[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 13.9.2007

KOM(2007)519 endelig

BERETNING FRA KOMMISSIONEN

Årsrapport om Den Europæiske Unions indsats inden for forskning og teknologisk udvikling i 2006 {SEC(2007)1153}

BERETNING FRA KOMMISSIONEN

Årsrapport om Den Europæiske Unions indsats inden for forskning og teknologisk udvikling i 2006(EØS-relevant tekst)

Indledning

Denne årsrapport beretter om udviklingen og aktiviteterne i 2006. Den er udarbejdet i medfør af artikel 173 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[1] og artikel 4 i afgørelsen om det sjette rammeprogram.[2]

Det ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene rummer mere detaljerede oplysninger og statistikker. De vigtigste kapitler vedrører arbejdet og de opnåede resultater i 2006 og forskningen og den teknologiske udvikling (FTU) i Den Europæiske Unions medlemsstater.

FÆLLESSKABETS INDSATS FOR FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING

Politiske resultater

Forskning og mere overordnet videntrekanten (forskning, uddannelse og innovation) udgør en af hovedhjørnestenene i den genoplivede Lissabon-strategi. Inden for rammerne af den nye dynamiske indsats for fremgang, bæredygtig udvikling og forbedret konkurrenceevne, stabilitet og sikkerhed nåede man den europæiske forskningspolitiks overordnede mål for 2006 om lancering af det syvende rammeprogram (RP7), afslutning af RP6 og politiske initiativer vedrørende det europæiske forskningsrum.

I Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2006 fokuserede man på behovet for at frigøre Europas potentiale ved at iværksætte politikken og overholde principperne for bedre lovgivning. I 2006 fortsatte gennemførelsen af den integrerede handlingsplan for innovation/forskning. Denne handlingsplan blev vedtaget i 2005, og heri opfordres der til omfattende forbedringer af betingelserne for forskning og innovation i Europa gennem initiativer som omfordeling af statsstøtte, en mere effektiv beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, mobilisering af supplerende midler til forskning, oprettelse af innovationspoler samt styrkelse af partnerskaber mellem universiteter og erhvervsliv. Det er vigtigt at forbedre betingelserne for den private sektors investeringer i F&U, hvis 3 Barcelona-målet på 3 % skal nås.

Den bredt baserede innovationsstrategi for Europa, der går ud på at omsætte investeringer i viden til innovative produkter og tjenester, og som blev vedtaget af Kommissionen i september og godkendt af Rådet i november 2006, omfatter 10 prioriterede aktioner, hvoraf seks har direkte sammenhæng med forskning. En af de prioriterede aktioner vedrører oprettelsen af Det Europæiske Teknologiske Institut (EIT). EIT har til formål at bidrage til udviklingen af Fællesskabets og medlemsstaternes innovationskapacitet. Det skal supplere de eksisterende politikker og initiativer på fællesskabsplan og nationalt plan ved at fremme integrationen af videntrekanten over hele EU. På Det Europæiske Råds møde i juni 2006 opfordrede man Kommissionen til at udarbejde et formelt forslag til oprettelse af EIT. Kommissionen fremlagde sit forslag om EIT den 18. oktober 2006. På Det Europæiske Råds møde den 14.-15. december 2006 gav man et klart mandat til indgående drøftelser om EIT-forslaget i Rådet, som skal være afsluttet inden udgangen af 2007. Derudover omfatter de prioriterede aktioner navnlig udviklingen af en strategi for innovationsvenlige såkaldte "lead markets", som blev foreslået i rapporten fra ekspertgruppen under ledelse af den tidligere finske premierminister Esko Aho, "Mod et innovativt Europa". Aho-gruppen, der blev nedsat som opfølgning på Hampton Court-topmødet i oktober 2005, afleverede sin rapport i januar 2006.

Et andet prioriteret område af den bredt baserede innovationsstrategi vedrører oprettelsen af et åbent, fælles og konkurrencebetonet arbejdsmarked for forskere. I en årlig gennemførelsesrapport gennemgik man de fortsatte fremskridt i retning af europæisk, international og intersektoral mobilitet samt karriereudvikling for forskere i alle faser af deres karrierer i henhold til mobilitetsstrategien for det europæiske forskningsrum, meddelelsen "Et fag, mange muligheder" og henstillingerne om et europæisk charter for forskere og en adfærdskodeks for rekruttering af forskere. Andre prioriterede områder, hvorigennem forskningen aktivt støtter Lissabon-processen, omfatter fremme af videnoverførsel mellem offentlige forskningsorganisationer og erhvervslivet, og hertil er der udarbejdet retningslinjer og anbefalinger, en ny ramme for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation samt en mere effektiv brug af skatte- og afgiftsmæssige incitamenter til fordel for F&U og en håndbog om kommercielle offentlige indkøb for at stimulere F&U og innovation. Et andet vigtigt resultat for Lissabon-strategien i 2006 har været medlemsstaternes accept af, at de skal opstille nationale mål for F&U-udgifter, der foreligger som bilag til konklusionerne af Det Europæiske Råds forårstopmøde i marts 2006.

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse med titlen "Virkeliggørelse af universiteternes moderniseringsdagsorden for uddannelse, forskning og innovation", og der er udarbejdet en europæisk strategi for forskningsinfrastrukturer.

ITER (den internationale termonukleare forsøgsreaktor) er et centralt initiativ inden for FTU-politikken. ITER og aftaler om privilegier og immuniteter samt ordningen for den midlertidige anvendelse blev underskrevet af parterne (EU, USA, Kina, Indien, Rusland, Japan og Sydkorea) i Paris i november 2006, efter at processen blev igangsat i maj og efter Rådets afgørelse i september. EU og Japan har videreudviklet deres privilegerede partnerskab om ITER og fusion i særdeleshed for så vidt angår deres respektive bidrag til de supplerende aktiviteter inden for det såkaldte "bredere anvendelsesområde", der skal gennemføres i Japan. Man nåede også frem til en politisk aftale om vedtægterne for det europæiske fællesforetagende i december 2006.

Desuden vedtog man først i 2007 EU's strategiske energirevision, som er en del af en integreret energi- og klimapakke til reduktion af emissionerne i det 21. århundrede, hvori forskning indgår som et vigtigt element.

Af andre resultater inden for rammerne af det internationale samarbejde kan nævnes vedtagelsen af henstillingerne om Rådets afgørelse, hvorved Kommissionen gives tilladelse til at forhandle en VITEK-aftale om tilknytning af Israel og Schweiz til RP7, forslaget til Rådets afgørelse om at give Kommissionen tilladelse til at undertegne en VITEK-aftale mellem EF og Korea samt underskrivelse og indgåelse af en aftale om samarbejde mellem Euratom-Fællesskabet og Korea om forskning i fusionsenergi. På området for avancerede nukleare systemer underskrev Kommissionen instrumentet for Euratom-Fællesskabets tiltrædelse af initiativet Generation-IV International Forum, som førte til den formelle indtræden i maj 2006. Inden for intelligente produktionssystemer vedtog Kommissionen forslaget til Rådets afgørelse om tilladelse til indgåelse af den nye og ændrede aftale om F&U-aktiviteter mellem EF og Australien, Canada, Norge, Schweiz, Korea, Japan og USA.

På vej mod det syvende rammeprogram

Vedtagelsen og iværksættelsen af EF's syvende rammeprogrammer for FTU og Euratoms syvende rammeprogrammer for forskning og uddannelse på det nukleare område har været et stort fremskridt for europæisk forskning. Efter flere års forberedelser og intense forhandlinger blev de centrale finansielle og juridiske instrumenter for Kommissionens bidrag til gennemførelsen af det europæiske forskningsrum for perioden 2007 til 2013 vedtaget. Den 18. og 19. december 2006 vedtog Rådet, henholdsvis Rådet og Europa-Parlamentet, som lovgivere retsakter vedrørende rammeprogrammerne, særprogrammerne til gennemførelse af rammeprogrammerne samt reglerne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i aktioner under RP7 samt for formidling af forskningsresultaterne.

Særprogrammerne Samarbejde, Idéer, Mennesker, Kapacitet og Euratom samt de to særprogrammer, der skal gennemføres af FFC, blev vedtaget den 19. december. Forskningssamarbejde er fortsat en central aktivitet, og de fleste tematiske prioriteringer er solidt funderet på erfaringerne fra tidligere rammeprogrammer. De identificerede temaer afspejler de centrale områder for viden og teknologi, hvor det er særligt vigtigt med forskningsekspertise med henblik på at forbedre Europas evne til at tage fremtidens sociale, økonomiske, sundhedsmæssige, miljømæssige og erhvervsmæssige udfordringer op. Temaerne er sundhed og fødevarer, landbrug og fiskeri, bioteknologi, informations- og kommunikationsteknologier, nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og nye produktionsteknologier, energi, miljø, transport, socioøkonomiske videnskaber og humaniora, rumfart og sikkerhed. Nye begreber som Det Europæiske Forskningsråd (EFR), fælles teknologiinitiativer og store infrastrukturinvesteringer er særligt interessante sammen med den løbende indsats for at bekæmpe hjerneflugt og skaffe flere gode hjerner til Europa. Ordningen for forskningspotentiale, der har til formål at udnytte forskningsekspertise i konvergensregioner, og finansieringsfaciliteten med risikodeling, der skal lette adgangen til lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB), er ligeledes vigtige nye elementer.

Man er kommet videre med oprettelsen af EFR, den europæiske instans til støtte for frontlinjeforskning. Rådet har et betydeligt budget og en uafhængig videnskabelig ledelse og er udtryk for en dynamisk nyudvikling. EFR kommer til at bestå af det videnskabelige råd og den specifikke gennemførelsesstruktur. Den videnskabelige strategi udvikles i henhold til retningslinjerne fra EFR's videnskabelige råd. De første tilbudsindkaldelser vedrørende gennemførelsen af programmet Idéer er offentliggjort, og de operationelle mekanismer for EFR er ved at falde på plads.

Det ventes, at RP7 kommer til at spille en central rolle med hensyn til at skabe øget fremgang og velfærd i Europa. Det er væsentligt at sikre retfærdig og afbalanceret adgang til FP7 for at øge den gensidige tillid, mens man sammen arbejder i retning af et fælles mål. Enkelhed anerkendes som en kritisk succesfaktor, og alle interessenter er blevet opfordret til at bidrage med idéer og kommentarer gennem en åben høringsprocedure. Reglerne for deltagelse, det mest synlige forenklingsinstrument, er udformet med henblik på at opnå størst mulig effektivitet og brugervenlighed.

Alle CORDIS-tjenesterne er flyttet til det nye EUROPA-websted (http://cordis.europa.eu) og er blevet moderniseret for at afspejle lanceringen af RP7 med de første årlige arbejdsprogrammer under særprogrammerne, som Kommissionen vedtog den 21. december 2006, samt de første 42 forslagsindkaldelser, som blev offentliggjort dagen efter. Med RP7 er CORDIS nu den eneste autoriserede kilde for forslagsindkaldelser, idet kun henvisninger til forslagsindkaldelser under RP7 offentliggøres i EU-Tidende.

Gennemførelsen af det sjette rammeprogram

Der er registreret betydelige fremskridt i 2006, året for de sidste forpligtelser under det sjette rammeprogram (2002-2006), inden for alle områder og horisontale temaer i de reviderede arbejdsprogrammer. De fleste forslagsindkaldelser er blevet offentliggjort som planlagt, og evalueringerne af forslagene har ført til indgåelsen af de sidste RP6-kontrakter. Bestræbelserne på at tiltrække de bedste forskere og de mest innovative virksomheder, organisationer og institutioner, førende aktører inde n for struktureringen af det europæiske forskningsrum, fortsatte. De mest succesfulde ordninger var Marie Curie-stipendierne og ERA-NET-ordningen. Adskillige tusinde hold fra 99 INCO-partnerlande har deltaget i aktiviteter fordelt på hele RP6, herunder specifikke internationale samarbejdsprojekter vedrørende internationale forpligtelser, såsom millenniumudviklingsmålene, biodiversitet og konventioner om ørkendannelse.

