:OMVlI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 433 endelig udg. 
Bruxelles, den 26. november 1993 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
fællesskabsaktioner, der sigter på 
at forbedre bevægelseshæmmede personers 
adgang t i I transport 
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
om aktioner, der sigter på at forbedre bevægelseshæmmedes 
adgang til transport 
1. INDLEDNING 
1.1. I en resolution vedtaget den 16. december 1991^1^ anmodede Rådet og medlems­
staternes repræsentanter forsamlet i Rådet Kommissionen om at udarbejde et EF-
handlingsprogram - herunder forslag til konkrete foranstaltninger med sigte på, 
at alle offentlige transportmidler og de dertil knyttede infrastrukturer bliver 
lettere tilgængelige for bevægelseshæmmede personer. Dette handlingsprogram er 
blandt de prioriterede emner, som er skitseret i hvidbogen om den fælles 
transportpolitiks fremtidige udvikIing<2). Flere andre af de prioriteter, som 
er fastlagt i hvidbogen, vedrører imidlertid i en vis udstrækning udviklingen af 
tilgængelig transport. Disse er anført i bilaget til denne rapport. 
1.2. I samarbejde med eksperter fra medlemsstaterne (herunder handicappede) og 
internationale transportorganisationer har Kommissionen formuleret nedenstående 
række aktioner, der er opdelt i foranstaltninger, der på kort, mellemlang og 
lang sigt skal forbedre adgangen. Nogle af disse foranstaltninger kan gennem­
føres ved direktiver, andre sigter mod retningslinjer eller forskrifter for 
praksis, mens andre igen refererer til forskning. Nogle aspekter vedrørende 
transport og vedligeholdelse af veje, busstoppesteder osv. hører under lokale 
myndigheders ansvarsområder. Kommissionen har derfor taget subsidiaritets­
princippet i betragtning ved udarbejdelsen af denne rapport, og den forventede 
ansvarsfordeling fremgår af afsnit 5 nedenfor. 
1.3. "Forbedret adgang" opfattes ikke automatisk som en henvisning til adgang for 
kørestole. Kommissionen mener imidlertid, at alle transportmidler som et 
langsigtet mål i princippet bør indrettes, så de bliver tilgængelige for 
kørestolsbrugere. Den har også bemærket, at hvor nye transportformer som busser 
med nedsænkede gulve og lette hurtige transportmidler giver adgang for 
kørestole, er det til fordel for alle rejsende, og passagertallet stiger 
væsentIigt. 
(1) Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes 
regeringer, forsamlet i Rådet, af 16. december 1991 om et EF-handIingsprogram 
vedrørende bevægelseshæmmede personer i trafikken, EFT nr. C 18 af 24.1.1992. 
(2) K0M(92) 494 endelig udg. af 2.12.1992, punkt 287, og punkt 4 i bilag III, 
Prioriterede emner for den fælles transportpolitik - social beskyttelse; 
forbedret transport for bevægelseshæmmede; forskrifter vedrørende 
adgangsforhold. 
- 2 -
1.4. Kommissionen er klar over, at for mange handicappede er personbilen (eventuelt 
ombygget) den lettest anvendelige transportmåde, og den har to forsknings­
projekter under det andet DR IVE-program, der sigter mod handicappede og ældre 
bilisters behov. I overensstemmelse med Rådets resolution (transport) af den 
16. december 1991 er dette handlingsprogram koncentreret om offentlig transport 
(med undtagelse af henvisninger til det europæiske ældreår og behovet for 
gensidig anerkendelse af nationale adgangskort til reserverede parkerings­
pladser) . 
2. HVEM ER "BEVÆGELSESHÆMMEDE"? 
2.1. Da der på europæisk plan ikke foreligger en ensartet definition på en 
handicappet person, og da ikke alle handicappede har et bevægelseshandicap, er 
det umuligt at vurdere, hvor mange bevægelseshæmmede personer der findes i 
Fællesskabet. Desuden er langt flere end dem, der opfatter sig selv som 
handicappede, bevægelseshæmmede. En undersøgelse, der blev foretaget i Tyskland 
fra 1981 til 1983 viste imidlertid, at ud af et samlet anslået antal handicap­
pede på 7 465 000 (12,1% af befolkningen) var 5 290 000 "bevægelseshandicap­
pede"1. 
2.2. Mellem 60 og 80 mio. mennesker i Det Europæiske Fællesskab er i dag handicappede 
eller ældre og udgør en del af den bevægelseshæmmede befolkningsgruppe. Dette 
antal omfatter for eksempel følgende passagerer (eller potentielle passagerer): 
gangbesværede 
personer med nedsat gribeevne (f.eks. på grund af artritis) 
personer med små børn i klap- eller barnevogne 
kørestolsbrugere 
blinde, svagtseende, døve, talelidende eller personer med andre 
kommuni kat ionsproblemer 
personer, der rejser sammen med en handicappet slægtning eller ven 
personer med et midlertidigt handicap (f.eks. på grund af ulykke eller 
sportsskade). 
1 Eurostat - Bevægelseshæmmede personer: Statiske data, Vol. 1 
- 3 -
2.3. Derfor er den følgende definition blevet benyttet for så vidt angår denne 
rapport : 
Ved en bevægelseshæmmet person forstås enhver person, som har særlige vanskelig­
heder, når vedkommende benytter offentlige transportmidler. Nedsat bevægelses­
evne indebærer ikke nødvendigvis nogen form for svækkelse i lægelig forstand. 
3. BAGGRUND - KOMMISSIONENS OG EUROPA-PARLAMENTETS TILTAG VEDRØRENDE TILGÆNGELIG 
TRANSPORT OG TIDLIGERE KOMMISSIONSFORSLAG VEDRØRENDE INVALIDITET 
3.1. Kommissionens engagement for at fremme tilgængelig transport tiltrak sig megen 
opmærksomhed på det europæiske seminar om mobilitet og handicap i januar 1987, 
som førte til, at producenter af transportmidler og transportmyndighederne 
fremskyndede den teknologiske udvikling af offentlige transporttyper, der var 
lettere tilgængelige for bevægelseshæmmede. 
3.2. Den 16. september 1987 vedtog Europa-Parlamentet en resolution om transport for 
handicappede og ældre på grundlag af Ramirez Heredias-betænkningen af 
2. juli 1987<1). 
3.3. Gennem flere år har Kommissionen fremsat et antal heldigt gennemførte forslag 
(f.eks. i HELIOS I<2) og HELIOS ll<3) med henblik på at forbedre livet for 
handicappede, særlig hvad angår beskæftigelses- og uddannelsesmuligheder. 
3.4. Kommissionens forslag til Rådets direktiv om minimumsforskrifter til forbedring 
af mobilitet og sikker transport for bevægelseshæmmede arbejdstagere ti I og fra 
arbejde^4), har som ændret^5) til formål at sikre, at bevægelseshæmmede 
arbejdstagere kan rejse sikkert og derved gøre det lettere for dem at få adgang 
til beskæftigelse. Det hedder i forslaget, at der ved en bevægelseshæmmet 
arbejdstager forstås "enhver arbejdstager, som har særlige vanskeligheder ved at 
benytte kollektive transportmidler på grund af et alvorligt handicap af fysisk 
eller psykisk art" (artikel 2.a.). Formålet med dette direktiv er ikke at 
tilpasse alle transportmidler, så de bliver tilgængelige for bevægelseshæmmede 
arbejdstagere. Det har et mere begrænset formål, nemlig at sætte sådanne 
personer i stand ti I at rejse sikkert ved hjælp af offentlige transportmidler, 
(1) EFT nr. C 281 af 19.10.1987. 
(2) EFT nr. L 104 af 23.4.1988. 
(3) K0M(91) 350 endelig udg. af 23.10.1991. 
(4) KOM(90) 588 endelig udg. af 28.2.1991. 
(5) K0M(91) 539 endelig udg. af 19.12.1991. 
- 4 -
særlige transporttjenester for handicappede eller transport stillet til rådighed 
af arbejdsgivere eller andre tilsvarende foranstaltninger, f.eks. tilskud til 
taxikørsel, tilpasning af privatbiler osv. Forslaget indeholder en særlig 
artikel, der skal sikre, at en bevægelseshæmmet person, der har behov for hjælp 
fra en ledsager, ikke får ekstra udgifter af den grund, og derfor figurerer 
dette vigtige aspekt ved harmoniseringen ikke særskilt i det handlingsprogram, 
der er beskrevet under afsnit 5. Ikke desto mindre gælder princippet om, at 
handicappede, som har behov for en ledsager, ikke må pålægges yderligere 
økonomielee byrder, for anvendelsen af alle former for offentlig transport. 
4. FORDELENE VED TILGÆNGELIG OFFENTLIG TRANSPORT 
4.1. Tilgængelige offentlige transportmidler vil gøre det muligt for ældre at 
vedblive med at bo i deres egne hjem i stedet for, at de tvinges ti I at flytte i 
ældreboliger. Dette mindsker de sociale udgifter og øger livskvaliteten. Desuden 
viser de demografiske tendenser, at andelen af ældre og gamle i befolkningen vil 
vokse betydeligt i løbet af de kommende år (en vækst på 40% ved år 2020; der var 
68 576 000 personer over 60 år i EF den 1.1.1991, hvoraf 11 936 000 var 80 år 
el ler derover^1). 
4.2. Det vil blive muligt for mange handicappede, der nu er afhængige af særlige 
transportordninger, i stedet at benytte offentlige transportmidler (herunder 
taxaer, der støttes af lokale myndigheder). Det vil derefter være muligt for de 
særlige transportordninger - hvis drift er meget omkostningskrævende og 
besværlig for frivillige organisationer og lokale myndigheder - at koncentrere 
sig om at yde tilgængelig dør-t i I-dør befordring med minibusser eller ambulancer 
for personer, der er for svage eller for alvorligt handicappede til at benytte 
offentlige transportmidler. 
4.3. Den offentlige transport vil blive forbedret, især ved at den bliver mere 
brugervenlig. Dette vil igen mindske færdselstætheden, antallet af trafikuheld 
og forureningen i byområderne, samtidig med at det også bidrager ti I at begrænse 
tilbagegangen på landet. 
4.4. Det vil hjælpe udsatte og socialt udelukkede personer, fordi det vil skabe 
beskæftigelse: ved at hjælpe personer (særlig dem, der er for fattige eller 
handicappede til at eje en bil) til at få og bevare et arbejde; ved at øge 
efterspørgselen for fremstilling af nye busser, sporvogne, tog, elektronisk 
udstyr til fodgængerovergange, busstoppesteder osv.; ved at øge behovet for 
(1) Eurostat - Demographic Statistics Yearbook 
- 5 -
fuldt personalebetjente offentlige transporttjenester (herunder Jernbane­
stationer). Transportpersonalet vil få en bedre status, eftersom der vil blive 
lagt vægt på betydningen af deres rekruttering og oplæring. 
4.5. Turisterhvervet vil blive hjulpet, fordi mange handicappede er afhængige af 
hjælp fra raske personer, som derfor så ikke selv benytter de transport- og 
turistfaciliteter, der ikke er tilgængelige for handicappede (se punkt 2.2. 
ovenfor). 
4.6. Det mulige marked for passagertrafik vil vokse kraftigt, hvilket også betyder en 
vækst i markedet for nye køretøjer til den offentlige trafik og infrastruktur af 
alle slags. 
4.7. Der vil ske en begrænsning af den tid, som offentlige transportmidler tilbringer 
ved stoppesteder. 
5. HANDLINGER. DER SKAL GENNEMFØRES 
Af alle disse grunde hilste Kommissionen Rådets resolution af 16. december 1991 
velkommen. De nedenfor omhandlede fællesskabsaktioner skal dække en hel række 
foranstaltninger og giver også en dispositionsplan for den offentlige transport 
generelt, idet gennemførelse af foranstaltningerne i handlingsprogrammet vil føre 
ti I en samlet forbedring af den offentlige transport (f.eks. vil alle passagerere 
lettere og hurtigere kunne stige på busser, tog osv.: driftstiden og dermed 
omkostningerne vil falde, mens passagerantallet vokser; bedre og mere omfattende 
offentlig bytransport vil mindske støj og forurening i byerne) i overensstemmelse 
med EF's transportpolitik, som den er beskrevet i den under punkt 1.1. ovenfor 
omhandlede hvidbog. 
Ud over det generelle EF-direktiv om minimumsforskrifter for tilgængelige 
transportmuligheder for handicappede arbejdstagere og ledsagende personer, som 
allerede er under behandling i Rådet, skal fællesskabsaktionerne omfatte de nedenfor 
beskrevne initiativer. 
Nogle af de foreslåede aktioner, f.eks. direktiver og forskningsprojekter, iværk­
sættes efter initiativ fra Kommissionen og besluttes af Rådet, mens andre afhænger 
af nationale, regionale eller lokale myndigheder. 
- 6 -
De fællesskabsaktioner, der er beskrevet i denne rapport, skal imidlertid efter­
hånden gennemføres af medlemsstaterne - i nogle lande på nationalt plan og i andre 
på regionalt plan. I nogle medlemsstater er lokale myndigheder ansvarlige for visse 
former for transport og transportinfrastruktur, f.eks, lufthavne, lette jernbaner, 
taxaer, busser osv. Denne rapport foreskriver derfor ikke, hvordan foranstaltninger 
skal gennemføres. Kommissionen har i stedet koncentreret sig om hvilke foranstalt­
ninger, som er nødvendige, og hvornår. 
Den mener desuden, at den kan spille en vigtig rolle ved at opmuntre pilotprojekter, 
udveksling af informationer og finansiering af initiativer, der skal gøre det muligt 
for bevægelseshæmmede at benytte offentlige transportmidler. 
5.1. Tekniske standarder 
Af grunde, der vedrører fremstillingen af transportmidler og deres frie bevægelighed 
inden for Fællesskabet samt det indre markeds rette funktion, træffes ramme­
afgørelser om typegodkendelse af og tekniske standarder for transportmidler på 
fællesskabsplan. Gennemførelsen heraf er imidlertid medlemsstaternes ansvar. 
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. EF-direktiv vedrôvende sørlige bestemmeler for busser og rutebiler, som vil 
di I lade EF at meddele typegodkendelse til busser og rudebiler med lettere 
adgang for personer med bevægelseshandicap. Dette vil omfatte aspekter 
vedrørende adgang ti I og bevægelsesmuligheder i busser og rutebiler for 
personer med bevægelseshandicap. 
* b. Et EF-direktiv om typegodkendelse af sporvogne osv. Dette vil indeholde et 
bilag, hvori der henvises til handicappede passagerers særlige behov. 
* c. Et EF-typegodkendeIsesdirektiv om en tilnærmelse mellem medlemsstaternes 
lovgivning om jernbaner. Dette vil blive udarbejdet efter den "nye 
fremgangsmåde" for det indre marked og vil være baseret på CEMT og UIC's 
retningslinjer for forbedret adgang til tog, som er blevet udfærdiget for at 
= igangsatte aktioner 
- 7 -
sikre forenelige normer for adgang til tog over hele Europa. Blandt foran­
staltningerne i direktivet er løfteanordninger til tog samt ensartede regler 
for berøringsafmærkningen ved perronkanter. Nogle foranstaltninger kan 
gennemføres nemt og hurtigt, men Kommissionen erkender, at den fuldstændige 
gennemførelse af andre foranstaltninger (f.eks. at hæve perronniveauerne) 
vi I tage adsk i I Iige år. 
5-2. Adgang ti I og finansiering af transportinfrastrukturen 
Regler vedrørende adgangen til alle former for transport (lufthavne, lufthavns­
terminaler, taxaholdepladser ved lufthavne, jernbane-, bus- og rutebilstationer samt 
færgelejer, passagerfærger, krydstogtskibe, rutebåde og havne, undergrundsbaner, 
bus- og sporvognsstoppesteder osv.) bør hovedsagelig vedtages og gennemføres af 
medlemsstaterne. Nogle foranstaltninger, navnlig vedrørende de handicappede 
rejsendes sikkerhed, kan imidlertid bedre træffes i en fællesskabssammenhæng, der 
fører ti I en fælles anvendelse af den bedst mulige praksis. Fællesskabet kan 
endvidere give anbefalinger om finansieringsmuligheder - baseret på erfaringer og en 
veldefineret procedure for konsultationer med nationale og regionale myndigheder og 
ikke-statslige organisationer for handicappede - særlig i tilfælde af projekter, der 
omfatter fuld tilgængelighed (f.eks. lette jernbaner). 
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. Finansieringen af (og cost/benefit faktorer ved) tilgængelige transport­
midler og de dertil knyttede infrastrukturer. Her vil der også blive taget 
hensyn ti I de fordele, der vil opstå på grund af mindsket færdseIstæthed, 
færre trafikuheld og mindre forurening i byområder. 
b. Alle aspekter vedrørende adgang ti I og bevægelighed i lufthavne og fly. 
Disse vil blive baseret på den betænkning, som for nylig blev udarbejdet af 
Den Europæiske Civile Luftfartskonference (ECAC), og vil også omfatte 
adgangen til lufthavne med tog og inden for lufthavne (herunder mellem 
terminaler); indretning af lufthavne; harmonisering af de tekniske forskrif­
ter for tilgængelighed. 
igangsatte aktioner 
- 8 -
c. Tilgængelige hyrevogne. Dette vil omfatte adgang til taxaholdepladser i 
lufthavne, banegårde, bus- og rutebilstationer og færgelejer. 
Foranstaltninger på mellemlang sigt 
d. Adgang til og færdsel på passagerfærger, krydstogtsskibe, rutebåde og havne, 
også omfattende nødprocedurer til brug ved evakuering. 
e. Aftalt© f(*i ski I f loi vodtølomlo fmtovn, lm« <»U *MMM vuiHii»«h>W>#»«»ln«|c»i . 
ruteskiltning osv. i busser og sporvogne, vedligeholdelse af elevatorer, 
rullende trapper osv. 
f. Et EF-direktiv om adgang til alle former for landbaserede transportmidler og 
de dertil knyttede infrastrukturer, herunder ombygning, hvor det er praktisk 
mu Iigi. 
Langsigtede foranstaltninger 
g. Adgang til undergrundstog. 
5.3. Informat ion/sk i Itning 
Af effektivitetsgrunde bør visse aspekter i forbindelse med (a) 11 Ivojebr i nyn I»o af 
information til rejsende, for og fra rejsebureauer og ti I medlemsstater og (b) 
skiltning helst organiseres på fællesskabsplan, enten af Fællesskabet selv eller 
gennem et nært samarbejde mellem medlemsstaterne. Dette er især nødvendigt ved 
internationale rejser, og når oplysninger på et ensartet grundlag er nødvendige 
(f.eks. lydsignaler for blinde). Medlemsstaternes myndigheder er bedre placeret til 
at træffe beslutninger om tilvejebringelse af information med henblik på at tage 
specifikke lokale og/el 1er regionale forhold (f.eks. busstoppesteder, fodgænger­
områder med sporvogne) i betragtning. 
- 9 -
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. Regler vedrørende adgang ti I og bevægelighed i lufthavne og fly (se punkt 
5.2.b ovenfor); harmonisering af information; international skiltning; 
information til passagerer gør og under flyrejser. 
* b. Retningslinjer om tilvejebringelse af oplysninger for handicappede rejsende 
(for alle former for transport, både lokal og over længere afstande) for at 
gøre størst mulig brug af de tilgængelige transportmidler, der allerede 
måtte være til rådighed. 
c. Samarbejde mellem medlemsstaterne om harmonisering af lydsignaler ved 
fodgængerovergange. Dette vil fjerne den nuværende sikkerhedsrisiko, der 
består i, at identiske signaler har forskellig betydning i forskellige 
lande. 
* d. En håndbog for handicappede rejsende, som angiver retningslinjer for 
oplysninger om tilgængelige turistfaciliteter i hele Fællesskabet (herunder 
transport). 
5.4. Uddannelse 
Kurser i viden om handicappede og deres behov for driftspersonalet i transport­
sektoren og for arkitekter, transportplanlæggere, turist- og rejsebureauer osv. kan 
have nytte af de erfaringer, der er gjort på fællesskabsplan, men bør planlægges og 
gennemføres af nationale organer efter samråd med (f.eks.) EF's rådgivende udvalg 
for undervisning og uddannelse på ark itekturområdet. 
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. Regler vedrørende adgang ti I og bevægelighed i lufthavne og fly (se punkt 
5.2.b ovenfor): uddannelse af personale i lufthavne, flyselskaber og 
l'ft JMtthUf OiUlnl 
Foranstaltninger på mellemlang sigt 
b. Indføjelse af et særligt kursus i viden om handicappede og deres behov 
blandt de formelle uddannelseskrav, der gælder for arkitekter, transport­
planlæggere, rejsearrangører og -bureauer osv. for at bevidstgøre dem om 
handicappedes problemer og behov. 
igangsatte aktioner. 
- 10 -
c. Forskrifter for uddannelse i viden om handicappede for alt transport­
personale, der arbejder med offentligheden. Bevidstgørelse om handicappedes 
problemer og behov. 
5.5. Forskning og udvikling 
Fællesskabet kan bistå medlemsstaterne gennem forskningsprogrammer (f.eks. C05T 322, 
TIDE og DRIVE, EURET I I) og undersøgelser vedrørende fælles problemer i forbindelse 
med (manglende) tilgængelighed. Resultaterne heraf kan udnyttes på en mere detal­
jeret vis og ti I specifikke formål af medlemsstater, transportselskaber, planlæggere 
osv., samtidig med at der kan opnås stordriftsfordele. 
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. Et forskningsprojekt under COST 322 om busser med nedsænkede gulve og 
passende stoppesteder. Dette projekt, som er blevet vedtaget for nylig, 
omfatter sikkerhedsaspekterne ved kørestolstransport, en gennemgang af 
nuværende erfaringer, indretningen af bus- og sporvognsstoppesteder samt 
sikker tilkørsel for busser til stoppesteder. 
Foranstaltninger på mellemlang sigt 
* b. TIDE-forskning i kørestole, herunder deres adgang til køretøjer og 
bygninger. 
Langsigtede foranstaltninger 
c. Gennemførelse af fremtidig forskning vedrørende adgang til transport i byer, 
i luften, på havet og på de indre vandveje, herunder nødprocedurer til brug 
ved evakuer ing. 
d. Gennemførelse af resultaterne af DRIVE og TIDE-forskningsprojekterne om 
handicappede og ældre. 
5.6. Andre aktioner for at hlælpe handicappede 
Det europæiske ældreår, bestemmelser om at mindske rygningen i alle transportområder 
samt gensidig anerkendelse af nationale adgangskort til reserverede parkerings­
pladser er områder, der involverer både Kommissionen og nationale myndigheder. 
* - igangsatte aktioner 
- 11 -
Kortsigtede foranstaltninger 
* a. En kampagne under Det Europæiske År for Ældre og for Solidaritet mellem 
Generationerne (1993) for, at der ikke længere parkeres ved busstoppesteder, 
fodgængerovergange osv. 
Foranstaltninger på mel I em lang sigt 
* b. Øget omfang af bestemmelser, der forbyder eller begrænser rygning inden for 
alle områder, der vedrører transport (herunder transportområdet som 
arbejdsplads) i overensstemmelse med Rådets resolution nr. 89/C 189/01 af 
den 18. juli 1989 om forbud mod rygning i lokaler med offentlig adgang. 
* c. Gensidig anerkendelse af nationale adgangskort til reserverede parkerings­
pladser. 
* - igangsatte aktioner. 
_ \il BlLAG 
Prioriterede emner i hvidbogen om den fælles transportpolitiks fremtidige udvikling -
en omfattende fællesskabsstrategi for "bæredygtig mobilitet" [K0M(92) 494 endelig udg, 
af 2.12.1992] 
Flere prioriterede emner vedrører i nogen grad udviklingen af tilgængelig transport 
(se punkt 1.1.1. i denne rapport vedrørende de aktioner, der vil blive gennemført i 
forbindelse med bevægelseshæmmedes adgang til transport). 
Disse er anført herunder: 
1.a. Frihed til fri udveksling af internationale tjenesteydelser i taxasektoren. 
1.b. Teknisk harmonisering for køretøjer. 
I.e. Udarbejdelse af en sammenhængende transportrelateret F&U-strategi i det fjerde 
rammeprogram. 
1.d. Retningslinjer for konventionelle jernbaner. 
Retningslinjer for et "borgernes transportnet", baseret på kombineret 
passagertransport. 
3. Støtte ti I og fremme af sikker kollektiv transport og støtte til lokale 
initiativer til fordel for cyklister og fodgængere med henblik på at forbedre 
bymiIjøet. 
•\-s 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 433 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 07 
Katalognummer : CB-CO-93-478-DA-C 
ISBN 92-77-59343-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg