Nr. C 180/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
3. Efter registreringen heraf foretager Kommissio­
nen, om nødvendigt, i samarbejde med medlemsstater­
nes kompetente nationale myndigheder en koordinering 
af disse foranstaltninger. Den tilstiller medlemsstaterne 
henstillinger desangående. 
Artikel 12 Artikel 13 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning 
samt eventuelle ændringer af fortegnelsen over mindre 
vigtige levnedsmidler i bilag II til denne forordning 
vedtages efter fremgangsmåden i artikel 5 og 6. 
Hver medlemsstat giver Kommissionen alle oplysninger 
vedrørende gennemførelsen af denne forordning, især 
om tilfælde, hvor maksimumstoleranceværdierne ikke 
er blevet overholdt. 
Kommissionen videregiver disse oplysninger til de øvri­
ge medlemsstater og orienterer Det økonomiske og 
sociale Udvalg med regelmæssige mellemrum. Artikel 14 
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offent­
liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udtalelse om forslag til Rådets resolution om fortsættelse og gennemførelse af en fællesskabs­
politik og et handlingsprogram for miljøet (1987 til 1992) (l) 
(87/C 180/11) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 28. oktober 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Det økonomiske og sociale Udvalgs sektion for 
miljø-, sundheds- og forbrugerspørgsmål, som udpegede Klaus Boisseree til ordfører. Sektio­
nen vedtog sin udtalelse den 23. april 1987. 
Det økonomiske og sociale Udvalg har erfaret, at Ministerrådet på sin samling den 19. til 
20. marts 1987 overvejede at træffe nye afgørelser om de enkelte forslag i det 4. miljøhandlings­
program efter fremlæggelsen af Europa-Parlamentets og Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelser og af Kommissionens forslag. I henhold til denne beslutning forventer Det økonomi­
ske og sociale Udvalg, at følgende udtalelse inddrages i Ministerrådets kommende for­
handlinger. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 246. plenarforsamling, den 13. maj 1987, 
med 81 stemmer for, 42 imod og 17 hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder EF's 
fjerde handlingsprogram på miljøområdet samt forsla­
get til Rådets resolution om fortsættelse og gennemfø­
relse af en miljøpolitik 
— i betragtning af den betydning, der bør tillægges 
miljøbevarelse og -beskyttelse til sikring af det na­
turlige livsgrundlag og livskvaliteten for alle Fæl­
lesskabets borgere, og 
— i betragtning af, at miljøbeskyttelse berører alle 
livs-, interesse- og ansvarsområder, og at alle både 
påvirker miljøet og nyder godt af det. 
(') EFT nr. C 70 af 18. 3. 1987, s. 3. Fællesskabet bør fremover også med inddragelse af 
medlemsstaternes ansvar give miljøpolitikken en ny, 
progressiv dimension. 
1.2. Det økonomiske og sociale Udvalg støtter pro­
grammets politiske mål, især viljen til at udnytte de 
muligheder og beføjelser, der ligger i Den europæiske 
fælles Akt, og til at tage hensyn til gennemførelse af 
det fælles indre marked i 1992 ved miljøpolitikkens 
udformning. 
Det økonomiske og sociale Udvalg beklager dog, at 
programmet ikke indeholder en klar vurdering af 
gennemførelsen af de forudgående handlingsprogram­
mer, især det 3. EF-handlingsprogram. 
1.3. Den tilsigtede videreudvikling af den materielle 
europæiske miljøret på et højt niveau bifaldes. Det 
økonomiske og sociale Udvalg ser dette som et skridt i 
retning af en styrkelse af forebyggelsesprincippet, hvor­
efter 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/27 
— der sættes ind med foranstaltninger ved forurening­
ens eller skadens kilde, 
— også ældre allerede eksisterende anlæg og produkter 
omfattes af beskyttelsesforanstaltningerne, 
— der kræves ressourcebesparelser og forebyggelse af 
miljøbelastninger, 
— forebyggelsesprincippet er også hensigtsmæssigt 
økonomisk set, eftersom forebyggende foran­
staltninger i reglen er billigere end efterfølgende 
saneringer eller udbedring af skader. 
Det er i overensstemmelse med forebyggelsesprincippet 
at indføre miljøbeskyttelsesforanstaltninger på et tidligt 
tidspunkt, også selv om man endnu ikke har løst alle 
videnskabelige tvivlsspørgsmål fuldt ud. 
1.4. I overensstemmelse med Ministerrådets beslut­
ning af 24. november 1986 finder Det økonomiske og 
sociale Udvalg det nødvendigt at koncentrere hand­
lingsprogrammet om prioriterede aktioner, der kan 
gennemføres inden for den fastsatte tidsfrist, og som 
på grund af deres europæiske karakter kun kan få en 
tilfredsstillende løsning på EF-niveau. 
Kommissionen bør derfor med udgangspunkt i den 
omfattende fremstilling i 4. program udarbejde en kon­
centreret handlingsplan for årene 1987 til 1992, hvori 
følgende er indeholdt: 
— En nøjagtig fremstilling af den aktuelle situation, 
herunder en redegørelse for Fællesskabets allerede 
udstedte forskrifter og direktiver og en beskrivelse 
af deres omsætning i de enkelte medlemsstater. 
Fremstillingen bør omfatte en fortegnelse over de 
kompetente myndigheder og styrelser for de forskel­
lige sektorer, der omfatter miljøbeskyttelse i med­
lemsstaterne, samt en redegørelse for de regionale 
eller lokale erfaringer på særlige problemområder. 
— En fremstilling og vurdering af resultaterne af de 
tidligere handlingsprogrammer, særlig 3. handling­
sprogram. 
— En oversigt over, hvilke miljøproblemer der — 
navnlig på grund af deres grænseoverskridende ka­
rakter — bedst kan angribes på EF-niveau, og hvilke 
det — ifølge vor nuværende viden — er mest hen­
sigtsmæssigt at lade medlemsstaterne tage sig af. 
— En tidsplan for de enkelte EF-aktioner, en redegørel­
se for efter hvilke kriterier de er tillagt prioritet og 
en vurdering af de samlede virkninger af foran­
staltningerne (herunder af Fællesskabets indsats af 
finansielle og personalemæssige ressourcer). 
Det økonomiske og sociale Udvalg nærer ikke noget 
ønske om at komme Kommissionen i forkøbet, men 
anser det for vigtigt, at prioriteringslisten kommer til 
at omfatte følgende: 
— kontrol og vurdering af de hidtil udstedte miljøbe­
skyttelsesregler og tilpasning af disse regler til tek­
nikkens aktuelle stade under hensyntagen til økono­
miske, sociale og beskæftigelsesmæssige konse­
kvenser, — miljøbeskyttelsens integration i alle relevante EF-
politikker og finansieringsinstrumenter, 
— foranstaltninger til forebyggelse af omfattende 
grænseoverskridende miljøbelastninger, som f.eks. 
spredning af svovl- og kvælstofforbindelser, der for­
urener luften, i samarbejde med tredjelande, 
— miljøbeskyttelse i grænseregioner (f.eks. ved gift­
stof- eller varmeudledning i floder, der gennemløber 
flere lande) gennem forøget samarbejde mellem og 
inddragelse af de berørte parter, 
— information af arbejdstagerne om miljøproblemer 
på virksomhederne med henblik på at inddrage dem 
i problemernes løsning. 
1.5. I betragtning af dette miljøprograms betydning 
for den økonomiske politik, social- og beskæftigelsespo­
litikken anbefaler Det økonomiske og sociale Udvalg 
Kommissionen at inddrage arbejdsgiver- og arbejdsta­
gerorganisationer samt repræsentative forbrugere- og 
miljøgrupper i forbindelse med programmets gennem­
førelse. Der bør på EF-niveau opstilles rammebetingel­
ser, som garanterer et passende samarbejde på natio­
nalt, regionalt og lokalt plan. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Generelle retningslinjer 
2.1.1. Ændringer af Rom-traktaten 
2.1.1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg ønsker en 
vidtgående udnyttelse af de beføjelser, Den europæiske 
fælles Akt giver til fuldstændiggørelsen af den europæ­
iske miljølovgivning. Med henblik på at gøre hurtigere 
fremskridt på miljøområdet opfordrer Det økonomiske 
og sociale Udvalg Ministerrådet til så vidt muligt at 
gøre omfattende brug af flertalsprincippet (jf. EØF-
traktatens artikel 100 A og 130 S). 
2.1.1.2. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder 
de planlagte foranstaltninger til forbedring af indbe­
retningen om miljøsager på europæisk plan. Det er her 
vigtigt at koncentrere sig om det væsentlige. Kvaliteten 
af de nationale regler og EF's forskrifter samt af deres 
gennemførelse i praksis lader sig bedst måle på grundlag 
af den faktiske udvikling i miljøsituationen. Det er 
derfor hensigtsmæssigt løbende at samle oplysninger 
herom i en »Beretning om miljøets tilstand i EF« samt 
at vurdere disse oplysninger med jævne mellemrum. 
2.1.1.3. Forudsætningen for dette er, at der findes 
tilstrækkeligt mange relevant placerede målestationer, 
der løbende kontrollerer de vigtigste miljøbelastninger. 
For at kunne udnytte disse resultater på europæisk 
plan må man harmonisere de anvendte målemetoder og 
vurderingskriterier samt uddanne og skole det nødven­
dige personale. 
Nr. C 180/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
2.1.1.4. Det økonomiske og sociale Udvalg støtter 
ligeledes Kommissionens plan om at omdanne den hid­
tidige miljøoplysningsaftale til et bindende fællesskabs­
instrument, således at Kommissionen får bedre infor­
mation om planlagte miljøforanstaltninger i medlems­
staterne; de nye kompetencebestemmelser i Den euro­
pæiske fælles Akt forudsætter en sådan streng 
oplysningspligt. 
2.1.1.5. For at undgå at EF-normer forhindrer frem­
synede løsninger i enkelte lande, kan det af særlige 
grunde være nødvendigt udtrykkeligt at udstede disse 
normer som »minimumsnormer« (jf. EØF-traktatens 
artikel 130 t, der indsattes med Den europæiske fælles 
Akt). 
2.1.2 Gennemførelse af Fællesskabets direk­
tiver 
2.1.2.1. Gennemførelsen af den europæiske miljølov­
givning, især EF-direktiverne, i medlemsstaterne frem­
hæves med rette i programmet. Det økonomiske og 
sociale Udvalg beklager, at mange af miljødirektiverne 
slet ikke er gennemført eller kun delvis og kræver 
en omfattende status (herunder en oversigt over de 
overtrædelsesprocedurer, der i henhold til EØF-trakta­
tens artikel 169 er indledt på dette felt), som skal 
gøres tilgængelig for offentligheden. Der er dog vigtigt 
fremover, at Kommissionen allerede ved forslagenes 
udformning og Ministerrådet ved vedtagelsen af direkti­
ver lægger større vægt på den praktiske mulighed for at 
iværksætte og gennemføre dem, således at man undgår 
problemer, når de skal omsættes i praksis og senere 
gennemføres fuldt ud. 
2.1.2.2. Det økonomiske og sociale Udvalg er enig 
med Kommissionen i, at en effektiv gennemførelse af 
fællesskabsretten på miljøområdet i fremtiden er særligt 
betydningsfuld. Det økonomiske og sociale Udvalg støt­
ter Kommissionens forslag til forbedring af informatio­
nen mellem EF og medlemsstaterne og mellem medlems­
staterne indbyrdes samt forslaget om at fordebre op­
lysningen om miljøbeskyttelse. 
2.1.2.3. Kommissionens forslag om at indsætte »EF-
miljøinspektører« kan have betydning for oplysning, 
rådgivning og erfaringsudveksling medlemsstaterne 
imellem. Man må dog her ikke glemme, at gennemførel­
sen af miljølovgivningen, hvad enten den har europæ­
isk, nationalt eller regionalt udspring, er og fortsat skal 
være de regionale henholdsvis nationale myndigheders 
opgave. Det bør undgås, at EF-inspektører og nationale 
myndigheder udfører dobbeltarbejde på miljøområdet. 
Kommissionen bør derfor undersøge, om betegnelsen 
»miljøobservatør« kan vælges i stedet for »miljøin­
spektør«. 
2.1.2.4. Man bør i denne forbindelse især være op­
mærksom på de virksomhedsansatte (virksomhedens 
egne specialister), der tager sig af miljøbeskyttelses-
spørgsmål. Deres funktion bør til en vis grad harmoni­
seres gennem fællesskabsretten. Antallet af virksom-
hedsspecialister og deres faglige kvalifikationer tilpasses således efter virksomhedens størrelse, og deres stilling 
bør styrkes. 
De nye »miljøerhverv«, der er under udvikling som 
følge af miljøbeskyttelsesopgaverne samt virksomheds-
specialisternes opgaver, kræver særlige studieforløb, 
f.eks. omfattende fagområderne geografi, medicin, bi­
ologi, teknologi, økologi, geologi, kemi og fysik. Det 
integrerede miljøvidenskabsstudium bør få særlig be­
tydning. Kommissionen bør give udkast til uddannelses-
normer, for at der også for disse erhverv kan sikres fri 
bevægelighed inden for EF. 
2.1.3. Miljøpolitikkens integration i Fæl­
lesskabets politik på andre områder 
2.1.3.1. Det økonomiske og sociale Udvalg støtter 
programmet for miljøpolitikkens integration i EF's poli­
tik på andre områder. Det bør fremover generelt tilstræ­
bes at anvende de materielle principper fra EF-direktivet 
»om vurdering af virkninger på miljøet« (*) på alle 
relevante politiske områder og EF-foranstaltninger. 
F.eks. bør konsekvenserne for miljøet beskrives i rets­
aktsforslagenes begrundelse (svarende til beskrivelsen 
af de forudsigelige budgetmæssige konsekvenser ved 
udarbejdelsen af retsakterne). 
