
initiativer med flere lande involveret og støtte til projekter, som undervisere og 
andre interesserede personalegrupper finder bør prioriteres, ved at tilføre dem 
en europæisk merværdi (samarbejde, sammenlignende evaluering i forbindelse 
med den opsøgende aktion, dokumentation), 
• for det andet kan den supplere de projekter, der er udarbejdet sammen med 
ministerierne, dvs. give flere projekthold mulighed for at uddybe spørgsmål, der 
ligger tæt op af dem, der vælges til pilotprojekterne, og lejlighed til at behandle 
punkter, der ikke prioriteres på fællesskabsplan, men som ikke desto mindre er 
af stor betydning i visse lokale situationer, som findes magen til i andre lande. 
57 
217. En samlet status efter analyse af denne aktion viser, at den stort set har opfyldt sine 
mål. Den har hvert år givet et stort antal hold mulighed for at opstille et projekt 
med el eller liere projekthold Ira et eller liere andre lande. ( ianske i målsætningens 
ånd har den givet meget forskellige projekthold mulighed for at deltage aktivt og 
lancere projekter og nyskabende ideer. Sidst, men ikke mindst har 
sigøjnerorganisationerne hele tiden været meget stærkt repræsenteret i disse 
initiativer. På de fire år er der udviklet i alt 37 projekter, som hver især i 
virkeligheden er projektklynger, idet de indebærer multilaterale aktiviteter i flere 
lande. 
Udvikling af nyskabende projekter 
En samling pilotprojekter 
Generelle betragtninger 
218. Da vi tidligere opridsede de store linjer i Fællesskabets aktion, hævdede vi, at 
pilotprojektnettene ville blive etableret og projekter udvalgt ud fra deres 
problematik og komplementaritet. Ud fra en samlet betragtning af de projekter, der 
enten er i gang eller under forberedelse i de enkelte lande, og under hensyntagen 
til Kommissionens beretninger og retningslinjer, og de deri indeholdte henstillinger 
om at bygge videre på det eksisterende og samtidig inddrage medlemsstaterne, er 
der stillet forslag om udvikling af EF-net med udgangspunkt i projekter på 
nationale eller regionale initiativer. Dermed gav man igangværende og kommende 
aktioner på prioriterede områder en europæisk dimension. Det vil give en bedre 
udformning af uddannelsespolitikkerne, som dermed kan blive mere 
sammenhængende og bedre tilpasset. Støtten fra Det Europæiske Fællesskab blev 
rettet mod udviklingen af disse net og ydede finansiel og logistisk hjælp ved 
studierejser, kontakt mellem projektholdene, afholdelse af temamøder mellem flere 
lande, udbygning af udvekslingerne. 
219. Definitionen og prioriteringen af arbejdstemaerne fandt sted på flere møder mellem 
Kommissionen og repræsentanter for medlemsstaternes ministerier. Den nedsatte 
ad hoc-gruppe opstillede på et møde i juni 1991 Bruxelles seks prioriterede temaer: 
• undervisningen i mellemskolen og gymnasiet 
• overgangen fra skole til arbejdsliv 
• de irske rejsefolk (dette net blev senere inkorporeret i de andre) 
• fjernundervisning 
• undervisningsmateriale 
• uddannelse af sigøjnere til kontaktformidlere 
På ad /løc-gruppens næste møde i september 1991 i Rotterdam uddybede den 
overvejelser og udvekslinger mellem de enkelte lande og fremsatte specifikke 
58 
forslag. Disse forslag blev senere omsat til projekter og indbyrdes systematiseret, 
så de dannede net. 
220. I løbet af de fire første år af resolutionens gennemførelse, hvor der i gennemsnit 
var 25 projekter om året, blev der iværksat 100 større projekter, der næsten 
udelukkende blev foreslået af medlemsstaternes undervisningsministerier. De blev 
grupperet i fem tematiske net. Der offentliggøres jævnligt en liste over 
projekterne i nyhedsbrevet Interface. Foruden projekterne, der efter emne er 
tilknyttet nogle af nettene er der afholdt seminarer, møder, konferencer og andre 
arrangementer, der kan placeres i andre kategorier. 
221. Fordelingen af de tre første års projekter 
I perioden 1991-92 blev der lanceret 22 projekter. 
Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig (2 
projekter) - Nederlandene - Det Forenede Kongerige 
Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Frankrig - Grækenland - Irland -
Nederlandene 
Net III - Rejsefolk i Irland: Irland - Det Forenede Kongerige 
Net IV - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige 
Net V - Undervisningsmateriale Belgien (ni) - Spanien - Grækenland - Irland -
Italien - Nederlandene - Portugal 
Net VI - Uddannelse af kontaktformidlere: Spanien - Frankrig 
I skoleåret 1992-93 blev der ligeledes lanceret 22 projekter. Da de fleste af 
medlemsstaternes ministerier har ønsket at fortsætte og uddybe aktiviteterne fra det 
foregående år, er mange titler stadig de samme. Indholdet er som oftest gået i 
retning af en uddybning, og nogle af aktiviteterne f.eks. møder og seminarer 
intensiveres, hvilket var mindre relevant det år, hvor projekterne blev lanceret. 
Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig -
Nederlandene 
Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Irland - Nederlandene - Spanien 
Net III - Rejsefolk i Irland: Irland - Det Forenede Kongerige 
Net IV - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige 
Net V - Undervisningsmateriale: Tyskland (2 projekter) - Belgien (ni og fr) -
Spanien - Grækenland - Irland - Italien - Nederlandene - Portugal - Det 
Forenede Kongerige 
59 
Net VI Uddannelse af kontaktformidlere: Spanien 
I 1993-94 blev der lanceret 25 projekter. Da de Heste af medlemsstaternes 
ministerier har ønsket at fortsætte og uddybe aktiviteterne fra det foregående år, 
er mange titler stadig de samme som for 1992-93. Indholdet er som oftest gået i 
retning af en uddybning. Nogle al de projekter, som ministerierne eller andre 
institutioner anmoder Kommissionen om at støtte, er aktiviteter som seminarer, 
møder eller konferencer, der ikke er direkte knyttet til nogen af de nævnte net. 
Derfor kan det forekomme, at sådanne aktiviteter ikke figurer her under 
pilotprojekterne, men - logisk nok - i kapitlet om møder og konferencer. 
I øvrigt skal det understreges, at de eksisterende net fortsætter uændret med 
undtagelse af nettet "Irske rejsefolk", som kun angik to medlemsstater (Irland og 
Det Forenede Kongerige) og dækkede områder fra de øvrige net som f.eks. 
fremstilling af undervisningsmateriale. Ad hoc-gruppen af repræsentanter for 
ministerierne og Kommissionen har vedtaget at integrere aktiviteterne fra nettet 
"Irske rejsefolk" i de øvrige net. 
Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig (2 
projekter) - Nederlandene 
Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Spanien - Nederlandene 
Net III - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige (2 projekter) 
- Italien 
Net IV - Undervisningsmateriale Tyskland (2 projekter) - Belgien (fr) - Spanien 
- Grækenland - Irland - Frankrig (2 projekter) - Italien - Nederlandene -
Det Forenede Kongerige 
Net V - Uddannelse af kontaktformidlere Grækenland - Belgien (ni) - Spanien -
Frankrig 
I 1994-95 er der 30 projekter under udarbejdelse. 
Arbejdsgrupper 
222. I resolutionen fra maj 1989 hedder det om sigøjnere og rejsefolk, "at deres kultur 
og sprog i mere end 500 år har været en del af Europas kulturelle og sproglige 
arv". Derpå understreges betydningen af at medtage sigøjnernes og rejsefolkenes 
historie, kultur og sprog både i pædagogik og undervisningsmateriale. Ministrene 
anmoder også om støtte til information om og forskning i sigøjnernes og 
rejsefolkenes kultur, historie og sprog. 
223. I de forberedende tekster til resolutionen - især den sammenfattende rapport 
Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og Orientering til 
brug ved overvejelse og handling - var der ligeledes lagt vægt på betydningen af 
60 
både refleksion og aktion på disse områder, og der blev stillet konkrete forslag. 
224. For at imødekomme alle disse krav har Centret for Sigøjner forskning ved René 
Descartes-Universitelet med støtte fra Kommissionen nedsat og udviklet lo 
arbejdsgrupper med betegnelsen: 
• Forskningsgruppen vedrørende Sigøjnernes Europæiske Historie 
• Forsknings- og Aktionsgruppen vedrørende Romani-Lingvistik 
Disse grupper udgør nyskabende aktioner af den allerstørste betydning. De har en 
profil og en funktion, det er værd at henlede opmærksomheden på. De er på én 
gang tværgående og referenceaktioner for samtlige aktiviteter. De er 
mønsterværdige både inden for tværkulturel undervisning og i undervisningen i 
almindelighed. 
En integreret proces 
225. Som det har været tilfældet med alle andre foranstaltninger til resolutionens 
gennemførelse, har Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Uni vers i tetu 
nedsat arbejdsgrupperne i komplementaritetsrelation til de samlede og de enkelte 
aktioner. Efter en indkøringsperiode, hvor man opstillede et struktureret program 
på mellemlang og lang sigt, har grupperne kunne opfylde talrige missioner, nemlig: 
• strukturering af kontakten mellem forskere i et europæisk net 
• oprettelse af en dokumentarisk database 
systematisering af fremstillingen og distributionen af undervisningsmateriale 
funktion som ekspertgruppe til disposition for samtlige partnere • 
• 
Det er desuden hensigtsmæssigt, at gruppemedlemmerne og medlemmer på de 
etablerede net kontaktes for udtalelser, råd og ekspertise på initiativ af de 
projekthold, der i de enkelte lande arbejder med fremstilling af 
undervisningsmateriale, f.eks. i forbindelse med de pilotprojekter, der koordineres 
af ministerierne. Henvendelse bør ske, når projektholdene i deres arbejde kommer 
ind på spørgsmål om historie, kultur og sprog. 
Informationerom gruppernes møder, deres opgaver og produktioner offentliggøres 
regelmæssigt i nyhedsbrevet Interface, der udkommer hvert kvartal. 
226. For øjeblikket er en ny gruppe under etablering. Den skal beskæftige sig med 
opgaver og publikationer på det kulturelle område. Den finder støtte i velvilje og 
energi ikke mindst hos Union romani internationale og beskæftiger sig med 
konkrete og prioriterede aktiviteter på området. Et af målene er at udgive løsblade, 
der efterhånden kan samles til en encyklopædi til undervisningsbrug og, i en 
tværkulturel sammenhæng, bruges til oplysning og uddannelse. 
61 
Under den 4. verdenskongres for sigøjnere i 1990 i Warszawa blev der nedsat et 
"Encyklopædi-udvalg".I december 1993 kunne udvalgets første møde afholdes på 
universitetet i Greenwich (Det Forenede Kongerige) med stotle fra Centret for 
Sigojnerlorskning ved René Descartes-Universitetet. Det blev begyndelsen til 
udviklingen af opgaverne, og det blev besluttet at etablere et net af en række 
europæiske universiteter og forskningsinstitutter med henblik på at sikre fleksibel 
støtte og styring af forskernes og sigøjnerorganisationernesarbejde med at redigere 
og producere artikler for encyklopædien. Der blev afholdt endnu et møde i 1994 
i Frankrig, denne gang tilrettelagt af Rromani Baxt-kulturfonden og Centret for 
Sigøjnerforskning. 
Den Europæiske Arbejdsgruppe vedrørende Skolegang for 
Sigøjnere og Andre Rejsefolk 
227. En anden arbejdsgruppe er anderledes placeret i forhold til de samlede, 
igangværende aktioner. Den består nemlig udelukkende af sigøjnere eller andre 
rejsefolk, der er direkte impliceret i skolespørgsmål. Samtidig med en funktion, der 
ligner de andre arbejdsgruppers, kan denne gruppe optræde som ekspertpanel, der 
kan anmodes om specifik vejledning til aktioner på uddannelsesområdet. 
228. Denne Europæiske Arbejdsgruppe vedrørende Skolegang for Sigøjnere og Andre 
Rejsefolk er dannet på initiativ fra Centret for Sigøjnerforskning ved René 
Descartes-Universitetet, som hovedsagelig yder den logistisk støtte. Gruppen 
mødes regelmæssigt. 
Ideen blev undfanget i juli 1989 lige efter vedtagelsen af ministrenes resolution, 
nemlig ved sommeruniversitetet i Carcassonne (Frankrig), hvori der deltog en 
gruppe unge af sigøjner- og rejseherkomst. Sigøjnerforskningscentret påtog sig 
dernæst at konkretisere tanken. I april 1991 mødtes så vejledere og instruktører fra 
fem medlemsstater ved Avila (Spanien) i et samarbejde med støtte fra 
Europa-Kommissionen, det spanske undervisningsministerium og 
Sigøjnerforskningscentret. I april 1992 afholdtes næste møde i Burwell 
(Cambridgeshire) arrangeret af East Anglian Gypsy Council med støtte fra 
Kommissionen, Department of Education and Science i London og Peterborough 
City Council, og i samarbejde med Sigøjnerforskningscentret. Deltagerne var 
sigøjnere og andre rejsefolk fra otte af Fællesskabets medlemsstater, som uddybede 
refleksionerne fra året før og vedtog en resolution, der blev distribueret meget 
bredt. Der blev afholdt to møder i 1993: Det ene i Navan (Irland), arrangeret af 
The Irish Traveller Movement (ITM) med bistand fra Dublin Travellers Education 
and Development Group (DTEDG). Det andet møde fandt sted i Strasbourg 
(Frankrig), arrangeret af Association de recherche pour une pédagogie ouverte en 
milieu tsigane med støtte fra Sigøjnerforskningscentret.Gruppen kunne på grundlag 
af det meget koncentrerede arbejde på dette møde forelægge en evaluering af 
situationen for de forskellige punkter i ministrenes resolution fra 1989, og 
fremsætte retningslinjer for arbejdet til forelæggelse for Kommissionen. De næste 
møder afholdes i Lanciano (Italien) og Athen (Grækenland). 
62 
229. Gruppen udarbejder en oversigt over sit arbejde, så det kan udbredes på bedst 
mulige vilkår. Gruppeformanden har resumeret arbejdsperspektiverne på følgende 
måde: "Det er en stor fornøjelse at arrangere møder forskellige steder i Europa og 
mode Romanisøstre og -brødre, men det egentlige formål er naturligvis langt 
vigtigere og langt mere seriøst. På hver af konferencerne har man koncentreret sig 
om at klarlægge retningslinjer for sigøjneres og rejsebørns skolegang i de enkelte 
medlemsstater. Vi er ganske klar over, at vi vil finde talrige forskelle både fra land 
til land og inden for det enkelte lands grænser, men arbejdsgruppen har forsøgt at 
komme forbi disse nationale forskelle, som både er naturlige og ofte rimelige. 
Gruppens mål er at definere og promovere nogle grundprincipper for uddannelsen, 
der berører vort folk på tværs af Europa. Vi har fået forståelse for, at dette kun er 
muligt ved at etablere samarbejdsnet, der kan fremme regelmæssig udveksling af 
information og erfaring. I den tid, gruppen har eksisteret, og i løbet af de 
forskellige møder, vi har afholdt, har vi formået at udarbejde og finjustere et sæt 
forslag til gennemførelse". 
Produktioner til skolebrug 
230. For at sikre så bred og fleksibel en udbredelse som muligt af skolematerialeter det 
besluttet, at man vil støtte publikation og distribution af undervisningsmateriale. 
Som led i gennemførelsen af resolutionen er der blevet udviklet ca. 30 projekter. 
Med baggrund i en analyse og evaluering af 1991/92- og 1992/93-projekterne er 
denne aktions profil blevet revideret, og den videreføres ikke i samme form i 
1993/94. Det skyldes tre væsentlige årsager, der skyldes aktiviteternes forløb: 
• medlemsstaternes egne pilotprojekter omfatter oftere og oftere fremstilling af 
dokumenter til skolebrug, 
• støtte og fremme af udvekslinger og undervisningsmateriale (beskrevet i det 
foregående) dækker til dels distribution af materiale. 
• udviklingen af en europæisk materialesamling gi ver mulighed for at supplere den 
organiserede fremstilling af dokumenter med pædagogisk sigte. 
231. Hertil skal føjes, at medlemsstaternes forvaltninger samt projekthold og 
sammenslutninger ude i de enkelte lande tager initiativ til talrige aktiviteter, der 
resulterer i både udgivelser og audiovisuelle produktioner. Som man derfor vil 
forstå, giver iværksættelsen af 1989-resolutionen en intens dækning af behovet for 
velegnet skolemateriale. Og denne tendens bliver mere og mere markant. 
En europæisk materialesamling 
232. I undervisningsministrenes resolution fra maj 1989 lægges der vægt på hensynet 
til sigøjnernes og andre ikke-bofaste personers historie, kultur og sprog, 
fremstilling af velegnet undervisningsmateriale, oplysning og forskning. 
Det er nemt konstateret, at en fletning af disse aktioner finder sted i udviklingen 
af en materialesamling med pædagogisk eller i visse tilfælde direkte didaktisk sigte, 
og al udarbejdelsen af en materialesamling sammenkæder (\\sse aktioner og får dem 
til at støtte hinanden indbyrdes. En organiseret fremstilling af dokumenter (det er 
til dels definitionen på en materialesamling) giver sikkerhed for, at publikationerne 
supplerer hinanden og at produktionerne ikke overlapper hinanden. 
Også kvalitetskriteriet bør nævnes. En organiseret produktion udarbejdet af et 
større net af eksperter, øger chancerne for et godt stykke arbejde og for opsporing 
og udsendelse af værker, der ellers kunne være blevet overset. 
233. Hovedprincipperne i materialesamlingen gør den åben for forskellige initiativer 
både med hensyn til dokumenternes affattelse og distribution og den støtte, de kan 
opnå. 
• Produktionerne, som er udarbejdet af projekthold fra mange lande, er et 
resultat af et virkelig internationalt samarbejde. Disse projekthold råder i 
kraft af deres sammensætning over viden om både behov og følsomme 
områder i meget forskellige egne, og de har adgang til nationale og lokale 
produkter, som det er vigtigt at udbrede kendskabet til. 
De offentliggjorte tekster forsynes med materialesamlingens kvalitetsmærke: 
• de skal supplere såvel hinanden som andre aktioner på europæisk plan med 
henblik på at frembringe en velstruktureret information, noget der er vigtigt for 
læseren og essentielt i pædagogisk henseende, 
• der i de fleste tilfælde er tale om en nyskabelse, både fordi der tages emner op, 
der aldrig før er behandlet, selv om de er væsentlige, og fordi de gribes an på 
en original måde, 
• deres kvalitet er garanteret af erfarne specialister, som sørger for udarbejdelse 
eller styrer tilrettelægningen i kontakt med skribenterne, 
• materialesamlingen er udarbejdet af specialister, men henvender sig ikke til 
specialister. Den skal dermed kunne bruges direkte af eleverne på skolernes 
sekundærtrin og af lærerne på primærtrinnet, 
• materialesamlingen er udarbejdet af specialister, men henvender sig ikke til 
noget særpublikum: I en tværkulturel undervisningsproces kan enhver elev eller 
underviser søge oplysninger eller anvende information om sigøjnere og andre 
rejsefolk i undervisningen. På forslag af eminente forskere giver visse tekster 
nye tilgangsvinkler til de pågældende områder (historie, lingvistik osv.), og de 
henvender sig i lige høj grad til undervisere, manuduktører, elever, studerende 
og forskere, som til socialhjælpere eller ansvarlige inden for forvaltning og 
politik, 
• bøgerne kan ledsages af praktiske pædagogiske informationsblade eller andre 
64 
didaktiske redskaber. Disse løsblade og redskaber udarbejdes al projekiholdene. 
erfarne pædagoger eller deltagere i pilotprojekter. Deres produktion er meget 
betegnende for den dynamik, der præger disse aktiviteter: Samarbejde mellem 
mangeartede partnere i en opsøgende aktion, koordination og komplementaritet 
i opgaverne, europæisk sigte og tilpasning til den lokale kulturelle og 
lingvistiske sammenhæng, 
• materialesamlingen har et internationalt sigte, og de Heste af teksterne er 
produceret på liere sprog, så de er tilgængelige for et stort publikum. 
234. For at lancere materialesamlingen måtte man først: 
• definere indholdets kvalitet og dokumenternes læsbarhedsniveau i forhold til 
eleverne, 
• definere en type pædagogisk metode og dermed en præsentationsstil for 
teksterne (længde, opdeling, rytme m.v.), 
• definere en strategi for materialesamlingen, således at man kan arbejde 
systematisk og koordineret, samtidig med at materialesamlingen skal forblive 
åben for samarbejde uden for ekspertgruppernes rækker, når blot dette 
samarbejde passer ind i den valgte fremgangsmåde og svarer til det krævede 
kvalitetsniveau, 
• lægge en grafisk linje, 
• udvide disse tanker og denne grafiske linje til også at omfatte det relevante 
illustrationsmateriale, 
• designe og teknisk udvikle en typografi til udgivelse af tekster på sigøjnersprog, 
• starte et net af motiverede kvalitetsforlæggere, således at udgivelses- og 
distributionsnettet dækker flere lande og flere sprog. Formålet er her at opnå 
både en maksimal decentralisering af aktiviteterne og en maksimal nærhed til 
dem, der er interesserede i publikationerne. På denne måde kombineres en lokal 
placering med en bred international distribution. 
Flere serier er lanceret, og andre vil blive foreslået. De nuværende er: 
• Sigøjnernes europæiske historie 
• Romani-lingvistik 
• Referencer (grundrapporter, basisdokumenter og litteraturlister) 
• Rukun (bøger på sigøjnersprog for mindre børn, eventyr om den berømte lille 
hund "Spot" udgivet efter aftale med Ventura, den oprindelige forlægger) 
I løbet af samlingens første år (skoleåret 1993-94) udkom der syv bind. Et lignende 
antal bøger forventes udgivet i 1994-95, og endnu flere er under forberedelse. 
65 
Information og dokumentation 
Et nyhedsbrev 
235. Behovet for dokumentation og information fremgår klart af ministrenes resolution 
fra 1989, og allerede i 1990 godkendte Kommissionen princippet om lancering af 
et nyhedsbrev om skolegang for rejsebørn. Nyhedsbrevet skulle under navnet 
Interface udkomme hvert kvartal, og Centret for Sigøjnerforskning ved René 
Descartes-Universitetet i Paris skulle stå for udgivelsen. I 1990 blev der udsendt 
et spørgeskema med henblik på nøjagtig lokalisering af læserkredsen og for at få 
større kendskab til dens aktiviteter. Disse oplysninger skulle bruges til en database. 
Endvidere ønskede man at kende læsernes ønsker om information og aktion på 
fællesskabsplan. Det første nummer af nyhedsbrevet udkom i februar 1991. 
236. Med adresse til samtlige partnere, såsom sammenslutninger af sigøjnere og andre 
rejsefolk, andre foreninger, undervisere, manuduktører, koordinatorer, 
tilsynsførende, dokumentationsmedarbejdere, lokale, regionale eller nationale 
forvaltningstjenester m.v. har nyhedsbrevet formået at knytte og konsolidere 
samarbejdsbånd mellem flere lande. 
237. De første numre udkom i to udgaver, nemlig på engelsk og på fransk, men der 
blev hurtigt stillet krav om andre sprog, og nyhedsbrevet udkommer nu også på 
tysk og spansk. På mellemlang sigt påtænkes en udgave på sigøjnersprog. Hvad 
den tyske udgave angår, ydes der støtte fra Kultusministerium Nordrhein-
Westfalen, og for at imødekomme en stigende efterspørgsel fra landene i Central-
og Østeuropa ydes der fra 1994 støtte fra Europarådet. Nyhedsbrevet udkommer 
hvert kvartal. Ved udgangen af 1993 var det blevet til 12 numre. Hver nummer var 
først på 12 sider, men er nu på 24. Oplaget er 8500. 
Publikationer 
238. Ud over de udgivelser, der figurerer under andre rubrikker, er der i løbet af 
resolutionens iværksættelsesfase udsendt følgende dokumenter: 
• Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer: opsøgende aktion 
og koordination, akter fra mødet i Carcassonne (Frankrig) i 1989 udgivet på 
engelsk, spansk og fransk. 
• Flere særnumre af dagbladet Nevipens Romani (udgiver: Union Romani espahola) 
på sproget "romano kalo", bl.a. om Orientering til brug ved overvejelse og 
handling, der var udarbejdet på baggrund af Kommissionens undersøgelser på 
skoleområdet. Særnumrene behandlede desuden Parlamentets drøftelser af 
Ford-rapporten (Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg om udviklingen af 
racisme og fremmedhad i Europa) og Fællesskabets initiativer mod racisme og 
fremmedhad og til fordel for minoriteterne. 
66 
• Rapporten efter seminaret i Poole (Det Forenede Kongerige) i 1991: "Børn af 
sigøjnere og rejsefolk og deres muligheder for adgang til undervisning", udgivet 
på engelsk og italiensk. 
Rapporten efter det internationale møde i Ostia (Italien) i 1991 med titlen: 
"Øst/vest: en sammenlignende analyse af regionale og lokale politikker for 
sigøjnere" arrangeret af Centro Studi Zingari. Rapporten er udgivet på italiensk: 
Est e Ovest a confronto sulle politiche regionali e locali verso i Rom. 
• Det bør fremhæves, at man nu inden for rammerne af flere pilotprojekter, enten i 
forbindelse med afholdelse af temamøder eller i forbindelse med udvikling af 
projekter, er begyndt at udsende rapporterne eller udarbejde dem i bogform. Det 
gælder f.eks. det italienske dokument Produzione di Materiali Didattici 
Interculturali, der blev forfattet efter et seminar under pilotprojektet om 
undervisningsmateriale. 
En database 
239. De forskellige undersøgelser af sigøjnersamfundenes situation samt møder, 
høringer, henstillinger og ønsker fra de forskellige partnere har med al ønskelig 
tydelighed vist, hvor bydende nødvendigt det er at gøre informationerne så 
tilgængelige som muligt for alle. Det har tre formål: 
• man får kendskab til indvunden erfaring og kan udnytte den, 
• man undgår gentagelser og overlapninger og kan tværtimod få aktionerne til at 
supplere hinanden, 
• man kan intensivere og eventuelt koordinere udvekslingerne. 
I 1990 udsendtes et spørgeskema, der dækkede et betydeligt behov på 
uddannelsesområdet. De indsamlede svar har givet regelmæssige input til databasen 
og bl.a. fremmet projektholdenes indbyrdes kontakt og øget kendskabet til de 
igangværende aktiviteter på skoleområdet. 
240. Internationale organisationer, sigøjnersammenslutninger, nationale, regionale og 
lokale myndigheder, forvaltninger, projekthold og forskere - alle har de behov for 
dokumentation og analyseinstrumenter. I forbindelse med aktiviteter udviklet for 
eller støttet af Kommissionen har projektholdet fra Sigøjnerforskningscentret 
udviklet tre kataloger eller dynamiske databaser, der konstant opdateres: 
A • et katalog over organisationer (projekthold, forsamlinger, private og offentlige 
forvaltninger), 
B • et katalog over igangværende undersøgelser og forskningsprojekter 
C • et katalog over producerede dokumenter, hvad enten de er offentliggjort eller 
ej-
67 
241. Det er indlysende, at det således bliver langt nemmere at opsøge kontakter til 
udvikling al fælles projekter, og de flere og flere kontakter skabt på den enkeltes 
initiativ danner efterhånden maskerne til nettene. Det er ligeledes indlysende, at de 
frembragte dokumenter skal synliggøres, for mange meget værdifulde dokumenter er 
ukendte, fordi de ikke udgives eller kun udgives i begrænsede oplag. 
242. Opbygning af en database over dokumentreferencer er en lang og kompliceret 
proces. Dataene skal analyseres og systematiseres. Det er derfor nødvendigt at lave 
en "thesaurus" (et organiseret og struktureret sæt nøgleord) tilpasset den 
dokumentariske funktion, man har brug for. I øjeblikket findes denne thesaurus på fire 
sprog, og den er under udarbejdelse på sigøjnersproget. 
243. I øvrigt bør det understreges, at dataene er beskyttede. Der er truffet dispositioner 
til at sikre denne beskyttelse og garantere, at de anvendes i nøje overensstemmelse 
med formålet. Registeret for udlevering af dokument-referencer fik en god 
bedømmelse af de instanser, der har tilsynet med, at både loven og de internationale 
bestemmelser om anvendelse af elektroniske data overholdes. 
244. I øjeblikket er tre databaser operationelle: 
A • et katalog over organisationer (projekthold, foreninger, private og offentlige 
tjenester), der anvendes til besvarelse af spørgsmål fra dem, der søger at etablere 
et partnerskab eller en simpel udveksling med andre projekthold på samme 
arbejdsområde, 
B • et katalog over igangværende undersøgelser og forskningsprojekter, der bruges 
til at finde ud af, hvad der for øjeblikket foregår på et givet område, til nemmere 
at etablere forbindelser og undgå overlapninger, 
C • et katalog over producerede dokumenter, både offentliggjorte og ikke 
offentliggjorte, som hviler på et grundlag, der hele tiden udvides. Ikke desto 
mindre skal denne base hele tiden forsynes, for der findes mange dokumenter, og 
det er utvivlsomt først, når basen indeholder flere tusinde referencer, at man kan 
forvente nogenlunde korrekte svar. Også på dette område styrkes forbindelserne, 
for at arbejdet kan reduceres og organisationer med store beholdninger af 
dokumenter kan deltage i opbygning af databasen. 
Opfølgning, koordination, evaluering og udbredelse 
Ad hoc-gruppen 
245. For at fremme udvekslingen af synspunkter vedrørende igangværende aktioner og 
deltage i tilrettelæggelsen af kommende aktioner indkaldte Kommissionen 
medlemsstaternesundervisningsministretil et indledende møde i juni 1991 i Bruxelles. 
68 
Der blev her nedsat en "Ad hoc-gruppe" bestående af delegationer fra de forskellige 
ministerier. Siden den tid har Kommissionen indkaldt ad hoc-gruppen mindst to gange 
om året, og man har på disse møder fået gang i en dialog og fået overblik over 
medlemsstaternes prioritering af de igangværende aktioner og aktioner, man ønsker 
for fremtiden. Desuden får gruppemedlemmerne på møder og seminarer, som en del 
af dem deltager i, flere og flere lejligheder til at træffes og intensivere samarbejdetog 
koordinationen. 
246. Blandt de mange roller, gruppemedlemmerne spiller, skal her nævnes: 
• prioritering og forslag til projekter, der svarer til prioriteterne 
• impulser til nyskabende initiativer, opfølgning og koordination på det nationale 
plan, herunder navnlig af pilotprojekter og dertil knyttede aktioner 
• sammenkobling af nationale politikker og EF-politikker 
• udvikling af dialogen mellem medlemsstaterne 
• afholdelse af møder og seminarer med på nationalt plan og på EF-plan 
• intensivering og udbygning af høring og deltagelse (fra projektholdene, 
sigøjnersammenslutningerne, foreningerne m.m.) 
Sigøj nerfforskningscentret 
247. Under forberedelserne til ministrenes vedtagelse af resolutionen i maj 1989 afholdt 
Uddannelsesudvalget adskillige møder, hvoraf det i marts 1989 fortjener særlig 
omtale. På mødet gav flere af medlemsstaternes delegationer udtryk for den store 
betydning, de tillagde Fællesskabets koordination og aktivering, der burde sikres 
med et projekthold, der ville kunne magte en sådan opgave. Her var de helt i tråd 
med status og henstillinger i de tidligere undersøgelser og dokumenter. Selve 
resolutionener ganske klar på dette punkt (afsnit 2), idet den samtidig i punkt 2.3 
nævner "bistand udefra". 
248. Der var lige fra starten tale om en prioriteret aktion, idet: 
• samtlige partnere krævede en sådan multifunktionsstruktur (jf. forskellige 
rapporter, henstillinger fra seminarer, konferencer m.m.), 
• den udvikling, der omhandles i resolutionen af "en global og strukturel strategi" 
forudsætter, at der er en sådan bistandsstruktur, 
• man ville starte ud fra det eksisterende og på grundlag heraf opbygge et net, 
som skulle bruges aktivt. 
249. En europæisk struktur og dens funktioner dækkede hermed flere basale behov: 
koordination, evaluering, distribution og information. Projektholdet skulle være 
erfarent og have kontakt til korrespondenter i de forskellige lande. Det skulle 
kunne arbejde med den smidighed, der er nødvendig på området, hægte sig på 
igangværende aktiviteter og bruge og supplere de strukturer, der allerede fandtes 
69 
i en række medlemsstater, og det på en måde. så ingen dynamik gik tabt. 
Projektholdet skulle på mellemlang og lang sigt fremme opbygningen af et 
samarbejdsnet inden for Fællesskabet og samtidig respektere, at situationerne er 
mangfoldige og mangeartede, konsolidere samlingen på tværs af alle 
forskelligheder og sikre en stabil kontinuitet. 
250. Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris er et 
offentligt universitetsinstitut grundlagt i 1979. Det har lige fra begyndelsen af 
firserne regelmæssigt samarbejdet med Det Europæiske Fællesskab og Europarådet 
(undersøgelser, rapporter, publikationer, afholdelse af møder og seminarer m.v.). 
Det påtager sig undersøgelser og ekspertopgaver på europæisk plan, og en stor del 
af dette arbejde består i at yde struktureret teknisk bistand ved gennemførelsen al 
foranstaltninger til forbedring af levevilkårene i sigøjnersamfundene. Det drejer sig 
om aktioner, som et universitetscenter har særlige forudsætninger for at udføre, 
nemlig uddannelse, forskning, information, udgivelse og koordination på alle de 
forskningsområder, i\cr dækkes af centrets forskellige medarbejdere: sociologi, 
historie, lingvistik, social og kulturel antropologi osv. 
251. For at kunne gennemføre disse refleksions- og aktionsopgaver har 
Sigøjnerforskningscentret lagt en strategi, således at ideer, initiativer og personer 
med forskellig horisont kan samles i et hele, hvis opbygning er ensbetydende med 
både system og konsistens. Denne arbejdsramme, der er skabt og tilpasset i årenes 
løb, kendetegnes både som solid nok til at danne grundlag for aktiviteterne og 
fleksibel nok til at have tilstrækkelig åbenhed og tilpasningsevne. Med en 
grundholdning, der afspejles i talrige publikationer - og med jævne mellemrum i 
nyhedsbrevet Interface - spiller centret nu en central rolle i et referenceprogram. 
252. Ud over de aktiviteter, der er normale for en institution af den art (forskning, 
teknisk assistance, rådgivning, information m.v.) og det overordnede arbejde med 
koordination og dokumentation har Sigøjnerforskningscentrets initiativer i 
forbindelse med gennemførelsen af resolutionen, med støtte fra 
Europa-Kommissionen, konkret været følgende: 
• udgivelse af nyhedsbrevet Interface 
• tilrettelæggelse og udvikling af europæiske databaser 
• nedsættelse af arbejdsgrupper: Forskningsgruppen vedrørende Sigøjnernes 
Europæiske Historie, Forsknings- og Aktionsgruppen vedrørende 
"Romani-Lingvistik" og Den Europæiske Arbejdsgruppe om Skolegang for 
Sigøjnere og Andre Rejsefolk 
• systematisering af hjælpen til at fremme udveksling af erfaringer 
• udvikling af undervisningsmateriale: systematisering af hjælpen til forskellige 
projekthold og udvikling af den europæiske /^ter/wce-materialesamling 
• punktaktioner: møder, sommeruniversiteter, undersøgelser og rapporter m.v. 
70 
Andre institutionelle partneres aktiviteter 
Kommissionens tjenestegrene 
253. Selv om det i første omgang var uddannelsesspørgsmål, der var genstand for 
vedvarende opmærksomhed i Kommissionens tjenester, tegnede der sig hurtigt en 
udvidelse. I maj 1991 afholdt Direktoratet for Social Sikring, Social Tryghed og 
Levevilkår under Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer 
og Sociale Anliggender en høring for sigøjnereksperter og -repræsentanter, hvor 
Kommissionen blev gjort bekendt med sigøjnersammenslutningernes analyser og 
forslag. Da høringen var afsluttet og rapporten udsendt, begyndte Kommissionens 
tjenestegrene at undersøge mulighederne for al udvikle aktiviteter for sigøjnere og 
rejsefolk også på andre områder end skoleundervisningen. 
254. Det skal endvidere nævnes, at flere af de igangværende programmer omfatter 
aktioner for sigøjnere og andre rejsefolk. Det "Andet program mod fattigdom" har 
ydet støtte til projekthold i bl.a. Irland, Spanien og Portugal. Det tredje program 
- "Fattigdom 3" - omfatter ligeledes aktioner for sigøjnersamfund. Ud af i alt 39 
projekter under "Fattigdom 3" inddrager fire (i Grækenland, Spanien, Italien og 
Irland) direkte sigøjnere og andre rejsefolk. Andre aktioner finder sted under Den 
Europæiske Socialfond, og med et program som "HORIZON" har mange 
sammenslutninger, der arbejder med sigøjnersamfund, kunnet udvikle projekter. 
Atter andre aktiviteter er i projekteringsfasen bl.a. i forbindelse med 
støtteprogrammer til landene i Central- og Østeuropa. 
255. To af Kommissionens generaldirektorater, DG XII og DG XVI, har taget et fælles 
initiativ som led i ECOS-programmet med henblik på at udvikle et interregionalt 
samarbejdsprojekt: "Bekæmpelse af marginaliseringen: Sigøjnere i kommunen": 
Etablering af et net af regionale og lokale administrative enheder og 
universitetsstrukturer; udvikling af aktiviteter til imødegåelse af problemer med 
marginalisering som følge af socio-kulturelle integrerings vanskeligheder ;kurser for 
de lokale folkevalgte og lokale og regionale administratorer; videnskabelig og 
teknisk bistand til de lokale og regionale administrative enheders udformning af 
uddannelses- og socialpolitikker. 
256. Europa-Parlamentet, som med regelmæssige mellemrum retter forespørgsler til 
Kommissionen om igangværende aktioner, er stadig lige opmærksom med 
mundtlige og skriftlige forespørgsler, beslutninger og en aktiv støtte på 
uddannelsesområdet ved at oprette og udvide den post på budgettet, der har gjort 
det muligt at føre resolutionen ud i livet. En tekstsamling fra internationale 
institutioner, bl.a. Europa-Parlamentets spørgsmål og resolutioner er blevet 
offentliggjort. Samlingen skal tjene som reference- og arbejdsdokument. 
71 
Andre internationale institutioner 
Europarådet 
257. Europarådet har iværksat mange aktiviteter vedrørende sigøjnere og andre 
rejsefolk. Når man skal se på gennemførelsen af EU-undervisningsministrenes 
resolution, må man være opmærksom på nogle detaljer i denne udvikling. 
Resolutionen lægger nemlig vægt på den fornødne komplementaritet i udviklingen 
af de to institutioners opgaver. 
258. På baggrund af resolution 125 (1981) fra Den Stående Konference af Lokale og 
Regionale Myndigheder i Europa "om lokale og regionale administrative enheders 
rolle og ansvar over for kulturelle og sociale problemer for befolkninger af 
nomadeoprindelse" besluttede Rådet for Kulturelt Samarbejde at afholde et 
internationalt seminar i 1983 det skulle blive det første arrangement i en række 
aktioner: 
• seminar om Uddannelse af undervisere af sigøjnerbørn afholdt i Donaueschingen 
(Østtyskland), 1983 
• udgivelse af bogen Sigøjnere og rejsefolk (1984) på flere sprog. Den henvender 
sig især til undervisere, manuduktører, tilsynsførende og administrative 
medarbejdere, men også de ansvarlige i lokale og regionale administrative 
enheder kan have gavn af den. Det er et informationsværk i to bind 
(samfundskulturog samfundspolitik) om situationen i Europa. En ny udgave af 
bogen, der er omredigeret, så den giver et samlet billede af situationen i hele 
Europa, Roma, Tsiganes, Voyageurs udkom i 1994 
• seminar om Skolegang for sigøjnerbørn - evaluering af nyskabende aktioner, 
også afholdt i Donaueschingen (Østtyskland), 1987 
• offentliggørelse af rapport fra et sommeruniversitet i Frankrig i 1988 afholdt af 
Sigøjnerforskningscentretmed støtte fra det franske undervisningsministerium. 
Titel: Sigøjnerbørn i skolen - uddannelse af undervisere og andre 
personalegrupper 
• seminar om Tværkulturel undervisning - uddannelse af undervisere med 
sigøjnerbørn i klassen afholdt i Benidorm (Spanien) i 1989. Tilrettelagt sammen 
med Valencia-egnens uddannelsesmyndighederog Ministeriet for uddannelse og 
Videnskab i Madrid 
• seminar om Fjernundervisning og pædagogisk tilsyn arrangeret sammen med det 
franske undervisningsministerium i Aix-en-Provence (Frankrig) i 1990. 
259. Som det ses, har Europarådets interesse for spørgsmål vedrørende skolegang for 
rejsebørn været uændret stor i de seneste år. Seminarerne har ikke været arrangeret 
som almindelige studieophold (det kan medlemsstaterne selv) eller som 
enkeltstående møder. Der afholdes ikke mange ægte europæiske seminarer, men 
72 
de åbner en mængde muligheder. Her samles mangfoldige kundskaber og 
erfaringer og foretages kritiske analyser af mangeartede resultater, og et seminar 
bør derfor skabe bevægelse, nye veje og innovationer. De skal supplere hinanden 
og lidt efter lidt opbygge kendskabet til prioriterede temaer. Resultatet bør være 
en viden, der er sammenhængende og sammenlignelig i europæisk målestok. 
260. Ud over resultaterne på uddannelsesområdet har man fortsat og udvidet 
overvejelserne, herunder bl.a. i Europa-Kommissionen. I 1983 vedtog 
Ministerkomitéenen henstilling om statsløse nomader uden bestemt nationalitet og 
Ad hoc-Ekspertudvalget vedrørende Identitetskort og Personers Bevægelighed 
udsendte i 1986 sin slutrapport om gennemgang af de juridiske spørgsmål 
vedrørende nomaders færden. Som svar på Den Parlamentariske Forsamlings 
spørgsmål lagde også Ministerkomitéen vægt på vigtige punkter. For eksempel blev 
der på mødet i april 1984 fremsat nogle betragtninger som svar på spørgsmål nr. 
271 om "anerkendelse af sigøjnerfolket som etnisk minoritet". 
261. Som et eksempel på én af de seneste udviklinger kan nævnes, at Den 
Parlamentariske Forsamling har vedtaget henstilling 1203 om sigøjnernes situation 
i Europa. Forsamlingen henviser til sigøjnersamfundenes vanskelige situation og 
betydningen af at gennemføre de vedtagne tekster. Den opfordrer Ministerkomitéen 
til - eventuelt gennem forslag til regeringerne eller de kompetente, lokale og 
regionale myndigheder i medlemsstaterne - at tage initiativer på områderne kultur, 
uddannelse, information, lige ret og daglig tilværelse, til at træffe foranstaltninger 
af mere generel karakter inden for forskning, samarbejde med Det Europæiske 
Fællesskab og samråd med repræsentative internationale sigøjnerorganisationer 
samt til at udpege en kontaktperson. 
262. Den Stående Konference af Lokale og Regionale Myndigheder i Europa afholdt 
efter en høring i 1991 en konference i 1992 i Slovakiet for repræsentanter for de 
lokale myndigheder, repræsentanter for sigøjnersamfundene og en række eksperter. 
