BEGRUNDELSE

1. I forbindelse med Borgernes Europa lægger Kommissionen stor vægt på at forenkle EU-lovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som EU-lovgivningen giver dem.

Dette mål kan ikke nås, så længe en lang række bestemmelser, som er blevet ændret gentagne gange, ofte ganske væsentligt, stadig ikke er samlet, men skal findes dels i den oprindelige retsakt, dels i senere ændringsretsakter. Det er således nødvendigt at foretage omfattende undersøgelser af mange forskellige dokumenter, der skal sammenholdes, før det kan fastslås, hvilke regler der gælder.

Som følge heraf er det også af afgørende betydning, at bestemmelser, der ofte er blevet ændret, kodificeres, hvis EU-lovgivningen skal være klar og gennemsigtig.

2. Den 1. april 1987 besluttede Kommissionen[1] derfor at pålægge sine medarbejdere at kodificere alle retsakter senest efter den tiende ændring af dem, idet den understregede, at dette er et minimumskrav, og at tjenestegrenene skal bestræbe sig på at kodificere de tekster, de var ansvarlige for, med endnu kortere mellemrum for at sikre, at EU-reglerne er klare og lette at forstå.

3. Dette blev bekræftet i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh (december 1992)[2], hvori det understreges, at kodificering er vigtig, fordi det giver sikkerhed med hensyn til, hvilke retsforskrifter der gælder vedrørende et bestemt spørgsmål på et bestemt tidspunkt.

Kodificering skal foretages under fuldstændig overholdelse af den almindelige procedure for vedtagelse af Unionens retsakter.

4. Formålet med dette forslag er at foretage en kodificering af Rådets forordning (EF) nr. 2271/96 af 22. november 1996 om beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf[3]. Den nye forordning træder i stedet for de forskellige retsakter, som er indarbejdet i den[4], men det ændrer ikke indholdet af de retsakter, der kodificeres. Samtidig er det nødvendigt at foretage visse indholdsmæssige ændringer i artikel 5 og 12 i forordning (EF) nr. 2271/96 med henblik på at delegere beføjelser til Kommissionen til at fastlægge kriterierne for anvendelse af en bestemmelse i forordningens artikel 5, stk. 2. Forslaget fremsættes derfor i form af en omarbejdning.

5. Forslaget til omarbejdning er udarbejdet på grundlag af en foreløbig konsolidering på 22 officielle sprog af forordning (EF) nr. 2271/96 og retsakterne om ændring heraf, som er foretaget af Kontoret for Den Europæiske Unions Publikationer ved hjælp af et edb-system. Hvor artiklerne har fået nye numre, vises sammenhængen mellem de gamle og de nye numre i en tabel i bilag III til den omarbejdede forordning.

ê 2271/1996 (tilpasset)

2015/0027 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf (omarbejdning)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten Ö om Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ, særlig artikel Ö 64, artikel 207, stk. 2, og artikel 352 Õ ,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[5],

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger —

ò ny

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2271/96[6] er blevet ændret væsentligt flere gange[7]. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.

ê 2271/1996 betragtning 1 (tilpasset)

(2) Ö Unionen Õ har som mål bl. a. at bidrage til en harmonisk udvikling af verdenshandelen og gradvis afskaffelse af restriktioner for international handel.

ê 2271/1996 betragtning 2 (tilpasset)

(3) Ö Unionen Õ bestræber sig på i videst muligt omfang at opfylde målsætningen om fri bevægelighed for kapital mellem medlemsstaterne og tredjelande, herunder fjernelse af alle restriktioner for direkte investeringer — inklusive investeringer i fast ejendom — etablering, levering af finansielle tjenesteydelser eller værdipapirers optagelse til notering på kapitalmarkeder.

ê 2271/1996 betragtning 3

(4) Et tredjeland har vedtaget en række love, bekendtgørelser og andre retsakter, som har til formål at regulere virksomhed, der udøves af fysiske og juridiske personer, der hører under medlemsstaternes jurisdiktion.

ê 2271/1996 betragtning 4 (tilpasset)

(5) Ved deres eksterritoriale anvendelse krænker sådanne love, bekendtgørelser og andre retsakter Ö folkeretten Õ og hindrer opfyldelsen af ovennævnte målsætninger.

ê 2271/1996 betragtning 5 (tilpasset)

(6) Sådanne love, bekendtgørelser og andre retsakter, samt foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf, påvirker eller vil kunne påvirke det etablerede retssystem og være til skade for Ö Unionens Õ interesser og for fysiske og juridiske personers interesser i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder i henhold til traktaten Ö om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) Õ.

ê 2271/1996 betragtning 6 (tilpasset)

(7) Under disse ekstraordinære omstændigheder er det nødvendigt at gribe ind for at beskytte det etablerede retssystem samt Ö Unionens Õ og ovennævnte fysiske og juridiske personers interesser Ö på EU-plan Õ , navnlig ved at fjerne, neutralisere, spærre for eller på anden måde imødegå virkningerne af den pågældende tredjelandslovgivning.

ê 2271/1996 betragtning 7 (tilpasset)

(8) At der kan fremsættes anmodning om meddelelse af oplysninger i henhold til denne forordning, udelukker ikke, at en medlemsstat kan Ö kræve Õ, at oplysninger af samme art meddeles til myndighederne i den pågældende stat.

ê 2271/1996 betragtning 8 (tilpasset)

(9) Rådet har vedtaget fælles aktion 96/668/FUSP[8] for at sikre, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at beskytte de Ö fysiske og juridiske Õ personer, hvis interesser berøres af ovennævnte love eller foranstaltninger baseret herpå, for så vidt disse interesser ikke varetages af denne forordning.

ê 37/2014 Art. 1 og bilag, nr. 6, (tilpasset)

ð ny

(10) Kommissionen Ö bør i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF Õ tillægges en beføjelse til at vedtage delegerede retsakter om ændring af bilag I Ö i denne forordning Õ ð og til at fastsætte kriterier for at tillade personer fuldstændigt eller delvis at overholde et eventuelt krav eller forbud, herunder anmodninger fra udenlandske domstole, i tilfælde hvor manglende overholdelse i alvorlig grad ville skade deres egne eller Unionens interesser. ï Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(11) Ö For at sikre ensartede betingelser for Õ gennemførelsen af Ö denne Õ forordning Ö bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser Õ. Disse beføjelser bør Ö udøves Õ i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011[9].

ê 2271/96 betragtning 11 (tilpasset)

(12) For vedtagelsen af visse bestemmelser i denne forordning er der ikke anden hjemmel end artikel Ö 352 i TEUF Õ —

ê 2271/96 (tilpasset)

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Denne forordning yder beskyttelse mod og imødegår virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af de love, bekendtgørelser og andre retsakter Ö , der er anført i bilag I Õ, og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf, hvis anvendelsen berører de i artikel 11 omhandlede personers interesser, når de pågældende beskæftiger sig med international handel og/eller overførsel af kapital samt forretningsmæssige aktiviteter i forbindelse hermed mellem Ö Unionen Õ og tredjelande.

ê 37/2014 Art. 1 og bilaget, nr. 6, litra 1) (tilpasset)

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 for i bilag I at tilføje love, bekendtgørelser og andre retsakter fra tredjelande med eksterritorial anvendelse, som har negative følger for Unionens interesser og for fysiske og juridiske personers interesser i forbindelse med udøvelsen af deres rettigheder i henhold til Ö TEUF Õ , og for at slette love, bekendtgørelser og andre retsakter, som ikke længere har sådanne følger.

