KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(92) 410 endelig udg. 
Bruxelles, den 23. september 1992 
Forslag t i I 
RÅDETS AFGØRELSE 
om mel Iemfristet finansiel bistand til 
Estland, Letland og Litauen 
(forelagt af Kommissionen) 

•o -
BEGRUNDELSE 
Estlands, Letlands og Litauens anmodning om finansiel stritte 
På det G-24-møde, der fandt sted i oktober 1991 med deltagelse af højtstå­
ende embedsmænd, gav Estland, Letland og Litauen udtryk for, at de havde 
behov for finansiel bistand fra Fællesskabet og G-24 for at gennemføre 
overgangsprocessen hen imod markedsorienterede Økonomier. Pâ G—4's 
ministermøde i november blev ministrene enige om at undersøge de baltiske 
staters mulige behov i sammenhæng med de arrangementer, som disse lande 
forventedes at indgå med IMF på grundlag af deres reformprogrammer. 
Litauen, Estland og Letland blev medlemmer af Den Internationale Valutafond 
i foråret 1992. I de følgende måneder udarbejdede de i snævert samarbejde 
med IMF deres stabiliserings- og reformprogrammer. Fonden, der arbejdede i 
snæver kontakt med Kommissionen, konsulterede G-24, inden den afsluttede 
forhandlingerne med de tre lande, og gjorde sin anbefaling af programmerne 
og standby-anmodningerne betinget af, at der forelå tilstrækkelige sup­
plerende finansieringstiIsagn fra Fællesskabet og G-24. Når der var taget 
hensyn til den potentielle støtte fra de internationale finansielle insti­
tutioner, resterede der et anslået finansieringsbehov på 105 mio. dollars 
for Estland, 210 mio. dollars for Letland og 285 mio. dollars for Litauen, 
alt i alt omkring 600 mio. dollars. 
Kommissionen har i sin egenskab af koordinator af G-24's finansielle 
bistand til de central- og Østeuropæiske lande støttet anmodningerne fra de 
tre baltiske lande og indledt drøftelser med de G-24-lande, der ikke er 
medlemmer af EF, for at sikre mobilisering af det samlede beløb. De fleste 
lande havde en positiv holdning til at deltage i støtteprogrammet og 
tilkendegav, at de sandsynligvis ville give bidrag. Den 14. september blev 
det lettiske standby-arrangement godkendt af IMF's bestyrelse. Det estiske 
- 2 -
arrangement forventes at blive godkendt den 16. september og det litauiske 
i oktober. Efter drøftelser på det uformelle Ecofin-møde den 4.-6. septem­
ber har Kommissionen besluttet at fremlægge et formelt forslag om et EF-
bidrag til G-24's bistand til Estland, Letland og Litauen. 
Reformprogrammer 
Hovedelementerne i stabiliserings- og reformprogrammerne i de tre baltiske 
stater er følgende: prisreformer, forsigtig finans- og pengepolitik, stram­
me indkomstpolitiske foranstaltninger, yderligere liberalisering af valuta-
og handelssystemet samt omfattende tilpasningsbestræbelser, der bl.a. om­
fatter fremskyndelse af privatiseringer, skattereformer, omstrukturering 
eller lukning af urentable virksomheder, reformer i banksektoren og ind­
førelse af en retlig ramme, der passer med en markedsøkonomi. 
Alle tre lande er kommet ganske langt i deres reformbestræbelser, selv om 
fremskridtene inden for de forskellige områder er forskellige fra land til 
land. De første skridt i retning af større uafhængighed af de andre 
sovjetrepublikker og hen imod en markedsøkonomi blev allerede gjort i 
slutningen af firserne under sovjetsystemet. Processen blev fremskyndet 
betydeligt, efter at de baltiske stater blev formelt uafhængige i sommeren 
1991 . 
Alle tre lande har gjort gode fremskridt med hensyn til prisliberalisering. 
I midten af 1992 var de fleste priser blevet liberaliseret; der findes 
fortsat reguleringer inden for energi, transport og huslejer. Stigningen i 
råvarepriserne, særlig olie importeret fra Rusland, er i vid udstrækning 
blevet overvæltet på forbrugerne. Som en følge af disse foranstaltninger 
steg priserne med 700 og 1 000% mellem midten af 1991 og midten af 1992, 
men på det seneste er inflationen blevet afdæmpet. I bestræbelserne på at 
føre en forsigtig finanspolitik er subsidierne til statsvirksomheder og 
forbrugere blevet nedskåret eller afskaffet, og der er blevet truffet 
beslutninger om at hæve skatterne og fjerne skattefritagelser. Det er ikke 
lykkedes at opnå balance på budgetterne; f.eks. udviste budgettet i Letland 
et underskud på 3^2%. Men der er ffet foranstaltninger med sigte på at 
bringe budgettet i balance i andet halvår af 1992. 