Konferencen bekræftede resultaterne fra høringen i 1991, og i konklusionerne 
understreges nødvendigheden af en ajourføring og genoplivning af resolutionen fra 
1981 foruden fremsættelse af konkrete aktivitetsforslag. Den Stående Konferences 
Udvalg for Kultur, Undervisning og Medierne besluttede ud fra konklusionerne fra 
høringen og konferencenat udarbejde en ny tekst. Denne resolution (nr. 249(1993) 
om Sigøjnerne i Europa: de lokale og regionale myndigheders rolle og ansvar blev 
vedtaget i marts 1993. Den Stående Konference beklagede, at de vedtagne tekster 
havde haft meget ringe konkret effekt. Den opfordrede de lokale og regionale 
myndigheder til at træffe foranstaltninger efter globale metoder for at fremme 
sigøjnernes integration i lokalsamfundet,udvikle harmonisering og medleven blandt 
sigøjnerne selv, bekæmpe fordomme og bidrage til at udvikle et kommunalt net. 
263. Forslaget til lancering af et net blandt de kommuner, der er mest berørt af 
sigøjnersamfundene, er en bærende idé i denne resolution. Den giver næring til 
flere konkrete aktiviteter. Desuden anmodes Europarådets Ministerkomité om at 
opfordre regeringerne til at gennemføre de vedtagne tekster og opfordre Rådet for 
Kulturelt Samarbejde til at intensivere det arbejde, der har været i gang i en halv 
snes år, med publikationer, seminarer, deltagelse i det planlagte kommunale net, 
73 
lancering af en kulturel vej for sigøjnerne / Europa samt medtage 
sigojncrspørgsmåleli det nye projekt Demokrati, menneskerettigheder, mindretal: 
uddannelsesmæssige og kulturelle aspekter. Resolutionen indeholder desuden 
forslag om menneskerettighederne, om undersøgelse af invandrerproblemer 
(gennem aktiviteter i Det Europæiske Migrationsudvalg) og al spørgsmål 
vedrørende massekommunikationsmidler. Sigøjnere og deres organisationer 
opfordres til at deltage aktivt. Til slut understreges det, hvor stor en indsats Det 
Europæiske Fællesskab og Konferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa, 
CSCE, yder, og hvor vigtigt det er at de forskellige dele af hele dette arbejde 
supplerer hinanden. Et net af byer forventes igangsat i 1994, og derudover har 
Rådet for Kulturelt Samarbejde ansøgt om en forundersøgelse til et projekt om 
udvikling af en kulturel vej for sigøjnerne i Europa. 
264. Den Europæiske Migrantkomité, CDMG, har intensiveret sit arbejde med 
sigøjnersamfundene. Ved det 506. møde for ministerdelegerede i januar 1994, fik 
CDMG mandat af Ministerkomitéen til "at foretage en grundig undersøgelse af 
forskellige sider af sigøjnernes situation og levevilkår i den ny, europæiske 
sammenhæng. Disse opgaver skal løses under hensyntagen til Den Parlamentarisk 
Forsamlings henstilling 1203 (1993) om sigøjnerne i Europa og i nært samarbejde 
med dem, der arbejder med samme emner i andre organisationer - ikke mindst i 
Den Europæiske Union". 
265. Den komplementaritet (mellem Fællesskabets og Europarådets opgaver), der blev 
stillet krav om EF-undervisningsministrenes resolution fra 1989, fungerer på to 
planer, nemlig: 
• på det overordnede plan: selve det, at Europarådet direkte har overdraget 
Sigøjnerforskningscentret nogle af aktionerne og har inddraget det i andre, har 
betydet, at flere af aktiviteterne helt konkret har kunnet kobles sammen og 
bringes til at supplere hinanden. Det gælder f.eks. temaerne for 
uddannelsesseminarer for undervisere, indholdet af rapporter udarbejdet for 
Europa-Kommissionen og Europarådets Sekretariat, sammenkædning af 
projekter i forskellige dele af Europa o.m.a.) 
• i flere af de resultater, der beskrives andre steder i denne rapport, som f.eks.: 
- nyhedsbrevet Interface støttes fra begyndelsen af 1994 af Europarådet med 
henblik på udsendelse i landene i Central- og Østeuropa 
- flere hefter i den europæiske /«ter/ace-materialesamling støttes af 
Europarådet med henblik på udsendelse i nogle af landene i Central- og 
Østeuropa 
- Gruppen vedrørende Forskning i Sigøjnernes Europæiske Historie arbejder 
tæt sammen Rådet for Kulturelt Samarbejde ved Europarådet, når der skal 
løses nye opgaver som seminarer, opsøgende aktioner eller udgivelser. 
- naturligvis har de forskellige databaser, der udvikles af Sigøjner-
74 
forskningscentret, et klart europæisk sigte. 
Konferencen om sikkerhed og samarbejde i Europa - CSCE 
266. Siden sit første møde i Helsinki i 1975 har CSCE beskæftiget sig med militær 
sikkerhed, politisk samarbejde mellem Øst og Vest og menneskerettighederne. Det 
første møde om CSCE's menneskelige dimension blev afholdt i Paris i juni 1989, 
det andet i København i juni 1990. Dette møde sluttede med, at deltagerlandene 
vedtog et vigtigt dokument, et slutdokument, der i fem kapitler fortæller, hvad 
deltagerlandene har besluttet at gøre "for at styrke overholdelse og udøvelse af 
menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, udvikle kontakten 
mellem mennesker og finde løsninger på tilknyttede spørgsmål af humanitær art". 
Kapitel IV handler udelukkende om nationale minoriteter. I artikel 40, som kun 
behandler problemet racisme, bemærker man, at kun Romani-sigøjnere nævnes 
med navn blandt alle minoriteterne. 
267. I forlængelse af mødet i København afholdt CSCE et ekspertmøde om nationale 
minoriteter (1.-19. juli 1991) i Geneve. I slutdokumentet fra dette møde (kapitel 
VI) udtrykker deltagerlandene bekymring over stigningen i antallet af 
voldshandlinger med racistiske, etniske eller religiøse motiver og "i denne 
sammenhæng bekræfter de erkendelsen af Romani-sigøjnernes særlige problemer. 
De erklærer sig rede til at træffe de fornødne foranstaltninger for at skabe helt lige 
muligheder for mennesker, der tilhører Romani-samfund, og som normalt bor i en 
stat og den pågældende stats øvrige befolkning. De agter endvidere at fremme 
forskning og undersøgelser omkring Romani-sigøjnere og deres særlige 
problemer". 
268. Disse konklusioner gjorde deltagerlandenes regeringer mere permanent 
opmærksomme på Romani-sigøjnernesproblemer, og de følger nu disse minoriteter 
i forbindelse med den samlede problematik og den praksis, der udvikles inden for 
CSCE. På konferencens møde om CSCE's menneskelige dimension i Moskva (10. 
september til 4. oktober 1991), gjorde deltagerlandenes repræsentanter endnu en 
gang opmærksom på sigøjnernes situation. Det samme skete på CSCE-mødet i 
Helsinki (marts-juni 1992). I kapitlet om forpligtelser og samarbejde om den 
menneskelige dimension "bekræfter deltagerlandene (...), at de finder det 
nødvendigt at udarbejde programmer til behandling af de problemer, som deres 
respektive borgere har, hvis de tilhører Romani-samfund eller andre grupper, der 
traditionelt går under betegnelsen sigøjnere, skabe betingelser for dem, så de kan 
opnå lige muligheder og deltage fuldt ud i samfundslivet, samt finde midler til at 
samarbejde om dette mål". 
269. I april 1993 fik CSCE's højkommissær for nationale minoriteter til opgave "at 
undersøge Romani-befolkningens sociale, økonomiske og humanitære problemer 
i nogle af deltagerlandene, og hvorvidt disse problemer henhører under 
højkommissærens mandat (Helsinki-beslutningerne, kapitel II, afsnit 2-7) og 
udarbejde en rapport om spørgsmålet til forelæggelse for Udvalget på Højt 
Embedsmandsplan via formanden. Under drøftelserne blev det endvidere anført. 
75 
at disse problemer, som indgår i den større indvandrerproblematik,også vil kunne 
få en international dimension". 
Rapporten, der er baseret på en analyse af rapporter fra tidligere lejligheder med 
henvisninger til vedtagne dokumenter (bl.a. resolutionen af 22. maj 1989 vedtaget 
af Det Europæiske Fællesskabs undervisningsministre og tekster fra Europarådet 
og FN), blev forelagt i september 1993. Den indeholder både generelle forslag og 
forslag, der specifikt er formuleret ud fra dynamikken i CSCE's menneskelige 
dimension. Under henvisning til ovennævnte dokumenter, der jo er vedtaget af 
deltagerlandene, henstilles det, at CSCE overholder sine forpligtelser og herunder 
især foranstaltningerne i dokumentet fra mødet i København. 
I rapporten hedder det "at CSCE-landenes regeringer med støtte fra internationale 
instanser bør anspores til at udtænke og gennemføre konstruktive politikker til 
behandling af Romani-sigøjnernes alvorlige sociale, økonomiske og humanitære 
problemer, herunder de overgreb og den diskrimination, de udsættes for. Tager 
man ikke disse vanskeligheder op til behandling nu, risikerer man blot en 
yderligere forværring af problemerne for Romani-sigøjnerne, regeringerne og 
regionen i de kommende år, især hvis de økonomiske eller politiske vilkår 
pludselig forværres". 
Man bør "udtænke og gennemføre særlige politikker til behandling - især på 
nationalt og lokalt plan - af nogle af spørgsmålene vedrørende Romani-sigøjnerne 
(beskæftigelse, undervisning, sundhed og almindelig sikkerhed) med de berørte 
samfunds medvirken; sætte betydningen af CSCE's menneskeligedimension i relief 
- for Romani-spørgsmålene hører generelt til her - ved at hjælpe deltagerlandene 
til at forbedre, gennemføre og evaluere de nationale og lokale politikker til løsning 
af Romani-sigøjnerres problemer, og understrege betydningen af et internationalt 
samarbejde mellem de multilaterale organisationer og medlemsstaterne om at yde 
den fornødne materielle og tekniske støtte til disse bestræbelser; ofre en berettiget 
opmærksomhed på problemer omkring indvandring, flygtninge og spørgsmål i 
forbindelse hermed, og de lande, der endnu ikke har ratificeret de relevante 
internationale instrumenter, bør tage skridt til at gøre det". 
På seminaret om minoriteter, som CSCE afholdt i Warszawa i maj 1993, og i de 
opgaver, der har været behandlet i et underudvalg vedrørende spredte minoriteter, 
ses det, at problemerne vedrørende sigøjnerne atter er til stede i fuldt omfang, og 
CSCE afholdt i 1994 i samarbejde med Europarådet et seminar om 
sigøjnersamfundenes situation. 
Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, OECD 
270. OECD lagde i 1993 sidste hånd på en rapport med titlen Evaluation of Gypsy 
Populations and of their movements in Central and Eastern Europe and in some 
OECD Countries, som hovedsagelig behandler problemer vedrørende indvandrere, 
asylansøgere, demografi og beskæftigelse. Dette dokument indeholder ingen 
forslag, og i øjeblikket ser det ikke ud til-, at der udarbejdes projekter på OECD's 
76 
initiativ. 
De Forenede Nationer, FN 
271. Det var i 1977, at sigøjnerne for første gang optrådte i FN's dokumenter. I 
Menneskerettighedskommissionenunder Det Økonomiske og Sociale Råd, opfordrer 
Underudvalget for Bekæmpelse af Diskriminatoriske Foranstaltninger og 
Beskyttelse af Minoriteter "i kraftige vendinger de lande, der har sigøjnere 
(Romani) inden for deres grænser, til at give disse mennesker samtlige de 
rettigheder, som resten af befolkningen nyder godt af - hvis de da ikke allerede har 
gjort det (resolution af 31. august 1977, dok. E/CN4/Sub2/399, s. 47). I august 
1991 henviste Underudvalget for Bekæmpelse af Diskriminatoriske 
Foranstaltninger og Beskyttelse af Minoriteter til sin 1977-resolution,og udfra den 
betragtning, at der findes forskellige hindringer for, at mennesker, der tilhører 
sigøjnersamfund "kan nyde godt af deres borgerlige, politiske, økonomiske, sociale 
og kulturelle rettigheder" og at "sådanne hindringer udgør en særlig diskrimination 
af dette samfund, som derved bliver særlig sårbart", og udfra den betragtning, at 
"udtryk for fordomme, diskrimination, intolerance og fremmedhad" rammer 
Romani-samfundet, henstiller underudvalget til Menneskerettighedskcmmissionen, 
at den vedtager det resolutionsudkast, der hermed forelægges (33. samling, 28. 
august 1991, 1991/21, Beskyttelse af minoriteterne). 
Endelig vedtog Menneskerettighedskommissionen på mødet den 4. marts 1992 
resolution 1992/65 med titlen "Beskyttelse af Romani-sigøjnerne". 
272. I marts 1979 anerkendte FN's Økonomiske og Sociale Råd, ECOSOC, Den 
Internationale Romani-Union som ikke-statslig organisation (NGO) til at 
repræsentere Romani-sigøjnerne. I marts 1993 opnår Den Internationale 
Romani-Union ny status, idet den flyttes fra Roster-kategorien til kategori II, 
hvilket giver den større vægt som samtalepartner. 
273. Romani-sigøjnernes problemer i de forskellige lande nævnes af 
Menneskerettighedskommissionens og underudvalgets særlige rapportører samt i 
de aktiviteter, der ledes af FN's særorganisationer som f.eks. Det Internationale 
Arbejdskontor, som løbende drøfter sigøjnernes situation. FN's 
Flygtningehøjkommissariat(HCR) udsendte i 1993 en beretning om situationen for 
sigøjnersamfundene i nogle af landene i Central- og Østeuropa. En række 
henstillinger henvender sig direkte til IICR: formålet er at sikre sigøjnerne visse 
former for beskyttelse mod de forfølgelser, de udsættes for, ligebehandling som 
asylansøgere, mere opmærksomhed fra især de humanitære NGO'er, information 
og observation fra de enkelte HCR-kontorer, således at man får udarbejdet de 
vurderings- og beredskabsværktøjer, der er nødvendige for at kunne forbedre 
situationen. 
274. UNESCO har ydet finansiel støtte til nogle enkeltstående projekter inden for 
forskning, uddannelse og publikationer, bl.a. vedrørende Romani-sproget (f.eks. 
seminaret om standardisering af sproget afholdt i april 1990 i Warszawa), samt 
77 
sommerskoler tilrettelagt al Den Internationale Romani Union (Beograd 1989, 
Wien 1990). I øjeblikket leder UNESCO i nogle al medlemsstaterne pilotprojekter 
om alfabetisering og skolegang, og et pilotprojekt på det kulturelle område er under 
overvejelse. 
275. UNICEF har med International Child Development Centre indledt en refleksion 
over sigøjnerbørns især uddannelsesmæssige situation i enkelte lande. En 
sammenlignende undersøgelse, et seminar og en udgivelse har fundet sted, 
efterfulgt af et grundigere evalueringsarbejde med optagelse af nogle af projekteræ 
i nettet, et arbejde der blev intensiveret i 1994. Også i denne forbindelse vil 
erfaringerne fra EF-projekterne direkte kunne gavne udviklingen af projekter i 
landene i Central- og Østeuropa, og omvendt vil aktiviteterne i disse egne af 
Europa være uhyre lærerige for landene i Vest. 
78 
Analyse og forslag 
276. I resolutionen af 22. maj 1989 om skolegang for børn af sigøjnere og andre 
ikke-bofaste personer, udbeder undervisningsminislrenesig i punkt 2.5 "en rapport 
om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsal ved denne resolution". Det 
drejer sig således om en beskrivelse af det, der er blevet sat i værk i henhold til 
resolutionen siden 1989 i en fire års periode. I de to tidligere kapitler: 
"Iværksættelse i medlemsstaterne" og "Iværksættelse på fællesskabsplan" har 
formålet været at opfylde ministrenes ønske. 
277. Det har imidlertid, som det fremgår af forordet, været hensigten, at denne rapport 
ikke blot skulle være en beskrivelse af det, der er gennemført i henhold til 
resolutionen. Den skulle også være en dynamisk status over de gennemførte 
aktioner, en fremadrettet oversigt over de retningslinjer, der tegner sig efter 
gennemgangen af aktiviteterne, en informerende oversigt for hver enkelt af 
partnerne, der giver den historiske baggrund og grundlaget for aktionerne og 
indplacerer de enkelte aktioner i en sammenhæng, og en teknisk oversigt, som 
beslutningstagerne og politikerne kan tage udgangspunkt i, når de skal forberede 
iværksættelsen af nye handlingsprogrammer på uddannelsesområdet. 
Status 
278. På uddannelsesområdet i almindelighed og for den tværkulturelle undervisning i 
særdeleshed er det vældig vanskeligt at opstille kriterier for succes og fiasko. Man 
bør derfor skabe observations værktøjer, hvormed der kan foretages fintmaskede, 
sammenlignende analyser, der er mere kvalitative end kvantitative. Derfor anføres 
her kun nogle hovedtendenser, som punktvis kan tjene som fundament for en 
evaluering. 
Deltagelse 
279. Gennemførelsen af de forskellige aktioner har været præget af 
• en aktiv medvirken fra de forskellige partnere, herunder navnlig de forskellige 
projekthold og sigøjnerorganisationerne 
• en positiv vurdering af aktionerne og den måde, hvorpå de gennemføres, bl.a. i de 
oversigter og henstillinger, der er lavet efter diverse møder (seminarer, 
konferencer, den 4. internationale sigøjnerkongres, hvis resolution var 
overordentlig positiv med hensyn til Det Europæiske Fællesskabs aktioner på 
uddannelsesområdet osv.). De få negative udsagn, der har været, er kommet fra 
personer eller projekthold, der følte, at de ikke var blevet inddraget nok i 
aktionerne. Det er en berettiget betragtning, men et uundgåeligt fænomen i en 
aktions opstartsperiode. 
79 
• en markant vilje til at udvikle aktiviteterne og gore et godt stykke arbejde. Her må 
det være på sin plads at gøre to bemærkninger: 
det gælder for alle aktioner, store som små, at de fleste projekthold har gjort et 
meget stort arbejde, og det til trods for, at den finansielle slotte, de fik, var meget 
beskeden 
appetitten på information, viden, dokumentation og opsøgning af partnerskabervar 
stor både hos projekthold og institutioner, der ønsker at skabe kontakter, slippe ud 
af isolationen og få at vide, hvad der sker andre steder. Samtidig deler man 
Kommissionens og ministeriernes indstilling, nemlig at man skal undgå 
overlapninger og hellere kæde aktionerne sammen eller udveksle ideer for at lære 
af hinanden. 
Bevidstgørelse 
280. At resolutionen kunne gennemføres så hurtigt, skyldes i meget høj grad den 
bevidstgørelse af de forskellige partnere (forvaltninger, sammenslutninger og 
pædagoghold), der dels er sikret gennem medvirken fra medlemsstaternes 
ministerier, som Kommissionen har inviteret til at deltage i ad hoc-gruppen, og 
dels gennem den omfattende udsendelse af informationer i alle medlemsstaterne. 
Gennemførelsen har således profiteret al en synliggørelse og en læsbarhed, der 
sjældent bringes så vidt selv i store programmer. 
281. Det har været positivt at kunne konstatere, at virkningerne har været betydelige. 
Det gælder ikke mindst den igangsættende virkning, som de nystartede aktioner har 
haft ved at mobilisere nye, dynamiske kræfter, og det fænomen, at aktionerne har 
knyttet meget forskellige partnere sammen. 
Forvaltning 
282. Det samlede budget (i ecu) for resolutionens gennemførelse således ud: 
• 1991-budgettet 700.000 
• 1992-budgettet 700.000 
• 1993-budgettet 1.000.000 
• 1994-budgettet 1.200.000 
Alle de aktioner, der beskrives i kapitlet om iværksættelse på fællesskabsplan (inkl. 
pilotprojekterne)er finansieretover denne budgetkonto. Denne oplysning er vigtig 
ved evalueringen, fordi den bidrager til en bedre måling af aktionernes "udbytte" 
i en cost/benefit-analyse. Det er betegnende, at hvis man medregner samtlige 
aktioner i løbet af de fire år inkl. alle projekter, får man en gennemsnitlig pris pr. 
projekt på mellem 12.000 og 15.000 ecu. 
283. Denne betragtning må ikke stå alene, men skal suppleres med følgende oplysning: 
De mange projekter, der blev startet i 1991-1994 er på ingen måde ensbetydende 
med, at aktionerne er spredt for alle vinde. Tværtimod indgår hver eneste aktion 
80 
logisk og organiseret i en overordnet sammenhæng. De valgte arbejdsprincipper, 
der står beskrevet i et af rapportens første kapitler og er udmøntet i en strategi, der 
omtales senere, har gjort det muligt at knytte et stort antal partnere sammen i en 
helhedsstruktur. 
Situationen 
284. Hvor udmærkede og hensigtsmæssige aktionerne end måtte være, så slår de langt 
fra til. Sigøjnersamfundenes situation er vanskelig og ofte ligefrem dramatisk. Der 
skal derfor tages hensyn til de grundelementer, der er bestemmende både for 
familiernes samlede situation og for sigøjnerbørnenes skolesituation. Man bør 
konstant have dem i tankerne ved evalueringen af en aktivitet, når dens fremskridt 
og begrænsninger skal måles, og når man kvantitativt og kvalitativt skal fastsætte 
de midler, der skal bruges til at kompensere for negative virkninger i en situation, 
der i mange henseender er ved at forværres (job, bolig, udelukkelse osv.). 
Konklusionerne fra møder, høringer, seminarer osv. er både talrige og 
sammenfaldende, hvad situationsanalysen angår. De er endvidere en bekræftelse 
af analyserne i Kommissionens rapport Skolegang for børn af sigøjnere og andre 
ikke-bofaste personer og stemmer overens med analyser foretaget af Den 
Europæiske Arbejdsgruppe om Skolegang for Sigøjnere og Andre Ikke-Bofaste 
Personer, der begge har været nævnt tidligere. Vi vil her blot omtale to af disse 
møder og konklusionerne herfra. 
285. For at få bedre kendskab til situationen i Europa inviterede Kommissionen 
(Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale 
Anliggender) i maj 1991 sigøjnerrepræsentanter og -eksperter til en høring, hvor 
delegationer fra 14 forskellige lande fik lejlighed til at udtale sig. Hvad 
uddannelsen angår, var konklusionerne følgende: 
• "skoleforholdeneer generelt vanskelige. Skolen har længe ignoreret sigøjnerne. 
Europa-Kommissionens undersøgelser siden 1984 på dette område omfatter en 
mængde udsagn om og analyser af dette problem. Resultatet af disse vilkår er 
velkendte: analfabetismen er stadig meget høj, undertiden op til 90% af den 
voksne befolkning 
• utilstrækkelig skoleforberedelse 
• for lidt hensyn til sproget 
• udelukkelse eller adskillelse har stadig deres tag i klasserne 
• mange børn er ikke indmeldt i skolen, og når de er indmeldt, er de ofte 
fraværende". 
286. I september 1991 blev der i Ostia (Italien) afholdt et internationalt møde arrangeret 
af Centro Studi Zingari i samarbejde med Den Internationale Romani-Union og 
med støtte fra Kommissionen. Konklusionerne vedrørende skolegangen var 
81 
følgende: 
"Arbejdsgruppen vedrørende Skolegang må konstatere, at Romani-børnenes 
skolesituation stadig er vanskelig overalt (...). 
Generelt bør det endnu en gang understreges, at: 
1) vi befinderos i en nødsituation,og vi hurtigt gøre en indsats for at forbedre 
skolevilkårene på alle niveauer 
2) Romani-sigøjnernes sprog, historie og kultur er ikke i tilstrækkelig grad 
tilgodeset i skolen 
3) vanskeligheder på grund af den sociale og økonomiske situation hindrer 
mange familier i at give deres børn en rimelig skolegang 
4) forudfattede meninger og fordomme har negativ virkning på adfærden hos 
politisk og administrativt ansvarlige, undervisere, elevernes forældre, de 
øvrige elever, og udelukkelsen er stadig en vigtig komponent i den situation, 
der hæmmer Romani-børnenes adgang til skolen 
5) store folkevandringer flytter sigøjnerfamilier fra landene i Central- og 
Østeuropa mod Vesteuropa. Det bør styrke bånd og fælles aktioner mellem 
Øst og Vest, så børnenes optagelse i skolen kan ske på ordentlige vilkår 
Gruppens henstillinger er i tråd med (...) de tolv EF-medlemsstaters 
undervisningsministres resolution af 22. maj 1989. Denne resolution, hvis 
betydning blev rost af Den Internationale Romani-Union ved den 4. 
verdenskongres for sigøjnere (Warszawa, april 1990), skal gennemføres af 
de forskellige regeringer i Det Europæiske Fællesskab, og andre lande 
opfordres til at lade sig inspirere af den til at træffe tilsvarende 
foranstaltninger. 
I øvrigt agter Europarådet at intensivere sine aktioner til fordel for et 
europæisk samarbejde og udveksling af erfaringer landene imellem. (...) Det 
Europæiske Fællesskabs programmer til fordel for Østlandene vil ligeledes 
fremme dette arbejde ved specifikt at omtale Romani-sigøjnerne blandt de 
højst prioriterede grupper". 
287. Rapporter fra lokale eller regionale forvaltninger, fra enkelte skoler, fra 
sigøjnersammenslutningerog diverse andre foreninger understreger ligeledes - og 
det er blot et tegn blandt så mange andre på opgavens omfang - hvor mange 
procent, der ikke har gået i skole, med et egnsgennemsnit, der undertiden er på 
over 50% og et mere lokalt gennemsnit på helt op over 90% (data offentliggjort af 
en regional forvaltning). Andre rapporter understreger nødvendigheden af en 
fleksibel udvikling af de påtænkte midler. F.eks. råder man et sted i de to 
vintermåneder kun over én skolebus med 30 pladser til at transportere 160 børn. 
Atter andre rapporter og en lang række offentliggjorte vidneudsagn fremhæver 
82 
udelukkelsen som del hrnoiuen, sigøjnerbørn olie uds.elles lor 
288. 1 denne forbindelse (intensivering af bestræbelserne) må man understrege, al det 
er nødvendigt for forvaltningerne i de fleste medlemsstater at afsætte de fornødne 
ressourcer til bedre at kunne takle de forskelligartede situationer og de 
igangværende aktiviteter på det område, de har ansvaret for. De bør gøre dette for 
at få større viden til bedre evaluering og for at sikre en bedre koordination på basis 
af det eksisterende, undgå overlapning af sonderende aktiviteter og endelig for at 
drage fordel af resultaterne fra de aktioner, der har størst udsigt til succes. 
289. Det bør desuden understreges, hvor vigtigt det er at anvende harmoniserings­
princippet, dvs. hensyn til og inddragelse af samtlige partnere. Forskellige 
sammenslutninger (sigøjnerorganisationer, underviserhold eller -foreninger m.v.), 
der er fast etableret i området, og som dermed i stand til at fremlægge lokale 
detaljer, giver i deres analyser og forslag fuldt kompetente svar om den faktiske 
situation og kan gennemføre en uddannelsespolitik på gode betingelser. 
Engagement 
290. Analyser og anmodninger fra sigøjnersammenslutninger, familiernes oplevelse al 
situationen, undersøgelser gennemført i de seneste år og deraf affødte 
publikationer, projektholdenes erfaringer og mange andre kendsgerninger og 
vidneudsagn understreger samstemmende, at det er urealistisk at anskue en del af 
situationen i sigøjnersamfundene (f.eks. skolegang, sundhed, økonomi eller bolig) 
isoleret, og at del er nødvendigt at medtage samtlige data og parametre, der er 
bestemmende for situationen, hvis man vil forbedre den og sikre fremgang på alle 
områder. 
291. De internationale organisationers plan har sat en bevægelse i gang, hvis 
udgangspunkt er beskrevet i forrige kapitel. Der tegner sig et samlet overblik for 
de seneste år, der viser, at organisationerne har reageret positivt på opfordringerne 
i dokumenter fra deres egne parlamentariske organer eller andre instanser. 
Dokumenterne er stærkt domineret af uddannelsesproblematikken og prioriterer 
næsten udelukkende skoleproblemerne. De er da også meget vigtige, men det er 
ikke tilstrækkeligt. Det er derfor interessant at notere sig, at der nu tegner sig en 
omfattende bevægelse, der har været i gang siden begyndelsen af halvfemserne. 
Den er præget af en tredelt plan, der vil gøre det muligt at tage spørgsmålene op 
til behandling i en global sammenhæng: 
• en intensivering af overvejelserne og af viljen til at se dem resultere i konkrete 
handlinger, forstået således at der, hvor bevægelsen er i gang, har den en 
tendens til at udvikles og konsolideres, og der, hvor der er ved at komme gang 
i det hele, kan man mærke impulserne 
• en diversificering af sektorerne, forstået således at selv om uddannelsen 
prioriteres højest, rettes bestræbelserne nu også mere mod områder som 
modtagelsen i de lokalsamfundet, sociale spørgsmål, juridiske spørgsmål, 
folkevandringer m.v. 