ê 2271/1996 (tilpasset)

Artikel 2

Hvis en i artikel 11 omhandlet persons økonomiske og/eller finansielle interesser berøres direkte eller indirekte af de love eller foranstaltninger, som er omhandlet i bilag I, eller af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf, skal den pågældende person underrette Kommissionen herom inden 30 dage efter den dato, hvor han fik kendskab til sådanne oplysninger. Dersom en juridisk persons interesser er berørt, påhviler denne pligt bestyrelsesmedlemmer, direktionen og andre personer med ledelsesansvar.

Efter anmodning fra Kommissionen meddeler den pågældende alle relevante oplysninger af betydning for denne forordning i overensstemmelse med Kommissionens anmodning inden 30 dage fra den dato, hvor anmodningen blev fremsat.

Alle oplysninger forelægges Kommissionen enten direkte eller gennem medlemsstaternes kompetente myndigheder. Hvis oplysningerne forelægges direkte for Kommission, underretter denne omgående de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor den person, der har meddelt oplysningerne, har bopæl eller er registreret.

Artikel 3

Enhver oplysning, der meddeles i henhold til artikel 2, må kun anvendes til det formål, hvortil den er meddelt.

Oplysninger, som ifølge deres natur er fortrolige, eller som er meddelt fortroligt, er omfattet af tjenstlig tavshedspligt. Kommissionen må ikke videregive sådanne oplysninger uden udtrykkelig tilladelse hertil fra den person, der har meddelt dem.

Det er dog tilladt at videregive sådanne oplysninger, Ö når Õ Kommissionen er forpligtet eller bemyndiget hertil, navnlig i forbindelse med retssager. Ved en sådan videregivelse skal der tages hensyn til den pågældende persons retmæssige interesse i, at hans forretningshemmeligheder ikke videregives.

Denne artikel udelukker ikke, at Kommissionen videregiver generelle oplysninger. Videregivelse af oplysninger er ikke tilladt, hvis dette er uforeneligt med det oprindelige formål med disse oplysninger.

Ved brud på tavshedspligten har den person, der har meddelt de pågældende oplysninger, ret til alt efter omstændighederne at få dem slettet eller berigtiget eller til, at det sikres den pågældende person, at der vil blive set bort fra de videregivne oplysninger.

Artikel 4

Ingen retsafgørelse eller administrativ afgørelse, der træffes af henholdsvis en domstol eller en administrativ myndighed uden for Ö Unionen Õ, og som direkte eller indirekte giver de love, der er omhandlet i bilag I, eller foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf, virkning, må på nogen måde anerkendes eller håndhæves.

Artikel 5

Ingen person, der er omhandlet i artikel 11, skal, hverken direkte eller via en filial eller en anden mellemmand, aktivt eller ved forsætlig Ö undladelse Õ efterleve Ö krav Õ eller forbud, herunder udenlandske domstoles anmodninger, som direkte eller indirekte er baseret på eller er en følge af de love, der er omhandlet i bilag I eller af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf.

Personer kan dog bemyndiges til i overensstemmelse med artikel 7, litra b) og Ö efter proceduren i artikel 8 Õ helt eller delvis at efterleve sådanne bestemmelser mv., dersom undladelse heraf ville være til væsentlig skade for deres egne eller Ö Unionens Õ interesser. Kriterierne for anvendelse af denne bestemmelse fastsættes efter proceduren i artikel 8. Når der er tilstrækkeligt bevis for at ikke-efterlevelse ville være til væsentlig skade for en fysisk eller juridisk person, skal Kommissionen hurtigst muligt forelægge det i artikel 8, stk. 1, nævnte udvalg et udkast til passende foranstaltninger i henhold til Ö denne Õ forordning.

ò ny

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 til at fastsætte kriterier for anvendelsen af nærværende artikels stk. 2.

ê 2271/1996 (tilpasset)

Artikel 6

Enhver person, der er omhandlet i artikel 11, og som udfører en aktivitet, der omhandlet i artikel 1, er berettiget til Ö erstatning for tab Õ, herunder Ö for Õ sagsomkostninger, som er Ö påført Õ denne person ved anvendelsen af de love, der er omhandlet i bilag I, eller af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er resultat heraf.

