(1)udvide anvendelsesområdet for konventionen til at omfatte bevarelse og forvaltning af bestandene af hajer og rokker

For at forbedre ICCAT-Kommissionens effektivitet og styrke bevarelsen og forvaltningen af de arter, der hører under dens kompetenceområde, er medlemmerne blevet enige om, at det er nødvendigt at ændre konventionen. Den 13. maj 2013 bemyndigede Rådet Europa-Kommissionen til på Unionens vegne at føre forhandlinger om en ændring af konventionen.

Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT-Kommissionen) er et organ, der er oprettet ved ICCAT-konventionen med henblik på bevarelse og forvaltning af det fiskeri, der hører under dens kompetenceområde. ICCAT-Kommissionen har beføjelse til at vedtage henstillinger, der er bindende for de kontraherende parter. Som kontraherende part i ICCAT-konventionen er Unionen medlem af ICCAT-Kommissionen, hvor den har medbestemmelses- og stemmeret.

Formålet med den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT-konventionen) er at fremme samarbejdet om bevarelsen af bestandene af tun og tunlignende arter i Atlanterhavet på et niveau, som muliggør bæredygtig fangst af størst mulige mængder med henblik på konsum og andre formål. Konventionen trådte i kraft den 21. marts 1969. Unionen er part i ICCAT og har godkendt konventionen ved Rådets afgørelse af 9. juni 1986.

Forslaget går ikke videre end nødvendigt for at nå målet, nemlig at Unionen indgår aftalen.

I overensstemmelse med den fælles meddelelse fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen om "International havforvaltning: En dagsorden for havenes fremtid" og Rådets konklusioner om denne fælles meddelelse er fremme af foranstaltninger til støtte og forbedring af effektiviteten af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og, hvor det er relevant, forbedring af deres forvaltning et centralt element i Unionens indsats i disse fora.

Den Europæiske Union, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, støtter og bidrager aktivt til arbejdet i ICCAT i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om deltagelse i regionale fiskeriorganisationer, artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik og Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om Kommissionens meddelelse om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension. Det er nødvendigt at ændre konventionen for at sikre en bæredygtig udnyttelse, forvaltning og bevarelse af havets biologiske ressourcer og det havmiljø, der forvaltes af ICCAT, samt af arter, der fanges i forbindelse med fiskeri efter ICCAT-arter.

Regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) er internationale organisationer, der omfatter lande, hvoraf nogle er kyststater, organisationer for regional integration, f.eks. EU, og fiskerienheder med fiskeriinteresser i et givet område. Nogle RFFO'er forvalter alle fiskebestande inden for et bestemt område, mens andre fokuserer på særligt stærkt vandrende arter, navnlig tun, over udstrakte geografiske områder. Mens nogle udelukkende har rådgivende funktion, har de fleste forvaltningsbeføjelser til at fastsætte grænser for fangst- og fiskeriindsats, tekniske foranstaltninger og kontrolforpligtelser.

Resolutionen og henstillingen skal vedtages af ICCAT-Kommissionen sideløbende med, at de kontraherende parter vedtager protokollen. I overensstemmelse med ICCAT-konventionens artikel VIII, stk. 2, får henstillingen virkning seks måneder efter, at de kontraherende parter har fået meddelelse herom. En henstilling er ikke bindende for kontraherende parter, som har indgivet og bekræftet en indsigelse mod den pågældende henstilling. Hvis indsigelsen støttes af et flertal af de kontraherende parter, får henstillingen ikke virkning.

(9)en ICCAT-henstilling om fisk, der anses for at være tun eller tunlignende arter eller pelagiske og stærkt vandrende hajer og rokker, der forekommer på det åbne hav. I henstillingen præciseres det, hvilke arter der er omfattet af konventionen, idet navnlig "ICCAT-arter" defineres udtrykkeligt som omfattende pelagiske og stærkt vandrende hajer og rokker (Elasmobranchii), der forekommer på det åbne hav.

Kommission har trukket på medlemsstaternes ekspertise under forberedelserne til forhandlingerne og under selve forhandlingerne i ICCAT-Kommissionen om ændring af konventionen.

2019/0225 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om ændring af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)I overensstemmelse med Rådets afgørelse [XXXX] af [XXXX] blev protokollen om ændring af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet undertegnet den [XXXX] og anvendes midlertidigt fra datoen for dens ikrafttræden i afventning af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

(2)I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 skal EU sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter er miljømæssigt bæredygtige på langt sigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, og som bidrager til at sikre fødevareforsyningen. Det er ligeledes fastsat i nævnte forordning, at Unionen skal forvalte fiskeriet efter en forsigtighedstilgang og bestræbe sig på at sikre, at udnyttelsen af havets levende biologiske ressourcer genopretter og opretholder bestandene af befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Endvidere er det fastsat, at Unionen skal træffe forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, støtte udbygningen af videnskabelig viden og rådgivning, gradvis eliminere udsmid og fremme fangstmetoder, der bidrager til et mere selektivt fiskeri, til undgåelse eller størst mulig begrænsning af uønskede fangster og til fiskeri med begrænset indvirkning på det marine økosystem og fiskeressourcerne. Derudover er det i forordning (EU) nr. 1380/2013 udtrykkeligt fastsat, at Unionen skal anvende disse mål og principper i forbindelse med varetagelsen af sine eksterne fiskeriforbindelser. Protokollen er i overensstemmelse med disse mål.

(3)Som det fremgår af den fælles meddelelse fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen om "International havforvaltning: En dagsorden for havenes fremtid" og Rådets konklusioner om denne fælles meddelelse, er fremme af foranstaltninger til støtte og forbedring af effektiviteten af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og, hvor det er relevant, forbedring af deres forvaltning et centralt element i Unionens indsats i disse fora. Protokollen er fuldt ud i overensstemmelse med disse mål.

(4)Protokollen bør godkendes på Den Europæiske Unions vegne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Protokollen om ændring af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet ("protokollen") godkendes herved på Unionens vegne.

Artikel 2

Formanden for Rådet udpeger den person, som på Unionens vegne er beføjet til at deponere godkendelsesinstrumentet i overensstemmelse med protokollens artikel 13.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.