83 
• en harmonisering mellem aktørerne, forstået således at flere og flere 
sigøjnerorganisationerbetragtes som partnere af de internationale organisationer 
og derfor også bør tage udgangspunkt i sigøjnernes dynamik, når 
samrådsprocesserne udvikles. Der skal også indføres harmonisering og 
samarbejde mellem internationale institutioner, der hver især har en individuel 
profil og el individuelt sigte. 
292. (iriber man spørgsmålene således an, burde det blive nemmere at formulere dem 
klart og besvare dem bedre. Uddannelsessektoren har i den sidste halve snes år 
udviklet en avant garde-aktivitet, der i EU-sammenhænger iværksat på initiativ af 
Task Force for Menneskelige Ressourcer, Uddannelse og Ungdomsanliggender,der 
nu er blevet til Generaldirektorat XXII, Uddannelse, Erhvervsuddannelse og 
Ungdomsanliggender. Nogle af de anvendte retningslinjer begynder at bevise deres 
værd, og de kunne med fordel anvendes i andre sektorer. Skolespørgsmål indgår 
i en større sammenhæng, og det synes grundlæggende med en indbyrdes 
sammenkobling af mange af den seneste periodes begivenheder. Denne metode 
viser desuden, at aktiviteterne ikke er isolerede tiltag uden fremtid. De indgår i en 
dynamisk proces, hvis man da formår at kæde dem sammen med det, der foregår 
andetsteds. 
En strategi 
293. Lige fra begyndelsen af disse bestræbelser har forslag og ydelser til resolutionens 
gennemførelse indgået i et organiseret hele. De har ikke været udtænkt som 
isolerede aktioner, men altid som en del af en helhedsstruktur med mulighed for 
fremgang i overvejelse, erfaring og viden. Kommissionen har opfyldt sin mission, 
som består i at sætte gang i EF-aktionerne, lægge dem til rette og overvåge dem, 
koordinere dem og udbrede resultaterne. 
294. Den samlede organisation af aktionerne hviler på en metode, som ved at leve op 
til kravene i en vanskelig sammenhæng har gjort det muligt: 
• at arbejde umiddelbart og effektivt med begrænsede midler, 
• at sikre en gradvis og fleksibel iværksættelse af aktionerne og følge den 
prioritering, som de enkelte partnere har ønsket, 
• at tage hensyn til de eksisterende forhold og tilføre det en EF-merværdi, 
• at supplere lokale regionale, nationale og EF-aktiviteter med forskellige 
initiativer og finansieringer og samordne dem med de prioriterede områder, 
• alt dette i et system, der skaber sammenhæng mellem de fleste af aktionerne. 
295. Med hensyn til de principper, der ligger bag gennemførelsen af resolutionen, består 
de hovedsagelig i: 
84 
• en bred distribution af information og dokumentation med positive og 
komplementære virkninger, f.eks.: 
udvikling af direkte relationer mellem de involverede 
etablering al net, der senere skal udvikle sig 
hvert projekthold får mulighed for at foreslå el projekt eller tilslutte sig et 
eller flere eksisterende, hvis det har vilje og kapacitet til det. 
På et så følsomt og vanskeligt område, der er fyldt med ofte selvmodsigende 
følelser, vil adgangen til information føre til harmonisering, og harmoniseringen 
til et konstruktivt partnerskab. 
• en arbejdsrumme med variabel geometri er det andet arbejdsprincip. 1 
resolutionen hedder det, at "Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i 
Rådet, bestræber sig på at fremme en række foranstaltninger (der har til formål 
at) udvikle en global og strukturel strategi". Det er derfor væsentligt at opstille 
en arbejdsramme med variabel geometri, således at de igangværende aktioner 
og andre, der forventes foreslået, både kan indgå i denne ramme og i en 
indbyrdes komplementaritet og sammenkobling. 
• en diversificering af de foreslåede aktioner med f.eks. uddannelse, opsøgende 
aktioner, udgivelser, møder, udveksling m.v. og en sådan fordeling af støtten, 
at mange projekthold kan få del i den, men uden at der bliver tale om for stor 
spredning, hvilket kræver en samlet styring af aktiviteterne. 
296. Da man hele tiden har anvendt den samme logik i præsentationen af aktiviteterne, 
har man på ganske kort tid gennem information kunne sikre aktiviteterne både en 
synlighed og en læsbarhed, der er højt værdsat af de enkelte partnere. Endelig 
begynder de fremskridt, der er gjort, efterhånden at blive til inspiration i andre 
sektorer. 
Fremtidsudsigter 
297. Med hensyn til indholdet er det både relevant og nødvendigt at understrege, at hele 
rapporten Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer fra 1986 
stådiger lige aktuel - ikke mindst dens 100 konklusioner og henstillinger baseret 
på en omfattende undersøgelse og mange møder og samråd. Rapporten dannede 
grundlag for Rådets arbejde og for resolutionen fra 1989. Nogle af punkterne er 
gennemført nationalt og på fællesskabsplan i henhold til 1986-strategien, og andre 
punkter skulle kunne gennemføres i nær fremtid. 
298. Med hensyn til prioriteringen har undersøgelser, samråd, aftaler, seminarer og 
konferencer siden først i firserne haft overensstemmende konklusioner, og man har 
defineret de mest akutte behov på samme måde. Selv på de møder der afholdes i 
dag, når der ikke er klart definerede problemstillinger på dagsorden, vender man 
stadig tilbage til de samme akutte behov og konklusioner. Det giver anledning til 
følgende to bemærkninger: 
85 
• for det første er det en bekræftelse af prioriteringerne fra for mange år siden 
• for det andet betyder det, at der endnu ingen løsning er kommet på disse 
prioriteringer og akutte behov. 
Heraf følger to betragtninger af praktisk art: 
• 
• Nu gælder det virkelig om at lade overvejelserne gå i dybden med veldefinerede 
temaer 
det er uomgængeligt nødvendigt, at aktioner til afhjælpning af de akutte behov 
og prioriteringer fra de sidste mange år nu sættes i gang eller intensiveres. 
299. Med hensyn til retningslinjerne for arbejdet er der foreslået et sæt principper, 
ifølge hvilke strategien opdeles i komponenter efter de forskellige samfunds 
dynamik og de forskellige politiske, kulturelle og økonomiske parametre, som man 
må tage hensyn til. Her kan vi henvise til de syv principper, der opstilles i 
Europarådets sammenfattende dokument Roma, Tsiganes, Voyageurs: 
smidighed og mangeartethed 
præcision og klarhed 
intern dynamik som udgangspunkt 
harmonisering 
• koordination 
• undersøgelse og overvejelse 
• information og dokumentation. 
300. Prioriteringerne ligger således klar, strategien for aktionernes gennemførelse 
begynder at bære frugt, arbejdsredskaberne er finjusteret og har vist sig at være 
pålidelige, og aktioner har givet konkrete resultater. Den kortsigtede plan på fire 
budgetår er nu afsluttet, og man har trods begrænsede og usikre midler kunnet 
starte et program op. Nu skal dette program konsolideres, dvs. man efter en positiv 
evaluering fra de enkelte partnere skifter fra et stadium, man nærmest må betegne 
som eksperimenterende, til et stadium med større udbredelse. Det lader faktisk til, 
at selv de største anstrengelser både nationaltog på fællesskabsplan ofte har været 
for isolerede. Med andre ord har det de fleste steder været sådan, at antallet af børn 
i de igangværende projekter har været meget lille i forhold til det antal børn, der 
udgør målgruppen. Vi står dermed på tærsklen til en ny arbejdsperiode, hvor del 
bliver muligt for aktioner med en konsolideret dynamik at udvikle sig både i 
bredden og i dybden. 
301. Når aktionerne intensiveres, skal det imidlertid ske organiseret. Man må huske, at 
et program tilrettelagt af en gruppe lande har og fortsat skal bevare en originalitet, 
som et nationalt program ikke har. Incitamentet fra Fællesskabet kan ikke erstatte 
handling på nationalt plan. Det skal være igangsættende og motivere til et 
samarbejde, hvor midlerne er forskellige, men komplementære, og stadig ret 
begrænsede. Nogle af de fundamentale ideer kan netop i forbindelse med denne 
rapport bidrage til anvisning af nogle hovedarbejdsområder. 
86 
Innovationsj'remme 
302. Den dynamik, skal være præget af originalitet og udforskning. Den har flere 
fordele: 
1 • man kan forhindre overlapning al andre EU programmer og andre især 
nationale initiativer 
2 • man kan drage nytte af aktiviteterne til fordel for sigøjnersamfundene. Det 
understreges, at overvejelserne og aktionerne kan blive banebrydende, vise vejen 
og være inspirationskilde både for andre samfund og for mere generelle aktioner 
(f.eks. tværkulturel undervisning). Denne idé blev præsenteret som en 
arbejdshypotese i begyndelsen af firserne. I dag har den vist sig at holde stik i 
mange tilfælde. Det er overordentlig vigtigt, at programmet fortsat kan være et 
eksempel til efterfølgelse, at det skaber anerkendelse og respekt om de berørte 
samfund, og at det netop i kraft af sin forbilledlighed kan inspirere til nye 
initiativer, skabe nye ideer og dermed yde et vigtigt bidrag til overvejelserne om 
samfundene i almindelighed og minoriteterne i særdeleshed 
3 • Opfordring til at udvikle miniprojekter. Når situationer og ønsker er forskellige, 
skal man kunne skabe en hel mosaik af miniplaner og miniprojekter - et særdeles 
relevant perspektiv for udviklingen i Fællesskabet. 
4 • man inddrager direkte opsøgende aktioner. Uden at være anvendt forskning må 
den opsøgende aktion siges at indeholde en tilpasningsproces. At gennemføre en 
opsøgende aktion er at evaluere for udviklingen skyld. Innovation forudsætter 
forskning, og forskningen bliver fremmet, hvis man fremmer innovationen. I den 
kontekst, som denne rapport vedrører, foreslås det at forstærke universiteternes og 
forskningsinstitutternes medvirken og at inddrage de universitetsfolk og forskere, 
der fra Dublin til Bukarest og fra Granada til Moskva beskæftiger sig med dette 
område og medvirker aktivt i aktionerne. 
Netlogik 
303. Medlemsstaternes pilotprojekter har fra starten handlet om fem hovedområder, 
nemlig mellemskole- og gymnasieundervisningen, overgangen fra skole til 
arbejdsliv, fjernundervisning, undervisningsmateriale,uddannelse og beskæftigelse 
af sigøjnere som kontaktformidlere. De fem temasæt er hver især blevet drøftet på 
møder, hvor projektholdene har kunnet udveksle synspunkter m.v., og hvor 
båndene mellem personer, som har arbejdet med det samme temasæt i forskellige 
medlemsstater, er blevet stærkere. Efter at arbejdet i en periode er foregået på et 
geografisk begrænset område og derpå udstrakt til hele landet, skal projektholdene 
nu arbejde i net på EU-plan. På dette trin af udviklingen bør der fremsættes nogle 
betragtningerom fremtiden. Det bliver fremover væsentligt at skabe mulighed for 
følgende: 
1 • sammenkobling og intensive udvekslinger mellem projekter på samme net, som 
87 
lår støtte fra Kommissionen. Disse projekter skal pa Eli-plan udgøre en 
sammenhængende helhed omkring en klart defineret problematik 
2 • sammenkobling og udveksling / den enkelte medlemsstat med forskellige 
projektinitiativeromkringdet samme tema. Det er med andre ord vigtigt, at nettene 
konstant er smidige og åbne over for lignende erfaringer og aktiviteter en sådan 
åbenhed øger antallet af partnere og forstærker deres engagement, giver bedre 
afstemte aktioner, holder arbejdet åbent for nye ideer osv. Det er i enhver 
henseende vigtigt med flest mulige deltagere og at udvide deltagerkredsen, hvis 
pilotprojekterne skal kunne trække på et så stort underlag, at de opnår tilstrækkelig 
gyldighed og legitimitet, og hvis de skal leve op til deres ry som pilotprojekter og 
give næring til andre overvejelser og aktiviteter. 
304. I denne forbindelse bliver det nødvendigt at styrke de arbejdsmetoder, der er ved 
at tegne sig for nogle af nettene, dvs.: 
1 • at der i hele Fællesskabet bør ydes finansiel støtte til holdgrupperinger inden for 
de enkelte net, således at man opnår en smidig arbejdsform på fællesskabsplan. 
Dette forslag ligger helt på linje med det nye handlingsprogram på 
uddannelsesområdet, SOCRATES-programmet, der er baseret på denne 
arbejdsform. 
2 • at der på fællesskabsplan ydes teknisk bistand til de hold, der udgør nettene. De 
redskaber, der er blevet konsolideret på EU-plan i løbet af de fire års 
gennemførelse af resolutionen (databaser, nyhedsbrevet, udarbejdelse af en 
materialesamling osv.), vil kunne tilføre den nødvendige logistiske støtte. Det er 
også her i overensstemmelse med dynamikken i SOCRATES-programmet. 
3 • at medlemmerne i de enkelte net skal kunne deltage i informationsmøder og 
kurser i styring af deres projekt, et europæisk nets opbygning og funktion, den 
overordnede sammenhæng, som deres arbejde indgår i, med henblik på at undgå 
overlapning og få ideer fra andre projekter, udvikling af en temadatabase m.v. 
4 • at man / de medlemsstater, hvor et pilotprojekt behandler et tema, informerer 
landsdækkende om det og opfordrer andre projekthold med samme virkefelt til at 
deltage på vilkår, der kan være vidt forskellige (informationscirkulærer, 
dataindsamling i forbindelse med en undersøgelse, regions- eller landsmøder 
o.m.a.) 
5 • at der på fællesskabsplan fortsat afholdes møder for at gøre status og fremme 
udvekslingen af oplysninger og dokumenter og dermed sikre sammenhæng og 
fremgang i projekterne. Disse møder har en uddannelses- og udvekslingsfunktion 
og i stigende grad en evalueringsfunktion, men de motiverer også parterne til at 
udvikle den bærende dynamik og er i høj grad medvirkende til, at etablere og 
konsolidere net med udgangspunkt i kontakter mellem deltagerne. 
6 • at de forskellige arbejds- og undersøgelsesgrupper, der er blevet oprettet på 
fællesskabsplan, skal deltage aktivt i netsamarbejdet. At optræde som 
88 
ekspertgrupper indgår i den rolle, de fik tildelt ved oprettelsen. De danner selv net 
på de områder, som de beskæftiger sig med (historie, lingvistik, pædagogik, 
kullui) og udformer konkrete projekter: Del er f.eks. dem, der har ansvaret loi 
fremstillingen af den før omtalte materialesamling, der udsendes på europæisk 
plan. Det er vigtigt, at deres ekspertviden også udnyttes i forbindelse med andre 
aktiviteter. 
305. De tidligere beskrevne arbejdsområder skal hvile på instanser, der kan sikre de 
væsentlige funktioner (koordination, aktivering osv.), som er beskrevet både i 
denne og i andre rapporter. I et af resolutionens punkter opfordres medlemsstaterne 
til "om nødvendigt at udpege en eller flere statslige myndigheder, der skal have 
ansvaret for skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer i de 
stater, der har et stort antal sigøjnere og andre ikke-bofaste personer; denne 
myndighed/disse myndigheder skal bidrage til at samordne de nødvendige 
foranstaltninger, herunder i givet fald uddannelse af lærere, tilvejebringelse af 
dokumentation og udarbejdelse af undervisningsmateriale". 
306. Sådanne instanser findes allerede flere steder, og hvis xle kan påtage sig denne 
rolle, vil det naturligvis begrænse de infrastrukturomkostninger og 
usikkerhedsmomenter, der er forbundet med enhver etablering. Der vil oven i 
købet ligge en slags kvalitetssikring i det forudgående udviklingsarbejde og 
erfaringsgrundlag. Påtager de sig denne rolle, vil det desuden betyde et væsentligt 
bidrag til etablering af de nationale kontorer, som defineret i SOCRATES-
programmet. I kraft af deres tekniske og videnskabelige kompetence, vil sådanne 
erfarne instanser således kunne yde en betydelig støtte til de nationale kontorer, der 
skal gennemføre og forvalte SOCRATES-programmet. 
307. Dette forslag blev første gang formuleret i henstillingerne i 1986-rapporten. Det 
blev gentaget i undervisningsministrenes resolution, og de seneste års aktiviteter 
har blot bekræftet, at forslaget velbegrundet. 
308. De europæiske lande har for øjeblikket økonomiske problemer. Derfor bør der gås 
rationelt og økonomisk til værks, når disse strukturer skal etableres. Ifølge den 
fastlagte tankegang vil det i en række tilfælde blot betyde en omstrukturering af 
anvendelsen af de eksisterende midler omkring en relæinstans (kontaktcentre, 
information, dokumentation, ekspertviden ...). Ifølge tankegangen i ministrenes 
resolution kan man, hvis der i de fleste lande bør være mindst én relæinstans på 
landsplan, meget vel forestille sig, at man i lande med regionale 
forvaltningssystemer (England, Skotland, Nordirland og Wales i Det Forenede 
Kongerige eller Andalusien, Katalonien, Valencia, Baskerlandet osv. i Spanien) i 
samråd med Undervisningsministeriet kunne udpege flere relæinstanser. Lad os 
gentage, at der mange steder i Europa allerede findes erfarne projekthold med 
relæprofil. Det er nok at bekræfte, at de påtager sig denne rolle og at tilbyde dem 
muligheder for uddannelse, teknisk bistand og koordination. 
309. I første afsnit af denne rapport påviste det vigtige og legitime i Unionens indsats 
til fordel for sigøjnersamfundene. Resolutionen gennemføres dels gennem aktioner 
med ægte fællesskabsprofil (nyhedsbrevet, den europæiske materialesamling. 
89 
databaserne, de europæiske arbejdsgrupper m.m), dels gennem de aktioner, der 
starter på nationalt initiativ, men senere knyttes sammen på EU-plan 
(pilotprojekter, lokalholdenes projekter, udveksling af erfaringer m.m.). 
Fremgangsmåden har vist sig at være velfungerende og følge nærhedsprincippet. 
Nu, hvor aktionerne bliver flere og stærkere, vil konsolideringen af 
relæinstanserne, der indgår i de nye uddannelsesprogrammer (først og fremmest 
SOCRATES) forbedre arbejdets kvalitet, samtidig med at nærhedsprincippet og 
pluralitetsprincippet overholdes. 
En sammenkoblet helhed 
310. Resumeret lidt skematisk tager forslagene sigte på at udbygge de aktioner, der 
anses for at være gode og lade dem indgå i et samspil, så de kan styrke hinanden, 
så man undgår overlapninger, og så den opbyggede helhed får mening og bliver 
synlig: 
• arbejdet struktureres omkring de pilotprojekter, som medlemsstaterne har 
foreslået i form af solide, men åbne og fleksible tematiske net, 
• aktiviteten intensiveres i de arbejds- og undersøgelsesgrupper, der beskæftiger 
sig med tværkulturel uddannelse (områderne historie, sprog, kultur, pædagogik 
osv.), og disse grupper opfordres til at komme med et kvalificeret input til 
pilotprojekterne, 
• alle dem, der deltager i aktionerne, og alle partnerne og de interesserede 
personer skal have adgang til regelmæssig information og til arbejdsredskaber som 
databaser og publikationer. 
311. Af mange årsager kan overvejelser og aktiviteter ikke behandles hver for sig. 
Skolegang for rejsebørn er en del af skolegangen for alle børn. Derfor bør 
bestræbelserne for bedre betingelser komme alle børn til gode. Selve det 
tværkulturelle princip forudsætter denne åbenhed over for mangfoldighed. Og lad 
os endnu engang fremføre, at al tale om en tværkulturel undervisning er uden 
mening, med mindre den indgår i en bredere, overordnet, tværkulturel politik. Og 
lad os understrege, at de udsigter for fremtiden, vi fremfører her, hverken får fuld 
mening eller fuld virkning, med mindre de indgår i en bredere helhed, hvor forslag 
og aktioner sammenkobles med forslag og aktioner inden for nærliggende områder, 
som led i komplementære programmer og på andre institutioner. 
Undervisning til alle 
312. Da Europa-Parlamentet fra 1991 gav budgetmæssig mulighed for at gennemføre 
undervisningsministrenes resolution, var formålet en tværkulturel uddannelse og 
bedre skolegang for tre forskellige grupper: indvandrerbørn, børn af sigøjnere og 
andre ikke-bofaste personer og børn hvis forældre, der på grund af deres erhverv 
ikke er bofaste. Det er klart, at disse grupper er anderledes i kraft af deres historie, 
den måde de behandles på, de regler der gælder for visse aspekter af deres 
90 
tilværelse, deres kultur og sprog, bclolkiiingsstorrdsc og mobilitet saml den detal 
følgende geografiske spredning og specielle forhold til skolen. Del er endvidere 
klart, at når man ønsker at tilpasse skoleforholdene på en måde, så åbenheden over 
for mangfoldigheden bevares, kan pilotprojekter i nogle tilfælde for en gruppe give 
inspiration og tilføre en af de øvrige grupper meget nyttige ideer. Som eksempel 
kan anføres indlæring af skolens sprog som andet sprog, en problematik, der er 
fælles for en del af indvandrerbørnene og en del af sigøjnerbørnene. Eller den 
nærmere udformning af det pædagogiske tilsyn kan være fælles for børn, hvis 
forældre på grund af deres erhverv ikke er bofaste, og for sigøjnerbørn, hvis 
forældre lever som nomader. Kommissionen har i forbindelse med resolutionens 
iværksættelse været opmærksom på disse sammenfald, og nu, hvor man med 
projekterne har indhøstet en vis erfaring, skulle udvekslingen mellem holdene på 
forskellige områder gerne tage fart. 
313. Europa-Parlamentet har siden 1982 år for år givet større og større bevillinger til 
aktiviteter for regionalsprog og "de mindst udbredte sprog". Aktiviteterne er 
efterhånden vokset i omfang. Det ville være ønskeligt, om sigøjnernes sprog nu 
kunne blive omfattet af udviklingen af aktioner til fordel for "de mindst udbredte 
sprog", og at der blev opstillet et struktureret arbejdsprogram, bl.a. gennem et 
samarbejde mellem Forskningsgruppen for Romani-lingvistik og partnerinstanserre 
i Kommissionen, om tilrettelæggelsenaf arbejdet med regional- og minoritetssprog, 
som det sker på Det Europæiske Kontor for de Mindst Udbredte Sprog og i 
A/m-ø tor-nettet. 
314. Siden 1987 har åben undervisning og fjernundervisning været genstand for stor 
bevågenhed fra Kommissionens side, og den har udsendt adskillige dokumenter om 
emnet. I 1986-rapporten anbefaledes fjernundervisning i forbindelse med 
sigøjnerbørns skolegang. Disse henstillinger blev indføjet i ministrenes resolution, 
og emnet har siden være behandlet på adskillige møder. Desuden har forskellige 
partnere valgt fjernundervisning som prioriteret arbejdsområde for sigøjnerbørn, 
og fjernundervisninger emnet for et af pilotprojektnettene. I EU-traktatens artikel 
126 understreges fjernundervisningens betydning, og både igangværende 
uddannelsesprogrammer og de, der er i støbeskeen hos Unionens instanser, giver 
fjernundervisningen en fremtrædende placering. 
Med de aktuelle kommunikations- og informationsteknikker og -metoder kan man 
nemlig udvikle nye former for fjernundervisning og fjernstøtte samt praktisere 
pædagogisk tilsyn med isolerede eller spredte elever. Disse muligheder, der er 
nyttige og kan anvendes på hele skoleungdommen og på alle andre aldersklasser, 
hvor man modtager undervisning, er oplagt interessante også for sigøjnerbørns 
skolegang. Man skal altså opstille disse metoder og informere om, hvorledes de 
kan gavne rejsebørns skolegang, og hvorledes systemet kan udbredes i alles 
interesse. I denne sammenhæng må arbejdet med rejsebørns skolegang kunne 
støttes under Kommissionens programmer på området. 
315. Inden for undervisning af rejsebørn bliver omfanget af Europarådets aktiviteter 
større og større, og de er i stigende grad sammenkoblet med EU's aktioner. 
Sammenkoblingen sker navnlig gennem Sigøjnerforskningscentretved universitetet 
91 
i Pans, der soin ekstern struktur er fælles for de lo institutioner. Såfremt der 
opretholdes en streng koordination, har samordningen al de to institutioners 
aktiviteterel meget stort aktionspotentialepå europæisk plan. Vi må faktisk hævde, 
at disse aktiviteter på europæisk plan nødvendigvis vil række ud over Unionens 
medlemsstater. Rådets og ministrenes resolution, Europa-Parlamentet og en lang 
række konkrete anmodninger fra talrige partnere kræver en indsats for hele 
Europa. Hverken information, ekspertise eller udveksling af synspunkter og 
erfaringer har længere nogen grænser, og slet ikke i et tværnationalt samfund på 
7-8 millioner mennesker i Europa, hvoraf mere end halvdelen er børn i den 
skolepligtige alder. 
Disse betragtninger kan overføres på de tidligere nævnte UNESCO- og 
UNICEF-aktiviteter samt på nærliggende aktiviteter på det kulturelle område -
f.eks. Europarådets forundersøgelse til projektet Itinéraire culturel européen 
tsigane (Sigøjnernes kulturelle vej i Europa). 
Fælles programmer 
316. Nogle af de programmer, der er i gang i EU-medlemsstaterne, og nogle af dem, 
der er foreslået til fordel for landene i Central- og Østeuropa, har allerede gjort det 
muligt at indlede aktioner til fordel for sigøjnersamfundene. Også andre 
programmer vil kunne betyde støtte for væsentlige aktiviteter for sigøjnerne. 
Derfor må man være særlig opmærksom på disse programmer og på 
sammenkoblingen med såvel strukturfondene som Den Europæiske Socialfond og 
nogle af deres store, overordnede målsætninger bør omfattes med en særlig 
opmærksomhed. I denne forbindelse skal nævnes "EF-handlingsprogram for 
økonomisk og social integration af de dårligst stillede befolkningsgrupper" (bedre 
kendt under navnet Fattigdomsprogrammet) samt de deraf afledte programmer: 
ECOS/OUVERTURE, TEMPUS, IRIS (undervisningaf kvinder), HORIZONo.m.à. 
Mange af disse underprogrammer kan blive et direkte supplement til 
undervisningsaktiviteter under resolutionens gennemførelse. F.eks. har nogle 
projekthold, der udvikler kurser for kontakt formidlere, modtaget støtte fra 
programmet HORIZON. Disse kontaktformidlere er ikke direkte bestemt for 
skolearbejdet, men både deres uddannelse og beskæftigelse berører den 
problematik, man behandler i det overordnede net, hvor man samler 
pilotprojekterne om uddannelse og beskæftigelse af sigøjnere som 
kontaktformidlere, der arbejder i skolesammenhæng. Dette net modtager støtte 
inden for rammerne af den tværkulturelle undervisning. 
Andre storprogrammer kan få betydning for sigøjnersamfundene. F.eks. åbner 
EU's rammeprogram for forskning og udvikling mulighed for at få finansieret 
forskning i uddannelse og erhvervsuddannelse, og det har åbnet et 
forskningsområde inden for social integration og social udelukkelse (den sociale 
udelukkelses former og processer, årsager og problemer ved indvandring), og der 
arbejdes ihærdigt med informationsudvekslingom udelukkelsens former og årsager 
og om, hvad man kan gøre ved den. 
Det er vigtigt at skabe synergi og sørge for, at aktionerne til fordel for 
92 
sigojneisainlundenelår en tværgående dimension. Også her bør der ses direkte p;j 
den komplementaritet, der kan opnås med Europarådets aktioner. 
En tværgående åbning 
317. Visse aktionsområder kan samtidig være prioriterede og dække refleksions- og 
aktionsområder, der hører til i forskellige sektorer. De kan have med skolegang at 
gøre, men kan også fokusere på andre områder. Det kan f.eks. være 
erhvervsuddannelse, boligspørgsmål, økonomisk praksis, forvaltningsmetoder, 
indvandring, fri bevægelighed m.v. 
Lige som det har været nødvendigt på skoleområdet, må der på disse områder 
lindes nye veje og gennemføres forundersøgelser. Det er vigtigt punkt for punk! 
at gennemføre en undersøgelse af vilkårene inden for erhvervsuddannelsen og 
erhvervsudøvelsen, af boligforhold, lige muligheder for kvinder osv. og derpå 
skrive og udsende rapporter. Lige som på skoleområdet må der fremsættes 
veldefinerede forslag og fastlægges klare retningslinjer for arbejdet, således at de 
samlede aktiviteter fremstår som en helhedsstruktur. Erfaringerne og kompetencen 
fra skoleområdet kan med held anvendes på forslag til aktioner på andre områder. 
På områder som indvandring, asylansøgning og forebyggelse af vold mod sigøjnere 
og efterfølgende behandling kan vi henvise til CSCE's og FN's rapporter, der er 
omtalt i forrige kapitel. Der er sandsynlighed for, at man efter CSCE's og 
Europarådets seminar i september 1994 vil opleve et betydeligt fremskridt på dette 
område og især for de sidste af punkterne. 