En sådan Ö erstatning Õ kan opnås hos den fysiske eller juridiske person eller enhver anden enhed, som Ö påførte tabet Õ, eller hos enhver befuldmægtiget eller mellemmand.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012[10] finder anvendelse på søgsmål og domme i henhold til denne artikel. Ö Erstatning Õ kan søges på grundlag af bestemmelserne i afdeling 2, 3, 4, 6 og 7 i kapitel II i nævnte forordning, samt i overensstemmelse med dens artikel 67, ved søgsmål for domstolene i enhver medlemsstat, hvor den fysiske eller juridiske person, enhed, befuldmægtigede eller mellemmand besidder aktiver.

Uden at det berører anvendelsen af andre disponible midler, og i overensstemmelse med gældende ret kan Ö opnåelse af erstatning Õ ske i form af beslaglæggelse og salg af aktiver, der besiddes i Ö Unionen Õ af de pågældende personer, enheder, befuldmægtigede eller mellemmænd, herunder andele i en juridisk person, der er registreret i Ö Unionen Õ.

Artikel 7

Til gennemførelse af denne forordning skal Kommissionen:

a) straks underrette Europa-Parlamentet og Rådet udførligt om virkningerne af sådanne love, bekendtgørelser og andre retsakter eller deraf følgende foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 1, på grundlag af de oplysninger, der indhentes i medfør af denne forordning, og regelmæssigt offentliggøre en fuldstændig beretning herom

b) udstede bemyndigelser i henhold til artikel 5, og når den fastsætter fristen for udvalgets afgivelse af udtalelse, fuldt ud tage hensyn til den frist, som skal overholdes af personer, der skal omfattes af en bemyndigelse

c) i Ö Den Europæiske Unions Tidende Õ offentliggøre en meddelelse om, hvilke Ö domme og Õ afgørelser artikel 4 og 6 finder anvendelse på

d) i Ö Den Europæiske Unions Tidende Õ offentliggøre navn og adresse på de i artikel 2 omhandlede kompetente myndigheder i medlemsstaterne.

ê 37/2014 Art. 1 og bilaget, nr. 6, litra 3) (tilpasset)

Artikel 8

1. Med henblik på gennemførelsen af artikel 7, litra b), bistås Kommissionen af udvalget for ekstraterritorial lovgivning. Gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i nærværende artikels stk. 2. Dette udvalg Ö er Õ et udvalg som Ö nævnt Õ i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

ê 2271/1996 (tilpasset)

Artikel 9

Hver medlemsstat fastsætter de sanktioner, der skal pålægges i tilfælde af overtrædelse af relevante bestemmelser i denne forordning. Sådanne sanktioner skal være effektive, forholdsmæssige og afskrækkende.

Artikel 10

Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, og meddeler alle andre relevante oplysninger i tilknytning til denne forordning.

Artikel 11

1. Denne forordning finder anvendelse på:

a) fysiske personer, der har bopæl i Ö Unionen Õ og er statsborgere i en medlemsstat

b) juridiske personer, der er registreret i Ö Unionen Õ

c) fysiske eller juridiske personer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86[11]

d) andre fysiske personer, der har bopæl i Ö Unionen Õ, medmindre de befinder sig i det land, hvor de er statsborgere

e) alle andre fysiske personer inden for Ö Unionen Õ , herunder dets søterritorium og luftrum, samt i luftfartøjer eller på skibe, der henhører under en medlemsstats jurisdiktion eller er under dennes kontrol, når disse personer handler i erhvervsmæssigt øjemed.

Ö 2. I stk. 1 forstås der ved »der har bopæl i Unionen«: der er lovligt etableret i Unionen i en periode på mindst seks måneder inden for tolvmåneders perioden umiddelbart forud for den dato, hvor en forpligtelse opstår, eller en rettighed udøves i henhold til denne forordning Õ.

ê 37/2014 Art. 1 og bilaget, nr. 6, litra 4)

ð ny

Artikel 12

1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 1ð og 5 ï, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. februar 2014. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 1 ð og 5 ï omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa‑Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 1 ð og 5 ï træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med fire måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

ê

Artikel 13

Forordning (EF) nr. 2271/96 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.

ê 2271/1996 (tilpasset)

Artikel 14

Denne forordning træder i kraft på Ö tyvendedagen efter Õ offentliggørelsen i Ö Den Europæiske Unions Õ Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilag 3 til del A i konklusionerne.

[3] Opført i lovgivningsprogrammet for 2014.

[4] Se bilag II til dette forslag.

[5] EUT C […] af […], s. […].

[6] Rådets forordning (EF) nr. 2271/96 af 22. november 1996 om beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf (EFT L 309 af 29.11.1996, s. 1).

[7] Jf. bilag II.

[8] Fælles aktion af 22. november 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 og K.3 i traktaten om den Europæiske Union vedrørende foranstaltninger til beskyttelse mod virkningerne af den eksterritoriale anvendelse af lovgivning vedtaget af et tredjeland og af foranstaltninger, som er baseret herpå eller er en følge heraf (96/668/FUSP) (EFT L 309 af 29.11.1996, s. 7).

[9] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

[10] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

[11] Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1).

ê 2271/1996 (tilpasset)

è1 Berigtigelse, EFT L 179 af 8.7.1997, s. 10

BILAG I

LOVE, BEKENDTGØRELSER OG ANDRE RETSAKTER

jf. artikel 1

LAND: AMERIKAS FORENEDE STATER

LOVE

1. »National Defense Authorization Act for Fiscal Year 1993«, Title XVII — Cuban Democracy Act of 1992, section 1704 og 1706

Obligatorisk overholdelse:

Kravene er nedfældet i afsnit I i »Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996«, se nedenfor.

Eventuelle skadelige virkninger for EU-interesser:

Eventuelt erstatningsansvar er nu medtaget i »Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996«, se nedenfor.

2. »Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996«

Afsnit I

Obligatorisk overholdelse:

Overholdelse af USA's økonomiske og finansielle Cuba-blokade indebærer bl. a., at der ikke til USA må eksporteres varer eller tjenesteydelser af cubansk oprindelse eller indeholdende materialer eller varer med oprindelse i Cuba, hverken direkte eller via tredjelande, at der ikke må handles med varer, der er eller har været placeret i eller transporteret fra eller gennem Cuba, at der ikke til USA må reeksporteres sukker med oprindelse i Cuba uden anmeldelse fra eksportørens kompetente nationale myndighed, Ö og Õ at der ikke til USA må importeres sukkerprodukter uden sikkerhed for, at disse produkter ikke er cubanske, samt indefrysning af cubanske aktiver og finansielle transaktioner med Cuba.

Eventuelle skadelige virkninger for EU-interesser:

Forbud mod at laste eller losse fragt fra et fartøj overalt i USA eller at anløbe en USA-havn; forbud mod at importere varer eller tjenesteydelser med oprindelse i Cuba Ö og Õ til Cuba at importere varer eller tjenesteydelser med oprindelse i USA, spærring af finansielle transaktioner med Cuba.

Afsnit III og IV:

Obligatorisk overholdelse:

Standse »handel« med ejendom, der tidligere tilhørte amerikanere (herunder cubanere, der har fået amerikansk statsborgerskab), og som det cubanske regime har eksproprieret. (Handel omfatter: anvendelse, salg, overførsel, kontrol, forvaltning og andre aktiviteter til en persons fordel).

Eventuelle skadelige virkninger for EU-interesser:

Retssager i USA, der bygger på erstatningsansvar, der allerede er Ö ifaldet Õ, imod EU‑borgere eller -virksomheder, der er involveret i denne handel, hvilket kan medføre Ö domme eller afgørelser Õ om betaling af (flerdobbelt) kompensation til USA-parten. Forbud mod indrejse i USA for personer, der er involveret i denne handel, herunder disses ægtefæller, mindreårige børn eller befuldmægtigede.

3. »Iran and Libya Sanctions Act of 1996«

Obligatorisk overholdelse:

Der må i Iran eller Libyen i en periode på tolv måneder ikke investeres større beløb end 40 mio. US$, der direkte og afgørende bidrager til at forbedre Irans eller Libyens evne til at udvikle deres olieforekomster (investeringer, der dækker indgåelse af kontrakter i forbindelse med denne udvikling, eller kaution for den, eller fordel heraf, eller køb af anparter heraf.)

N. B. Investeringer i henhold til kontrakter fra før 5. august 1996 er fritaget.

Overholdelse af embargo vedrørende Libyen indført ved De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 748 (1992) og 883 (1993).

Eventuelle skadelige virkninger for EU-interesser:

Foranstaltninger truffet af USA's præsident for at begrænse importen til USA eller offentlige indkøb til USA, forbud mod udnævnelse som dealer på det primære marked eller repository i forbindelse med amerikanske statsobligationer, forbud mod adgang til lån fra amerikanske finansieringsinstitutter, eksportrestriktioner pålagt af USA eller forbud mod bistand fra EXIM-Bank.

BEKENDTGØRELSER

1. è1 31 CFR ç (Code of Federal Regulations) Ch. V (7-1-95 edition) Part 515 — Cuban Assets Control Regulations, subpart B (Probitions), E (Licenses, Authorizations and Statements of Licensing Policy) and G (Penalties).

Obligatorisk overholdelse:

Forbuddene er nedfældet i afsnit I i »Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996«, se ovenfor. Der kræves desuden licenser og/eller tilladelser med hensyn til økonomiske aktiviteter vedrørende Cuba.

Eventuelle skadelige virkninger for EU-interesser:

Bøder, konfiskation og fængsling i tilfælde af overtrædelse.

é

BILAG II

Ophævet forordning med oversigt over ændringer

Rådets forordning (EF) nr. 2271/96 (EFT L 309 af 29.11.1996, s. 1) ||

|| Rådets forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36) || Kun bilag III, nr. 50

|| Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 (EUT L 18 af 21.1.2014, s. 1) || Kun bilaget, nr. 6) ||

_____________

BILAG III

Sammenligningstabel

Forordning (EF) nr. 2271/96 || Nærværende forordning

Artikel 1-4 || Artikel 1-4

Artikel 5 || Artikel 5, stk. 1 og 2

- || Artikel 5, stk. 3

Artikel 6 || Artikel 6

Artikel 7, indledende tekst || Artikel 7, indledende tekst

Artikel 7, litra a) || Artikel 7, litra a)

Artikel 7, litra b) || Artikel 7, litra b)

Artikel 7, litra d) || Artikel 7, litra c)

Artikel 7, litra e) || Artikel 7, litra d)

Artikel 8, 9 og 10 || Artikel 8, 9 og 10

Artikel 11, indledende tekst || Artikel 11, stk. 1, indledende tekst

Artikel 11, nr. 1) || Artikel 11, stk. 1, litra a)

Artikel 11, nr. 2) || Artikel 11, stk. 1, litra b)

Artikel 11, nr. 3) || Artikel 11, stk. 1, litra c)

Artikel 11, nr. 4) || Artikel 11, stk. 1, litra d)

Artikel 11, nr. 5) || Artikel 11, stk. 1, litra e)

fodnote til artikel 11, nr. 1) || Artikel 11, stk. 2

Artikel 11a || Artikel 12

- || Artikel 13

Artikel 12 || Artikel 14

Bilag || Bilag I

- || Bilag II

- || Bilag III

_____________