- 3 -
For sa vidt angår monetære reformer og den monetære politik, er der nogle 
forskelle mellem landene. Estland indførte sin egen nationale valuta, den 
estiske krone, i Juni inden for rammerne af en "currency board", således at 
der blev indført en høj grad af konvertibilitet i forbindelse med trans­
aktioner på de løbende poster og en begrænset konvertibilitet for kapital­
transaktioner. Dette har i høj grad øget regeringens evne ti I at stabili­
sere økonomien. Letland indførte en parallel valuta i maj, den lettiske 
rubel, under indtryk af den rubelknaphed, som også andre tidligere sovjet­
republikker har oplevet. I Juli forlod landet fuldstændigt ruh tområdet, 
idet det erstattede den russiske rubel med den lettiske rubel. Dette har 
givet myndighederne mulighed for at forfølge et mere ambitiøst inflations-
mål end i Rusland og har i de seneste måneder medført en opskrivning af den 
lettiske rubel over for naborepublikkernes rubler. Litauen er stadig med i 
rubelzonen, men det forventes, at landet vil indføre sin egne nationale 
valuta, litas, i efteråret med godkendelsen af standby-aftalen med IMF. 
Med hensyn til strukturreformerne har fremskridtene på privatiserings-
området været langsommere end forventet. Der er solgt mange små virksom­
heder og lejligheder, hvorimod privatiseringen af store virksomheder ikke 
er gået ret hurtigt. Det uløste spørgsmål om tiIbagegivelse/erstatning 
bliver ved med at bremse processen. Konkurs-, konkurrence- og banklovgiv­
ningen er generelt kommet på plads, men den praktiske gennemførelse er 
langt fra fuldstændig i mange tilfælde. 
Behov for yderligere finansiel støtte 
De baltiske stater blev hårdt ramt af forsyningsforstyrrelserne i 1991 i 
kølvandet på sammenbruddet i samhandelen med de andre sovjetrepublikker, 
som (sammenlignet med de andre central- og Østeuropæiske lande) ramte de 
baltiske stater særlig hårdt som følge af deres store afhængighed af de 
andre republikker. I begyndelsen af 1992 blev situationen forværret af et 
nyt eksternt chok, da Rusland i meget vid udstrækning liberaliserede sine 
priser og navnlig hævede prisen på olie og andre råvarer (et bytteforholds-
chok på 20-25% af BNP). I sommer blev situationen yderligere forværret som 
følge af en ekstraordinær tørke, der næsten halverede høsten (brødkorn og 
foderkorn) i forhold til det foregående år. 
- 4 
Disse chok for de baltiske økonomier og virkningen af afskaffelsen af det 
centrale planlægningssystem har medført et produktionsfald på omkring 30% i 
første halvdel af 1992 sammenlignet med samme periode i det foregående år; 
hidtil har dette næsten ikke afspejlet sig i de officielle arbejdsløsheds­
tal. Importen er nedpresset som følge af mangel på fremmed valuta. Uden 
finansiel støtte fra de internationale finansielle institutioner, Fælles­
skabet og andre G-24-lande vil produktionsnedgangen sandsynligvis fortsætte 
i samme tempo, og det kunne true gennemførelsen af stabiliserings- og 
reformprogrammerne. 
Lånene i hovedtræk 
Kommissionen foreslår, at Fællesskabet deltager i en mellemfristet finan­
siel støttepakke fra G-24 ti I de baltiske stater (pakken udgør i alt ca. 
600 mio. dollars) med op ti I 220 mio. ECU, der fordeles mellem landene som 
anført nedenfor. 
For så vidt angår Est land, foreslår Kommissionen, at Fællesskabet deltager 
med op ti I 40 mio. ECU i en mellemfristet betalingsbalancebistandspakke fra 
G-24, der i alt vil andrage omkring 105 mio. dollars. 
For så vidt angår Let land. foreslår Kommissionen, at Fællesskabet deltager 
med op til 80 mio. ECU i en mellemfristet beta Iingsbalancebistandspakke fra 
G-24, der alt i alt løber op på 210 mio. dollars. 
For så vidt angår L i tauen. foreslår Kommissionen, at Fællesskabet deltager 
med op ti I 100 mio. ECU i en mellemfristet betalingsbalancebistandspakke 
fra G-24, der i alt udgør ca. 285 mio. dollars. 