Inden for biovidenskab, genomforskning og bioteknologi fortsætter man større foranstaltninger inden for partnerskabet mellem de europæiske lande og udviklingslandene om kliniske forsøg i kampen mod AIDS, tuberkulose og malaria. Med hensyn til fødevarekvalitet og -sikkerhed drejer de fleste aktiviteter sig om grundlaget for gennemførelsen af den videnbaserede bioøkonomi (KBBE). Efter meddelelsen "Mod en europæisk strategi for nanoteknologi" er gennemførelsen af handlingsplanen for en ansvarlig udvikling af nanovidenskab og nanoteknologier gået videre. Platformen for europæisk produktion baseret på forskning og innovation med stor merværdi ventes at fremskynde tempoet for industrielle ændringer i Europa. Gennemførelsen af handlingsplanen for miljøteknologier fortsætter med udviklingen af politiske aktiviteter inden for især bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug. Forskning i globale forandringer og økosystemer, vedvarende energikilder og bæredygtige transportsystemer yder fortsat et betydeligt bidrag til genoplivningen af EU's strategi for bæredygtig udvikling samt en bred vifte af andre EU-strategier såsom den maritime strategi, det globale jordobservationssystem af systemer samt miljø- og sundhedshandlingsplanen.

Der er gjort betydelige fremskridt med de 31 europæiske teknologiplatforme (ETP), der dækker en bred vifte af områder lige fra stål til lufttransport, vand, brint og solceller og fra nanoelektronik til gensidig læring og fremsynet viden, som er vigtige for at kunne styrke Europas industrielle konkurrenceevne gennem strategiske forskningsdagsordener. Fælles teknologiinitiativer (FTI) omfatter en specifik juridisk struktur for langsigtede offentlige-private partnerskaber, der skal sikre EU en førerrolle inden for centrale teknologiske områder. Man overvejer seks FTI'er (innovative lægemidler, nanoelektronik, indlejrede computersystemer, aeronautik og lufttransport, brint- og brændstofceller samt global overvågning for miljø og sikkerhed). De omfatter centrale partnere fra erhvervslivet og udvikles i henhold til en køreplan, der blev fremlagt i november 2006.

Evnen til at reagere på nye udfordringer blev demonstreret gennem hasteindkaldelsen af forslag som reaktion på krisen med fugleinfluenza og arbejdet med pandemisk influenza. Den politik-orienterede forskning gennemføres med succes gennem direkte aktioner, der udføres af FFC, samt gennem projekter for videnskabelig støtte til politikker, der berører et bredt udvalg af EU's politikområder såsom miljø, bæredygtighed, sundhed, landbrug og fiskeri.

Den fuldstændige gennemførelse af ny og opdukkende videnskab og teknologi har skabt bred anerkendelse af kvaliteten og nyskabelsen inden for den tværfaglige dagsorden, herunder på områder som syntetisk biologi og måling af det umulige.

Den regionale dimension af det europæiske forskningsrum blev udbygget yderligere med fortsættelsen af pilotaktionen "Videnregioner" og udviklingen af en ny aktivitet for tværnationalt samarbejde mellem regionale videnklynger ("Videnregioner - 2").

Med hensyn til forskningsinfrastrukturer er der ydet støtte til udvikling af en europæisk fremgangsmåde for oprettelsen af nye faciliteter samt til drift og forbedring af eksisterende infrastrukturer med flere forskellige midler, navnlig gennem støtte til strategiske aktiviteter inden for ESFRI (Det Europæiske Strategiforum for Forskningsinfrastrukturer). Det deltog navnlig i udarbejdelsen af den første europæiske køreplan for forskningsinfrastrukturer, der bliver nødvendige i de kommende 10 til 20 år. I dette dokument, som blev offentliggjort i oktober 2006, identificerer man 35 infrastrukturprojekter. Denne køreplan er resultatet af en intensiv hørings- og ekspertkonsultationsproces, der har strakt sig over to år.

Med hensyn til Forskningsfonden for Kul og Stål vil Rådets afgørelse, som er under udarbejdelse, og som indeholder de flerårige tekniske retningslinjer for forskningsprogrammerne under Forskningsfonden, betyde en første revision af de tekniske retningslinjer.

Den videnskabelige, tekniske, juridiske og økonomiske overvågning af mange af aktionerne, der blev iværksat under de foregående rammeprogrammer, navnlig RP5, er fortsat, og en række projekter er blevet afsluttet. Deres videnskabelige og tekniske resultater og de socioøkonomiske virkninger er genstand for et igangværende, flerårigt evalueringsprogram, der har til formål at maksimere og optimere deres potentiale inden for innovationskæden og den politiske beslutningsproces. Teknologigennemførelsesplanerne ventes at lette overgangen fra viden til knowhow og at lette innovation og kapitaldannelse.

Udviklingen i medlemsstaterne og brug af den åbne koordineringsmetode

Forskning og den reviderede Lissabon-strategi

Revideringen af Lissabon-strategien i 2005 har resulteret i, at alle aktører har forpligtet sig til aktivt at forfølge en positiv økonomisk reformdagsorden. 2006 har været det første år med gennemførelsen af medlemsstaternes nationale reformprogrammer. De nationale mål for F&U-investeringer, som medlemsstaterne har fastsat, afspejler det bidrag, som medlemsstaterne har til hensigt at yde til de samlede Lissabon- og Barcelona-mål, og har været benyttet som et værktøj til at fokusere den politiske opmærksomhed på de strukturreformer, der er nødvendige for at optimere inputfaktorerne til F&U- og innovationsprocessen.

Selv om de fleste medlemsstater i 2006 har udvist ægte vilje til at gennemføre deres nationale reformprogrammer, og et flertal af medlemsstaterne nu har indført sammenhængende strategier for deres F&U-politik, vil der være behov for yderligere politiske initiativer for en række medlemsstater. Den fornyede dynamik, der er skabt med hensyn til Lissabon-strategien, skaber en reel mulighed for et gennembrud, men for at opnå dette vil der være behov for at udvise et stærkere engagement samt for en hurtigere udarbejdelse og gennemførelse af politikkerne.

Det er fortsat en stor udfordring at fremme de private investeringer i F&U ved at øge løftestangseffekten af de offentlige politikker. I den henseende er det fortsat af central betydning at løse spørgsmål som styrkelsen af ekspertisecentre inden for forskningen, fremme vedvarende offentlige-private partnerskaber og at forbedre samarbejde og udveksling af viden mellem den offentlige forskningsbasis og private virksomheder, og det samme gælder reformeringen af den offentlige forskningsbasis med henblik på at øge dens videnskabelige ekspertise og evne til at reagere på den private sektors behov. Desuden skal der tilskyndes til en mere systematisk fremgangsmåde over for F&U og innovation, indførelse af synergier med andre politikker om skabelse af et F&U- og innovationsvenligt erhvervsklima.

På vej mod 3 %-målet

Størrelsen af de økonomiske ressourcer, der afsættes til F&U, er en indikator på et lands engagement i produktion og udnyttelse af ny viden samt en faktor, der bidrager til at fastslå et lands innovationsresultater. Som det illustreres i figur 3.1, findes der en tæt sammenhæng mellem det sammenfattende innovationsindeks (SII), et mål for et lands overordnede innovationsresultater, og F&U-intensiteten, hvilket viser, at F&U-intensiteten ikke udelukkende er en input-indikator, men også kan være en af de vigtigste bestemmende faktorer for innovationsresultaterne.

I 2005 udgjorde F&U-intensiteten i EU 1,84 % af BNP og udviste ingen tegn på bedring efter stagnationen i 2001-2002. Det skal imidlertid bemærkes, at de senest tilgængelige oplysninger stammer fra tiden før medlemsstaternes fornyede engagement med henblik på genoplivningen af Lissabon-strategien.

Med hensyn til F&U-intensitet kan man udskille tre grupper af lande. En første gruppe består af lande med en F&U-intensitet på mere end 2,4 % af BNP (Sverige, Finland, Danmark, Tyskland og Østrig), som allerede har gjort betydelige fremskridt i retning af at blive videnbaserede økonomier. En anden gruppe består af lande med en intensitet tæt på EU-gennemsnittet med værdier mellem 1,5 og 2,1 % af BNP (Frankrig, Belgien, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Luxembourg), hvilket viser, at disse landes økonomier befinder sig i en forandringsproces, men at udviklingen må fremskyndes. En tredje og større gruppe består af lande med en F&U-intensitet på mindre end 1,5 % af BNP (selv om der findes store forskelle inden for denne gruppe), hvilket er udtryk for, at disse lande fortsat mangler at gennemføre omstillingen i retning af videnintensivering.

Figur 3.1: Sammenfattende innovationsindeks vs. F&U-intensitet

[pic]

Kilde F&U-intensitet: GD Forskning - Data: EUROSTAT, OECD

Bemærkning: Data vedrørende F&U-intensitet IT, NL, RO, UK, HR, TR, IS, CH, US, JP er for 2004; data for AT og FI er for 2006

Kilde SII: Europæisk innovationspointtavle for 2006

Når man for de enkelte medlemsstater sammenligner den årlige vækstrate inden for F&U-intensitet, der er nødvendig for at opfylde det nationale mål, med den faktiske vækstrate siden 2000 (2000-2005), kan man vurdere, hvor ambitiøse disse mål er (se figur 3.2). Kun et begrænset antal lande (Østrig, Danmark, Irland, Tyskland, Finland) har for nylig oplevet vækstrater, der vil være tilstrækkelige til virkelig at bringe disse lande i retning af deres mål. Alle andre lande vil skulle intensivere deres indsats i betydelig grad, hvis de skal kunne levere resultater på højde med det ambitionsniveau, der afspejles i deres mål. Gruppen af lande, der for nylig har oplevet negative gennemsnitlige vækstrater, vil først skulle vende den faldende tendens, hvilket betyder, at de opstillede mål er kolossalt ambitiøse, og at der er behov for større reformer af F&U-politikken, der står mål med målsætningerne, hvis man ønsker at nærme sig disse mål.

Figur 3.2: F&U-intensitet: gennemsnitlig årlig vækst (%) 2000-2005 og nødvendig gennemsnitlig årlig vækst (%) for at nå målet i 2010

[pic]

[pic]

Den åbne koordineringsmetode

Når man kigger på den seneste udvikling i medlemsstaternes policy mix for F&U, er det overordnede billede, at medlemsstaterne har tilsluttet sig en række ensartede mål og udfordringer og eksplicit eller implicit lader sig vejlede af diskussionerne på europæisk plan (såsom gennem den åbne koordineringsmetode eller som opfølgning på meddelelser fra Kommissionen) eller gennem identifikation og formidling af god praksis, som man har identificeret i andre medlemsstater.

CREST (Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning) vedtog sin endelige rapport om anden fase i gennemførelsen af den åbne koordineringsmetode i juli 2006. CREST bekræftede, at anvendelsen af den åbne koordineringsmetode fortsat kan spille en vigtig rolle for styrkelsen og tilpasningen af medlemsstaternes politikker med henblik på gennemførelsen af Lissabon- og Barcelona-målene. I sin rapport opfordrede CREST medlemsstaterne til at anvende holistiske metoder ved udformningen af forsknings- og innovationspolitikker, herunder også sikring af en integreret fremgangsmåde for den politiske styring og gennemførelsen. Resultaterne af arbejdet i CREST-gruppen om skatte- og afgiftsforanstaltninger til F&U blev efterfølgende anvendt som baggrundsmateriale til Kommissionens meddelelse om, hvordan man bedre kan anvende skatte- og afgiftsmæssige incitamenter til at stimulere F&U-aktiviteter.

CREST besluttede at videreudvikle arbejdet inden for den åbne koordineringsmetode i en tredje fase og indledte efterfølgende en diskussion med henblik på at udvælge relevante emner. Man udvalgte de temaer (policy mix for F&U, koordinering af strukturfonde og rammeprogrammet, F&U inden for tjenesteydelser, internationalisering af F&U), hvor det største flertal blandt CREST-delegationerne udviste interesse, og hvor medlemsstaterne udtrykte en klar vilje til at tage ejerskab over processen og levere det nødvendige lederskab til at lede diskussionerne i retning af konkrete resultater.

Ud over sit arbejde med specifikke F&U-politiske spørgsmål indledte CREST i november 2006 i en specifik gensidig udvekslingsproces på grundlag af de nationale reformprogrammer og deres statusrapporter for 2006. I sin rapport om denne proces anerkendte CREST, at revisionen af Lissabon-strategien havde haft positive følger og opfordrede de politiske beslutningstagere til at fastholde deres engagement i Lissabon-reformprocessen. Med hensyn til F&U-politikken konkluderede CREST, at medlemsstaterne burde indlede en løbende cyklus med tilpasning af deres politikker, prioriteringer og strategier i lyset af nye udfordringer, herunder overvejelser om koordinerede aktioner med andre medlemsstater eller på fællesskabsplan. CREST erkendte endvidere, at der fortsat må gøres en betydelig indsats for at slå bro over kulturkløften mellem videnskab og erhvervsliv, og man erkendte behovet for at gøre det akademiske miljø mere konkurrencebetonet.

FREMTIDSUDSIGTER

Alle disse resultater banede vejen for 2007, det første år for gennemførelsen af RP7 og et år med store nye projekter for det europæiske forskningsrum.

I andet halvår af 2006 indledtes forberedelserne til en diskussion om nye udfordringer og fremtidsperspektiver for det europæiske forskningsrum. Dette arbejde førte til vedtagelsen af grønbogen "Nye perspektiver på det europæiske forskningsrum" (KOM(2007)161) den 4. april 2007, som nu danner grundlag for en omfattende diskussion og offentlig høring over hele Europa. På grundlag af resultaterne af diskussionen og høringsprocessen ventes nye initiativer at blive foreslået i 2008.

YDERLIGERE INFORMATIONSKILDER

DET ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN, DER LEDSAGER DENNE RAPPORT, INDEHOLDER MERE DETALJEREDE OPLYSNINGER. DERUDOVER KAN FLERE OPLYSNINGER FINDES I FØLGENDE OFFENTLIGT TILGÆNGELIGE DOKUMENTER:

- Årlige kontrolrapporter om rammeprogrammet og særprogrammerne, som indeholder en kortfattet, uafhængig sammenfatning om fremskridtene og om kvaliteten af foranstaltningerne til gennemførelse af programmerne.

- De femårlige evalueringsrapporter om gennemførelsen og resultaterne af Fællesskabets forskningsaktiviteter i de forudgående fem år.

- Årligt udsendte rapporter om nøgletal, hvori der fremlægges et sæt indikatorer for at gøre status over Europas stilling inden for videnskab, teknologi og innovation.

- "Statistics on Science and Technology in Europe" (Eurostat): Statistikker for F&U-budgetter, -udgifter og -personale samt patenter i medlemsstaterne, efter region.

- Undersøgelser og analyser, der offentliggøres i forbindelse med Fællesskabets FTU-programmer, og som omhandler spørgsmål, der er specifikke for de FTU-områder, de dækker.

De fleste af disse dokumenter kan fås eller bestilles på Kommissionens internetadresser:

- Indgangsportalen til Den Europæiske Union, EUROPA-webstedet: http://europa.eu/index_en.htm

- Webstedet CORDIS, der rummer omfattende oplysninger om F&U-rammeprogrammet: http://cordis.europa.eu

- Webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Forskning:http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html

- Webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Informationssamfundet: http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm

- Webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik:http://ec.europa.eu/ /dgs/enterprise/index_en.htm

- Webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Energi og Transport: http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html

- Det Fælles Forskningscenters (FFC) websted: http://www.jrc.ec.europa.eu

- Eurostats websted: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page

[1] "I begyndelsen af hvert år forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Denne rapport omhandler navnlig de aktiviteter, der har fundet sted det foregående år inden for forskning og teknologisk udvikling og resultatformidling, samt arbejdsprogrammet for det igangværende år."

[2] Afgørelse nr. 1513/2002/EF af 27. juni 2002. Artikel 4 "I forbindelse med den rapport, Kommissionen skal forelægge hvert år i henhold til traktatens artikel 173, redegør den detaljeret for fremskridt med hensyn til gennemførelsen af sjette rammeprogram, herunder navnlig fremskridt med hensyn til opfyldelse af programmets mål og prioriteringer …; rapporten skal også indeholde oplysninger om de finansielle aspekter og brugen af instrumenterne".