DA    DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 17.3.2015  
COM(2015) 127 final  
  
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL DET EUROPÆISKE RÅD  
Handels - og investeringshindringer - rapport 2015   
 
2 
 RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL DET EUROPÆISKE RÅD  
Handels - og investeringshindringer – rapport 2015  
1) Indledning  
2015 -rapporten om handels - og investeringshindringer omhandler udvalgte nøglehindringer, 
som virksomheder i Den Europæiske Union (EU) står overfor på markederne af EU's seks 
strategiske partnere1, dvs. Kina , Indien , Japan , Mercosur  (Brasilien/Ar gentina ), 
Rusland  og USA . Hovedformålet er at øge kendskabet til de væsentligste 
handelsbegrænsende hindringer og bekræfte betydningen af at gribe ind over for sådanne 
hindringer på en målrettet og afstemt måde.  
Mens der i rapporten om handels - og invester ingshindringer fokuseres på "prioriteternes 
prioriteter" , offentliggør Kommissionen også jævnligt en "rapport om potentielt 
handelshindrende foranstaltninger" — eller "rapporten om overvågning af 
protektionisme"  — som giver et mere detaljeret overblik over  handels - og 
investeringshindringer i en bredere vifte af tredjelande2. Rapporten om handels - og 
investeringshindringer og "rapporten om overvågning af protektionisme" er derfor 
komplementære.  
Denne femte udgave af rapporten om handels - og investeringshindringer giver først et 
overblik over EU's igangværende forhandlinger om handel og investeringer (del 2). Dernæst 
gøres der status over de vigtigste handels - og investeringshindringer opretholdt af EU's 
strategiske økonomiske partnere i 2014 (del 3). Endelig afsluttes der med et afsnit (del 4), der 
opregner de forskellige strategier, som EU anvender til at håndtere disse sager.  
2) Skabelse af muligheder for handel og investering — EU's igangværende 
forhandlinger  
EU følger en omfattende forhandlin gsdagsorden, der har en multilateral, plurilateral og 
bilateral dimension, for at skabe nye handels - og investeringsmuligheder. Den dynamik, der 
blev skabt ved forhandlingsrammen, kan også bidrage til at løse op for langvarige 
handelshindringer.  
For så vidt angår EU's multilaterale forhandlingsdagsorden blev udestående spørgsmål 
vedrørende WTO's "Balipakke" — herunder navnlig vedrørende aftalen om handelslettelser 
                                                 
1 Som defineret i Kommissionens meddelelse om handel, vækst og verdensanliggender, 
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2010/november/tradoc_146955.pdf .  
2 Den ellevte rapport herom er tilgængelig på 
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2014/november/tradoc_152872.pdf .  
 