2.1.3.2. Dette gælder især EF's landbrugspolitik, hvis 
mål fremover må være at sikre et miljøvenligt land- og 
skovbrug, bevarelsen af landmiljøet som livsform og 
økonomi samt befolkningens forsyning med landbrugs­
produkter af høj kvalitet. Landbrugsfondens ud­
viklingssektion bør i højere grad end hidtil anvendes til 
opretholdelse af landbrugsformer, der er forenelige med 
miljøbevarelse. Forudsætningen herfor er, at land- og 
skovbrug følger de alment gældende forskrifter for mil­
jø- og planlægningslovgivningen. 
2.1.3.3. Men miljøbeskyttelsen skal også integreres 
bedre i transportpolitikken, og foranstaltningerne til 
fremme af den kollektive trafik, ikke mindst den græn­
seoverskridende nærtrafik, bør udvides kraftigt. Der 
bør i EF's forskrifter om sikkerhed ved transport al 
farligt gods eller af varer, der på anden vis har betydning 
for miljøet, i højere grad end hidtil tages hensyn til 
risikoen for miljøskader som følge af ulykker. 
2.1.3.4. Koordineringen af miljø- og regionalpolitik 
fremhæves med rette i programmet. Det økonomiske 
og sociale Udvalg gør især opmærksom på de mulige 
miljøkonflikter, som de EF-finansierede infrastruktur­
projekter af europæisk interesse (jf. KOM (86) 722 ende­
lig udg. samt arbejdsdokument Det økonomiske og 
sociale Udvalg 42/87) kan udløse, hvis der ikke i tide 
foretages en koordinering. 
(') Rådets direktiv 85/337/EØF (EFT nr. L 175 af 5.7. 1985, 
s. 40). 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/29 
Det økonomiske og sociale Udvalg går ind for at søge 
Regionalfonden om midler til forbedring af miljøet 
gennem bykernesanering samt støtte til tidligere indu­
striområder. 
2.1.3.5. Med hensyn til koordinering af miljøpolitik 
og energipolitik peger Det økonomiske og sociale Ud­
valg først og fremmest på foranstaltninger, der øger 
effektiviteten af energitransformation og energianven­
delse, eftersom det er det eneste middel til at forene 
miljøbeskyttelse, ressourcebesparelser og levestandard. 
Foranstaltninger, der sikrer en økonomisk hensigts­
mæssig og miljøvenlig kraft varmekombination ved el­
produktionen, bør fremmes. 
Forbrugstariffer, der begunstiger et merforbrug af 
strøm, varme, vand og lignende, bør falde bort i fremti­
den. Kommissionen bør fremsætte forslag til en tarif­
struktur, der er tilpasset de miljøpolitiske krav i Europa. 
Dette betyder på ingen måde, at Det økonomiske og 
sociale Udvalg ønsker, at tarifferne for storbrugere af­
skaffes. 
2.1.3.6. Det økonomiske og sociale Udvalg lægger 
særlig vægt på sammenkædningen af miljøbeskyttelse 
og forbrugerbeskyttelse. Kommissionen bør udvikle en 
politik, der fremmer markedsføring og forbrug af pro­
dukter, der skåner miljøet. Det er især nødvendigt at 
indføre et system til mærkning af miljøvenlige produk­
ter, som det allerede findes i nogle lande, samt at indføre 
et krav om, at det i brugsanvisningerne beskrives, hvor­
ledes produkterne anvendes og kasseres på en miljøven­
lig måde. Det er alt for lidt kendt, hvor meget den 
enkelte kan bidrage til en effektiv miljøbeskyttelse. Pres­
se, radio og andre medier bør opfordres til i større 
omfang end hidtil at reklamere for miljøvenlige produk­
ter samt for en omgang med produkterne (herunder 
deres bortskaffelse), der ikke skader miljøet, og de bør 
advare imod anvendelsen af miljøforurenende produk­
ter. Dette oplysningsarbejde i medierne må også fokuse­
re på borgernes adfærd i deres fritid. 
Kommissionen og Ministerrådet bør på alle relevante 
områder arbejde tæt sammen med forbrugere- og miljø­
organisationer. 
2.1.3.7. Det økonomiske og sociale Udvalg gør op­
mærksom på det indbyrdes forhold mellem miljøbeskyt­
telse og arbejdssikkerhed. Det må i denne sammenhæng 
påses, at foranstaltninger til forebyggelse af forurening 
af det ydre miljø ikke indføres på bekostning af arbejds­
miljøet og omvendt. 
Det samme gælder for boligmiljøet, i denne sammen­
hæng gøres tillige opmærksom på den skadelige på­
virkning af miljø, helbred og sikkerhed fra byggemateri­
aler, andre arbejdsmaterialer samt husholdningsappara­
ters drift; der bør her gives passende oplysninger og 
advarsler. Bygningsmaterialer, der er klassificeret som 
sundhedsfarlige, skal forbydes. Ligeledes skal det forby­
des at bebygge grunde, der anses for farlige. 2.1.4. Økonomiske og beskæftigelsesmæssi­
ge aspekter ved miljøpolitikken og 
dens foranstaltninger 
2.1.4.1. Det økonomiske og sociale Udvalg støtter 
principielt Kommissionens synspunkter med hensyn til 
økonomiske og beskæftigelsesmæssige aspekter ved 
miljøbeskyttelsespolitikken. Især støtter den mellem- og 
langsigtede foranstaltninger, der sigter på kontinuerlig 
fremgang. Da virksomhederne kan beregne en sådan 
miljøbeskyttelsespolitiks virkninger, har den en mere 
positiv indvirkning på beskæftigelsen end pludselige 
ændringer af miljølovginingen. Erfaringerne viser også, 
at det kan betyde tab af arbejdspladser, hvis der ikke i 
tide sættes ind med miljøbeskyttelse. 
Kommissionen opfordres til at samle og offentliggøre 
erfaringer og oplysninger om miljøbeskyttelsens ind­
virkning på den økonomiske vækst og beskæftigelsen 
både inden for og uden for EF. 
Det økonomiske og sociale Udvalg fremhæver følgende 
eksempler på nye beskæftigelsesmuligheder i forbindel­
se med miljøbeskyttelse: 
— modernisering af gamle industrianlæg, 
— isolering, sanering og restaurering af bygninger, 
— konstruktion og vedligeholdelse af rensningsanlæg, 
herunder vandrensningsanlæg, 
— forskning og udvikling, 
— udbygning af fritidsfaciliteter i landområder. 
2.1.4.2. Det økonomiske og sociale Udvalgs studier 
over forskellige regioner i Europa har vist, at en forbed­
ret miljøbeskyttelse gør landskab og levevilkår mere 
attraktive, og det får positiv indvirkning på turismen 
og bidrager dermed til en styrkelse af disse regioners 
økonomi. Turismen skal dog udvikle sig på en måde, 
der ikke er til skåle for miljøet. 
2.1.4.3. Kommissionens femårige EF-program for 
demonstrationsprojekter i medlemsstaterne I1); giver 
lejlighed til at fremme EF's miljøpolitik, især over for 
Fællesskabets ugunstigt stillede regioner, det støttes 
derfor af Det økonomiske og sociale Udvalg. 
2.1.4.4. Det økonomiske og sociale Udvalg har alle­
rede i sin udtalelse om det andet handlingsprogram på 
miljøområdet fremsat bemærkninger til cost-benefit-
analyser af miljøpolitiske foranstaltninger, hvorfor der 
henvises hertil (2). Vurderingskriterierne vil imidlertid 
give anledning til diskussion, da man må tage henzyn 
til de meget forskellige synspunkter, der alle er legitime. 
(') KOM(OO) af 2. 3. 1987. Det økonomiske og sociale Udvalg 
vil afgive udtalelse herom i løbet af 1987. 
(2) EFT nr. C 281 af 27. 11. 1976, s.-23. 
Nr. C 180/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
2.1.5. Miljøpolitikkens økonomiske instru­
menter 
2.1.5.1. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder 
viljen til en forstærket indsættelse af økonomiske in­
strumenter i miljøpolitikken. Den ser heri en mulighed 
for at tilskynde de involverede til at iværksætte miljøbe­
skyttelsesforanstaltninger på eget initiativ, uden at det 
går ud over de retlige instrumenter. Den i denne forbin­
delse hyppigt omtalte kommercialisering af miljøudnyt­
telsen gennem såkaldte miljøcertifikater møder dog 
principielle betænkeligheder, da et sådant instrument 
hidtil ikke har vist sig praktisk anvendeligt nogetsteds. 
Når miljøbeskyttelsesforanstaltningers økonomiske 
konsekvenser skal vurderes, må man tænke på, at det i 
sidste ende er forbrugerne, der helt eller delvis kommer 
til at bære omkostningerne. 
2.1.5.2. Et af de planlagte økonomiske instrumenter 
til formindskelse af miljøbelastningerne er en øget bi­
stand fra Regionalfonden. Det økonomiske og sociale 
Udvalg støtter dette forslag, såfremt støtten først og 
fremmest tilfalder dem, der træffer miljøbeskyttelses­
foranstaltninger ud over det foreskrevne mål. I forbin­
delse med anvendelse af Regionalfonden til miljøbeskyt-
telsesformål bør regionale og lokale myndigheder, orga­
nisationer og initiativer i særlig grad inddrages. 
2.1.5.3. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder 
den påtænkte videreførelse af EF's rammebestemmelser 
fra 1974 om enkeltstaters støtte til miljøbeskyttelsesfor­
anstaltninger. Det bør dog i denne forbindelse overve­
jes, om videreførelsen skal ske på den betingelse, at der 
kun ydes hjælp til de miljøbeskyttelsesforanstaltninger, 
der går videre end det ved lov fastsatte eller gennem 
EF-normer foreskrevne minimum, eller som indebærer 
en teknologisk videreudvikling, eller som gennemføres 
tidligere end den ved lov fastsatte frist. 
2.1.5.4. Det økonomiske og sociale Udvalg noterer 
sig med interesse Kommissionens overvejelser om an­
svar og skadeserstatning for miljøskader. Det peger på 
problemerne med kompensation for grænseoverskri­
dende skader samt på benovet for en obligatorisk forsik-
ringsbeskyttelse ved indførelse af ansvar uafhængig af 
skyld (objektivt ansvar). Der henvises i denne forbindel­
se til betydningen af at gennemføre EØF-direktiv 85/ 
374/EØF om produktansvar (1). 
Hvor miljøskader ikke entydigt kan tilskrives en enkelt 
skyldig, som det f.eks. er tilfældet i forbindelse med 
forurenede grunde (gamle skader), skader på skovene 
og vandforurening, bør det ikke uden videre henlægges 
til staten at finansiere genopretningen. Det bør også 
undersøges, om/i hvilket omfang afhjælpning af sådan­
ne miljøskader kan betales af regionale eller branchere­
laterede fonde. Også foreninger, der forbinder forurene-
(*) Rådets direktiv af 25. 7. 1985 om tilnærmelse af medlemssta­
ternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om 
produktansvar (EFT nr. L 210 af 7. 8. 1985, s. 29). re og brugere i et interesse- og finansieringsfællesskab, 
kan komme i betragtning. Sådanne løsninger bør even­
tuelt være grænseoverskridende. 
2.1.5.5. De i programmet omtalte forureningsafgifter 
fortjener opmærksomhed. Afgifterne bør i hvert tilfælde 
sættes så højt, at de tilskynder de involverede til at 
forebygge miljøforurening gennem egne foranstalt­
ninger. Det økonomiske og sociale Udvalg foreslår at 
begynde med en omfattende erfaringsudveksling, også 
med inddragelse af erfaringer gjort uden for EF, om 
afgifternes indvirkning på miljøbeskyttelsen samt om 
problemerne med at inddrive dem. 
Under ingen omstændigheder må afgifter træde i stedet 
for miljøbeskyttelsesforanstaltninger, når det drejer sig 
om sundhedsskadelige miljøbelastninger. 
2.1.6. Oplysning og undervisning 
2.1.6.1. Det økonomiske og sociale Udvalg tillægger 
miljøoplysning, miljøundervisning samt læreruddannel­
se stor betydning. 
2.1.6.2. Det økonomiske og sociale Udvalg foreslår, 
at man ikke i miljøåret stopper EF's »modelskoleprojek­
ter«, men lader dem fortsætte og udstrækker dem til 
videregående undervisningsområder (2). Samtidig skal 
der planlægges og offentliggøres en vurdering af de 
hidtidige foranstaltninger. Det økonomiske og sociale 
Udvalg følger med særlig interesse miljøoplysningens 
integrering i skoleundervisningen. Kommissionen bør 
undersøge, om der kan stilles miljøpædagogisk materi­
ale til rådighed for anvendelse i medlemsstaterne. Det 
økonomiske og sociale Udvalg gør opmærksom på, at 
skoler og voksenuddannelseskurser i nogle medlemssta­
ter har et frugtbart samarbejde med organisationer uden 
for skolen med speciale i miljøbeskyttelse og miljøoplys­
ning. 
2.1.6.3. Det hører også med til miljøopdragelsen at 
formidle alle nødvendige miljøbeskyttelsesinformatio-
ner til unge under erhvervsuddannelse (f.eks. produk­
tionsmetoder og miljøbeskyttelsesteknikker, valg af mil­
jøvenlige råstoffer og materialer, kendskab til miljø­
forskrifter). Den faglige efteruddannelse bør omfatte en 
ajourføring af viden og forskrifter på miljøområdet 
samt informere om, hvad der miljøpolitisk set er ønske­
ligt. Kommissionen opfordres til at udarbejde modeller 
for sådanne erhvervsrelaterede miljøinformationer. 