Dynamikken i de nye programmer 
318. Undervisningen har gjort sin entré i Unionens aktiviteter, og den har gjort det 
markant i traktatens artikel 126 (uddannelse), artikel 127 (erhvervsuddannelse), 
artikel 128 (kultur) og artikel 130 (forskning). Det betyder for Unionens instanser, 
at de i løbet af 1994 skal tilrettelægge en samling programmer, der samtidig skal 
forenkles, rationaliseres og reduceres i antal. Samtidig skal man "forstærke de 
aspekter, der er mest lovende med hensyn til merværdi og europæisering" (KOM 
(93) 183, endelig udg.). 
319. De forslag, der er omhandlet i de foregående afsnit, svarer fuldstændig til 
rammeteksten i de nævnte artikler i traktaten. De falder ligeledes i tråd med 
Unionens retningslinjer (f.eks. Kommissionens "retningslinjer for EF's indsats"). 
"Hvad angår subsidiaritet, gøres der og vil der fremover blive gjort en EF-indsats 
på tre områder: 
• tilskyndelse til et velstruktureret samarbejde mellem de forskellige 
uddannelsessystemer 
• fremme af højere kvalitet via nyskabende foranstaltninger, der videreformidles 
gennem udveksling af information og erfaringer 
• iværksættelse af specifikke foranstaltninger på EF-plan, hvor disse er klart mere 
93 
hensigtsmæssige end rent nationale foranstaltninger" (KOM (93) 183 endelig 
udg.). 
320. I samme tekst understreges det, at "der skal gøres en særlig indsats for at sikre, at 
det samme arbejde ikke gøres to gange, og for at de forskellige aktioner supplerer 
hinanden mest muligt". Også en gennemgang af den resterende del af 
Kommissionens tekst viser overensstemmelse mellem Kommissionens retningslinjer 
og forslagene i denne rapport, nemlig oprettelse af tværnationale partnerskabsnet, 
mobilitet og udveksling, fælles tværnationale projekter, synlighed, information 
m.v. 
321. I de nye programforslag indgår skoleundervisningen i SOCRATES-programmet. 
Sigøjnerbørn er nævnt flere gange f.eks. i forbindelse med lige muligheder, 
bekæmpelse af udelukkelse, racisme og dermed på nødvendigheden af at være 
særlig opmærksom på at sikre disse børn mulighed for fuld skolegang. For 
rejsebørns vedkommende anføres det i øvrigt i rapporten, at "et særligt mål med 
denne aktion vil således være at begunstige udbredelsen af disse erfaringer til hele 
skolesystemet for at begunstige gennemførelsen af en multikulturel undervisning 
for alle. Også i dette tilfælde vil Fællesskabets bidrag koncentrere sig om 
aktiviteter, der kan overføres, og som har et stort undervisningsmæssigtpotentiale, 
samt om deres udbredelse (...). I øvrigt kræver den politiske og sociale kontekst 
en betydelig indsats for multikulturel skolegang for alle, og de specifikke 
aktiviteter, der overvejes i forbindelse med denne aktion, har mulighed for at 
udvikle sig til et laboratorium og en kilde til fornyelse af værdi for alle unge" 
(KOM (93) 708, endelig udg.). 
Endvidere understreger Kommissionen sammenfattende, at "Fællesskabets 
supplerende aktion i forhold til medlemsstaternes er så meget mere effektiv, som 
det pågældende budget er uhyre beskedent i forhold til medlemsstaternes budgetter, 
og Fællesskabets bidrag koncentrerer sig om sektorer, der sædvanligvis bliver 
mindre begunstiget i de nationale budgetter, og hvor budgetrestriktionerne på et 
tidspunkt, hvor der er store vanskeligheder, mærkes mest. Det drejer sig således 
om sektorer med tilknytning til tværnational aktivitet og pædagogisk fornyelse. I 
visse sektorer (...) vil muligheden for at udbrede pædagogisk materiale, der er 
produceret med fællesskabsstøtte, sikkert give mulighed for at bryde de barrierer, 
der hindrer produktionen af bedre og mere målrettet materiale til forskellige 
målgrupper". 
Gør man status over resolutionens gennemførelse, som er omhandlet på de 
foregående sider, og over de deraf afledte forslag, viser der sig en klar 
overensstemmelse mellem tidligere års programmer for sigøjnerbørn og 
Kommissionens seneste forslag både for sigøjnersamfundene og for undervisningen 
i almindelighed. Punkt for punkt kan de seneste års projekter og forslag stilles op 
over for mål og forslag i det nye SOCRATES-program. 
322. Programmet "Ungdom for Europa" til fremme af ungdomsudvekslinger og 
ungdomsaktiviteteri Unionen kan for unge sigøjnere blive et væsentligt supplement 
til SOCRArumprogrammet. Programmet dækker ikke projekter i uddannelses- og 
94 
erhvervsuddannelsesstrukiuren, men det åbner store perspektiver for 
ungdomsledere, idet der ofres en hel del opmærksomhed på og afsættes en stor del 
af midlerne til unge, der har det svært. Endvidere vil initiativer til bekæmpelse af 
alle former for udelukkelse kunne tilgodeses specifikt. 
323. En gennemgang af Unionens initialiver understreger endnu engang nødvendigheden 
af både struktureret information og solid koordination, hvis man vil undgå at 
unødig spredning af midlerne og ønsker sammenhæng i strategierne, uden at 
aktionerne overlapper hinanden. Man bliver også under en sådan gennemgang 
opmærksom på værdien af den strategi, der følges ved resolutionens 
gennemførelse, og på, at erfaringerne herfra kan udnyttes til at yde teknisk støtte 
til og strukturere tiltag som information og dokumentation m.m. på andre områder. 
324. Selv om det er vigtigt, at der er sammenhæng mellem de nye programmers 
overordnede forslag og de specifikke forslag til forbedring af rejsebørns skolegang, 
bør man være yderst påpasselig med, at denne opkobling på et storprogram med 
færdigudvikledeaktioner ikke betyder tab af smidighed, spontanitet, innovalionsånl 
og systematiseringsvilje, som tilsammen har været meget vigtige forudsætninger 
for de gode resultater af gennemførelsen af ministrenes resolution fra 1989. 
325. Alle har ret til skolegang. Den er ikke betinget af noget, men praktiseres ud fra 
filosofien om lige muligheder for alle og i en kontekst, der sikrer respekt for en 
kultur. 
326. Uddannelsen er fremadrettet. Uddannelsen er en positiv vektor, der understøtter 
refleksionerover formulerede "problemer" med indfaldsvinkler som "det sociale" 
eller "det marginale". De unges uddannelse intensiveres, og det vil ændre billedet 
radikalt. De vil nu blive fuldgyldige partnere for institutionerne, erfarne 
samtalepartnere og kvalificerede eksperter. Der er sket meget på blot én 
generation. Men vi må indrømme, at selv om en god del af vejen er tilbagelagt, 
projekternes puslespil ved at gå op og programmerne på forskellige områder 
efterhånden gennemført, er der stadig meget at udrette - og det i en vanskelig 
sammenhæng, hvor ethvert fremskridter skrøbeligt og usikkert. Alle bestræbelser 
må samles for at konsolidere resultaterne og fortsætte ad den vej, der fører til 
værdsættelse og dynamisk udvikling af vore kulturer i gensidig respekt for den 
tværkulturelle strategi. 
327. De europæiske institutioner bør være meget årvågne for at være garanter for denne 
strategi. 
Til den ende foreslås det, i resumé, for denne rapports område, at de 
igangværende, nationale aktioner og EU-aktioner intensiveres - enkelt, realistisk 
og økonomisk - i henhold til filosofien bag forslagene til de nye 
uddannelsesprogrammer. Denne intensivering bør ledsages af en etablering af net 
i medlemsstaterne og på unionsplan. De afgrænsede arbejdsområder, den valgte 
strategi, de valgte temaer, balancen projekterne imellem og de enkelte 
projektprofiler har bestået deres prøve. Selv efter en kort periode med midler, der 
må siges at have været begrænsede, er resultaterne mærkbare. 
95 
Øger man midlerne og deres anvendelse, tager man fortsat hensyn til ligevægten 
og arbejder man efter samme grundlæggende strategi med smidighed, koordination 
og åbenhed, vil programmet kunne oplage et langt større antal partnere, og dets 
igangsættende virkning vil få et langt friere spil. Man vil forlade prøvestadiet og 
nå frem til nogle metoder, der efterhånden vil kunne bruges af alle de berørte børn, 
mens både sansen for innovation og ønsket om at koble sig på initiativer i andre 
instanser og andre programmer vil forblive intakt. 
Derfor er de aktiviteter, der blev iværksat i henhold til undervisningsministrenes 
resolution fra 1989, stadig primus motor, en reference og et reelt bevis for, at den 
kulturelle mangfoldighed og de aktioner, der skal bevare den, er en konstant kilde 
til berigelse for alle skoleelever og for hele det europæiske samfund. 
96 
BllAQ 1 
Kommissionens undersøgelsesrapport 
udarbejdet af Jean-Pierre Liégeois 
Centre de recherches tsiganes - Université René Descartes 
La scolarisation des enfants tsiganes et voyageurs 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 
De Europæiske Fællesskabers Publikationskontor 
Série "Documents" 1986, 286 s. 
School provision for Gypsy and Traveller children, do. 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 278 s. 
(engelsk oversættelse af Sineåd ni Shuineår) 
La scolarizzazione dei bambini zingari e viaggianti, do. 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 288 s. 
(italiensk oversættelse af Leonardo Piasere) 
La escolari/acion de los ninos gitanos y viajcros, do. 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 385 s. 
(spansk oversættelse af Carlos Martin Ramirez) 
Die schulische Betrcuung dcr Kinder von Zigcuncrn und Reiscndcn, do. 
Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 516 s. 
(tysk oversættelse af Marion Papenbrok) 
11 
Bilag 2 
Orienteringsdokument som diskussions- og 
handlingsgrundlag 
Dokumentet er en summarisk fremstilling på omkring 20 sider af oplysninger og 
forslag, som er samlet under 7 rubrikker: 
- strukturer 
- pædagogik og undervisningsmateriale 
- udgivelse og information 
- lærere 
- forskningsaktioner 
- fælles planlægning og koordinering 
- Fællesskabets rolle 
Dokumentet er siden 1988 blevet udgivet på følgende sprog: 
DE: Oricnticrungspapicr als Diskussions- und llandlungsgrundlagc, kan indhentes 
hos Centre de recherches tsiganes, Université René Descartes, 106, quai de Clichy -
F-92110-Clichy. 
- EN: Orientation document for reflection and for action, udgivet af Traveller 
Education Service, Education Development Service, North District Centre, 
Monsall Road, Monsall - UK - Manchester M10 8WP. 
- ES: Documenta de orientaciôn para la reflexion y para la ace ion, udgivet af 
Nevipens Romani - Noticias Gitanas, Apartado de Correos 202 - E - 08080 -
Barcelona. 
- FR: Document d'orientation pour la réflexion et pour l'action, udgivet af Ministère 
de l'Education nationale, de la Jeunesse et des Sports, Centre national de 
documentation pédagogique, Centre de Documentation Migrants, 91, rue Gabriel 
Péri - F - 92120 - Montrouge. 
- IT: Documenta orientalivo per la riflessione e Tazione, udgivet af Lacio Drom, via 
dei Barbieri, 22 -1 - 00186 - Roma. 
- PT: Documento de orientaçâo para a reflexâo e para a aceâo, kan indhentes hos 
Ministerio da Educaçâo e Cultura, Direcçâo-Geral do Ensino Bâsico e Secundârio, 
Avenida 24 de Julho, 138-5 - P - 1399 - Lisboa Codex. 
- Valenciano: Document d'orientaciô per a la reflexiô i Tacciô, udgivet af 
Conselleria de Cultura, Educaciô i Ciència, Direcciô General de Centres i 
Promociô Educativa, Avenida Campanar, 32 - E - 46015 - Valencia. 
is 
Bilaji 3 
Cfenneniførelsen af den resolution, som ministrene vedtog i 1989, blev evalueret i følgende 
natjonale rapporter: 
Tyskland Martin Emundts, Die Schulische Betreuung der Kinder von Binnen-
Schiffern, Cireusangehorigen und Schaustellern und der Kinder von Sinti 
und Roma und Fahrenden, Kultusministerium Nordrhein-Westfalen, uden 
datoangivelse, 16 s. 
|itigjcn-fr Alain Reyniers, La scolarisation en ( 'ommunaulé française de Belgique des 
enfants de culture itinérante (Tsiganes et Voyageurs, hateliers, forains. 
Cens du cirque). Communauté française de Belgique, Scolarisation en 
milieu multiculturel, oktober 1993, 56 s. 
Bclgien-nl 
Danmark 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
Storbitannien Marc Verlot, in samenwerking met Sven Sierens en Nele Goethals, Ilet 
Onderwijs aan kinderen van Zigeuners en Voyageurs, Ministerie van de 
Vlaamse Gemeenschap, Departement Onderwijs, Secretariaat-generaal - Cel 
Studie en Wetenschappelijk Onderzoek, januar 1994, 34 s. 
Report on Education of Gypsy Children in Denmark, Undervisnings 
ministeriet, 1993,21 s. 
La escolarizaciôn de los Gitanos en Espaha, Ministerio de Educaciôn y 
Cienciajuli 1993,37 s. 
Jovhanna Bourguignon, Scolarisation des enfants tsiganes et voyageurs, 
Ministère de l'Education nationale. Direction des Ecoles, Direction des 
Lycées el Collèges, november 1993, 23 s. + bilag. 
Ministère de l'Education nationale et des Cultes, Rapport communautaire 
pour l'enseignement des enfants tsiganes, uden datoangivelse, 52 s. 
Report on the Implementation of B.C. Resolution 89/C 153/02 on School 
Provision for Travellers, september 1993, 30 s. -1- bilag. 
Opera Nomadi Nazionale (Secondo Massano, con il contributo di Maria 
Ottani e Mario Salomoni) La scolarizzazione degli alunni zingari e 
viaggianti in Italia, september 1993, 25 s. 4- bilag. 
Overzicht van Voorzieningen in Nederland voor het Onderwijs aan 
Woomvagen- en Zigeunerleerlingen, Ministerie van Onderwijs en 
Wetenschappen, december 1993,21 s. 
Relatôrios nacionais sobre a cscolarizaçào das erianças eiganas e 
via/antes, Ministerio da Educacåo, april 1994, 5 s. 
School provision for Gypsies and other Travellers hi the UK relevant to EC 
Resolution H9/C 153/02, Department for Education, uden datoangivelse, 23 
s. 
n°i 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 495 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 05 
Katalognummer : CB-CO-96-503-DA-C 
ISBN 92-78-09934-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
lOO