 
3 
 — løst for nylig. Dette baner vejen for en fuld gennemførelse af denne første global e 
handelsaftale inden for WTO's rammer. På det plurilaterale niveau er forhandlingerne om en 
aftale om handel med tjenesteydelser (TISA)  skredet støt frem. Det bør inden længe være 
muligt at nå frem til en aftale om udvidelse af varelisten i  aftalen om inf ormationsteknologi 
(ITA) . Samtidig indledte EU og 13 andre WTO -medlemmer i juli 2014 forhandlinger med 
henblik på at liberalisere den globale handel med miljøvarer. Dette plurilaterale "initiativ om 
grønne varer"  har til formål at fjerne hindringer for han del med og investeringer i varer, 
tjenesteydelser og teknologier, der bidrager til at forbedre vores miljø.  
Sideløbende hermed presser EU på med sin ambitiøse bilaterale  forhandlingsdagsorden med 
henblik på at styrke sin handels - og investeringsmæssige sti lling på en række markeder i 
tredjelande. Navnlig forhandlingerne med USA  om et transatlantisk handels - og 
investeringspartnerskab (TTIP)  er en vigtig prioritet. En vidtrækkende og ambitiøs TTIP -
aftale, som skal omfatte strenge bestemmelser om regelsamarbe jde og reguleringsmæssig 
sammenhæng, vil ikke blot fjerne toldtariffer, men også bidrage til at reducere 
omkostningerne i forbindelse med ikke -toldmæssige hindringer (NTB'er).  
EU og Japan  har i december 2014 afsluttet deres ottende runde af tekniske drøft elser for at 
fremme en frihandelsaftale mellem EU og Japan. Med disse forhandlinger søger EU at tage 
fat på en række problemer, der påvirker virksomheder i EU, navnlig told, ikke -toldmæssige 
hindringer og utilfredsstillende adgang til det japanske marked f or offentlige indkøb.  
På det 16. topmøde mellem EU og Kina, som fandt sted i Beijing i november 2013, indledte 
EU og Kina  forhandlinger om en omfattende investeringsaftale , som forventes at gavne 
begge parter ved at sikre, at markederne er åbne for invest eringer i begge retninger.  
EU og Myanmar/Burma  indledte forhandlinger om en investeringsaftale i marts 2014.  
EU's frihandelsaftale med Singapore  blev, i det store og hele, paraferet i september 2013, 
selv om forhandlingerne om investeringsbeskyttelse førs t blev afsluttet i oktober 2014. 
Handelsaftalen med Peru  og Colombia  har været midlertidigt gældende i Peru siden den 1. 
marts 2013 og i Colombia siden den 1. august 2013. Herudover blev forhandlingerne afsluttet 
i juli 2014 vedrørende Ecuadors  tiltrædelse  til aftalen med Colombia og Peru, mens kontakter 
opretholdes for at undersøge muligheden for at integrere Bolivia  i denne handelsaftale.  
Topmødet mellem Canada og EU den 26. september 2014 i Ottawa markerede afslutningen på 
forhandlingerne om en handelsa ftale mellem EU og Canada.  Aftalen forventes at afskaffe 
mere end 99  % af alle toldtariffer mellem de to økonomier og skabe betydelige nye 
muligheder for markedsadgang for tjenesteydelser og investeringer.  
Den 27. juni 2014 undertegnede Moldova  og Georgien  associeringsaftaler med EU, som 
omfatter vidtgående og brede frihandelsområder (DCFTA'er). Aftalerne er anvendt 
midlertidigt siden den 1. september 2014. Den 27. juni 2014 undertegnede også Ukraine  en 
DCFTA og de resterende dele af associeringsaftalen, de r endnu ikke var undertegnet den 21. 
marts 2014. Efter undertegnelsen af de politiske bestemmelser i associeringsaftalen bevilgede 
 
4 
 EU ensidigt autonome handelsforanstaltninger den 23. april 2014, hvorved den del af 
DCFTA'en, der handlede om toldnedsættelse , blev rykket frem til fordel for Ukraine. De 
autonome handelsforanstaltninger blev forlænget indtil udgangen af 2015, og ikrafttrædelsen 
af DCFTA'en blev udsat til den 1. januar 2016.  
EU deltager endvidere i forhandlinger om frihandelsaftaler med en række  andre tredjelande 
og regioner, nemlig Mercosur , Indien , Malaysia , Vietnam , og Marokko . 
3) Status over de vigtigste handels - og investeringshindringer opretholdt af 
EU's strategiske partnere i 2014  
a) Brasilien/Argentina  
1) Selv om Brasilien generelt ikke skelner mellem udenlandsk og national kapital, så er 
visse sektorer i forbindelse med investeringer  — navnlig medier og kommunikation, 
luftfart, transport og minedrift — underlagt restriktioner vedrørende udenlandsk 
ejerskab . 
2) Diskriminerende skatter og subsidiering  af indenlandske producenter i Brasilien er en 
vigtig problemstilling inden for mange sektorer.  Navnlig giver (gen)indførelsen af 
Reintegra programmet for eksportsubsidier anledning til bekymring. Desuden er 
Brasiliens ydelse af subsidierede lån  eller tilskud betinget af opfyldelse af krav om 
lokalt indhold  fortsat problematisk. Med hensyn til skattemæssige tiltag anmodede EU 
om WTO -høringer den 19. december 2013 om diskriminerende skattefordele, som 
Brasilien giver i forbindelse med motorkøretøj er, elektronik, automatiserede 
maskiner til industriel eller erhvervsmæssig brug og andre dermed beslægtede 
varer, der fremstilles i Brasilien, og som opfylder visse krav om lokalt indhold.  
Desuden giver Brasilien skattefordele i form af skattefri indkøb a f kapitalgoder og input 
til indenlandske selskaber, der eksporterer mindst 50  % af deres produktion. Efter 
resultatløse konsultationer med Brasilien i 2014 indgav EU den 18. november 2014 en 
anmodning om oprettelse af et WTO -panel til bilæggelse af tvister . Den 17. december 
2014 nedsatte WTO et panel, der skal afgøre spørgsmålet.  
3) Brasilien  har vedtaget foranstaltninger, der yderligere forvrider betingelserne for 
deltagelse i offentlige udbud , ved at indføre præferencemargener for visse 
indenlandske produkter i udbudsprocedurer. Foranstaltningerne fastsætter margener på 
mellem 8  % og 25  % og dækker en bred vifte af sektorer.  
4) På området sundheds - og plantesundhedsforanstaltninger (SPS)  har der  været nogle, 
om end utilstrækkelige, fremskridt med hensyn til import af mejeriprodukter, 
svinekød og oksekød fra EU til Brasilien . Den kompetente brasilianske myndighed 
udfører 3 til 5 revisioner årligt og har indledt revisioner i nogle af EU's medlemsst ater, 
men efterslæbet i forbindelse med 50 ansøgninger fra medlemsstaterne er stadig en stor 
bekymring. Samlet set har Brasilien stadig en lang, besværlig og uforudsigelig SPS -
 
5 
 procedure i forbindelse med tilladelse af import fra EU's medlemsstater. Brasili en 
bebudede ny lovgivning i 2014, og EU fremsatte konkrete forslag med henblik på at 
effektivisere importprocedurerne. Brasilien er et vigtigt alternativt marked efter det 
indførselsforbud, som Rusland har pålagt EU's eksport af landbrugsprodukter og 
fødev arer. 
 Med hensyn til visse importrestriktioner på EU -oksekød vedrørende bovin spongiform 
encephalopati (BSE)  har Brasilien  ændret sine importkrav, men endnu ikke fuldt ud 
tilpasset dem OIE's (Verdensorganisationen for Dyresundhed) internationale standard.  
5) I Argentina  er kravet om at udfylde en "forudgående importørerklæring på tro og 
love (DJAI)"  for al import fortsat en stor udfordring. WTO's appelorgan i forbindelse 
med bilæggelse af tvister tog den 15. januar 2015 stilling til tvisten om DJAI samt en 
række andre uofficielle importbegrænsende foranstaltninger såsom balanceringskrav på 
importområdet. Appelorganet bekræftede den tidligere panelafgørelse, der fandt, at 
Argentinas administration af DJAI overtræder WTO -reglerne.  
6) Argentina opretholder fortsat alvorlige restriktioner for overførsel af udenlandsk 
valuta, udbytte og royalties . Situationen forværres endda på grund af stigende knaphed 
af valutareserverne. Et nyt organ med repræsentanter for flere myndigheder, herunder 
centralbanken, er oprettet for at overføre og spore betalinger.  
7) Endelig har Argentina  tyet til interne afgifter for at regulere importen af dyre biler, 
både, fly og motorcykler ved at indføre en "luksusafgift"  på op til 50  % over en vis 
værditærskel. Afgiften vedrører luksusbiler og de rfor i langt højere grad importerede 
modeller end indenlandsk producerede modeller.  
b) Kina  
8) Kina  har væsentlige restriktioner på udenlandske investeringer . Især bør Kina åbne 
sektorer, der er lukket for udenlandske direkte investeringer (FDI) eller underlagt krav 
om joint venture, herunder at kinesisk ejermajoritet er en betingelse. Kina bør også 
fjerne andre restriktioner, som f.eks. teknologioverførsel og krav om lokalt indhold 
samt administrative forhåndsgodkendelser. Subsidiering af indenlandske producente r, 
og navnlig af statsejede virksomheder, er også en vigtig hindring for investeringer i 
Kina.  
 Kina har truffet visse ensidige foranstaltninger i forbindelse med investeringer. I 
november 2014 foreslog Kina at revidere sit katalog for udenlandske investe ringer  
og fjerne nogle restriktioner. Den begrænsede åbning af nye sektorer og lukningen af 
andre i revisionsudkastet er skuffende, selv om revisionen er velkommen. Reformer, der 
blev bebudet inden for rammerne af Shanghai Pilot Free Trade Zonen  (SFTZ), er  ikke 
blevet gennemført rettidigt. SFTZ's "negativliste" (der angiver alle sektorer, hvor 
udenlandske investeringer er begrænset, idet investeringer er tilladt i alle andre sektorer) 
blev revideret i juli 2014. Virksomhederne står fortsat over for mange vi gtige hindringer 
for udenlandske investeringer i zonen, selv om nogle få restriktioner på udenlandske 
 
6 
 investeringer er blevet lempet for visse sektorer. Denne situation vil også blive 
overvåget i lyset af den nylige meddelelse fra de kinesiske myndigheder om åbning af 
nye frihandelsområder.  
9) På området offentlige indkøb fortsætter EU med at tilskynde Kina til snarest muligt at 
tilslutte sig aftalen om offentlige indkøb (GPA) og til at bringe sin lovgivning i 
overensstemmelse med GPA. Kina indgav i januar 201 5 et revideret tilbud om en aftale 
om offentlige indkøb. EU hilser fremskridtene med hensyn til dækning på subcentralt 
plan velkommen, men der er stadig behov for yderligere betydelige forbedringer, 
navnlig med hensyn til om statsejede virksomheder er omfa ttet. 
10) En række problemstillinger er fortsat aktuelle med hensyn til respekten for 
intellektuelle ejendomsrettigheder (IPR)  i Kina . Dette omfatter registrering af 
patenter og brugsmodeller af lav kvalitet, og varemærker, der er ansøgt om i ond tro, 
samt lan gvarige registreringsforløb og en besværlig procedure for legalisering af 
udenlandske dokumenter. Derudover er beskyttelsen gennem administrative 
myndigheder, retsvæsen og toldmyndigheder mod krænkelser af intellektuelle 
ejendomsrettigheder stadig utilstræ kkelig. Endvidere er der stadig stor usikkerhed 
vedrørende beskyttelse af forretningshemmeligheder, der — angiveligt — ofte skal 
deles med de kinesiske myndigheder/virksomheder.  
11) Kina  mener fortsat, at kun kinesisk udviklet informationsteknologi til 
sikkerhedsformål kan betragtes som "sikker" , og anvender begrebet "national 
sikkerhed"  langt bredere end normal international praksis. Dette udgør en enorm 
hindring for udenlandske virksomheder, der konkurrerer om kommercielle applikationer 
i IT-sektoren. Endvidere blokeres udenlandske virksomheder fortsat fra at deltage i 
sikkerhedsrelaterede standardiseringsorganer . 
12) EU-virksomheder står over for mange sundheds - og plantesundhedsrelaterede (SPS) 
importforanstaltninger i Kina . Det eksisterende forbud mod im port af EU -oksekød og 
-fårekød bør ophæves. Hertil kommer, at internationale standarder bør accepteres f.eks. 
i forbindelse med fødevaresikkerhed og dyresundhed.  
13) EU er endvidere bekymret over de kinesiske hindringer for markedsadgang inden 
for sundheds - og kosmetikssektorerne . For medicinsk udstyr  og lægemidler  bør den 
nye lovgivning være i overensstemmelse med internationale standarder og praksis på 
områder som kliniske forsøg og registreringskrav. Vedrørende kosmetik  bør 
registreringsprocessen for nye kos metiske bestanddele forbedres og begrænses til 
bestanddele med højere risiko. Mærkning af kosmetiske midler ved hjælp af mærkater 
bør være tilladt, og afprøvningsbestemmelserne bør være afstemt med internationale 
standarder.  
c) Indien  
 
