EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 11.10.2011 
SEK(2011) 1166 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Resumé af konsekvensanalysen 
Ledsagedokument til 
Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning 
om en fælles EU-købelov 
{KOM(2011) 635 endelig} 
{SEK(2011) 1165 endelig}  
 
 1 
1. PROCEDURE OG HØRING AF BERØRTE PARTER 
Europa-Kommissionen (herefter Kommissionen)  ha r arbejdet på en EU-aftaleret siden 2001. 
I juli 2010 vedtog Kommissionen en ”Grønbog om lø sningsmodeller for indførelse af en 
europæisk aftaleret for forbrugerne og erhv ervslivet" (grønbogen). Efter Kommissionens 
arbejdsprogram for 2011 skal der fremsættes forslag om en retsakt om EU-aftaleret som et 
strategisk initiativ i de t sidste kvartal af 2011.  
 
I april 2010 nedsatte Kommissionen en ekspertgruppe, der skulle udføre en 
gennemførlighedsundersøgelse af et udkast til retsakt. Undersøgels en blev færdiggjort i april 
2011. En styringsgruppe for konsekvensanalysen mødt es fem gange for at drøfte udkastet til 
grønbogen, konsekvensanalysen og ge nnemførlighedsundersøgelsen.   
 
Kommissionen har løbende foretaget høringer. Grønbogen førte til 320 besvarelser fra et bredt 
spektrum af interessenter. De gjorde det muligt for Kommissionen at få kendskab til og imødegå ønskerne til og betænkelighederne ved de forskellige løsningsmodeller. 
Kommissionen oprettede også en ekspertg ruppe bestående af interessenter, der 
repræsenterede erhvervslivet, forbrugere og praktiserende ju rister. Gruppen blev løbende hørt 
om gennemførlighedsundersøgelsen for at sikr e, at reglerne dække de alle praktisk 
forekommende problemer og var brugervenlige. Derudover  foretog Kommissionen også 
rundspørger i erhvervslivet og blandt forbrugere gennem Eu robarometer-undersøgelser og 
undersøgelser i SMV-panelet og det europæiske virksomhedspanel. Der blev arrangeret en 
workshop om aftaleret med interessenter fr a erhvervslivet i nove mber 2010. Kommissionens 
medarbejdere mødte også repræsentanter  for Kontoret for De Europæiske 
Forbrugerorganisationer (BEUC) og deltog i to møder i Den Europæiske Rådgivende 
Forbrugergruppe (ECCG).  
 
2. PROBLEMFORMULERING 
2.1. Indledning 
Forskellene på aftaleretten i medlemsstater ne kan være en hindring for handel over 
landegrænserne i EU, idet de kan afsk række erhvervslivet og forbrugerne fra 
grænseoverskridende transaktioner. Virksomhed er, der er beskæftiget med handel med varer, 
og som eksporterer til andre EU-markeder, ha r unødvendige transaktionsomkostninger til at 
komme ind på markedet, der beløber sig til næ sten 1 mia. EUR om året. Værdien af den 
handel, som de, der lader sig afskrække af fors kellene mellem de aftaleretlige bestemmelser, 
hvert år går glip af, udgør tocifrede milliardbeløb i EUR. 
 
2.2. De nugældende EU-retlige regler på det aftaleretlige område 
De regler, der nu gælder i EU på det aftaleretlig e område, er præget af forskelle i de nationale 
love. Selv om der er blevet vedtaget en række EU-retsakter og internationale retlige instrumenter på det aftaleretlige område, er der intet ensartet og samlet regelsæt, som virksomhederne og forbrugerne kan bruge i tran saktioner over landegrænserne inden for EU.  
 
2.3. Problem 1: Forskelle i aftaleretten er til hinder for virksomhedernes handel over 
landegrænserne og begrænser deres aktivitet over landegrænserne  
På nuværende tidspunkt er der gennemsnitligt kun 9,3 % af alle de EU-virksomheder, der er 
beskæftiget med handel med varer, som eksporte rer inden for EU. Størstedelen af dem (62 % 
 
 2for så vidt angår handel mellem erhvervsd rivende og 57 % mellem erhvervsdrivende og 
forbrugere) eksporterer til højst  tre andre medlemsstater. En af grundene til dette relativt lave 
niveau for handel over landegrænserne er de re sterende barrierer me d hensyn til regulering 
(f.eks. forskelle på skatteregler, aftaleret og ad ministrative krav) og prak tiske barrierer (f.eks. 
sprog, transport og vedligeholdelse efter salget) for handel over landegrænserne. 
 
De negative virkninger af forskellene i de  aftaleretlige regler på handelen over 
landegrænserne:  Barrierer, der vedrører aftaleret, af skrækker visse virksomheder fra at drive 
handel over landegrænserne. 61 % af de virksomheder, der er beskæftiget med transaktioner 
mellem erhvervsdrivende, og 55 % af dem, de r er beskæftiget med transaktioner mellem 
erhvervsdrivende og forbrugere, blev ofte eller i det mindste lejlighedsvis holdt tilbage af 
barrierer, der vedrørte aftale ret. Derudover opgav 3 % af respondenterne, der var beskæftiget 
med transaktioner mellem erhvervsdrivende, og 2 % af respondenterne, der var beskæftiget 
med transaktioner mellem erhvervsdrivende og fo rbrugere, i Eurobarometerundersøgelserne 
altid at eksportere af denne grund. For det andet får aftaleretlige barrierer virksomheder til at 
begrænse deres aktivitet over landegrænserne. Over 80 % af de virksomhederne, der er 
beskæftiget med handel over landeg rænserne eller interesseret heri, (både for så vidt angår 
handel mellem erhvervsdrivende og handel melle m erhvervsdrivende og forbrugere), og som 
er berørt af aftaleretlige barrierer, antydede, at  de eksporterede til færre EU-lande af denne 
grund. Værdien af den handel inden for EU, som i kke bliver til noget, fordi virksomhederne 
opgiver at drive handel over land egrænserne på grund af aftale retten, kan anslås at ligge 
mellem 26 mia. EUR (svarende til Litauens BNP) og 184 mia. EUR (lidt over Portugals 
BNP).   Undersøgelser viser, at bila teral handel mellem lande, der har et retssystem med fælles 
oprindelse, har en positiv vir kning på handelen.  Hvis det bidr ag, det giver at fjerne de 
aftaleretlige forskelle, sættes ti l ca. 1 procent af denne positiv e virkning, ville stigningen i 
samhandelen mellem EU-medlemsstaterne ligge omkring 30 mia. EUR.  
2.3.1.  Yderligere transaktionsomkostninger som følge af forskelle på de 
aftaleretlige regler er til hinder for handelen over landegrænserne:  Det giver flere 
transaktionsomkostninger end ved indenlandsk handel, når det er nødvendigt at anvende 
forskellige udenlandske aftalere tlige regler. Disse omkostninge r stiger normalt i forhold til 
antallet af EU-lande, en virksomhed driver  handel med. Virksomhederne anslår, at deres 
transaktionsomkostninger ved at komme ind på markedet i en medlemsstat ligger på mellem 
under 1 000 EUR og over 30 000 EUR. Disse omkos tninger har de største konsekvenser for 
mikrovirksomheder og små virksomheder, fordi omkostningerne udgør en større andel af deres omsætning.  
2.3.2.   
De samlede omkostninger for alle de EU-virksomheder, der på nuværende tidspunkt eksporterer, ligger melle m 6 og 13 mia. EUR. De årlige tr ansaktionsomkostninger ligger på 
ca. 0,9-1,9 mia. EUR.  Hvis der ikke træffes foranstaltnin ger, vil de inden 2020 nå op på 9-
19 mia. EUR under forudsætning af, at ek sportniveauet forbliver det samme.  
2.3.3.  Opfattelsen af større juridisk kompleksitet hindrer handel over 
landegrænserne: Opfattelsen af større juridisk komple ksitet er en yderligere faktor, der 
virker bestemmende på afgørel sen af, om man skal begynde at  handle over landegrænserne. 
Virksomhederne anså det f.eks. for at være en af  de største hindringer, at det var vanskeligt at 
finde ud af, hvilke aftaleretlige bestemmelser  der gjaldt i udlandet. For handel mellem 
 
 3erhvervsdrivende blev det anset for de n største hindring, og for handel mellem 
erhvervsdrivende den tredjestørste.   
2.4. Problem 2: Forbrugerne bliver hindret i at købe ind over landegrænserne og går 
glip af muligheder  
Der er fortsat et relativt la vt niveau for indkøb over landeg rænserne i EU, idet 26 % af 
forbrugerne køber fra et andet EU-land, når de rejser, og 9 % ved fjernsalg. Barriererne på 
udbuds- og efterspørgselssiden er tilsyneladende til hinder for denne vækst. Selv om 
virkningerne af de praktiske barrierer gradvis bl iver mindre, har hindringerne i reglerne fortsat 
stor betydning.   
2.4.1.  Forskellene i de aftaleret lige regler har negative virkninger på handelen 
over landegrænserne: 
De aftaleretlige regler omfatter også regler om  forbrugerbeskyttelse. Sikkerhed om indholdet 
af reglerne er en væsentlig faktor for,  om forbrugerne har tiltro til indkøb over 
landegrænserne. Når forbrugerne står over for fors kellige udenlandske regl er, er de usikre på 
deres rettigheder ved handel over landegrænserne.  44 % af de europæiske forbrugere siger 
nemlig, at usikkerhed med hensyn til deres ret tigheder som forbrugere har afholdt dem fra at 
købe fra andre EU-lande. 
2.4.2.  Forbrugere går glip af muligheder på det indre marked : 
Et betydeligt antal forbrugere, der foretrække r at gøre deres indkøb in denlands på grund af 
usikkerhed om deres ret tigheder på den anden side af landegr ænserne, er ofte dårligere stillet 
på grund af det begrænsede udvalg og de højere priser på deres indenlandske marked. Hvis 
44 % af de forbrugere, der kun køber ind over intern ettet i deres eget land,  og som er usikre på 
deres rettigheder på den anden side af landegrænserne, foreto g mindst et indkøb på internettet 
over landegrænserne, kunne  de spare 380 mio. EUR. 
 
På den anden side er forbrugere, der prøver at  finde bedre tilbud i andr e medlemsstater, ofte 
ude for, at den erhvervsdrivende ikke vil sæ lge til dem. Næsten en fjerdedel af de 
eksportorienterede EU-detailhandlende afslog at sæ lge på grund af aftaleretten. Afslag på salg 
kan afholde proaktive forbrugere fra at købe i nd over landegrænserne, og det er en økonomisk 
ulempe for dem. EU-forbrugerne bruger 42,3 mia. EUR om året på indkøb over 
landegrænserne. Hvis det antages, at de 3 millioner forbrugere, som i løbet af et år var ude for, at den erhvervsdrivende ikke ville sælge til dem, ville have bestilt en vare til en gennemsnitlig 
værdi af 52 EUR, ville værdien af de tr ansaktioner, der ikke blev til noget, være 
156 mio. EUR.  
2.5. Behov for foranstaltninger på EU-plan og nærhedsprincippet  
 
Initiativet er i overensstemmelse med nærhedsp rincippet. De mål at fremme erhvervslivets 
ekspansion af handelen over landegrænserne og lette forbrugernes køb på det indre marked 
kan ikke fuldt ud nås, så længe der fortsat er forskelle på de nationale aftaleretlige regler. 
Efterhånden som markedstendens erne udvikler sig og tilskynder me dlemsstaterne til at træffe 
foranstaltninger uafhængigt af hinanden (f.e ks. ved at regulere pr odukter med digitalt 
indhold), vil de lovgivningsmæssige forskelle  medføre øgede transa ktionsomkostninger og 
større juridisk kompleksitet for erhvervslivet, og mangler i forbrugerbeskyttelsen indebærer 
en risiko for væksten. De nationale aftaleretlige regler kan kun tilnærmes hinanden ved, at der vedtages foranstaltninger på EU-plan. Det er Un ionen, der bedst kan takle problemerne, der er 
skitseret ovenfor, fordi problemerne har en  klar grænseoverskridende dimension.  
 
 4 
3. POLITISKE MÅLSÆTNINGER 
Den overordnede målsætning er at støtte den øko nomiske aktivitet på det indre marked ved at 
forbedre betingelserne for ha ndel over landegrænserne; det skal ske ved at nedbringe 
barriererne som følge af forskelle i medlemsstater nes aftaleret. De genere lle mål er at fremme 
ekspansionen af handelen over landegrænserne for erhvervsli vet og køb over landegrænserne 
for forbrugerne.  
  
4. POLITISKE LØSNINGSMODELLER  
4.1. Valgmuligheder med hensyn til interventionens art  
 
Løsningsmodel 1: Referencescenariet (ingen ændring): De nuværende retlige rammer 
bevares uden yderliger e EU-foranstaltninger.  
Løsningsmodel 2: En værktøjskasse for EU-lovgiveren: Værktøjskassen skulle indeholde 
standarddefinitioner og -regler om aftaleretl ige emner, som det er sandsynligt vil blive 
behandlet i EU-lovgivningen. Der kunne anvendes et dokument  fra Kommissionen eller en 
interinstitutionel aftale.  
Løsningsmodel 3: En henstil ling om en fælles EU-købelov: Et fælles EU-
købelovsinstrument kunne være knytte t til en henstilling rettet t il medlemsstaterne om, at de 
frivilligt bør indføre det i stedet for deres natio nale regler (løsningsmode l 3a) eller indarbejde 
det i deres nationale love (løsningsmodel 3b), så de har et skøn med hensyn til 
implementeringens tidspunkt, metode og omfang. Denne løsningsmodel kan få 
medlemsstaterne til at erstatte deres nationale  aftaleretlige regler med den eller lade dem 
indarbejde et fælles EU-købelovsin strument som en valgfri ordning. 
Løsningsmodel 4: En forordning eller et dire ktiv om indførelse af  et valgfrit fælles EU-
købelovsinstrument:  En valgfri fælles EU-købelov kunne  indføres som en "alternativ 
ordning" inden for hver enkelt medlemsstats nationa le civilret.  Det ville  være et omfattende, 
selvstændigt sæt aftaleretlige regler med et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, som parterne 
ville kunne vælge som den ret, der skulle anve ndes på deres aftaler over landegrænserne. 
Løsningsmodel 5a og 5b: Et direktiv om  en ufravigelig fælles EU-købelov:  Et direktiv 
kunne harmonisere de nationale af taleretlige regler i de 27 me dlemsstater. Det ville supplere 
de gældende EU-regler om forbrugerbes kyttelse og bygge på et højt niveau for 
forbrugerbeskyttelse. Harmoniseringen ka n være fuldstændig (5a) eller en 
minimumsharmonisering (5b). 
Løsningsmodel 6: En forordning om  en ufravigelig fælles EU-købelov: Dette ville give et 
ensartet sæt EU-aftaleretlige re gler i alle medlemsstaterne. 
Løsningsmodel 7: Forordning om indførelse af en EU-civillov:  Dette ville give et ensartet 
sæt civilretlige EU-regler i alle medlemsstaterne.  
Fravalgte løsningsmodeller: 
 
• Løsningsmodel 3a: Henstilling til medlemsstaterne om at erstatte deres nationale love 
• Løsningsmodel 7: Forordning om indførelse af en EU-civillov. 
Disse løsningsmodeller fik næsten ingen støtte fra interessenterne og vil sandsynligvis gå ud 
over, hvad der er nødvendigt, og dermed være uforholdsmæssigt indgri bende. De giver også 
anledning til alvorlige spørgsmål me d hensyn til nærhedsprincippet. 
 
 54.2. Valgmuligheder med hensyn til anvendelsesområde og indhold  
Det fælles EU-købelovsinstrument kunne nøjes me d at finde anvendelse på transaktioner over 
landegrænserne eller finde anvendelse på både indenlandske transaktioner og transaktioner 
over landegrænserne. Anvendelsesområ det kunne omfatte kun aftaler mellem 
erhvervsdrivende og forbrugere eller også af taler mellem erhvervsdrivende. Et begrænset 
materielt indhold af instrumentet  kunne omfatte kerneområderne af almindelig aftaleret. Et 
større anvendelsesområde kunne gå videre og me dtage særlige kontraktretlige områder, såsom 
tjenesteydelseskontrakter og andre retsområ der, såsom erstatning uden for kontrakt.  
Denne konsekvensanalyse gennemgår en kombinatio n af områder ved en snæver og en mere 
omfattende afgrænsning. Den dækker langt de fleste almindelige praktiske problemer inden 
for livscyklussen for en aftale over landegrænse rne. Analysen fokuserer på virkningerne af 
materielle bestemmelser, der har konsekve nser for forbrugerne og virksomhederne. 
 
5. ANALYSE AF VIRKNINGERNE 
 
5.1. De væsentligste virkninger af løsningsmodel 1: Referencescenariet   
Referencescenariet ville ikke fjerne de ekst ra transaktionsomkostninger eller begrænse den 
juridiske kompleksitet for virksomheder, der øn sker at drive handel over landegrænserne. Der 
ville blive ved med at være begrænset konkurren ce på det indre marked, og trods vedtagelsen 
af forbrugerrettighedsdirektivet ville der fo rtsat være afvigelser  mellem reglerne om 
forbrugerbeskyttelse i forskellige medlemsstater.    
5.2. De væsentligste virkninger af løsningsmodel 2 
 
5.2.1.   2a: En værktøjskasse i form af et dokument fra Kommissionen    
Værktøjskassen ville kunne bruges ved æ ndring af gældende lovgivning eller ved 
udarbejdelsen af fremtidig lovgivning inde n for særlige sektorer. Sammenlignet med 
referencescenariet ville de pos itive virkninger af denne løsn ingsmodel for erhvervslivet og 
forbrugere være indirekte og også ret begrænse de. Derudover ville even tuelle virkninger af 
denne løsningsmodel ikke kunne mærkes straks, eftersom det ville tage tid at gennemføre 
forhandlinger om ny lovgivning eller om ændring af gældende lovgivnin g. Da det er umuligt 
at vide, om og i hvilket omfang denne løsnings model ville blive brugt og accepteret af Rådet 
eller Parlamentet, ville virkning erne af denne løsningsmodel ikke  rigtigt være anderledes end 
ved referencescenariet.   
5.2.2.  2b: Værktøjskasse i form af en interinstitutionel aftale   
I forhold til løsningsmodel 2a er den eneste forskel ved denne løsningsmodel, at Rådet og 
Parlamentet under forhandlingerne om ny lovgi vning eller ændringer i gældende lovgivning 
ville gøre brug af værktøjskassen, medmindre der var grunde vedrørende den pågældende 
sektor, der talte afgørende herimod. Da denn e løsningsmodel imidlertid kun ville vedrøre 
nationale aftaleretlige regler, der skulle ændres som følge af  revideret eller ny EU-lovgivning, 
ville der i vidt omfang stadig være omkostninger på grund af forskelle i de nationale aftaleretlige regler. Derudover vi lle denne løsningsmodel tidligs t få virkninger på mellemlang 
sigt. De samlede positive virkninger af denne løsningsmodel ville derfor, selv om de ville 
være større end løsningsmodel 2a , stadig være ret begrænsede. 
 
 
 65.3. De væsentligste virkninger af løsningsmo del 3: Henstilling om en fælles EU-
købelov   
Denne løsningsmodel ville kun blive effektiv, hv is den fælles EU-købelov blev indarbejdet af 
en række medlemsstater i sin fulde ordlyd og uden ændringer af den originale udgave, der 
ville være knyttet til henstillin gen. Det er imidlertid højst us andsynligt. Denne løsningsmodel 
ville i et vist omfang hjælpe erhvervsdrivende med en aftale med en anden erhvervsdrivende 
(da det ville stå dem frit for at bestemme, hvilk e regler der skulle finde anvendelse på deres 
aftale). Disse erhvervsdrivende ville derf or få mulighed for at nedbringe deres 
transaktionsomkostninger ved at bruge den fælles EU-købelov i den medlemsstat, der har 
implementeret den bedst. Det samme ville ikke være tilfældet for erhvervsdrivende med aftaler med forbrugere, da de ville være nødt til at undersøge, om og hvor medlemsstaterne 
har ændret den fælles EU-købelov med hensyn til uf ravigelige regler om forbrugerbeskyttelse. 
Det betyder, at de ikke vil kunne sælge over landegrænserne til forbrugere på grundlag af en 
enkelt lov og derfor vil have  transaktionsomkostninger af den type, der er omhandlet i 
referencescenariet. Denne løsningsmodel v il derfor kun i begrænset omfang fjerne de 
forhindringer for handel over landegrænser ne, der er nævnt i problemformuleringen. 
 
5.4. De væsentligste virkninger af løsningsmo del 4: Forordning eller direktiv om 
indførelse af et valgfrit fælles EU-købelovsinstrument  
 
Denne løsningsmodel ville væsentligt nedbringe  transaktionsomkostningerne, fordi den ville 
give virksomhederne mulighed for at bruge et eneste regelsæt for handel over landegrænserne, 
uanset hvor mange lande de handler med inden for EU. Begrænsningen af omkostninger ville 
virke som en tilskyndelse at øge handelen, hvilket  ville føre til større konkurrence på det indre 
marked og give forbrugerne et større  produktudvalg til en lavere pris.  
 Hvis en virksomhed brugte den valgfrie fælles EU-købelov, ville de administrative 
omkostninger beløbe sig til 3 000 EUR for afta ler mellem erhvervsdrivende og forbrugere og 
til 1 500 EUR for aftaler mellem erhvervsdrive nde (gennemsnit pr. virksomhed). Under 
forudsætning af, at 25 % af de nuværende eksp ortører til at begynde me d beslutter at bruge 
den valgfrie fælles EU-købelov, ville engangsom kostningerne til implementeringen beløbe sig 
til 1,89 mia. EUR. Omkostningerne ville dog blive langt mere end opvejet af de besparelser, 
der ville opnås ved, at virksomhederne ikke skul le betale ekstra transaktionsomkostninger, når 
de handler med mere end en medlemssta t. Denne løsningsmodel ville føre til 
omkostningsbesparelser for nye eksportører og potentielle besparelser for eksisterende 
eksportører, der ville ekspandere deres salg  over landegrænserne til nye lande. De årlige 
besparelser for nye eksportø rer kan anslås til 150-400 mio. EUR, mens de potentielle 
besparelser for eksisterende eksportører kunn e anslås til 3,7-4,3 mia. EUR. Indenlandske 
virksomheder og de, der ikke vælger den va lgfri fælles EU-købelov, ville ikke have nogen 
omkostninger, da de ikke ville bl ive berørt af løsningsmodellen.  
 Løsningsmodellen opfylder de politiske målsæt ninger, da den nedbringer omkostningerne for 
virksomhederne og tilbyder et mindre kompliceret regelsæt for dem, der ønsker at drive handel over landegrænserne til mere end en medl emsstat. Samtidig giver den et højt niveau 
for forbrugerbeskyttelse.    
 