(2) Comett-projektet (= Forslag til Rådets afgørelse om Fæl­
lesskabets handlingsprogram for uddannelse i teknologi (1986 
til 1993); Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse herom 
(EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985, s. 4) samt Erasmus-projektet 
[ = forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af Det europæ­
iske Fællesskabs handlingsprogram til fremme af de studeren­
des mobilitet. Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
herom (EFT nr. C 189 af 28. 7. 1986, s.8)]. 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/31 
2.1.6.4. Det økonomiske og sociale Udvalg går ind 
for en åben miljødebat og for offentlighedens stærkte 
deltagelse i den miljøpolitiske beslutningsproces. I for­
bindelse med projekter, der får virkninger ud over de 
nationale grænser, bør man især respektere, at nabolan­
denes berørte befolkning inddrages på et tidligt stadium 
og på lige fod. 
2.1.6.5. Det økonomiske og sociale Udvalg støtter 
Kommissionens forslag om intensivering af miljø­
oplysninger og forbedret samarbejde med miljøorgani­
sationer, ikke-statslige organisationer og andre berørte. 
Til dette formål er det vigtigt at give den interesserede 
offentlighed indblik i både Kommissionens forbereden­
de arbejde med miljøbeskyttelsesspørgsmål og i resulta­
terne af den europæiske kontrol med miljøbeskyttelses­
foranstaltninger. 
2.1.6.6. I forbindelse med EF's og medlemsstaternes 
miljøoplysning må følgende tages i betragtning: 
— Da det i sidste instans er borgerne, der må gøre en 
indsats for at bevare og forbedre miljøet inden for 
Fællesskabet, kan betydningen af en styrkelse af 
miljøbevidstheden gennem oplysning og opdragelse 
ikke vurderes højt nok. 
— Borgerne, som får gavn af miljøpolitikken, må være 
klar over, at alle foranstaltninger har økonomiske 
konsekvenser, og at de private og offentlige finansie­
ringsmidler er begrænsede; de bør derfor informeres 
således, at de bliver i stand til at forstå og støtte 
prioriteringen inden for de forskellige områder af 
miljøpolitikken. 
2.2. Metoder til forebyggelse af og kontrol med forure­
ning 
2.2.1. I overensstemmelse med handlingsprogram­
mets politiske målsætninger giver Det økonomiske og 
sociale Udvalg følgende fortolkning af de »generelle 
principper for metoder til forebyggelse af og kontrol 
med forurening«: 
— de forskellige miljøpolitiske metoder skal ikke be­
tragtes som alternativer, men kombineres, alt efter 
sagsområde; fastlæggelsen af miljøkvalitetsmål for 
de enkelte miljøformer bør ikke føre til, at der sættes 
spørgsmålstegn ved emissionsgrænseværdiernes gyl­
dighed, 
— en konsekvent gennemførelse af forebyggelsesprin­
cippet indebærer, at der først og fremmest sættes 
foranstaltninger ind ved emissionskilden, 
— ansvaret for disse foranstaltningers gennemførelse 
må ligge hos forureneren; når flere forurenere er 
involveret, har de alle et medansvar. Personer, der 
har lidt skade eller tab som følge af miljøforurening, 
må ikke stå ringere i tilfælde, hvor flere forurenere 
er indblandet; derfor vendes bevisbyrden. 
Ved anvendelsen af disse principper må man tage i 
betragtning, at miljøproblemer ofte først viser sig i forbindelse med gennemførelsen af lokale udviklings­
projekter; her må man specielt understrege lokale og 
regionale myndigheders ansvar. 
2.2.2. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder, 
at Kommissionen fremhæver »teknikkens stade« ved 
fastsættelsen af emissionsgrænseværdier. Det gør op­
mærksom på følgende: 
— Dette begreb skal forstås som omfattende avancere­
de processer, udstyr og drifsmetoder, der i praksis 
er klart egnede til beskyttelse af miljøet; der bør i 
denne forbindelse også tages hensyn til tredjelandes 
erfaringer. 
— »Teknikkens stade« er hele tiden under udvikling; 
denne udvikling kan fremmes gennem tidsbestemte 
målsætninger for tilpasning af de europæiske miljø­
beskyttelsesnormer 
2.3. Foranstaltninger på specifikke områder 
2.3.1. Luftforurening 
2.3.1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg er enig 
med Kommissionen i, at bekæmpelse af luftforurening 
bør indtage en central plads i EF's miljøpolitik, især på 
grund af den grænseoverskridende luftforurening. Der 
bør gennem fastsættelsen af fremsynede emissionsnor­
mer for de vigtigste luftforurenende stoffer og industrier 
iværksættes en EF-strategi for bekæmpelse af luftfor­
urening, som også skal omfatte de eksisterende anlæg. 
Direktivet om større fyringsanlæg er et første skridt i 
den rigtige retning. Det økonomiske og sociale Udvalg 
opfordrer Ministerrådet til endeligt at vedtage direktiv­
forslaget under hensyntagen til Det økonomiske og 
sociale Udvalgs udtalelse. 
2.3.1.2^ Foranstaltninger til yderligere nedbringelse 
af emissioner fra motorkøretøjer bør naturligvis også 
prioriteres højt; det tekniske fremskridt på mange områ­
der gør strengere normer mulige. 
2.3.1.3. Det er ønskeligt, at EF deltager konstruktivt 
i den internationale luftforureningsbekæmpelsespolitik. 
Dette gælder især arbejdet i forbindelse med aftalerne 
om vidtrækkende grænseoverskridende luftforurening 
samt tillægsprotokollen, hvor aftalens underskrivere 
forpligter sig til at nedbringe deres svovldioxidemission 
med mindst 30% inden 1993. 
2.3.1.4. Der er begrundet mistanke om, at chlorfluor-
carboner (freon) skader ozonlaget. Det økonomiske og 
sociale Udvalg er af den opfattelse, at det nu efter 
årelange diskussioner uden de store resultater er virke­
ligt påkrævet på kort sigt at iværksætte foranstalt­
ninger, der fører til en kraftig nedsættelse af brugen af 
chlorfluorcarboner og efter en fastlagt tidsplan til et 
totalforbud. Det kompromis, man er nået frem til i de 
internationale drøftelser, er ikke tilstrækkeligt til at 
kunne yde et effektivt bidrag til imødegåelse af en 
yderligere beskadigelse af ozonlaget. Kun ufarlige stof­
fer kan komme i betragtning som erstatning for chlor­
fluorcarboner. 
Nr. C 180/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
2.3.2. Ferskvand og havet 
2.3.2.1. Til bekæmpelse af forureningen i de indre 
farvande bør der efter Det økonomiske og sociale Ud­
valgs mening fremover anvendes en kombination af de 
instrumenter (emissionsnormer eller kvalitetsmål), der 
hidtil er blevet betragtet som alternative eller »parallel­
le« (jf. punkt 4.2.3 i handlingsprogrammet). Det anses 
for vigtigt hurtigst muligt at fastsætte emissionsgrænser 
for de forskellige industrier på grundlag af den bedste 
tilgængelige og anvendelige teknologi. Beskyttelse af 
grundvandet bør tillægges særlig betydning; herved spa­
res kostbare foranstaltninger til bekæmpelse afvandfor­
urening. Kommissionen bør prioritere beskyttelsen af 
farvandene imod forurening forårsaget af uheld og 
ulykker. 
Det økonomiske og sociale Udvalg gør opmærksom på 
landbrugsinstallationers forurening af vandløb, f.eks. 
ved udledning af ensilage, hvilket bør undgås. 
2.3.2.2. Foranstaltninger til forebyggelse og nedbrin­
gelse af hav-, kyst- og badevandsforureningen bør lige­
ledes prioriteres højt. Havene omkring EF, navnlig Mid­
delhavet og Nordsøen, er sårbare økosystemer, som EF 
må gøre en intensiv indsats for at beskytte. Her må 
især nævnes følgende punkter: 
— et handlingsprogram for Middelhavet og Nordsøen 
baseret på den første konference om beskyttelse af 
Nordsøen, 
— nedbringelse af den landbaserede havforurening via 
floder og luft, 
— reduktion af affaldsdumpningen og stop for afbræn­
ding af affald på havet, 
— forebyggelse af forurening, der skyldes uheld; såle­
des skulle foranstaltninger til forebyggelse af store 
miljøskader ved skibsulykker også omfatte et antal 
slæbebåde i permanent alarmberedskab med hjem­
sted i strategisk beliggende havne samt en ordning, 
der gør det muligt hurtigt at bringe lækkende skibe 
i havn, 
— retlige foranstaltninger, der gør det tilladt at tilbage­
holde utilstrækkeligt sikrede skibe eller skibe med 
en utilstrækkeligt sikret last i havnen, når vejrfor­
holdene kræver det. 
EF bør arbejde på, at medlemsstaterne hurtigst muligt 
ratificerer samtlige aftaler om havforureningsbekæm­
pelse og dernæst anvender dem inden for hver deres 
ansvarsområde. 
2.3.3. Kemikalier 
Det økonomiske og sociale Udvalg støtter Kommissio­
nens forslag om i forbindelse med foranstaltningerne 
til beskyttelse imod farlige eller skadelige kemikalier 
at udarbejde en ny procedure til vurdering af alle­
rede eksisterende kemikaliers farlighed. Med støtte i 
EINECS-listen (European Inventory of Existing Com-
mercial Chemical Substances, Den europæiske forteg­
nelse over eksisterende markedsførte kemikalier), bør 
der foretages en klassificering af farlige stoffer (en prio­riteret liste efter tidsmæssige kriterier samt giftighed) 
— og der bør inddrages afprøvningsresultater fra f.eks. 
USA. 
Ved vurderingen af kemikaliers farlighed må man f.eks. 
på landbrugsområdet tage hensyn til ophobning gen­
nem den gentagne anvendelse samt den forstærkede 
effekt ved samtidig anvendelse af forskellige stoffer. 
2.3.4. Bioteknologi 
Det økonomiske og sociale Udvalg påskønner Kommis­
sionens vilje til at beskæftige sig med bioteknologiens 
problemer med hensyn til dens påvirkning af mennesker 
og miljø samt til af tage initiativ til bindende EF-
lovgivning. Endnu har ingen af medlemsstaterne omfat­
tende lovbestemmelser på dette område, og en hensigts­
mæssig EF-lovgivning kunne derfor tjene som model. 
Dette projekt kan dog først endeligt vurderes, når Kom­
missionen har konkretiseret sine forestillinger om det. 
2.3.5. Støj 
2.3.5.1. Det økonomiske og sociale Udvalg er enig 
med Kommissionen i, at støjbekæmpelse er et vigtigt 
miljøspørgsmål, da befolkningen er meget generet af 
støj. 
2.3.5.2. EF-miljølovgivningen bør først og fremmest 
koncentreres om beskyttelsesforanstaltninger ved støj­
kilden og anvendes på støjende apparater og køretøjer. 
Der skal og i denne forbindelse ikke kun tages hensyn 
til en enkelt kildes støjniveau, men også til muligheden 
for, at der samtidig er lignende eller andre støjende 
apparater i funktion. 
De EF »kvalitetsmålsætninger« for støj, som Kommis­
sionen omtaler, bør udformes som mindstekrav i over­
ensstemmelse med fysiologiske krav, da støjtærskler 
vurderes forskelligt i de forskellige medlemsstater. 
2.3.5.3. Kommissionens ide om at belægge støjende 
apparater med særlige afgifter er nok interessant som 
miljøpolitisk instrument med økonomisk perspektiv. 
Det økonomiske og sociale Udvalg har allerede udtrykt 
sin grundholdning til støjproblemet i udtalelsen om 
»beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at være 
udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under 
arbejdet« (*). 
(!) Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse af 23. 11. 1983 
(EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 36); if. (EFT nr. C 283 af 27. 
11. 1979, s. 19) samt Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse af 20. 10. 1986, der offentliggøres engang i 1987. 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/33 
2.3.6. Nuklear sikkerhed 
Det økonomiske og sociale Udvalg henviser til sine 
udtalelser om emnet »nuklear sikkerhed«; én er vedtaget 
udtalelse (*), og en anden er under udarbejdelse (2). 
2.4. Forvaltning af miljøressourcer 
2.4.1. Bevarelse af natur og naturres­
sourcer 
2.4.1.1. EF bør søge at fastlægge en »europæisk stra­
tegi for naturbevarelser«, f.eks. ved at overtage »Ver-
densstrategien for naturbevarelse« (»World Conserva-
tion Strategy 1980, udviklet af UNEP — FN's miljøpro­
gram — i samarbejde med andre organisationer). Det 
økonomiske og sociale Udvalg lægger særlig vægt på 
at støtte fredede områder i Europa. 
2.4.1.2. Naturbeskyttelse griber ind i andre områder 
af det politiske spektrum, især i landbrugspolitikken. 
2.4.1.3. Landbrug og naturbeskyttelse kommer f.eks. 
i konflikt på følgende områder, ikke mindst som følge 
af EF-støtteforanstaltninger: 
— EF's landbrugspolitik indebærer en intensiv udnyt­
telse af landbrugsjorden; en effektiv naturbeskyttel­
se kræver imidlertid ofte, at økologisk værdifulde 
områder henligger uopdyrkede, 
— naturbeskyttelse indebærer bevaring af vådom­
råder. 
2.4.1.4. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder 
handlingsprogrammets foranstaltninger til beskyttelse 
af dyr og ønsker kraftigt, at de gennemføres. 
2.4.2. Jordbundsbeskyttelse 
Det økonomiske og sociale Udvalg hilser det velkom­
ment, at jordbundsbeskyttelse er inddraget i program­
met. Dette emne bør behandles med stor opmærksom­
hed under EF's miljøpolitik. Også her er der et tæt 
samspil med landbruget, navnlig i forbindelse med: 
(') Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse af 25.2. 1987 om 
EF-foranstaltninger i medfør af Euratom-traktatens kapitel III 
om »Udkast til forslag til Rådets beslutning om indførelse af 
et fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger ved 
forekomst af usædvanligt store mængder radioaktivitet eller 
i tilfælde af atomulykker« (EFT nr. C 105 af 21. 4. 1987, s. 
9). 
(2) Det økonomiske og sociale Udvalgs initiativudtalelse om »Føl­
gerne af Tjernobyl-ulykken« samt udtalelse om »Forslag til 
Rådets forordning (EØF) om forlængelse af gyldighedsperio­
den for forordning (EØF) nr. 1707/86 om betingelser for 
indførsel af landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande 
som følge af ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl« samt 
om »et permanent system til fastsættelse af toleranceværdier 
for radioaktiv kontaminering af drikkevand og landbrugspro­
dukter efter en atomulykke«. Disse to udtalelser vedtages 
sandsynligvis i midten af 1987. — intensivt opdræt (f.eks. med overdreven anvendelse 
af gylle som gødning), 
— anvendelse af kunstgødning, 
— tilladelse til og anvendelse af plantebeskyttelsesmid­
ler og afløvningsmidler, 
— foranstaltninger til forebyggelse af erosion af land-
og skovbrugsjord, herunder faren for »ørkendannel­
se«, som følge af f.eks. store skovbrande, 
— ørkendannelse i visse egne, selv om den har naturli­
ge årsager, er et hasteproblem, som på kort sigt bør 
samle meget energiske bestræbelser på alle områder 
(forskning, finansiering, infrastrukturarbejder osv.). 
Der gøres opmærksom på lands- og byplanlægningens 
betydning for jordbundsbeskyttelsen (en »forsegling af 
landskabet« ved anvendelse af jordarealer til veje og 
byer). 
2.4.3. Affaldsforvaltning 
2.4.3.1. Det økonomiske og sociale Udvalg mener, 
at affaldsforvaltning (3) vil blive et mere og mere centralt 
punkt i miljøpolitikken. Det økonomiske og sociale 
Udvalg kræver en »affaldsstrategi« med følgende priori­
tering: 
— forebyggelse af affald, 
— affaldsbehandling og genanvendelse af værdifuldt 
materiale, 
— bortskaffelse af affald (nedbringelse af affalds­
mængden og deponering, der ikke skader miljø og 
helbred. 
Med henblik på at forebygge affald bør der udvikles 
foranstaltninger, der begunstiger anvendelsen af varige 
produkter og flergangsemballage, således at affalds­
mængden formindskes. Der bør ligeledes udvikles 
»rene« teknologier, som bør nyde fremme. I forbindelse 
med forebyggelse af affald og den deraf forårsagede 
miljøforurening spiller opdragelsen til en miljøbevidst 
adfærd en særlig rolle. 
2.4.3.2. Et særligt affaldsforvaltningsproblem er ren­
selsen af forurenede deponeringssteder, især af ældre 
dato. Spørgsmålet er højaktuelt i mange medlemsstater. 
Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder, at dette 
problem er medtaget i Rådets forordning om EF-aktio-
ner på miljøområdet (4). Endvidere vil det være hensigts­
mæssigt at fremme udvekslingen af erfaringer mellem 
(3) Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse af 24.5.1984 om 
et EF-handlingsprogram for affaldsforvaltning (forebyggelse, 
genanvendelse, bortskaffelse) (EFT nr. C 206 af 6. 8. 1984, s. 
62) samt rapporten om dette emne udarbejdet af sektionen 
for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgsmål. 
(4) Forordning (EØF) nr. 1872/84 (EFT nr. L 176 af 3. 7. 1984, 
s. 1) — skal cendres i overensstemmelse hermed. If. Kommis­
sionens forslag i KOM(00) udg. af 19. 12. 1986, samt Det 
økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse, der ventes vedtaget 
i juni 1987. 
Nr. C 180/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
medlemsstaterne. Det økonomiske og sociale Udvalg 
peger tillige på de særlige problemer omkring giftigt 
affald, hvor det er påkrævet at samarbejde på tværs af 
grænserne om dets transport og bortskaffelse, bl.a. på 
grundlag af en registrering af de berørte transportfir­
maer. 
2.4.4. By-, kyst- og bjergområder 
Foranstaltninger til sanering af gamle ubenyttede indu­
striområder og bykerner har særlig interesse. Her kunne 
det være hensigtsmæssigt at inddrage regionalpolitik­
ken. Det samme gælder for områder med industriel 
monostruktur og højt forureningsniveau. Det bør ga­
ranteres, at de økonomiske fordele ved en sanering, 
der erstattet med offentlige midler, ikke kun tilfalder 
enkeltpersoner, men almenheden. De midler, der vindes 
ved værdistigningen, overføres til programmet for sup­
plerende saneringsforanstaltninger. 
Det økonomiske og sociale Udvalg henleder Kommis­
sionens opmærksomhed på de særlige miljøproblemer 
i ø-områderne, som på grund af deres geografiske og 
hydrografiske forhold er særligt udsatte. 
2.5. Forskning 
2.5.1. Det økonomiske og sociale Udvalg henviser til 
sin udtalelse fra november 1986 (*) om EF's rammepro­
gram for forskning og teknologisk udvikling (1987 til 
1991). Af særlig miljøpolitisk interesse er forskningen 
og udviklingen på energiteknikkens område, der bør 
omfatte støtte til udviklingen af brændselselementer og 
elektrisk drevne motorkøretøjer. 
2.5.2. Det er nødvendigt at koordinere miljø­
forskningsprojekter inden for EF med henblik på at 
undgå dobbeltarbejde, afdække lakuner i forskningen 
og gøre forskningsresultaterne sammenlignelige. På 
denne måde skulle EF udnytte alle medlemsstaternes 
forskningskapacitet hensigtsmæssigt, også gennem til­
deling af EF-forskningsopgaver. 
2.6. Foranstaltninger på internationalt plan 
2.6.1. Foranstaltninger inden for interna­
tionale organisationer og med tre­
djelande 
Det økonomiske og sociale Udvalg støtter et øget sa­
marbejde med internationale organisationer og tredje­
lande. EF bør, så vidt det er muligt, tiltræde internatio­
nale overenskomster. Det økonomiske og sociale Ud­
valg gør endvidere opmærksom på, at dobbeltarbejde 
især på området for forskning og udvikling samt ind­
samling af erfaringer bør undgås. Til dette formål er det 
nødvendigt med en bedre koordinering af de forskellige 
(!) Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse af 27. 11. 1986, 
EFT nr. C 333 af 29. 12. 1986, s. 45. områder. Fælles aktionsprogrammer for EF og interna­
tionale organisationer (f.eks. FAO) bør udvikles og 
fremmes. 
2.6.2. Samarbejde med udviklingslande på 
miljøområdet 
2.6.2.1. Det økonomiske og sociale Udvalg ser med 
tilfredshed på, at Kommissionen vil tage skridt: til i 
højere grad end hidtil at tage hensyn til miljøaspekterne 
i EF's udviklingspolitik, herunder til de erfaringer og 
opfattelser, miljøorganisationer i udviklingslandene kan 
fremvise. Alle samarbejdsprojekter med udviklingslan­
de må undersøges for deres indvirkning på miljøet. 
2.6.2.2. Det bør være en vigtig opgave for udviklings­
hjælpen at fremme teknologier, der er tilpasset ud­
viklingslandenes særlige forhold, f.eks. udvikling af 
enkle metoder til at skaffe ferskvand. 
2.6.2.3. Det økonomiske og sociale Udvalg gør op­
mærksom på det problem, der kan opstå, når produk­
ter, der er fremstillet i Europa, men hvis anvendelse 
inden for Fællesskabet er forbudt eller begrænset at 
miljø- eller sundhedsmæssige grunde, skal eksporteres 
til tredjelande. 
Det bør principielt være forbudt at eksportere disse 
produkter. Hvis en sådan eksport undtagelsesvis ikke 
opgives, bør det på EF-niveau sikres, at modtagerne 
bliver informeret om de hermed forbundne risici og 
de lovmæssige restriktioner. Det må så overlades til 
importlandet at træffe de nødvendige foranstaltninger. 
2.7. Det europæiske miljøår 
2.7.1. Det økonomiske og sociale Udvalg hilser det 
europæiske miljøår velkomment. Det giver en fortrinlig 
mulighed for at informere om de tunge miljøproblemer 
og styrke miljøbevidstheden. Til dette formål er det 
nyttigt at forstærke dialogen mellem dem, der er invol­
veret i miljøspørgsmål. 
2.7.2. Det økonomiske og sociale Udvalg har derfor 
taget hensyn til det europæiske miljøår ved at sætte 
følgende vigtige punkter på sit arbejdsprogram: 
— styrkelse af miljøbevidstheden gennem oplysning og 
uddannelse, 
— åbning af adgangen til nye markeder ved at informe­
re arbejdsgiverne og de ansatte om avanceret miljø-
beskyttelsesteknik og forbrugerne om miljøvenlige 
produkter, 
— initiativer til oprettelse af arbejdspladser i »miljøin­
dustrien« samt jobskabelse ved udnyttelse af det 
økonomiske potentiel, der frigøres ved sanering af 
miljøskadede regioner, 
8. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 180/35 
initiativer til løsning af regionale miljøproblemer, 
også af grænseoverskridende art, gennem samarbej­
de ikke blot mellem statslige og lokale myndigheder, 
men også arbejdsmarkedets parter og forbruger- og 
miljøorganisationer — under pressens og de øvrige 
mediers medvirken; samarbejdet omfatter også ud­
veksling af erfaringer og informationer mellem om­
råder, der, selv om de ligger langt fra hinanden, har 
samme problemer. 2.8. Samarbejde om den kommende miljøpolitiske ud­
vikling 
Det økonomiske og sociale Udvalg formoder, at andre 
miljøpolitiske handlingsprogrammer vil følge efter det 
foreliggende »4. handlingsprogram«. Det beder Kom­
missionen om også fremover allerede ved programmer­
nes og de deraf udledte forskrifters udarbejdelse at 
samarbejde, ikke blot med statsadministrationen, men 
også med arbejdsgivernes og arbejdstagernes organisa­
tioner samt med repræsentative miljø- og forbruger­
grupper. 
Bruxelles, den 13. maj 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 1 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, der var fremsat på grundlag af sektionens udtalelse og indgivet i overensstemmelse 
med forretningsordenen, blev forkastet under forhandlingerne: 
Punkt 2.1.2.3. 
De tre sidste punktummer udgår (men det første bibeholdes). 
Begrundelse 
Uden en effektiv »supranational« inspektion — dvs. en fællesskabsinspektion — vil direktiverne ikke blive 
anvendt i størstedelen af regionerne eller landene. 
Afstemningsresultat 
31 stemmer for, 84 stemmer imod, 8 stemmer hverken for eller imod. 
Punkt 2.2.1. 
3. led (2. del), litra b). I tredje linje udgår ordene »...; derfor vendes bevisbyrden.« 
Begrundelse 
En anvendelse af det her nævnte, og i sig selv acceptable princip, ville blive mødt med fundamentale 
retstekniske indvendinger i medlemsstaterne og kan derfor ikke uden videre og uden modargumentation 
tilrådes. 
Afstemningsresultat 
50 stemmer for, 72 stemmer imod, 11 stemmer hverken for eller imod. 
Nr. C 180/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 7. 87 
BILAG 2 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for udtalelsen: 
AMATO 
ASPINALL 
ATAIDE 
BENTO GONCALVES 
BERETTA 
BLESER 
BOISSEREE 
BOS 
BRIGANTI 
LOBO BRANDÅO 
CALVET CHAMBON 
CARROLL 
CAVAZZUTI 
CEBALLO HERRERO 
CHRISTIE 
ALVES CONDE 
CURLIS 
van DAM 
von der DECKEN 
DELHOMENIE 
DELLA CROCE 
DOS SANTOS 
DRAGO 
ELSTNER 
EMO CAPODILISTA 
ETTY 
EULEN FRANDI 
GEUENICH 
GLESENER 
FORGAS 
GOMEZ MARTINEZ 
GORIS 
GREDAL 
GREEN 
van GREUNSVEN 
HAAS 
HAGEN 
HAMMOND 
HILKENS 
HORSKEN 
HOVGAARD JAKOBSEN 
JASCHICK 
JENKINS 
KAARIS 
LAKA MARTIN 
LANDABURU 
LOJEWSKI 
MADDOCKS 
MAINETTI 
MEYER HORN 
MORSELLI 
MOURGUES 
MUHR MUNIZ GUARDADO 
MURPHY 
NIELSEN P. 
NIEUWENHUIZE 
ORSI 
PROENCA 
QUEVEDO ROJO 
RAMAEKERS 
ROSEINGRAVE 
ROUZIER 
SALOMONE 
SANTILLAN CABEZA 
SCHMITZ 
SCHOEPGES 
SILVA 
SMITH A.R. 
SMITH L.J. 
SOLARI 
STAEDELIN 
STRAUSS 
TIEMANN 
TUKKER 
VANDEN BROUCKE 
VIDAL 
VELASCO MANCEBO 
VERCELLINO 
ZUFIAUR NARVAIZA 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
APARICIO BRAVO 
ARENA 
BAGLIANO 
BELTRAMI 
BROICHER 
CASHMAN 
CEYRAC 
CLAVEL 
COLLAS 
COYLE 
DODD 
DROULIN 
GARDNER 
GIACOMELLI HANCOCK 
KELLY 
KENNA 
LANCASTRE 
LAUR 
LOPEZ DE LA PUERTA 
MACHADO von TSCHUSI 
MARGALEF MASIA 
MARTIN ALMENDRO 
MARTIN CASTELLA 
MASPRONE 
MORELAND 
PEARSON 
PELLETIER PERRIN-PELLETIER 
PETROPOULOS 
PROUMENS 
RIBIERE 
ROBINSON 
ROLÅO GONCALVES 
ROMOLI 
SAlU 
SCHNIEDERS 
SPRINGBORG 
TAMLIN 
WAGNER 
WHITWORTH 
YVERNEAU 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod udtalelsen: 
ÅRETS 
BLACK 
CAMPBELL 
CORELL AYORA 
DUNET 
FRESI 
KROGER LOW 
NETO da SILVA 
NOORDWAL 
de NORMANN 
PARDON 
POETON RIERA MARSA 
SPEIRS 
TIXIER 
WICK