7 
 14) EU's virksomheder stå r stadig over for vigtige hindringer for markedsadgang inden 
for IT - og elektroniksektorerne  i Indien . Der kan ikke meldes om yderligere 
væsentlige fremskridt med hensyn til gennemførelsen af den præferentielle 
markedsadgangspolitik for indenlandsk fremsti llede elektroniske varer i offentlige 
indkøb , som følge af sikkerhedshensyn efter Indien havde suspenderet politikken i 
2013 og udtrykkeligt udelukket dens anvendelse i forbindelse med ikke -offentlige 
indkøb. Indien fastholder, at det ikke er bundet af nog en WTO -forpligtelser (navnlig 
aftalen om offentlige indkøb, som Indien ikke har undertegnet). Indien forventes snart at 
bekendtgøre et kriterium om værdiforøgelse i sin ordning for offentlige indkøb.  
Registrering af 15 IT - og elektroniske forbrugerprodukter har været obligatorisk  
siden den 3. januar 2014 i  Indien.  Dette krav blev udvidet med yderligere 15 produkter 
ved en bekendtgørelse offentliggjort den 8. november 2014. Gennemførelsen af 
obligatoriske afprøvninger i landet og certificeri ng af netværkselementer til 
telekommunikation blev yderligere udskudt til den 1. april 2015. Disse foranstaltninger 
kan navnlig påvirke samhandelen, da en betydelig del af disse varer importeres til det 
indiske marked.  
15) I mellemtiden er der stadig problemer  med gennemførelsen af det indiske 
standardiseringskontors (Bureau of Indian Standards (BIS)) certificeringsordning 
for importerede og eksporterede dæk . De vigtigste problemer handler om gebyrer 
opkrævet pr. markedsført dæk, langvarige procedurer, fabriksi nspektioner og krævede 
bankgarantier.  
16) Siden august 2013 har Indien  ændret fortolkningen og håndhævelsen af 
bestemmelserne fra 2011 om fødevaresikkerhedstandarderne vedrørende 
mærkning og emballering  og vedtaget en mere restriktiv tilgang til brugen af mær kater 
på emballage, hvilket medførte alvorlige forstyrrelser i handelen med fødevarer. Mere 
generelt har Indien for nylig udvidet sin mærkningsordning restriktivt inden for mange 
sektorer (f.eks. kosmetik, medicinsk udstyr, IKT).  
17) I løbet af 2014 indførte I ndien flere foranstaltninger, der påvirker kosmetiksektoren , 
om emner, såsom mærkning, dyreforsøg og registreringskrav for importerede produkter. 
Med hensyn til mærkning  offentliggjorde Indien mærkningskrav i juli 2014 vedrørende 
varer af vegetarisk og ikk e-vegetarisk oprindelse. Desuden indførte Indien et forbud 
mod dyreforsøg  i forbindelse med kosmetiske produkter på en måde, der i praksis 
kunne føre til et forbud af almindeligt anvendte og uerstattelige ingredienser, der stadig 
er afhængige af testdata f or dyr, hvor der ikke er nogen alternativer.  
d) Japan  
18) Diskussioner om ikke-toldmæssige hindringer  foregår fortsat siden begyndelsen på  
forhandlingerne om en omfattende frihandelsaftale . Japan har allerede opfyldt de 
forpligtelser, som det påtog sig under den forberedende fase forud for lanceringen af 
forhandlingerne om frihandelsaftalen, vedrørende nogle af disse hindringer (f.eks. 
 
8 
 økologisk mad, spiritusbevilling i engrossektoren). På nogle andre områder, hvor Japan 
forpligtede sig til at levere resultate r inden for det første år af forhandlingerne, kan der 
rapporteres om betydelige fremskridt (f.eks. om lægemidler, tilsætningsstoffer til 
levnedsmidler, oksekød, godkendelsesprocedurer for medicinsk udstyr).  
Der er imidlertid stadig uløste spørgsmål, som vi l skulle håndteres inden 
forhandlingerne afsluttes. Ud over den liste, der er aftalt i forbindelse med 
afgrænsningen, har EU forelagt Japan en anden liste over ikke -toldmæssige 
foranstaltninger  i december 2014, der navnlig omfatter mange udestående SPS -
relaterede spørgsmål. Der er stadig drøftelser med Japan om denne anden liste, og EU's 
mål er at opnå rettidige og meningsfyldte fremskridt. Forhandlingerne omfatter også 
andre områder, hvor EU's virksomheder støder på problemer, når de driver virksomhed i 
Japan, f.eks. offentlige indkøb (herunder jernbaner).  
e) USA  
19) EU er fortsat bekymret over "Buy American" -restriktionerne i forbindelse med USA's 
offentlige indkøb . En stor andel af de offentlige indkøb i USA er stadig omfattet af 
sådanne restriktioner, hvorve d en væsentlig del af de offentlige indkøb forbeholdes 
lokale varer og tjenester, og udenlandske virksomheder udelukkes fra tildeling af en 
ordre. Det er klart, at betydelige fremskridt på dette område er en vigtig forudsætning 
for en vellykket afslutning af TTIP -forhandlingerne. Det vil især være meget vigtigt at 
sikre bedre EU -adgang til subføderale indkøb i USA.  
20) Vanskeligheder med at beskytte de intellektuelle ejendomsrettigheder  — navnlig 
EU's geografiske betegnelser for fødevarer og drikkevarer  (især h vad angår 
sektorerne for vin, ost og kød) — i USA  er en kilde til betydelig frustration for EU's 
producenter. De igangværende TTIP -forhandlinger  giver gode muligheder for at opnå 
en bedre beskyttelse af EU's geografiske betegnelser i USA.  
21) Der findes stadig en lang række SPS-hindringer i USA . EU har fortsat store 
bekymringer med hensyn til amerikanske importrestriktioner på fåre - og gedekød samt 
ægprodukter. Derudover udsættes EU's ansøgninger om eksport af produkter af 
animalsk oprindelse, såsom oksekød, visse mejeriprodukter, levende toskallede bløddyr 
samt planteprodukter som f.eks. æbler og pærer, for lange forsinkelser. Også her kan 
TTIP -forhandlingerne være en mulighed for at fremme løsningen af disse spørgsmål.  
f) Rusland  
22) Rusland har g ennemført deres bundne WTO -toldsatser ukorrekt  for mange 
produkter, herunder papir, apparater og landbrugsprodukter såsom palmeolie. Den 31. 
oktober 2014 fremsatte EU en anmodning om WTO -tvistbilæggelseskonsultationer.  
23) Ifølge den nye russiske lov om lokal isering af personoplysninger  (føderale lov 242), 
underskrevet af præsident Putin den 21. juli 2014 skal alle personoplysninger om 
 
9 
 russiske enkeltpersoner lagres og behandles i Rusland uden undtagelser for 
kommercielle data. Et sådant generelt krav om lokal e servere, uden undtagelse for 
kommercielle data, er uforholdsmæssigt og kan have en negativ virkning på den digitale 
økonomi som helhed. Dette skaber navnlig en stor hindring for europæiske cloud -
tjenesteudbydere og udviklingen af et grænseoverskridende c loud computing -marked. 
Efter EU's opfattelse bør sådanne lokaliseringskrav snarere være begrænset til bestemte, 
særlige tilfælde (f.eks. kun, hvis datasikkerhed/privatlivets fred ikke kan sikres på anden 
måde) og skal være fuldt ud forenelige med de releva nte bestemmelser i WTO -reglerne.  
24) Mange SPS -udeståender med Rusland er fortsat aktuelle . Den 8. april 2014 
anmodede EU om WTO -tvistbilæggelseskonsultationer med Rusland vedrørende 
importrestriktionerne mod levende svin, svinekød og visse svinekødsprodukter med 
oprindelse i EU som følge af forekomst af afrikansk svinepest i begrænsede områder i 
Litauen og Polen tæt på grænsen til Hviderusland. Konsultationerne førte ikke til noget 
resultat, og et WTO -panel til bilæggelse af tvister blev nedsat den 22. juli 20 14. Et 
forbud mod eksport af kartofler og andre planter har været i kraft siden den 1. juli 2013, 
mens nye problemer omfatter et forbud mod oksekødsafpuds fra EU siden den 27. juni 
2014, et forbud mod frugt og grøntsager fra Polen (som navnlig påvirker æbl er), der 
blev indført den 1. august 2014, og et forbud mod kødmel, slagtebiprodukter og fedt fra 
EU siden den 22. oktober 2014.  
25) Den 7. august 2014 dekreterede Rusland et forbud mod landbrugsprodukter og 
fødevarer  fra visse lande — herunder EU -medlemsstater  — der i forbindelse med 
situationen i Ukraine har vedtaget sanktioner  mod Rusland. Disse produkter omfatter 
næsten alle kødprodukter (oksekød, svinekød, fjerkræ og visse tilberedte kødprodukter), 
mælk og mejeriprodukter, frugt og grøntsager, samt fisk og krebsdyr. Visse 
forarbejdede landbrugsprodukter er også forbudt.  
26) For så vidt angår tekniske handelshindringer (TBT)  står EU's økonomiske aktører 
stadig over for adskillige horisontale og sektorspecifikke hindringer på grund af 
besværlige tekniske forskrifter , som ofte fastsætter uforholdsmæssigt tunge 
certificeringskrav og krav om overensstemmelsesvurdering . I mange tilfælde er 
tekniske forskrifter — som nu er vedtaget af Den Eurasiske Økonomiske Union — 
uforenelige med internationale standarder. V igtige eksempler på overdrevent besværlige 
tekniske forskrifter fastsat af Den Eurasiske Økonomiske Union er den tekniske 
forskrift om sikkerheden af forbrugsvarer og varer bestemt for børn og unge (bl.a. 
relevant for tekstiler, beklædning og fodtøj) samt udkastet til teknisk forskrift om 
alkoholholdige produkters sikkerhed.  
27) Rusland har vedtaget et subsidieprogram, der omfatter subsidier til producenter af 
landbrugsudstyr og landbrugsmaskiner.  Dette program fastlægger subsidier for 
fabrikanter og opkøbere af landbrugsmaskiner under visse betingelser om lokalt 
indhold . Dette er til skade for EU's eksportører af landbrugsmaskiner (navnlig af 
mejetærskere), som har en stærk interesse i det russiske marked.  
 
10 
 28) Den 14. maj 2013 indførte Den Eurasiske Økonomiske Kom mission antidumpingtold 
på import af lette erhvervskøretøjer  fra Tyskland og Italien. Som en konsekvens af 
foranstaltningen stoppede eksporten af lette erhvervskøretøjer fra EU til Rusland næsten 
helt på grund af den uoverkommelige toldsats. Antidumpingfor anstaltningerne skal 
anvendes i 5 år og berører ca. 180 mio. EUR af EU's eksport. Flere EU -virksomheder 
har oplevet, at deres markedsandele er blevet voldsomt reduceret inden for dette 
markedssegment i Rusland. Kommissionen indledte en WTO -
tvistbilæggelses procedure, og der blev nedsat et panel den 20. oktober 2014.  
 
4) Forskellige redskaber til at håndtere handels - og investeringshindringer  
a) Igangværende forhandlinger om frihandelsaftaler  
EU er engageret i forhandlinger om frihandelsaftaler med fire af sine sek s strategiske 
økonomiske partnere samt i investeringsforhandlinger med Kina. Selv om der ikke er sket 
tilstrækkelige fremskridt i forhandlingerne med Indien og Mercosur, går EU fortsat ind for at 
underskrive ambitiøse aftaler. TTIP -forhandlingerne og forha ndlingerne om en 
frihandelsaftale mellem EU og Japan skrider frem i et støt tempo. Bilaterale drøftelser med en 
række andre lande og regioner er også i gang som beskrevet i oversigten i ovenstående afsnit 
2. 
På trods af de forbedrede udsigter til en fuld g ennemførelse af WTO's "Balipakke" i den 
nærmeste fremtid og viften af lovende igangværende plurilaterale forhandlinger, er bilaterale 
forhandlinger om frihandelsaftaler et stadigt vigtigere instrument til at håndtere specifikke 
handelsforvridende foranstal tninger på vigtige tredjelandes markeder. TTIP -forhandlingerne 
med USA har en særlig vigtig strategisk dimension, idet en omfattende aftale, herunder med 
stærke reguleringsbestemmelser, ikke alene vil kunne fremme handelen mellem parterne, men 
også etabler e en innovativ model for lovgivningsmæssig konvergens og fastsætte en global 
model. En ambitiøs aftale med USA kan dermed konsolidere og yderligere fremme EU's rolle 
som en verdens førende regulatorer.  
Foruden TTIP -modellen er EU også afhængig af forhandl inger om frihandelsaftaler for at 
gribe ind over for langvarige hindringer på vigtige markeder som f.eks. Japan, hvor 
forhandlingerne er baseret på en omfattende strategi, der tager sigte på at håndtere en lang 
række ikke -toldmæssige hindringer. Denne stra tegi har allerede givet konkrete resultater i de 
igangværende forhandlinger og vil kunne være en lovende model for fremtidige forhandlinger 
om frihandelsaftaler.  
Frihandelsaftaler har også den fordel, at et stort antal betydelige hindringer kan håndteres p å 
samme tid, og at de kan gå videre end de eksisterende internationale handelsregler, hvor det er 
muligt. Sådanne aftaler kan bidrage til at forhindre, at der opstår nye hindringer.  
 
11 
 Præferencehandelsaftaler har imidlertid også sine begrænsninger. Forhandli ngerne om og 
gennemførelsen af disse aftaler tager tid, og den nødvendige afvejning af indrømmelser 
betyder, at ikke alle handelshindringerne kan håndteres på én gang.  
b) Gennemførelse og håndhævelse af eksisterende frihandelsaftaler  
EU fortsætter med at arb ejde hen imod fuldstændig gennemførelse af alle indgåede aftaler, 
hvad gennemførelse og håndhævelse angår. EU anvendte bl.a. sin strategi for markedsadgang 
for at følge op på de forpligtelser, der er indgået af tredjeparter, for at sikre, at 
samhandelsmuli gheder, der er skabt ved forhandlingerne, omsættes til faktiske 
handelsstrømme. EU's forhandlings - og håndhævelsesdagsorden supplerer derfor hinanden.  
EU's frihandelsaftale med Sydkorea, som trådte i kraft den 1. juli 2011, er et godt eksempel 
på, hvordan gennemførelsen af en præferencehandelsaftale kan overvåges effektivt. For 
eksempel kunne Korea og EU i overensstemmelse med de samarbejdsbestemmelser, der er 
fastsat ved frihandelsaftalens bilag om kemikalier, præcisere forskellige spørgsmål 
vedrørende den  nye koreanske "K -REACH" -lovgivning på møderne i arbejdsgruppen om 
kemikalier under frihandelsaftalen. Tilsvarende har møder i arbejdsgruppen om 
lægemidler/medicinsk udstyr under frihandelsaftalen muliggjort en ordentlig gennemførelse 
af specifikke forplig telser, der er aftalt mellem begge sider i disse sektorer. Denne 
fremgangsmåde — som også er blevet udviklet inden for rammerne af handelsaftalen med 
Colombia og Peru samt med Mellemamerika — fastsætter en nyttig præcedens for at udvikle 
gennemførelsestilg angen under fremtidige frihandelsaftaler.  
c) WTO's tvistbilæggelsesprocedurer  
WTO's håndhævelsesforanstaltninger er fortsat et vigtigt håndhævelsesredskab, når det er 
nødvendigt og hensigtsmæssigt. EU bliver ved med at gøre hyppig brug af WTO's 
tvistbilæggels esprocedurer. I 2014 indledte EU tre nye WTO -tvistbilæggelsessager mod 
Rusland samt en sag mod USA vedrørende subsidier til Boeing . 
En række andre WTO -tvistbilæggelsesprocedurer, der blev indledt af EU før 2014, er stadig i 
gang. F.eks. blev et WTO -panel o prettet den 17. december 2014 i sagen mod Brasilien 
vedrørende skattefordele for indenlandske fabrikanter af motorkøretøjer, elektronik og 
automatiserede varer.  
WTO -tvistbilæggelse er fortsat den bedste mulighed, når andre håndhævelsesinstrumenter har 
vist sig at være utilstrækkelige. Selv om sådanne procedurer tager lang tid, gør de det muligt 
at håndtere betydelige hindringer på en mere systematisk måde og opnå retssikkerhed på 
længere sigt. Et vigtigt eksempel på en vellykket sag indledt af EU vedrører Kinas 
eksportrestriktioner for sjældne jordarter, hvor Kina i januar 2015 besluttede at ophæve sine 
eksportkontingenter.  
d) WTO's komitéer  
 
12 
 EU er et af de mest aktive WTO -medlemmer i henholdsvis TBT - og SPS -komitéen. TBT - og 
SPS-komitéernes møder i Genève er effektive redskaber til at sætte fokus på EU's 
betænkeligheder med hensyn til tekniske forskrifter og ubegrundede SPS -foranstaltninger 
indført af andre WTO -medlemmer, samt informere, øge opmærksomhed og opbygge alliancer 
med andre berørte WTO -medlemmer.  
EU's proaktive tilgang er ikke begrænset til TBT - og SPS -komitéerne og omfatter alle WTO's 
andre komitéer, navnlig dem, der beskæftiger sig med importlicensprocedurer, 
handelsrelaterede investeringsforanstaltninger (TRIM'er) samt subsidier og 
udligningsforan staltninger (SCM).  
e) Internationale topmøder  
Endelig har internationale topmøder på både bilateralt og multilateralt plan, som EU og/eller 
medlemsstaterne deltager i, fået større betydning i de senere år og bør ses som et vigtigt 
redskab til at håndtere spec ifikke hindringer for handel og investering. Stats - og 
regeringscheferne mødes oftere for at drøfte vigtige internationale økonomiske udfordringer, 
som ofte ikke kan ses isoleret fra en række underliggende handelsmæssige hensyn. I denne 
henseende er møder i G20 -formatet velegnede. Som led i EU's forberedelse af topmøder med 
deltagelse af den højtstående repræsentant/næstformanden3, Kommissionen og 
medlemsstaterne bør der lægges særlig vægt på de handels - og investeringshindringer, der er 
prioriteret i denne  rapport.  
5) Konklusioner  
Denne femte udgave af rapporten om handels - og investeringshindringer viser endnu en gang, 
at EU's strategiske partnere fortsat opretholder en række betydelige handels - og 
investeringshindringer, som det ofte er vanskeligt at grib e ind overfor. I den nuværende 
overordnede udfordrende kontekst med økonomisk usikkerhed og betydelige politiske 
spændinger er der stor risiko for, at mange af disse hindringer fortsat vil eksistere, og at der 
vil blive oprettet nye hindringer, som er til skade for alle.  
Større beslutsomhed på det politiske plan såvel som en styrket og aktiv gennemførelse af EU's 
strategi for markedsadgang er derfor afgørende for EU's bestræbelser på at fjerne hindringer. 
Kombineret anvendelse af forskellige redskaber, unde r hensyntagen til hver hindrings særlige 
forhold og udsigten til dens løsning, giver de bedste resultater.  
                                                 
3 Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik samt næstformand for 
Europa -Kommissionen.