 75.5. De væsentligste virkninger af løsningsmodel 5 og 6 
 
5.5.1.  Løsningsmodel 5a: Direktiv om en uf ravigelig fælles EU -købelov med fuld 
harmonisering og løsningsmodel 6: Foror dning om en ufravigelig fælles EU-
købelov   
Sammenlignet med referencescenariet ville en re tsakt på grundlag af disse løsningsmodeller 
være forbundet med væsentlige omkostninger. Re tsakten ville være en særlig tung byrde for 
de små og mellemstore virksomheder. Virksomhed er, der kun driver handel indenlands, ville 
blive påført betydelige omkostninger ved at br uge den nye retsakt uden at opnå en merværdi 
ved det. Virksomhederne (17 136 213 inde n for handel mellem erhvervsdrivende og 
4 420 563 inden for handel mellem erhverv sdrivende og forbrugere) ville få 
engangsomkostninger på 208,8 mia. EUR til implem entering med henblik på at bruge den nye 
lovgivning.   Retsakten ville give yderligere administrative omkostninger for 22 millioner virksomheder, dvs. herunder dem, der kun driver indenlan dsk handel, hvilket gennemsnitligt for hver 
virksomhed ville beløbe sig til 2 500 EUR i virksomheder med handel mellem 
erhvervsdrivende og forbrugere og til 1 500 i virksomheder med handel mellem 
erhvervsdrivende. De virksomheder, der kun driver  handel indenlands, vil skulle betale disse 
omkostninger uden egentlig at opnå nogen økonomisk gevinst, da fordelen kun vil komme de virksomheder, der drive handel over en gr ænse, til gode. Engangsomkostninger ved 
transaktioner for 22 millione r virksomheder (herunder for dem, der kun driver handel 
indenlands) i EU vil beløbe  sig til 217 mia. EUR.  
 Retsakten vil imidlertid medføre omkostningsbesp arelser for nye eksportører såvel som for de 
nuværende eksportører, der ville ekspandere deres salg over landegrænserne til nye lande. Den årlige besparelse for nye eksportører v il være på 0,63 til 1,6 mia. EUR. I lighed med 
under løsningsmodel 4 kan det anslås, at de nuværende eksportører, der ville begynde at handle med flere lande, ville have potentie lle besparelser på mindst 3,7-4,3 mia. EUR.  
 Retsakten vil skabe øget konkurren ce på det indre marked og føre til prisfald. Forbrugerne vil 
drage fordel af et større produkt udvalg til lavere pris er. Selv om retsakten vil give et højt 
niveau for forbrugerbeskyttelsen, kunne den omstændighed, at national lovgivning bliver 
erstattet af den, indebære, at visse forbrugere kan miste beskyttelse i visse særlige situationer 
sammenlignet med gældende national ret.   Medlemsstaterne vil sandsynligvis finde det polit isk meget vanskeligt at blive enige om disse 
løsningsmodeller og gennemføre dem, da de vill e fjerne national ret og retstradition. Selv om 
retsakten ville harmonisere gæ ldende lovgivning på  det aftaleretlige område og fjerne 
transaktionsomkostninger, ville det give andre materielle ulemper, der ikke kun ville have 
pengeværdi. Ulemperne og de pe ngemæssige omkostninger må derf or anses for at veje langt 
tungere end fordelene ved retsakten.   
 
5.5.2.  Løsningsmodel 5b: Et minimumsharmon iseringsdirektiv om en fælles EU-
købelov:   
Medlemsstaterne kunne gennemføre direktivet og overgå dets forbrugerbeskyttelsesniveau. 
Som erfaringen med gældende minimumsharm oniseringsdirektiver viser, kan der med 
gennemførelsesniveauet opretholdes  et betydeligt antal forskelle i de nationale aftaleretlige 
regler. Denne valgmulighed ville i et vist om fang nedbringe transaktionsomkostningerne og 
 
 8øge forbrugerbeskyttelsesniveau et, så forbrugerne kunne være mere trygge ved at foretage 
indkøb over grænserne.   Som anført under løsningsmodel 5a og 6 ville de r imidlertid påføres erhvervsdrivende, der 
driver handel indenlands og over grænserne, en  meget væsentlig engangsomkostning, idet de 
ville være nødt til at tilpasse deres aftaler fo r at bruge den nye lov. Denne omkostning ville 
påvirke alle virksomheder, der er involveret i handelen med varer, uanset om de ønsker at 
handle over grænserne. Derudover ville der – hvilket ligger i minimumsharmonisering - stadig 
være nogle ekstraomkostninger for virksomhed erne, når de handler med forbrugere over 
landegrænserne, fordi de vil være  nødt til at unders øge forbrugerbeskyttels esniveauet i andre 
medlemsstater. Så selv om det kan være en rent abel investering for virksomheder, der driver 
handel med andre virksomheder over landegrænsern e, vil de virksomheder, der både opfylder 
aftaler med forbrugere i andre lande og handler indenlands, skulle beta le meget væsentlige 
yderligere omkostninger uden en klar merværdi.   
 
6. SAMMENLIGNENDE VURDERING AF LØSNINGSMODELLERNE 
Den sammenlignende vurdering viser, at løsn ingsmodel 4 (en valgfri fælles EU-købelov), 
5a (direktiv om en ufravigelig fælles EU-købe lov med fuld harmonise ring) og 6 (forordning 
om en ufravigelig fælles EU-købelov) er dem, der bedst opfylder de politiske målsætninger. Omkostningerne ved løsningsmodel 5a og 6 er imidlertid betydelige sammenlignet med de 
andre løsningsmodeller, fordi alle de virksomh eder, der beskæftiger sig med handel med varer 
i EU, ville skulle tilpasse si g en ny lovgivningsmæssig ramme. Særligt ville de medføre en 
økonomisk byrde, der ikke vil bl ive opvejet af nogen fordele fo r de virksomheder, der kun har 
indenlandsk handel, og som transaktionsomkos tninger ved handel over landegrænserne ikke 
er noget problem for. Det er derfor ikke en fo rholdsmæssig foranstaltning til at reducere de 
aftaleretlige hindringer for handel over landegræn serne. Løsningsmodel 5a og 6 får heller ikke 
megen støtte fra medlemsstaterne.   
Den foretrukne løsningsmodel  er derfor løsningsmodel 4, de r ville opfylde de politiske 
målsætninger med hensyn til at begrænse den juridiske kompleksitet og nedbringe transaktionsomkostningerne. Eksportører, de r beslutter at bruge den valgfri fælles EU-
købelov, ville til at begynde med have visse tran saktionsomkostninger. Men det ville være et 
valg, de erhvervsdrivende vil træffe frivillig t. For virksomheder, der påbegynder eller udvider 
deres handel over landegrænserne, vil det me dføre betydelige omkos tningsbesparelser. 
Virksomheder, der driver handel indenlands, og de, der vælger i kke at bruge den valgfri fælles 
EU-købelov, når de eksporterer, ville ikke have  nogen omkostninger, da de ikke ville blive 
berørt af løsningsmodellen.   Denne løsningsmodel ville også sikre et højt fo rbrugerbeskyttelsesnivea u, hvilket ville give 
forbrugerne sikkerhed og tryghed med hensyn ti l rettigheder ved indkøb  over landegrænserne. 
Det ville bidrage til handelen over landegræn serne og konkurrenceevnen i EU's økonomi og 
være til fordel for forbrugerne ved, at de vi lle have et større pr oduktudvalg og bedre priser. 
Da det vil være et valg, de erhvervsdrivende vill e træffe frivilligt, vil det ikke påtvinge dem 
ekstra byrder, men give betydelige omkostni ngsbesparelser for virksomheder, der udvider 
deres handel over landegrænserne.  
 
 
 97. OVERVÅGNINGS- OG EVALUERINGSORDNINGER  
 
Kommissionen vil foretage en overvågning og ev aluering for at vurdere, hvor effektivt den 
fælles EU-købelov opfylder målsætni ngerne.  Denne proces vil sk e fire år efter retsaktens 
anvendelsesdato. Det er hensigte n, at processen skal gå for ud for og indgå i en revision, 
hvorunder effektiviteten af den fælles EU-købelov skal undersøges.