De lån, som Kommissionen tænker at give, skal have en maksimal løbetid på 
syv år, have tilknytning til landenes IMF-programmer og skal udbetales i to 
rater, i hvert enkelt tilfælde skal udbetalingen af første rate være be­
tinget af, at landets standby-aftaler med IMF er godkendt. Den anden rate 
- 5 -
af lånet - der tidligst udbetales i andet kvartal 1993 - kan først udbe­
tales, når en række kriterier, der skal aftales med den estiske, lettiske 
og litauiske regering, er opfyldt; der skal også foretages en høring af Det 
Monetære Udvalg. Låntagnings- og lângivningstransaktionerne vil blive fuld­
stændigt matchet, og der vil ikke blive nogen kommerciel risiko for Fælles­
skabet . 
- G 
Forslag t i I 
RÅDETS AFGØRELSE 
om mellemfristet bistand til Estland, 
Let land og Litauen 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1), forelagt efter høring af 
Det Monetære Udvalg, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet2), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Estland, Letland og Litauen er ved at gennemføre fundamentale politiske og 
økonomiske reformer og har besluttet at indføre en markedsøkonomi; 
Fællesskabets finansielle støtte til reformerne vil styrke den gensidige 
tillid og knytte Estland, Letland og Litauen nærmere til Fællesskabet; 
de kommercielle og økonomiske forbindelser mellem Fællesskabet og Estland, 
Letland og Litauen forventes at udvikle sig inden for rammerne af samar­
bejdsaftalerne af 1992; 
Estland, Letland og Litauen har anmodet om finansiel bistand fra Den Inter­
nationale Valutafond (IMF), gruppen af 24 industrilande (G-24) og Det 
Europæiske Fællesskab, og ud over det samlede anslåede beløb, der skønnes 
at kunne tilvejebringes via IMF og Verdensbanken til disse lande, vil der 
fortsat være et finansieringsbehov på omkring 600 mio. US-dollars, der ska 
1) 
2) 
?-
dækkes for at skabe det nødvendige finansielle grundlag for de standby­
aftaler, som disse lande forventes at indgå med IMF på grundlag af deres 
økonomiske tilpasnings- og reformprogrammer; 
skønnene over finansieringsbehovet er udarbejdet af IMF i snæver kontakt 
med Kommissionen og G-24; 
Kommissionen har i sin egenskab af koordinator af bistanden fra G-24 op­
fordret disse lande til at yde mellemfristet bistand til Estland, Letland 
og Litauen; 
Fællesskabets ydelse af mellemfristede lån til Estland, Letland og Litauen 
er en passende foranstaltning ti I at støtte disse landes betalingsbalancer 
og ti I at styrke deres reservestillinger; 
spørgsmålet om risici i tilknytning til de garantier, der ydes over De 
Europæiske Fællesskabers almindelige budget, skal behandles i forbindelse 
med fornyelsen i 1992 af den interinsti tutionelle aftale om budgetdisciplin 
og forbedring af budgetproceduren-, 
Fællesskabets lån bør forvaltes af Kommissionen-, 
Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse af denne afgørelse 
end art ikel 235 -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
1. Fællesskabet yder Estland, Letland og Litauen mellemfristede låne­
faciliteter på højst henholdsvis 40 mio. ECU, 80 mio. ECU og 100 mio. 
ECU i hovedstol og med en maksimal løbetid på syv år med henblik på at 
sikre en holdbar betalingsbalancesituation og styrke reservestillingen 
-i? 
2. Til dette formål bemyndiges Kommissionen ti I på Det Europæiske Økono­
miske Fællesskabs vegne at låne de nødvendige midler, som vil blive 
stillet til rådighed for Estland, Letland og Litauen i form af lån. 
3. Disse lån forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Monetære Udvalg og 
på en måde, der er i overensstemmelse med enhver aftale mellem IMF og 
Estland, Letland og Litauen. 
Artikel 2 
1. Kommissionen bemyndiges til, efter samråd med Det Monetære Udvalg, at 
føre forhandlinger med de estiske, lettiske og litauiske myndigheder om 
de økonomisk-polit i ske betingelser i tilknytning til lånene. Disse be­
tingelser skal være i overensstemmelse med de aftaler, der er nævnt i 
artikel 1, stk. 3, og med aftaler indgået med G-24. 
2. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum i samarbejde med 
Det Monetære Udvalg og i snæver koordination med G-24 og IMF, at den 
økonomiske politik i Estland, Letland og Litauen er i overensstemmelse 
med formålene med lånene, og at lånebetingelserne overholdes. 
Artike 
1. Lånene stilles til rådighed for Estland, Letland og Litauen særskilt og 
på grundlag af en undersøgelse af hver enkelt lånesag. Hvert lån fri­
gives i to rater . 
2. Den første rate frigives i hver enkelt lånesag, så snart der er indgået 
en standby-aftale med IMF. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, 
stk. 2, frigives den anden rate under forudsætning af tilfredsstillende 
resultater i gennemførelsen af denne standby-aftale og ikke før andet 
kvartal 1993. 
3. Midlerne indbetales til nationalbankerne. 
9 
Art ike 
1. De lånoptagelses- og långivningstransaktioner, der er nævnt i arti­
kel 1, gennemføres med samme valørdato og må for Fællesskabet ikke 
medføre omlægning af forfaldstiden, valutakurs- og renterisici eller 
andre kommercielle risici. 
2. Kommissionen skal, hvis Estland, Letland og Litauen ønsker det, træffe 
de nødvendige foranstaltninger til at indføje en klausul om førtidig 
tilbagebetaling i lånebetingelserne og til, at en sådan klausul kan 
anvendes. 
3. Giver omstændighederne mulighed for en forbedring af renten på lånene, 
kan Kommissionen på Estlands, Letlands og Litauens anmodning helt eller 
delvis refinansiere sine oprindelige lånoptagelser eller omlægge de 
hertil svarende finansielle betingelser. En sådan refinansiering eller 
omlægning gennemføres på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, og må 
ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for de af 
transaktionerne berørte lån eller i en forhøjelse af restgælden, 
udtrykt i løbende valutakurs, på datoen for disse transaktioner. 
4. Estland, Letland og Litauen bærer alle de omkostninger, der vedrører 
deres lånetransaktioner, og som Fællesskabet afholder i forbindelse med 
indgåelse og gennemførelse af transaktioner i henhold til denne afgø­
relse. 
5. Det Monetære Udvalg holdes underrettet om udviklingen i de transak­
tioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3. 
<ne-
Artikel 5 
Kommissionen sender mindst en gang om året Europa-Parlamentet og Rådet en 
rapport, der indeholder en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse, 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
•1-1 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. Budgetpost 
Artikel (...) lånegaranti for støtte til Estland, Letland og Litauen 
(skal oprettes ved et ændrings- og/eller tillægsbudget). 
2. Retsgrundlag 
Artikel 235 i Traktaten. 
3. Klassifikation af udgifterne 
Obligator isk. 
4. Beskrivelse og begrundelse for foranstaltningen 
a) Beskrivelse af foranstaltningen 
Fællesskabet stiller garanti for lån til Estland, Letland og 
Litauen med henblik på at sikre en holdbar betalingsbalance­
situation og styrke landenes reservestilling. 
b) Begrundelse for foranstaltningen 
G-24 og Rådet for De Europæiske Fællesskaber har principielt 
godkendt, at der efter anmodning fra Estland, Letland og 
Litauen ydes bistand til disse lande. 
Budgetposten danner grundlag for Fællessskabets garanti til 
dækning af lån til Estland, Letland og Litauen. 
5. Udgifternes art og beregning 
a) Udgifternes art 
Garanti for lån til Estland, Letland og Litauen. 
b) Beregn ing 
Der foreslås opført et p.m. i betragtning af, at man ikke på 
forhånd kan beregne, hvor meget der eventuelt vil blive trukket på 
denne budgetpost, og hvornår dette sker, og fordi det forventes, at 
denne budgetgaranti ikke vil blive anvendt. 
6. Foranstaltningens virkning på aktionsbeviI IIngerne 
Kun i tilfælde af, at garantien faktisk anvendes. 
- nz -
Finansiering af interventionsudgifter 
Budgetposten tilføres midler ved overførsel, ved genanvendelse af 
tilbagebetalte beløb (artikel 27, stk. 3, i finansforordningen af 
1977) eller ved tillægs- og/eller ændringsbudget. 
Kommissionen kan midlertidigt for at opfylde sine forpligtelser 
sikre gældsbetJeningen ved at anvende midler fra sin likvide 
beholdning. I dette tilfælde anvendes artikel 12 i Rådets forord­
ning (EØF, Euratom) nr. 1522/89 af 29.5.1989. 

A ^ ISSN 0254-1459 
KOM(92) 410 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-92-427-DA-C 
ISBN 92-77-47849-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg