EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.9.2020 COM(2020) 565 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET En Union med lighed : EU-handlingsplan mod racisme 2020-2025











































Vi er nødt til at tale om racisme. Og vi er nødt til at handle. Det er altid muligt at skifte kurs, hvis man har viljen til det. Jeg er glad for at leve i et samfund, der fordømmer racisme. Men vi skal ikke stoppe her. Den Europæiske Unions motto er: "forenet i mangfoldighed". Vores opgave er at leve op til disse ord og indfri deres betydning. Kommissionens formand Ursula von der Leyen (tale til Europa-Parlamentet den 17. juni 2020) 1.Indledning: at leve op til mottoet "forenet i mangfoldighed" Forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse er forbudt i Den Europæiske Union (EU). Alligevel forekommer forskelsbehandling stadig i vores samfund. Det er ikke nok at være imod racisme. Vi skal også bekæmpe den. Racisme skader samfundet på mange forskellige måder. Det betyder, at mange mennesker, der bor i Europa, udsættes for forskelsbehandling, der påvirker deres menneskelige værdighed, muligheder i livet, velstand og trivsel og ofte også deres personlige sikkerhed. Forskelsbehandling er også ensbetydende med, at EU's kerneværdier ikke respekteres. Alle i EU bør kunne nyde godt af grundlæggende rettigheder og friheder og kunne deltage på lige fod i samfundet, uafhængigt af race eller etnisk oprindelse. Vores sociale, politiske og økonomiske styrke skyldes, at vi er forenet i mangfoldighed — racisme svækker os alle. EU kan og skal gøre mere for at sikre ligebehandling og lighed for alle. Tiden er inde til et opgør. Mere end halvdelen af europæerne mener, at denne forskelsbehandling er udbredt i deres lande. Vi kan ikke ignorere konflikten mellem vores værdi om lighed og virkelighedens indgroede racisme. Den verdensomspændende bevægelse Black Lives Matter er en kraftig påmindelse herom. Det er på tide, at vi erkender, at racisme og racediskrimination finder sted, og at vi griber ind og overvejer, hvad vi kan gøre på både lokalt, nationalt, internationalt og EU-plan. EU bygger på mangfoldighed og fremme af et samfund præget af pluralisme, tolerance og ikkeforskelsbehandling: Vi skal ikke kun gribe ind, fordi vi har et ansvar, men også for at være tro mod vores værdier. Opretholdelsen af værdier starter hos os selv i vores egen institution. Kommissionen vil træffe foranstaltninger til i betydelig grad at øge mangfoldigheden blandt de ansatte og sikre et arbejdsmiljø, hvor alle kan trives og bidrage. Racisme optræder i forskellige former. De mest iøjnefaldende former er åbenlyse udtryk for individuel racisme og racediskrimination. Race eller etnisk oprindelse bruges alt for ofte som årsag til at forskelsbehandle. Covid-19-pandemien og terrorangreb er blot de seneste sager, hvor skylden på uretfærdig vis er blevet rettet mod personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Personer med asiatisk og afrikansk oprindelse, muslimer, jøder og romaer er alle blevet udsat for intolerance. Men andre mindre eksplicitte former for racisme og racediskrimination, f.eks. dem, der er baseret på ubevidst bias, kan være lige så skadelige. En racistisk og diskriminerende adfærd kan være forankret i sociale, finansielle og politiske institutioner, som har indflydelse på magtforholdet og politikudformningen. Denne strukturelle racisme fastholder barrierer for borgere udelukkende på grund af deres race eller etniske oprindelse. Personer, der er berørt af racisme, kan hver dag mærke, at racismen påvirker deres adgang til job, sundhedspleje, bolig, finansiering eller uddannelse og har indflydelse på tilfælde af vold. Der findes forskellige former for racisme, f.eks. racisme mod sorte, sintifjendtlighed, antisemitisme og racisme mod asiater og racisme, der er forbundet med religion eller tro, f.eks. had mod muslimer. Fælles for dem er, at en persons værd undergraves af stereotyper, der er baseret på fordomme. Ud over religion eller tro kan racisme også kombineres med forskelsbehandling og had af andre årsager, f.eks. køn, seksuel orientering, alder, handicap, eller rettes mod migranter. Det skal der tages hensyn til gennem en intersektionel tilgang. EU råder over retlige instrumenter og en samlet politik, der kan anvendes til at opbygge en Union med lige muligheder. Disse er i øjeblikket ved at blive styrket inden for bestemte ligestillingsområder . Kommissionen vil supplere disse tematiske tiltag ved at fremsætte en overordnet strategi, der skal sikre, at EU's charter om grundlæggende rettigheder anvendes effektivt i medlemsstaterne, og at chartrets rettigheder, herunder lighed og ikkeforskelsbehandling, er en realitet for alle. Denne handlingsplan indeholder en række foranstaltninger, der skal bidrage til at intensivere indsatsen for at lade personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund komme til orde og for at samle aktører på alle niveauer i en fælles bestræbelse på at bekæmpe racisme mere effektivt og skabe en tilværelse for alle uden racisme og forskelsbehandling. 2.Enkeltpersoners racisme — bekæmpelse af skader på mennesker og samfundet Kilde: FRA (2017a), Den Europæiske Unions anden undersøgelse af mindretal og forskelsbehandling — udvalgte resultater EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA) har gennemført en lang række undersøgelser, der peger på, at forskelsbehandling er udbredt i EU. De områder af livet, hvor racediskrimination kommer tydeligst til udtryk, er også blevet kortlagt. Forskelsbehandling på arbejdsmarkedet er ikke kun et problem i forbindelse med jobsøgning, men også på arbejdspladser, hvor 22 % af de adspurgte har oplevet forskelsbehandling på grund af deres etniske oprindelse eller indvandrerbaggrund. Udløserne for forskelsbehandling i forbindelse med leje eller køb af en lejlighed eller et hus var navne (44 %) efterfulgt af hudfarve eller fysiske kendetegn (40 %) og statsborgerskab (22 %). Med hensyn til adgangen til varer og tjenesteydelser (offentlig forvaltning, offentlig transport, butikker, restauranter osv.) har romaer (28 %) og personer med nordafrikansk oprindelse (27 %) oplevet det højeste niveau af forskelsbehandling. Inden for sundhedsplejen var racediskrimination mindre udbredt (3 % sidste år), men der var store forskelle mellem forskellige grupper: Forskelsbehandling var mest udbredt blandt romaer (8 %), som også har en kortere forventet levetid end den almindelige befolkning.

Undersøgelser viser også, at hvis race tages med i betragtning, påvirker det sandsynligheden for at blive stoppet af politiet. Ud af de 14 % af de adspurgte, der blev stoppet af politiet sidste år, mente 40 %, at de blev stoppet på grund af deres etniske oprindelse eller indvandrerbaggrund, sidste gang de blev stoppet. Samlet set angav 3 % af de adspurgte, at de blev udsat for racistisk vold sidste år, mens 24 % angav, at de blev udsat for racistisk chikane i samme periode. Næsten halvdelen (47 %) af de adspurgte jøder var bekymrede for at blive offer for et antisemitisk verbalt overgreb eller chikane, mens over en tredjedel (40 %) var bekymrede for at blive fysisk angrebet i det offentlige rum Ofte meldes hadmotiveret vold og chikane dog ikke. FRA's undersøgelser af personer med afrikansk oprindelse viser for eksempel, at næsten to tredjedele (64 %) af ofrene for racistisk vold ikke meldte den seneste hændelse til politiet eller nogen organisation eller tjeneste. 2.1.Bekæmpelse af racisme og racediskrimination med lovgivning: gennemgang og foranstaltninger Foranstaltninger på europæisk plan til bekæmpelse af forskelsbehandling, racisme, fremmedhad og andre former for intolerance hviler i dag på EU's etablerede retlige ramme. Den er baseret på en række bestemmelser i traktaterne samt på generelle principper om ikkeforskelsbehandling og lighed, der også bekræftes i EU's charter om grundlæggende rettigheder. Bekæmpelsen af racisme kræver en beslutsom indsats på mange områder, men den beskyttelse, som lovgivningen giver, er af afgørende betydning. Et omfattende system til beskyttelse mod forskelsbehandling kræver først og fremmest en effektiv håndhævelse af den retlige ramme, så det sikres, at individuelle rettigheder og forpligtelser respekteres i praksis. Det betyder også, at det skal sikres, at beskyttelsen ikke er mangelfuld. De nylige begivenheder, der har tydeliggjort raceurolighederne, har givet anledning til bekymring for, om den retlige beskyttelse mod forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse gennemføres effektivt. Dette er også forbundet med bekymringer over forholdet mellem retshåndhævende myndigheder og minoriteter (se afsnit 2.2). Kommissionen vil foretage en samlet vurdering af den eksisterende retlige ramme for at fastslå, hvordan gennemførelsen kan forbedres, om den retlige ramme fortsat er egnet til formålet, og om der er mangler, der skal afhjælpes. Denne vurdering vil trække på den løbende overvågning af gennemførelsen og implementeringen af EU-lovgivningen, navnlig Kommissionens regelmæssige drøftelser med medlemsstaterne og dens kommende rapport om gennemførelsen af direktivet om racelighed. Feedback fra interessenter, navnlig dem, der repræsenterer personer, der er berørt af racisme og racediskrimination, er også afgørende for at fastlægge, hvad der skal ændres for at gøre EU's indsats så omfattende og virkningsfuld som mulig. Direktivet om racelighed og ligestillingsorganer I mere end to årtier har direktivet om racelighed præget den retlige beskyttelse mod forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse. Direktivet forbyder direkte og indirekte forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse inden for beskæftigelse og erhverv, uddannelse, social beskyttelse, herunder sundhedspleje, sociale goder og adgang til og levering af varer og tjenesteydelser, herunder bolig. Kommissionen har inden for de seneste år skærpet overvågningen af dets gennemførelse. Der blev lagt særlig vægt på forskelsbehandling af romabørn i uddannelsessystemet. Kommissionen vil i 2021 udarbejde en rapport om anvendelsen af direktivet og følge op med eventuel lovgivning senest i 2022. Rapporten vil indeholde en vurdering af, hvilken lære der bør drages af gennemførelsen af direktivet, og en kortlægning af eventuelle mangler. Et af de områder, der vil blive undersøgt specielt i forbindelse med en eventuel ny lovgivning, er retshåndhævelse. Rapporten kommer også til at ligge til grund for den fortsatte indsats for at prioritere traktatbrudssager, der har stor indvirkning. I henhold til direktivet udpeger medlemsstaterne et organ, som bistår ofre for forskelsbehandling, fremmer lighed, indleder uafhængige undersøgelser, offentliggør uvildige rapporter og fremsætter henstillinger. Disse ligestillingsorganer er af afgørende betydning for at sikre, at enkeltpersoner og grupper, der udsættes for forskelsbehandling, fuldt ud kan nyde godt af deres rettigheder: De bør være i stand til effektivt at udføre de opgaver, de er blevet pålagt i henhold til EU-lovgivningen. I henhold til EU-retten har medlemsstaterne dog en skønsmargen med hensyn til ligestillingsorganernes beføjelser og funktion. Dette resulterer i betydelige forskelle mellem de nationale ligestillingsorganer, som Kommissionen i 2018 forsøgte at mindske gennem en henstilling om standarder for ligestillingsorganer. Et vigtigt emne i rapporten for 2021 vil være ligestillingsorganernes rolle og uafhængighed og det mulige behov for ny lovgivning for at styrke disse organers rolle. Kommissionen opfordrer også medlemsstaterne til at muliggøre strategiske retssager på nationalt plan i overensstemmelse med Kommissionens henstilling om standarder for ligestillingsorganer og medlemsstaternes nationale procesregler. Strategiske retssager er afgørende for at øge offentlighedens bevidsthed og gøre fremskridt med hensyn til at skabe klarhed om og beskytte menneskerettighederne. Ud over områderne beskæftigelse, erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse og erhvervsuddannelser finder EU's lovgivning om bekæmpelse af forskelsbehandling i øjeblikket kun anvendelse på køn og race eller etnisk oprindelse. Der er ingen bredere tilgang, der omfatter alle årsager til forskelsbehandling. For at afhjælpe manglerne i beskyttelsen mod enhver form for forskelsbehandling vil Kommissionen fortsat tilskynde til fremskridt med hensyn til den enstemmighed i Rådet, der er nødvendig for at vedtage Kommissionens forslag fra 2008 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro handicap, alder eller seksuel orientering . Rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad og andre retsmidler til bekæmpelse af racisme Rammeafgørelsen om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen har til formål at sikre, at grove former for racisme og fremmedhad i hele EU kan straffes med strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til racismen eller fremmedhadet og har en afskrækkende virkning. En effektiv gennemførelse af dette instrument er afgørende for at sikre, at hadefuld tale og hadforbrydelser får strafferetlige sanktioner, og at ofre for forbrydelser modtager anerkendelse og får adgang til effektive retsmidler. Rammeafgørelsen suppleres af direktivet om ofres rettigheder, som blandt andet har til formål at sikre retfærdighed, beskyttelse og støtte til ofre for hadforbrydelser og hadefuld tale. Siden 2014 har Kommissionen overvåget gennemførelsen af rammeafgørelsen i EU-medlemsstaternes retssystemer. Der er alvorlig bekymring for, i hvilken udstrækning hadefulde taler og hadforbrydelser kriminaliseres på korrekt vis i de nationale straffelove. Kommissionen vil prioritere en samlet indsats for at sikre en fuldstændig og korrekt gennemførelse og implementering af rammeafgørelsen i hele EU, navnlig i tilfælde, hvor definitionen af hadefuld tale eller kriminaliseringen af hadforbrydelser ikke er gennemført korrekt i national lovgivning, og om nødvendigt indlede traktatbrudsprocedurer. Racisme findes også online. I henhold til rammeafgørelsen skal medlemsstaterne kriminalisere offentlig tilskyndelse til vold eller had på grund af hudfarve, religion, herkomst, race eller national eller etnisk oprindelse, også når det forekommer på internettet. Alligevel stiger forekomsten af ulovlige hadefulde udtalelser på internettet fortsat, og racistiske hadefulde udtalelser er udbredte. For fire år siden fremlagde Kommissionen en adfærdskodeks om bekæmpelse af ulovlige hadefulde udtalelser på internettet med et frivilligt tilsagn fra informationsteknologiske platforme (IT-platforme) om at gennemgå og om nødvendigt fjerne ulovlig hadefuld tale. Den femte evaluering af kodeksen viser, at der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til at fjerne hadefuld tale på internettet , men at platformene fortsat skal forbedre deres gennemsigtighed og feedback til brugerne. Kommissionen vil fortsat samarbejde med IT-virksomheder og udvide denne indsats til andre sociale medieplatforme, blandt andre dem, der hovedsageligt benyttes af børn og unge, og fortsætte med at fremme praktiske tiltag til bekæmpelse af hadefuld tale på internettet og fremme accepten af mangfoldighed. Næste skridt vil blive taget i forbindelse med pakken om digitale tjenester, der vil skærpe og harmonisere onlineplatformes og informationstjenesteudbyderes ansvar og styrke tilsynet med platformenes indholdspolitikker i EU . Andre muligheder, der overvejes, er forpligtelser til at indføre systemer for anmeldelse og tiltag samt indberetnings- og gennemsigtighedsforpligtelser, i henhold til hvilke platforme skal oplyse om, hvordan de håndterer ulovligt indhold, som f.eks. hadefuld tale. Dette vil ikke kun fremme politikker om indholdsmoderation, som sikrer ytringsfrihed på internettet, men også udgøre et grundlag for indsamling af data om omfanget og arten af racistisk hadefuld tale på internettet, som kan være en hjælp for civilsamfundet og politiske beslutningstagere i forbindelse med udformningen af politikker, der effektivt bekæmper racisme. Inden for rammerne af EU's internetforum arbejder Kommissionen sammen med medlemsstaterne og internetvirksomheder om en referenceliste over forbudte voldsfremmende, ekstremistiske symboler og grupper, der på frivillig basis kan anvendes som grundlag for deres politik for indholdsmoderation. Den vil blive fremlagt på ministermødet i EU's internetforum i december 2020. I direktivet om audiovisuelle medietjenester fastsættes krav til beskyttelse af brugere af audiovisuelle medietjenester og videodelingsplatforme mod tilskyndelse til vold eller had og mod diskriminerende audiovisuel kommerciel kommunikation. Videoplatforme er også forpligtet til at træffe passende foranstaltninger til at beskytte brugerne mod racistisk og fremmedfjendsk indhold. Det bør understreges, at enhver foranstaltning, der begrænser retten til ytringsfrihed skal overholde de krav, der er fastsat i artikel 11 og 52 i chartret om grundlæggende rettigheder, og medlemsstaternes forfatningsmæssige traditioner. Kommissionen vil: -aflægge rapport i 2021 om gennemførelsen af direktivet om racelighed -senest i 2022 fremlægge eventuel lovgivning, der er nødvendig for at afhjælpe mangler, herunder styrke ligestillingsorganernes rolle og uafhængighed -sikre en fuldstændig og korrekt gennemførelse og implementering af rammeafgørelsen om racisme og fremmedhad i hele EU, herunder gennem traktatbrudsprocedurer. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til: -at sikre, at EU-retten er gennemført fuldt ud og anvendes korrekt i medlemsstaterne -hurtigt at nå til enighed om Kommissionens forslag fra 2008 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.

2.2.Mere end EU-lovgivning — en større indsats for at bekæmpe racisme i dagligdagen Bekæmpelse af forskelsbehandling fra de retshåndhævende myndigheders side Effektivt politiarbejde og respekt for de grundlæggende rettigheder hænger sammen. De retshåndhævende myndigheder er centrale aktører, når det gælder om at sikre, at loven overholdes, og at sørge for sikkerhed. Anerkendelse af mangfoldighed og sikring af retfærdig retshåndhævelse er afgørende for at kunne bekæmpe racisme. Der er imidlertid i mange år blevet rapporteret om forskelsbehandling, og FRA har således medtaget ulovlig profilering og politiets optræden i sin forskning. Forskelsbehandling fra de retshåndhævende myndigheders side kan skade tilliden til myndighederne og føre til andre negative resultater såsom underrapportering af kriminalitet og modstand mod offentlig myndighed. EU-agenturer som f.eks. FRA og Agenturet for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol) har allerede bidraget med betydelige ressourcer til forøgelse af medlemsstaternes kapacitet til at sikre, at de statslige aktører respekterer de grundlæggende rettigheder og principper, navnlig hvad angår ikke-forskelsbehandling. Internationale organisationer har også bidraget til dette mål. Profilering anvendes i stor udstrækning lovligt af de retshåndhævende myndigheder til at forebygge, efterforske og retsforfølge strafbare handlinger. Profilering, der fører til forskelsbehandling på grundlag af særlige kategorier af personoplysninger såsom oplysninger om race eller etnisk oprindelse, er imidlertid ulovlig . I juli 2020 advarede Europarådets Europæiske Kommission mod Racisme og Intolerance (ECRI) specifikt om racemæssig profilering . Kommissionen vil gennem gruppen på højt plan vedrørende bekæmpelse af racisme, fremmedhad og andre former for intolerance støtte medlemsstaterne i forebyggelsen af diskriminerende holdninger i de retshåndhævende myndigheder, udviklingen af de nødvendige færdigheder til efterforskning og retsforfølgelse af hadforbrydelser og sikringen af en retfærdig og passende behandling af ofre. Dette omfatter en kortlægning af de vigtigste mangler og behov i EU-medlemsstaterne samt uddannelse i at opdage og retsforfølge hadforbrydelser. FRA vil blive opfordret til at indsamle og formidle god praksis til fremme af retfærdigt politiarbejde på grundlag af den eksisterende håndbog og vejledning om forebyggelse af ulovlig profilering. FRA bør også fortsat indsamle og offentliggøre data om politiets attitude over for minoriteter. Cepol bør intensivere arbejdet med omfattende uddannelsespakker om menneskerettigheder, etik og racisme og skærpe bevidstheden om retfærdigt og inkluderende politiarbejde på mellem- og ledelsesniveau i politiet og blandt repræsentanter for de retshåndhævende myndigheder. Underrapportering af hadforbrydelser med et racistisk motiv er en alvorlig hindring for retshåndhævelsen og den politiske beslutningstagning. I den seneste EU-strategi for ofres rettigheder påpeges det, at ofre for kriminalitet, der tilhører dårligt stillede eller udsatte grupper eller minoriteter, kan have begrænset tillid til de offentlige myndigheder, hvilket afholder dem fra at anmelde kriminalitet. Et sikkert miljø, hvor ofre kan anmelde kriminalitet, er en af strategiens fem vigtigste prioriteter. Mangfoldighed blandt personalet i de retshåndhævende myndigheder og inkluderende politiarbejde kan styrke tilliden til de retshåndhævende myndigheder og dermed fremme anmeldelsen af kriminalitet. ECRI har kraftigt opfordret medlemsstaterne til at udarbejde rekrutteringsprocedurer, som sikrer, at politiets sammensætning afspejler mangfoldigheden i befolkningen, samt til at opstille en ramme for dialog mellem politiet og minoritetsgrupper. Tillid er vigtigt for at fremme samarbejdet mellem alle parterne og derfor også for effektiviteten af retshåndhævelsen. Den eksisterende arbejdsgruppe om registrering af hadforbrydelser, dataindsamling og tilskyndelse til anmeldelse vil udvikle centrale vejledende principper for, hvordan ofre kan tilskyndes til at anmelde hadforbrydelser, og FRA vil offentliggøre en rapport om tilskyndelse til anmeldelse af hadforbrydelser i 2021. Sikkerhed Nogle medlemsstater har truffet foranstaltninger til at forbyde racistiske grupper og deres symboler, ofte ved lovgivning om hadforbrydelser, hadefuld tale eller terrorisme, eller har indført strafferetlige sanktioner i forbindelse med benægtelse af forbrydelser mod menneskeheden og/eller nazistiske og fascistiske perioder samt propaganda for terrorgrupper. Kommissionen vil arbejde sammen med medlemsstaterne om en bedre fælles forståelse af, hvordan man bekæmper voldelige ekstremistiske grupper. Dette omfatter en kortlægning af de nationale reaktioner på voldelig ekstremisme, som skal forelægges for de relevante arbejdsgrupper i Rådet i november 2020. I samarbejdet med medlemsstaterne vil man med henblik på fremlæggelse i begyndelsen af 2021 fortsat afdække mangler, indkredse bedste praksis og fremsætte anbefalinger i forbindelse med bekæmpelsen af voldelig ekstremisme. Der skal sikres en bedre beskyttelse af steder, hvor mennesker samles. Selv om dette primært er et anliggende for medlemsstaterne, har Kommissionen intensiveret sin indsats med handlingsplanen fra 2017 til støtte for beskyttelsen af offentlige steder . I de seneste år har mennesker i religiøse samlingssteder i Europa og på verdensplan været mål for forskellige terrorangreb, som i mange tilfælde har været racistisk motiverede . I strategien for sikkerhedsunionen forklares det, hvordan Kommissionen vil samarbejde med både den private sektor og de regionale og lokale myndigheder om at minimere risiciene for mennesker i det offentlige rum. Risici i forbindelse med nye teknologier Den digitale omstilling og udviklingen af nye teknologier giver mange muligheder, blandt andet for at anvende dem til at styrke bekæmpelsen af racisme. De kan imidlertid også medføre nye udfordringer for raceligheden, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder for alle, hvis ikke der opstilles tilstrækkelige og passende rammer for dem. I Kommissionens hvidbog om kunstig intelligens (AI) påpeges det, hvordan visse anvendelser af netop denne teknologi, som er i hastig udvikling, indebærer en række potentielle risici. Brugen af algoritmer kan fastholde eller endda stimulere racerelaterede fordomme, hvis dataene til at træne algoritmerne ikke afspejler mangfoldigheden i det europæiske samfund. For eksempel har undersøgelser vist, at algoritmer til ansigtsgenkendelse, der bygger på kunstig intelligens, kan udvise en høj grad af fejlklassificering, når de anvendes på visse demografiske grupper såsom kvinder og personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Det kan føre til misvisende resultater og i sidste ende til forskelsbehandling. Kommissionen og agenturet eu-LISA arbejder på teknologier til ansigtsgenkendelse, der skal anvendes i EU's egne store IT-systemer til grænseforvaltning og sikkerhed. EU's databeskyttelsesregler indeholder allerede en række garantier vedrørende behandlingen af biometriske data med det formål entydigt at identificere en fysisk person. Det kommende forslag til en horisontal lovgivningsramme for kunstig intelligens omhandler specifikt den risiko for forudindtagethed og forskelsbehandling, der er indbygget i systemer med kunstig intelligens. Forslaget forventes at omfatte særlige krav til kvaliteten af træningsdatasættene og prøvningsprocedurerne for påvisning og korrektion af forudindtagethed, hvilket kan være med til at forhindre negative diskriminerende virkninger tidligt i forløbet og sikre en løbende overvågning af overholdelsen af den eksisterende ligebehandlingslovgivning i hele den kunstige intelligens' livscyklus. Biometrisk fjernidentifikation og anden indgribende overvågningsteknologi kan anses for at være blandt de højrisikoanvendelser af kunstig intelligens, som vil skulle opfylde særlige krav og underkastes en forudgående overensstemmelsesvurdering. Beskæftigelse, uddannelse, sundhed og boligforhold På trods af den veludviklede retlige ramme for bekæmpelse af forskelsbehandling er der fortsat uligheder i adgangen til beskæftigelse, uddannelse, sundhedspleje og boliger, og der er behov for, at lovgivningen støttes af politiske foranstaltninger. Når retsbeskyttelse ikke er tilstrækkeligt, bekæmper Kommissionen også racisme gennem politik- og finansieringsprogrammer. Den europæiske søjle for sociale rettigheder har til formål at skabe retfærdighed for alle borgere i dagligdagen, uanset om de er studerende, arbejdstagere, jobsøgende eller pensionister, om de bor i byen eller i et landområde, og uanset deres personlige egenskaber, herunder race eller etnisk oprindelse. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder — som Kommissionen vil fremlægge i 2021 — vil yderligere støtte ligheden på arbejdsmarkedet, herunder af personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund . Kommissionen vil i 2021 også fremlægge en børnegaranti, der skal sikre en bedre social inklusion af alle børn, der har behov for det, og deres adgang til centrale tjenester. Et velstående og socialt Europa afhænger af os alle. Covid-19-krisen har imidlertid blotlagt eller endog forværret ulighederne. Kommissionen vil udnytte mulighederne i Next Generation EU og instrumentet for teknisk støtte til strukturelle reformer fuldt ud og samarbejde med medlemsstaterne om at sikre, at støtten på områder som arbejdsmarkedet, uddannelse og erhvervsuddannelse, social beskyttelse, sundhedspleje og boliger bidrager til lighed. I programmeringsperioden 2021-2027 vil EU-midler gå til at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at fremme social inklusion ved at sikre lige muligheder for alle og bekæmpe forskelsbehandling. EU-midlerne vil fremme udviklingen af infrastruktur og lige adgang til arbejdsmarkedet, sundhedspleje og social omsorg, boliger og inkluderende, ikke-segregerede tjenester af høj kvalitet inden for uddannelse og erhvervsuddannelse for alle, navnlig for ugunstigt stillede grupper. -Beskæftigelse

På beskæftigelsesområdet omfatter forbuddet mod forskelsbehandling, at dette sker på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, handicap, alder, seksuel orientering samt religion eller tro. Forskelsbehandling på arbejdspladsen eller i forbindelse med jobsøgning er dog meget udbredt og kan antage mange former og påvirke visse grupper mere end andre . Blandt folk af afrikansk oprindelse er der for eksempel en særlig stor mangel på sammenhæng mellem deres beskæftigelse og deres uddannelsesniveau, hvilket betyder lavere beskæftigelse blandt personer med en videregående uddannelse i forhold til befolkningen som helhed . Der er dokumentation for, at ansøgere, der åbent identificerer sig som muslimer i deres CV, modtager færre indkaldelser til jobsamtaler end lige så kvalificerede ansøgere med et "religiøst neutralt" CV. Der er også en langt højere andel af unge mennesker af nordafrikansk herkomst, afrikansk oprindelse og fra romasamfund, der ikke er i arbejde eller under uddannelse, sammenlignet med befolkningen som helhed . Udfordringerne vil sandsynligvis forværres som følge af covid-19-krisen, idet økonomisk tilbagegang har tendens til at øge uligheder. I den forbindelse er det vigtigt, at de eksisterende retlige instrumenter gennemføres og håndhæves fuldt ud. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder vil også bidrage til en bedre håndtering af forskelsbehandling på beskæftigelsesområdet. De rette færdigheder betyder desuden, at det er lettere at få et job, forblive i arbejde og skifte job. Det forudsætter, at der er lige adgang til opkvalificeringsmuligheder for alle uanset race, etnisk oprindelse eller andre grunde til forskelsbehandling. Kommissionen har for nylig vedtaget en europæisk dagsorden for færdigheder med social retfærdighed som hjørnesten, herunder et forslag til Rådets henstilling om erhvervsrettet uddannelse, hvori der opfordres til, at erhvervsrettede uddannelsesprogrammer skal inkludere sårbare grupper, herunder personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Unge mennesker fra ugunstigt stillede grupper, som f.eks. unge med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund eller unge migranter, står over for yderligere hindringer for adgang til arbejdsmarkedet. Problemet anerkendes i den styrkede ungdomsgaranti, og det anbefales, at medlemsstaterne intensiverer det opsøgende arbejde over for de mest sårbare unge mennesker og er særlig opmærksomme på enhver form for forskelsbehandling. Det europæiske netværk af offentlige arbejdsformidlinger vil kortlægge tilgange til ikke-forskelsbehandling i de offentlige arbejdsformidlinger i hele EU og på dette grundlag fremme gensidig læring . Sociale virksomheder og den sociale økonomi mere generelt kan også være pionerer i bevægelsen mod racemæssig ulighed, og deres rolle vil blive omhandlet i den europæiske handlingsplan for den sociale økonomi, som Kommissionen vil fremlægge i 2021. -Uddannelse I overensstemmelse med direktivet om racelighed skal børn have lige adgang til uddannelse uanset racemæssig eller etnisk baggrund. Lærerne skal uddannes til at kunne arbejde med alle børn og være opmærksomme på de behov, som elever med en anden baggrund har, herunder spørgsmål vedrørende racediskrimination. Skoler skal være sikre områder, hvor der ikke forekommer mobning, racisme eller forskelsbehandling. Børn skal tidligt lære om lighed, respekt og inklusion og tilskyndes til at fremme disse værdier blandt hinanden og i de befolkningsgrupper, de indgår i. Selv om ansvaret for indholdet i og tilrettelæggelsen af uddannelsessystemerne ligger hos medlemsstaterne, så er styrkelsen af inkluderende uddannelse en prioritet i EU-samarbejdet. Inklusion og retfærdighed på uddannelsesområdet vil være blandt prioriteterne for det europæiske uddannelsesområde. Nødvendigheden af inklusion og retfærdighed gælder ligeledes for digital uddannelse og læring og er omfattet af handlingsplanen for digital uddannelse, som vil blive fremlagt i år. Kommissionen vil i 2021 fremlægge en omfattende strategi for børns rettigheder, som vil indeholde tiltag til bekæmpelse af racisme og forskelsbehandling. Skolerne spiller en afgørende rolle i bekæmpelsen af stereotyper og fordomme blandt børn. Unge mennesker kan også spille en vigtig rolle i bekæmpelsen af racisme og forskelsbehandling. Kommissionen har sammen med medlemsstaterne samlet de unge europæeres stemmer gennem EU's ungdomsdialogproces, som er mundet ud i 11 europæiske ungdomsmål. Målene viser en vision for et Europa, der sætter unge mennesker i stand til at nå deres fulde potentiale og fremme lighed og inkluderende samfund. Under Erasmus+ finansieres projekter, der bidrager til integrationen af mennesker med en racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Det Europæiske Solidaritetskorps kan ligeledes fremme solidaritetsaktiviteter, der er rettet mod bekæmpelsen af racisme og forskelsbehandling samt bred deltagelse. I de fremtidige programmer vil der blive gjort bestræbelser på at fremme social inklusion og forbedre det opsøgende arbejde over for mennesker med få muligheder, blandt andet ved at afhjælpe de hindringer, som underrepræsenterede grupper og minoriteter står over for i adgangen til mulighederne under programmerne, og udruste projektorganisatorer og -deltagere til at kunne interagere hensigtsmæssigt med mennesker med andre baggrunde. Netværket til bevidstgørelse omkring radikalisering vil støtte bestræbelserne blandt lærere, ungdomsarbejdere og i alle aldersgrupper i samfundet generelt på at håndtere polariserende diskussioner og stigmatisering i undervisningen. -Sundhed Covid-19-krisen har fremhævet konsekvenserne af de eksisterende uligheder på sundhedsområdet, som mennesker med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund lider under. Racisme forårsager trauma og kan derfor også påvirke menneskers mentale helbred. Det nye EU4Health-program og den europæiske kræfthandlingsplan vil omhandle uligheder på sundhedsområdet og tage forskellige gruppers særlige behov i betragtning. Udveksling af bedste praksis blandt sundhedspersonale i hele EU og diskussioner med patientorganisationer og civilsamfundet vil hjælpe med at sikre en patientcentreret tilgang, der omfatter de særlige behov, som personer med en racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund har. EU's platform for sundhedspolitik vil blandt andet have et særligt fokus på at mindske uligheder på grundlag af racemæssig eller etnisk oprindelse og viderebringe forslag fra civilsamfundet til beslutningstagere på sundhedsområdet på nationalt plan og EU-plan. Kommissionens styringsgruppe vedrørende sundhedsfremme, sygdomsforebyggelse og håndtering af ikke-overførbare sygdomme vil blive bedt om at udvælge bedste praksis for inklusionen af personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund i forebyggende sundhedsstrategier, som skal opskaleres med støtte fra EU-budgettet. Yderligere forskningsprojekter under Horisont Europa kan også bidrage til dette arbejde. Der bør forskes i de socioøkonomiske sundhedsfaktorer ud fra et racemæssigt perspektiv. -Bolig Personer, der oplever forskelsbehandling på grundlag af race, har større risiko for at leve under dårlige boligforhold og boligmæssig segregering. Forskelsbehandling på boligmarkedet forstærker segregering og har en afledt effekt hvad angår uddannelses- og beskæftigelsesmuligheder og for børnefamilier en betydelig skadelig indvirkning på børns udvikling. Det er primært de nationale og lokale myndigheder, der er ansvarlige for foranstaltninger til at forhindre og/eller håndtere social og boligmæssig segregering. I perioden 2021-2027 vil midler fra samhørighedsfondene fortsat være centrale instrumenter til støtte for ikke-segregerede boligtiltag og sikring af adgangen til inkluderende almene tjenester af høj kvalitet. Det vil fortsat være afgørende, at EU's charter om grundlæggende rettigheder overholdes, og at der ikke ydes finansiel støtte til tiltag, der er med til at skabe en ny form for segregering. Kommissionens renoveringsbølgeinitiativ vil fremme energieffektiviteten i socialt boligbyggeri og andet lignede byggeri. Kommissionen vil: -sikre, at den kommende lovgivningsramme for kunstig intelligens specifikt omhandler den risiko for forudindtagethed og forskelsbehandling, der er indbygget i systemer med kunstig intelligens -benytte politiske foranstaltninger og finansieringsprogrammer til at bekæmpe racisme og forskelsbehandling i adgangen til beskæftigelse, uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje, social beskyttelse og boliger -sikre, at den kommende omfattende strategi for børns rettigheder vil indeholde særlige tiltag til bekæmpelse af racisme og forskelsbehandling. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at: -intensivere indsatsen for at forebygge diskriminerende adfærd blandt de retshåndhævende myndigheder og styrke troværdigheden af det retshåndhævende arbejde hvad angår hadforbrydelser -kortlægge de nationale reaktioner på voldelig ekstremisme, afdække mangler og indkredse bedste praksis til at bekæmpe den. FRA bør indsamle data og udbrede god praksis, der fremmer retfærdigt politiarbejde. Cepol bør sørge for effektive uddannelsesprogrammer. 3.Strukturel racisme — håndtering af det underliggende problem Racisme er ofte dybt forankret i vores samfunds historie og er tæt forbundet med dets kulturelle rødder og normer. Den kan afspejles i den måde, hvorpå samfundet fungerer, magten fordeles og borgerne interagerer med staten og offentlige tjenester. Den kan være ubevidst og mærkes ofte ved manglende hensyntagen til de personer, der berøres af racisme, selv om der ikke nødvendigvis er tale om et direkte forsøg på at udelukke dem. Da konsekvenserne af strukturel racisme kan være lige så alvorlige og skadelige som individuel racisme, er der behov for, at eksistensen heraf anerkendes, og at den håndteres gennem proaktive politikker. Et tværsektorielt perspektiv øger forståelsen af strukturel racisme og gør bekæmpelsen mere effektiv. 3.1.Politikker, som har til formål at vende udviklingen

Bekæmpelse af stereotyper og øget kendskab til historien Stereotyper kan være århundreder gamle og have en vedholdende indvirkning på holdninger og en tendens til at blive selvforstærkende. Alt for ofte forstærkes stereotyper af en tendens til social opdeling, som placerer mindretal et andet sted end flertallet, både socialt og fysisk. Fordomme og stereotyper kan i første instans håndteres ved at anerkende racismens historiske rødder. Kolonialisme, slaveri og holocaust er forankret i vores historie og har stor indvirkning på nutidens samfund. Sikring af historiebevidsthed er en vigtig del af at fremme inklusion og forståelse: EU bør f.eks. tydeligt markere de vigtigste mindedage med tilknytning til racisme, såsom den internationale dag for udryddelse af slaveri som foreslået af Europa-Parlamentet. Historien og historieundervisningen er et vigtigt fokusområde i Europarådets uddannelsesprogrammering . I juli 2020 vedtog Europarådet en henstilling, hvori det opfordrede til, at romaers og/eller travellers' historie medtages i skolernes læseplaner og undervisningsmaterialer. Som led i EU's indsats på det kulturelle og værdimæssige område vil programmet Et Kreativt Europa og programmet for unionsborgerskab, ligestilling, rettigheder og værdier yde støtte til projekter, der har til formål at fjerne hindringer, og som tilskynder til underrepræsenterede og ugunstigt stillede gruppers sociale inklusion og deltagelse, herunder aspekter såsom mindretals placering i det europæiske samfund og kolonialismens historiske arv. Den måde, hvorpå personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund fremstilles i medierne, og spørgsmålet om, hvor vidt de overhovedet er repræsenteret, kan forstærke negative stereotyper, og deres underrepræsentation i medieerhvervene styrker denne tendens. Uafhængige og pluralistiske medier er en forudsætning for en afbalanceret demokratisk debat. Vigtige måder, hvorpå man kan bidrage til inklusive samfund, omfatter fremme af afbalancerede og positive fortællinger, øget bevidsthed og viden hos journalister samt fremme af mediekendskab. Med udgangspunkt i seminarerne om romaer vil Kommissionen udvikle en række seminarer om racemæssige og etniske stereotyper, der samler journalister, civilsamfundsorganisationer og repræsentanter for personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Desuden samarbejder Kommissionen med Det Europæiske Journalistforbund om en række onlineseminarer, der efter planen skal afholdes i begyndelsen af 2021 for at fremme bevidstheden og en afbalanceret historiefortælling om muslimer og islam. De kulturelle og kreative industrier står over for lignende udfordringer som f.eks. underrepræsentation blandt filmskabere eller stereotyper i andre former for kulturel produktion. Samtidig kan disse industrier være effektive redskaber til at fremme lighed, mangfoldighed og inklusion. I 2021 og derefter vil Kommissionen med udgangspunkt i tidligere initiativer fremme bevidstgørelse gennem målrettede kommunikationsaktiviteter. Dette vil omfatte at opsøge fremtrædende personligheder fra den politiske, sportslige, forretningsmæssige eller kulturelle verden og opfordre organisationer med stor rækkevidde til at bidrage. Et af formålene med desinformation kan være at fokusere særligt på minoriteter og fremme social uro mere generelt. Covid-19-pandemien gav mange eksempler herpå. I det europæiske observatorium for digitale mediers arbejde med at støtte faktatjekkere og forskere i forbindelse med håndteringen af desinformation vil der især være fokus på desinformation og sammensværgelser rettet mod mindretal. Begrænsning af racediskriminerende fortællinger, der spredes gennem desinformation, er også en vigtig del af mediekendskabskampagnerne. Projekterne "mediekundskaber for alle" understøtter disse mål. Dette arbejde vil blive videreudviklet i den kommende handlingsplan for europæisk demokrati og handlingsplanen for mediesektoren og den audiovisuelle sektor. EU prioriterer i sin indsats inden for idræt ligeledes projekter, som modvirker stereotyper og fremmer social inklusion gennem idræt, bl.a. i samarbejde med centrale organisationer såsom Det Europæiske Fodboldforbund (UEFA) og Det Internationale Fodboldforbund (FIFA). Inden for rammerne af Erasmus+ programmet for 2021-2027 vil det særlige fokus på breddeidræt gøre det lettere for personer med forskellig baggrund, herunder dem med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund, at deltage. Den kulturelle sektor, der omfatter alt lige fra musik til film og scenekunst, er et vigtigt område for fremme af inklusion og bekæmpelse af racisme. De rigtige data for oplyste politiske valg Præcise og sammenlignelige data har afgørende betydning for de politiske beslutningstagere og offentlighedens muligheder for at vurdere omfanget og arten af den forskelsbehandling, som finder sted, og for udformning, tilpasning, overvågning og evaluering af politikkerne. Dette kræver opdeling af data efter etnisk eller racemæssig oprindelse. Sammenlignet med data om andre årsager til forskelsbehandling, såsom køn, handicap og alder, er sådanne data imidlertid mere sjældne. Hindringerne udgøres bl.a. af problemer med at fastlægge en fælles metode, idet nogle medlemsstater indsamler sådanne data, mens andre bevidst undgår denne tilgang. Som følge heraf fokuseres der i mange undersøgelser på opfattelsen af forskelsbehandling, eller der anvendes andre kategorier som statsborgerskab eller fødeland. Indsamling af pålidelige og sammenlignelige data på europæisk og nationalt plan er en afgørende forudsætning for en effektiv indsats. Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder spiller en vigtig rolle, bl.a. i kraft af sit samarbejde med Kommissionen om at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at forbedre indsamlingen og registreringen af data om hadforbrydelser. Over de næste to år vil Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder offentliggøre nye undersøgelser af situationen for indvandrere og efterkommere af indvandrere samt forskelsbehandling af og hadforbrydelser mod jøder. Der vil fortsat blive gennemført regelmæssige Eurobarometerundersøgelser af forskelsbehandling , så ændringer i holdninger og opfattelser kan overvåges over tid. Ligestillingsorganerne kan med fordel samarbejde om at undersøge deres egne systemer til indsamling af ligestillingsdata, gøre noget ved hindringerne for, at sådanne systemer er effektive og/eller sammenlignelige og interoperable, og overveje, hvordan de bedst kan forbedre og samordne deres dataindsamling. Kommissionen vil støtte bestræbelserne på at udvikle en sådan samordning. Der er imidlertid behov for et større skridt i retning af en ny tilgang til indsamling af ligestillingsdata. En forudsætning for fremskridt i retning af et fælles datasæt er fuld respekt for de forfatningsmæssige normer, EU's databeskyttelseslovgivning og EU's charter om grundlæggende rettigheder. Der skal indføres beskyttelsesforanstaltninger for at sikre, at følsomme ligestillingsdata ikke kan spores tilbage til den enkelte. Dette indebærer fuld overholdelse af databeskyttelsesreglerne, navnlig med henblik på at mindske eventuelle risici for misbrug. Kommissionen vil afholde en rundbordsdiskussion om ligestillingsdata, der samler de vigtigste interessenter med henblik på at undersøge hindringer for indsamling af data vedrørende race eller etnisk oprindelse og finde frem til metoder til at opnå en mere harmoniseret tilgang, herunder vedrørende intersektionelle data angående f.eks. religion eller tro og køn. Målet bør være, at medlemsstaterne i fuld respekt for deres nationale forhold bevæger sig hen imod indsamling af data, der er opdelt efter race eller etnisk oprindelse, for at tage højde for både subjektive erfaringer med forskelsbehandling og viktimisering og strukturelle aspekter af racisme og forskelsbehandling. Disse data bør være omfattende og pålidelige og indsamles regelmæssigt og rettidigt, de bør integreres i EU-undersøgelser og nationale undersøgelser og være både repræsentative og sammenlignelige. I 2021 vil Eurostat i forbindelse med EU-arbejdsstyrkeundersøgelsen (EU-Labour Force Survey) gennemføre et særligt modul om arbejdsmarkedssituationen for migranter, som vil omfatte aspekter vedrørende forskelsbehandling på arbejdspladsen. Kommissionen vil: -gennemføre en række tiltag med henblik på at adressere racemæssige og etniske stereotyper i samarbejde med medierne, civilsamfundet og repræsentanter for personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund -iværksætte tiltag med henblik på at fremme en konsekvent tilgang til indsamling af ligestillingsdata, navnlig for så vidt angår data opdelt efter race eller etnisk oprindelse. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at: -adressere spørgsmål vedrørende race og etnisk oprindelse aktivt gennem medier, uddannelse, kultur og idræt -Forbedre indsamlingen af data opdelt efter race eller etnisk oprindelse. 3.2.Leveringsramme: fuld udnyttelse af EU's redskaber Tiltag på lokalt, regionalt, nationalt og internationalt plan -Nationale handlingsplaner Racisme skal håndteres på alle niveauer og bør adresseres på en helhedsorienteret måde. Nationale handlingsplaner har vist sig at være et godt redskab for medlemsstaterne, når de skal iværksætte en effektiv indsats mod racisme og racediskrimination og samtidig tilpasse konkrete tiltag til deres egne forhold. Ifølge rapporten fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder er det kun omkring halvdelen af medlemsstaterne, der allerede har sådanne planer. Kommissionen opfordrer alle medlemsstaterne til at udvikle og vedtage nationale handlingsplaner mod racisme og racediskrimination. Ud over at styre arbejdet med at tackle racisme i en national kontekst kan handlingsplaner anvendes som redskaber til at dele god praksis mellem medlemsstaterne. Kommissionen agter at samarbejde med medlemsstaterne om at fastlægge fælles vejledende principper for nationale handlingsplaner med tæt inddragelse af civilsamfundet og ligestillingsorganer. Ved udgangen af 2021 vil Kommissionen fremlægge de vigtigste principper og elementer, som er nødvendige for at udarbejde effektive nationale handlingsplaner. Dette kan danne grundlag for, at alle medlemsstater kan udvikle og vedtage nationale handlingsplaner inden udgangen af 2022.

Fælles vejledende principper kan omfatte at: üsætte fokus på de politiske områder, der er fastlagt i denne handlingsplan for EU, som f.eks. lovgivning med henblik på bekæmpelse af racisme, bekæmpelse af forskelsbehandling fra retshåndhævende myndigheders side eller ikkeforskelsbehandling inden for uddannelse, beskæftigelse, sundhed og bolig; basere indsatsen på en omfattende vurdering af de tiltag, der er nødvendige på nationalt plan på alle de områder, der er beskrevet i denne handlingsplan üvære skræddersyet til den sociale, historiske og kulturelle kontekst og de særlige forhold i landet med henblik på at adressere de mest presserende behov üinddrage regionale og lokale myndigheder samt civilsamfundet og ligestillingsorganer i udformningen, gennemførelsen og evalueringen heraf üinkludere dataindsamling og fastlæggelse af indikatorer med henblik på at måle fremskridt übasere indsatsen på den praktiske vejledning fra FN's Menneskerettighedskontor samt de fastlagte centrale elementer og principper for udvikling af sådanne planer. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at foretage regelmæssige indberetninger om gennemførelsen af nationale handlingsplaner. Dette vil være afgørende for udveksling af god praksis, gensidig læring og for en vurdering af fremskridtene på nationalt plan og EU-plan. Kommissionen agter at rapportere regelmæssigt om gennemførelsen af nationale handlingsplaner til bekæmpelse af racisme, første gang ved udgangen af 2023. -Mobilisering af de regionale og lokale niveauer med henblik på at skabe brugbare resultater på det praktiske niveau De lokale myndigheder har stor erfaring med at udvikle effektive strategier til bekæmpelse af racisme og opbygge netværk. Kommissionen vil fortsætte med at støtte sådanne ordninger og netværk. Disse emner kan f.eks. drøftes gennem URBACT-programmet (som støttes af midler fra samhørighedspolitikken og skaber forbindelser mellem bypolitiske beslutningstagere). I forbindelse med dette arbejde kan der også trækkes på samarbejdet med netværket af europæiske storbyer (EUROCITIES) og den UNESCO-ledede europæiske sammenslutning af byer mod racisme . Andre lokale initiativer såsom programmet for internationalt bysamarbejde (IUC) eller borgmesterpagten om klima og energi kan ud over at støtte social inklusion via områder som bekæmpelse af energifattigdom eller adgang til anstændige boliger enten tjene som platforme eller modeller for yderligere udvikling af tiltag på byplan til fremme af racelighed. Bynetværksprojekter bør prioritere at fremme bevidstheden og opbygge viden om den rolle, som personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund spiller i det europæiske samfund og den europæiske kultur. Med henblik på at anerkende og synliggøre byernes indsats for at indføre solide inklusionspolitikker på lokalt plan vil Kommissionen årligt udpege (en) europæisk(e) hovedby(er) for inklusion og mangfoldighed. Landdistrikterne står over for særlige udfordringer, såsom afsides beliggenhed, relativt store andele af nytilkomne i befolkningen (de er ofte migranters første ankomststed), potentiel mangel på basale tjenester og infrastruktur og en højere grad af fattigdom og arbejdsløshed. EU-midler supplerer nationale tiltag med henblik på at håndtere de udfordringer, som sårbare landsbysamfund står over for, og som den kommende langsigtede vision for landdistrikterne også vil søge at afhjælpe. -Samarbejde med den private sektor Erhvervsorganisationer og individuelle virksomheder har en central rolle at spille med hensyn til at sikre ikkeforskelsbehandling, mangfoldighed og inklusion. Ved at underskrive mangfoldighedschartre forpligter organisationerne sig frivilligt til at skabe og opretholde et rummeligt arbejdsmiljø for deres ansatte uanset køn, race eller etnisk oprindelse, religion, alder, handicap eller seksuel orientering. I den europæiske mangfoldighedschartermåned i maj 2021 vil Kommissionen arrangere et event på højt niveau, som vil samle politiske beslutningstagere, administrerende direktør for underskrivere af mangfoldighedschartre og andre interessenter for at evaluere og fremme hensyntagen til race og etnisk oprindelse i strategier for mangfoldighed. Dette vil blive fulgt op af en onlineværktøjskasse, som skal hjælpe virksomhederne med at vurdere deres interne mangfoldighed og mangfoldighedsstrategi på grundlag af regulerbare medarbejderundersøgelser, et spørgeskema, som kan downloades, og anbefalinger til, hvordan de kan forbedre diversiteten i deres organisation på grundlag af resultaterne af vurderingen. Integrering Når der udvikles politikker om alt fra social inklusion til kunstig intelligens, fra den grønne aftale til digital inklusion og fra håndtering af hadefuld tale til migrationspolitikker, så omfatter integrering af ligestillingsdimensionen også, at man sikrer, at europæiske og nationale politikker tjener alle menneskers interesser, uanset race eller etnisk oprindelse. Kommissionen vil bestræbe sig på at sikre, at bekæmpelsen af forskelsbehandling af specifikke årsager og disses krydsfelt med andre årsager til forskelsbehandling såsom køn, handicap, alder, religion eller seksuel orientering, integreres i alle EU's politikker, lovgivning og finansieringsprogrammer. En af opgaverne for den nye interne taskforce vedrørende ligestilling mellem kønnene er at sikre, at alle politikområder dækkes fuldt ud. Der vil blive udviklet vejledning og uddannelse i integrering med henblik på at støtte alle involverede i integreringen af et ligestillingsperspektiv i alle faser af EU's indsats, og Kommissionen vil fremme en mere aktiv høring af organisationer, der repræsenterer personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund, gennem hele den politiske proces. Andre EU-institutioner og nationale myndigheder opfordres til at samarbejde om at udvikle gode integreringsværktøjer og god praksis. Medlemsstaterne vil gennem det tekniske støtteinstrument kunne søge teknisk støtte til at integrere ligestilling i politikudformningen og reformprocesserne. Mobilisering af EU-midler EU's budget støtter og vil fortsætte med at støtte opfyldelsen af målene for ligestilling mellem kønnene, både gennem målrettede tiltag og integrering. Veludformede programmer, effektiv gennemførelse og intelligente kombinationer af finansiering inden for en robust retlig ramme kan udnytte de til rådighed stående ressourcer bedst muligt og sikre, at midlerne når ud til dem, der har mest brug for dem. Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme (FFR) skaber en række vigtige muligheder for gennem EU-finansiering at støtte ikkeforskelsbehandling og personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Selv om det nye program for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier specifikt har til formål at bekæmpe forskelsbehandling, racisme og fremmedhad, vil andre fonde såsom Horisont Europa også bidrage med henblik på at støtte investeringer, der fremmer lighed og inklusion. Som en del af Next Generation EU vil den nye genopretnings- og resiliensfacilitet støtte investeringer og reformer, der er afgørende for et varigt opsving, og fremme økonomisk og social resiliens og social samhørighed. Denne støtte vil give medlemsstaterne mulighed for at fremme inklusion af sårbare grupper, herunder romaer og andre personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Civilsamfundsorganisationer er afgørende aktører i kampen mod racisme og diskrimination. Kommissionen har ikke blot til hensigt at sikre et aktivt samarbejde med civilsamfundet, men også at bidrage til at sikre finansiel støtte til ikkestatslige organisationer og lokalsamfundsorganisationer. Med henblik herpå vil Kommissionen bestræbe sig på at skabe en stærk partnerskabskultur med civilsamfundsaktører for at fremme social inklusion, grundlæggende rettigheder og lighed i alle trin lige fra udformningen af politikken til gennemførelsesfasen. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at gøre det samme. Da størstedelen af EU's budget gennemføres af medlemsstaterne, spiller disse en central rolle i forbindelse med udformningen af målrettede politikker og maksimering af anvendelsen af finansieringsprogrammer til støtte for de personer, der er berørt af racisme og forskelsbehandling. Medlemsstaterne opfordres til at tage hensyn til disse behov, når de tildeler midler under den flerårige finansielle ramme og Next Generation EU. Kommissionen vil bestræbe sig på at sikre, at der i de kommende partnerskabsaftaler og planer for den fælles landbrugspolitik tages behørigt hensyn til de landespecifikke udfordringer vedrørende inklusion og diskrimination, og at foranstaltninger til fremme af ligestilling og inklusion gennemføres via operationelle programmer. Dette understøttes også af de grundforudsætninger for adgang til specifikke EU-midler i 2021-2027, som Kommissionen har foreslået, og som har til formål at sikre overholdelsen af de grundlæggende rettigheder , herunder ikke-forskelsbehandling og romaers ligeberettigelse, inklusion og deltagelse .

Bekæmpelse af racisme og forskelsbehandling i de eksterne politikker Racisme er et globalt problem, og det er vigtigt, at tiltag såvel inden for som uden for EU til at forebygge og bekæmpe racisme er sammenhængende og gensidigt styrker hinanden. Kampen mod racisme og enhver form for forskelsbehandling er en grundlæggende målsætning under EU's menneskerettighedsdagsorden i de eksterne forbindelser og indgår således i EU's relevante internationale aftaler og politiske dokumenter vedrørende politikken udadtil. Dette omfatter handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019 og dens efterfølger for 2020-2024, som vil blive vedtaget i fjerde kvartal 2020. EU's retningslinjer vedrørende menneskerettigheder for så vidt angår ikkeforskelsbehandling i EU's optræden udadtil, som blev vedtaget af Rådet i 2019, indeholder konceptuel og operationel vejledning til EU-institutionerne og medlemsstaterne om bekæmpelse af racisme og racediskrimination. EU opfordrer desuden udvidelseslandene til at overholde gældende EU-ret om bekæmpelse af forskelsbehandling, racisme og fremmedhad. EU's handelspolitik spiller også en rolle i kampen mod forskelsbehandling og racisme. Den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination spiller en central rolle i EU's kamp mod racisme inden for samarbejdet og de politiske drøftelser med partnerlande samt regionale og internationale organisationer. Covid-19-krisen vil formodentlig føre til endnu større ulighed, navnlig på sundhedsområdet, hvor personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund og flygtninge er langt mere sårbare over for pandemiens konsekvenser. Stor ulighed udgør også en hindring for bæredygtig udvikling samt for opfyldelsen af 2030-dagsordenen og FN's verdensmål. Hvad angår finansiel bistand er antiracisme, ikkeforskelsbehandling og ligestilling i enhver betydning fast forankrede værdier i det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder og en gennemgribende prioritet i dets efterfølger, instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde. Stigende ulighed er et globalt fænomen, hvilket øger betydningen af at opbygge internationale partnerskaber, så vi kan håndtere denne udfordring i fællesskab og på en sammenhængende måde. Kommissionen og den højtstående repræsentant vil udnytte denne robuste ramme for EU's optræden udadtil og søge yderligere at styrke partnerskaberne med centrale internationale, regionale og bilaterale partnere for at puste nyt liv i racismedagsordenen. Kommissionen vil: -præsentere de vigtigste principper og elementer, der skal ligge til grund for udarbejdelsen af effektive nationale handlingsplaner mod racisme inden udgangen af 2021, og som tager udgangspunkt i et fælles arbejde med medlemsstaternes myndigheder -offentligøre en første rapport om gennemførelsen af de nationale handlingsplaner inden udgangen af 2023 -indføre en årlig udpegning af europæiske hovedstæder, der favner rummelighed og mangfoldighed -afholde et arrangement på højt plan om inddragelsen af racemæssige og etniske hensyn i private virksomheders mangfoldighedsstrategier i foråret 2021 -sammen med den højtstående repræsentant søge yderligere at styrke partnerskabet med centrale internationale, regionale og bilaterale partnere for at puste nyt liv i racismedagsordenen. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at: -vedtage nationale handlingsplaner mod racisme inden udgangen af 2022 -sikre, at repræsentanter for civilsamfundet og ligestillingsorganer inddrages i udviklingen, gennemførelsen og evalueringen af de nationale handlingsplaner mod racisme. 3.3Positiv særbehandling fra EU's side: lydhørhed og handlekraft Positiv særbehandling kan spille en vigtig rolle med hensyn til at rette op på manglen på reel lighed i vores samfund: Formel lighed alene er ikke nødvendigvis tilstrækkeligt til at imødekomme bestemte befolkningsgruppers særlige behov. Der kan gøres noget for at forbedre de ugunstige vilkår, personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund står over for. EU-retten forhindrer ikke medlemsstaterne i at vedtage særlige foranstaltninger til at forhindre eller opveje de ulemper, der knytter sig til forskelsbehandling som følge af racemæssig eller etnisk baggrund, forudsat at de vedtages af beskyttelseshensyn. Medlemsstaterne opfordres også til at undersøge, hvordan de kan fremme pligten til at integrere lighedshensyn i de offentlige myndigheders daglige arbejde. En retlig forpligtelse for den offentlige sektor til proaktivt og systematisk at fremme lighed, en såkaldt lovbestemt lighedspligt, bringer lighed i centrum for den offentlige politik. Denne pligt gælder for de offentlige myndigheder, når de fungerer som politiske beslutningstagere, tjenesteydere, arbejdsgivere og indkøbere af varer og tjenesteydelser. En sådan pligt har vist sig at fremme en effektiv og proaktiv tilgang til afskaffelse af forskelsbehandling og fremme af lighed. Kommissionen vil fortsat facilitere udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne med hensyn til regler for og gennemførelse af lovbestemte pligter. Inkluderende demokratier I tiden op til valget til Europa-Parlamentet i 2019 var der stor opmærksomhed om hindringerne for demokratisk deltagelse og repræsentation blandt grupper, der typisk er genstand for marginalisering, f.eks. personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund . Juridiske og administrative udfordringer, adgangshindringer og institutionelle vanskeligheder var alle til hinder for et inkluderende demokrati. I rapporten om valget til Europa-Parlamentet i 2019 blev det konkluderet, at der stadig kan gøres fremskridt. Kommissionen tilkendegav sin hensigt om at arbejde sammen med de europæiske politiske partier, det europæiske valgsamarbejdsnetværk og civilsamfundet om at øge valgdeltagelsen, og dette vil indgå i handlingsplanen for europæisk demokrati og Kommissionens kommende rapport om unionsborgerskab. Det er også vigtigt at indsamle data om den demokratiske deltagelse blandt minoriteter med henblik på at belyse problemets omfang, i fuld overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og databeskyttelseskravene. Nye strukturer til at sikre større lydhørhed og tage ved lære af erfaringerne: en permanent ramme for udveksling Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, understregede i sine politiske retningslinjer, at "vi kan have forskellig tro, og vi kan tilhøre forskellige minoritetsgrupper, men vi må ikke glemme at lytte til hinanden, lære af hinanden og være åbne over for denne mangfoldighed". De politiske beslutningstagere i EU-institutionerne og i medlemsstaterne er nødt til at have tættere kontakt til og være lydhøre over for personer, som udsættes for racisme i dagligdagen. Kommissionen vil lægge stor vægt på at lytte til dem, og den vil gennemføre og overvåge handlingsplanen under inddragelse af personer, som er udsat for racisme og forskelsbehandling. Med henblik herpå agter den at afholde regelmæssige høringer og drøftelser med medlemsstaterne, ligestillingsorganer og repræsentanter for lokale myndigheder såvel som civilsamfundsorganisationer, som kan formidle det, de berørte personer har på sinde. Disse drøftelser vil ikke kun vedrøre de målrettede foranstaltninger, der præsenteres i denne handlingsplan, men vil også give vigtigt input til arbejdet med at integrere hensynet til personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund i alle EU's politikker. Det betyder, at vi skal række ud til og samarbejde mere med lokale aktører i civilsamfundet. Kommissionen vil regelmæssigt og mindst to gange om året mødes med civilsamfundsorganisationer, som beskæftiger sig med bekæmpelse af racisme på europæisk, nationalt og lokalt plan, for at gøre status over fremskridtene med bekæmpelse af racisme. Denne dialog bør også omfatte repræsentanter for indvandrernetværk, arbejdsmarkedets parter, politiske partier, virksomheder, uddannelsesudbydere, socialarbejdere, sundhedsfagfolk, akademikere, kultur- og sportsorganisationer samt ungdomsorganisationer. Navnlig skal græsrødder med deres førstehåndskendskab og erfaringer have mulighed for at give deres besyv med ved fastlæggelsen af den rette vej frem. Hvad angår eksperter bør gennemførelsen af handlingsplanen blive et vigtigt fokuspunkt for eksisterende grupper på højt plan. De vil udgøre et forum for drøftelser, udvikling og øget koordinering og samarbejde mellem nationale myndigheder, civilsamfundet og ligestillingsorganer. Derudover vil Kommissionen udpege en racismebekæmpelseskoordinator. Koordinatoren vil have tæt kontakt til personer med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund og underrette Kommissionen om de problemstillinger, de konfronteres med. Vedkommende vil samarbejde med medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, civilsamfundet og den akademiske verden om at sikre bedre politiske løsninger på racismespørgsmålet. Derudover vil koordinatoren gå sammen med Kommissionens tjenestegrene om at gennemføre Kommissionens politik for forebyggelse og bekæmpelse af racisme. Konferencen om Europas fremtid vil give borgere fra alle samfundslag og enhver afkrog af Unionen mulighed for at drøfte, hvad der betyder noget for dem, herunder hvilke grundlæggende rettigheder og EU-værdier der er vigtige for vores Union og dens fremtid. Kampen mod racisme i EU kræver højeste politiske opmærksomhed. Kommissionen vil organisere et topmøde om racisme under inddragelse af EU-institutionerne, medlemsstaterne, civilsamfundet, ligestillingsorganer og græsrodsorganisationer. Topmødet vil blive afholdt i forbindelse med den internationale dag for afskaffelse af racediskrimination den 21. marts 2021, og denne dag vil hvert år blive markeret af Kommissionen.

Kommissionen vil: -styrke dialogen med medlemsstaterne, ligestillingsorganer, civilsamfundsorganisationer og repræsentanter for de lokale myndigheder om gennemførelsen af denne handlingsplan -udpege en racismebekæmpelseskoordinator -afholde et topmøde om racisme i foråret 2021. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at: -vedtage særlige foranstaltninger til at forhindre eller opveje de ulemper, der knytter sig til forskelsbehandling som følge af racemæssig eller etnisk baggrund, når de vedtages af beskyttelseshensyn -afdække måder til at fremme pligten til at integrere lighedshensyn i de offentlige myndigheders daglige arbejde. 4.EU's egne menneskelige ressourcer Europa-Kommissionen skal som arbejdsgiver gå foran med et godt eksempel. Hvis Kommissionen skal være en moderne organisation, skal dens personale være repræsentativt for hele samfundet generelt. Der vil blive iværksat nye tiltag under denne Kommission, som skal fremme mangfoldighed og sikre en rummelig arbejdsplads, hvor der ikke sker forskelsbehandling. Det skal være en arbejdsplads, der er åben for alle uanset racemæssig eller etnisk oprindelse eller hudfarve. Alle disse tiltag vil indgå i et bredere sæt foranstaltninger inden for rammerne af den kommende strategi for menneskelige ressourcer, som vil sætte sit præg på moderniseringen af Kommissionen som offentlig administration. Der vil blive oprettet et kontor for mangfoldighed og inklusion under Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som vil varetage udviklingen og gennemførelsen af alle de relevante foranstaltninger. Kontoret vil også fungere som centralt kontaktpunkt for alle eksperter og tjenester, som arbejder med at fremme mangfoldighed, lighed og inklusion på tværs af Kommissionens tjenestegrene. Der vil for første gang blive indsamlet data om mangfoldigheden af Kommissionens personale gennem en særlig spørgeundersøgelse om mangfoldighed og inklusion, som vil kunne udfyldes på frivillig og anonym basis. Resultaterne heraf vil bane vejen for evidensbaserede politikker og foranstaltninger inden for rammerne af strategien for menneskelige ressourcer. Spørgeundersøgelsen vil omfatte alle personalekategorier og vedrøre alle tænkelige former for forskelsbehandling, herunder oplysninger om personalets racemæssige eller etniske oprindelse, og være i fuld overensstemmelse med databeskyttelsesreglerne. Den vil danne grundlaget for måling af fremskridt i fremtiden. Andre EU-institutioner og organer kunne tage lignende skridt . Tilsagnet om at fremme mangfoldighed gælder alle niveauer i organisationen og omfatter således personale i alle ansættelsesgrupper og lønklasser. Rekrutterings- og udvælgelsesprocedurerne i EU-institutionerne er vigtige redskaber i den forbindelse. Selv om udvælgelsesproceduren er meritbaseret og bygger på en ligestillingspolitik, skal der lægges større vægt på mangfoldighed blandt ansøgerne. Inden for de næste seks måneder vil der blive tilrettelagt en målrettet kommunikationsstrategi . Inden udgangen af 2020 vil Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) offentliggøre en indkaldelse med henblik på at tilskynde til samarbejde med diverse ekspertorganisationer og -sammenslutninger, som repræsenterer minoriteter, og etablere et netværk af mangfoldighedspartnerorganisationer med henblik på at indhente oplysninger om jobmuligheder og ansættelsesprøver. Dette netværk vil også bidrage til at give bedre indsigt i, hvilke forhold der i dag afskrækker folk fra at overveje et job i EU-institutionerne. Der vil i samarbejde med medlemsstaterne blive udviklet et redskab til overvågning af lighed og mangfoldighed, som skal hjælpe med at afdække eventuelle manglende ansøgerprofiler eller mulige hindringer, samt hvordan der kan rettes op herpå. For yderligere at styrke forebyggelsen af enhver tænkelig form for forskelsbehandling under rekrutteringsprocessen vil medarbejdere i afdelingerne for menneskelige ressourcer deltage i obligatorisk uddannelse i ubevidst bias og opnå yderligere specialisering i headhuntings- og interviewteknikker. Dette vil blive suppleret med ligheds- og mangfoldighedsscreeninger af rekrutteringsprocessen og de relevante procedurer og redskaber med henblik på at afsløre eventuelle risici for partiskhed eller forskelsbehandling og identificere mulige løsninger. Kommissionen er fast besluttet på at træffe alle de foranstaltninger, der skal til for at finde effektive løsninger på de problemstillinger, der afsløres under ligheds- og mangfoldighedsscreeningerne. Kommissionens engagement i mangfoldighed rækker helt til Kommissionens Blue Book-praktikprogram . Kommissionen vil foretage en ligheds- og mangfoldighedsscreening af hele programmet med henblik på at fremlægge en strategi i 2021 med specifikke målsætninger vedrørende andelen af ansøgere med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Disse målsætninger vil finde anvendelse på indkaldelserne af ansøgninger i 2022. Det vil imidlertid ikke hjælpe meget at træffe yderligere foranstaltninger til at øge mangfoldigheden af Kommissionens personale, hvis selve arbejdspladsen ikke er fuldt rummelig. Kommissionen vil gennemføre yderligere foranstaltninger for at skabe en rummelighedskultur. Der vil være særligt fokus på den øverste ledelses og mellemledernes afgørende rolle, bl.a. ved at gøre Kommissionens charter om mangfoldighed og inklusion til en fast del af de tilsagn, som ledere i alle afdelinger skal afgive. Alt personale vil regelmæssigt blive tilbudt uddannelse i ubevidst bias, navnlig med hensyn til racemæssig og etnisk oprindelse eller i forbindelse med andre former for forskelsbehandling. En særlig intern kommunikationskampagne vil vedrøre aspekter af mangfoldighed og inklusion, herunder i forbindelse med racemæssig og etnisk oprindelse. Der vil som led i EU's tiltag for at markere vigtige mindedage med relation til racisme blive tilrettelagt særlige oplysningsaktiviteter for personalet, f.eks. personaleevents eller artikler. I 2021 vil arrangementet bestå i en workshop med titlen "Breaking the silence on racial and ethnic diversity", hvor ledere og personale med forskellig racemæssig eller etnisk baggrund fortæller deres historie. Sideløbende med disse forebyggende tiltag vil der fortsat blive fulgt nøje op på sager om forskelsbehandling, ulighed eller intolerance under rekrutteringsforløbet eller på arbejdspladsen. Det betyder, at ansøgere og personale bør føle sig trygge nok til at indberette eventuelle tilfælde af urimelig, diskriminerende eller fjendtlig adfærd. Kommissionens politiske ramme for chikane er ved at blive gennemgået og vil danne grundlaget for håndteringen af alle former for uønsket adfærd på arbejdspladsen, også racediskrimination. Kommissionen vil vurdere alle sine tiltag til fremme af mangfoldighed og rummelighed i forhold til andre offentlige organisationer, internationale organisationer og private virksomheder, og den vil indgå i regelmæssig dialog med de øvrige EU-institutioner. Opmærksomheden vil særlig være rettet mod tiltag, der specifikt vedrører ansøgere og personale med racemæssig eller etnisk minoritetsbaggrund. Kommissionen vil senest i 2023 foretage en evaluering af effektiviteten af de tiltag, der iværksættes for at øge personalets racemæssige og etniske mangfoldighed. Kommissionen vil: -gå foran med et godt eksempel ved at tage skridt til væsentligt at øge repræsentativiteten i Kommissionens personale ved hjælp af særlige rekrutterings- og udvælgelsesmæssige foranstaltninger -tilskynde andre EU-institutioner til at træffe foranstaltninger svarende til dem i denne handlingsplan for at fremme mangfoldighed og rummelighed på arbejdspladsen. 5.Konklusion Racisme er i direkte strid med EU's værdier. Vi har et fælles ansvar for at intensivere kampen mod racisme i EU, og det kræver en fælles, resolut og vedvarende indsats. EU-institutionerne, medlemsstaterne og EU-agenturerne skal sammen med civilsamfundsorganisationer, arbejdsmarkedets parter og den private sektor arbejde på at skabe konkrete fremskridt for at få udryddet denne svøbe i vores samfund.