A4-0279/96

Beslutning om Kommissionens meddelelse »Henimod en EU-strategi for forbindelserne med de transkaukasiske republikker« (KOM(95)0205 - C4-0242/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(95)0205) - C4-0242/96),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelser fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi og Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser (A4-0279/96),

A. der henviser til, at Transkaukasus siden oldtiden har haft naere kulturelle og historiske forbindelser med en raekke europaeiske lande, hvilket betyder, at Den Europaeiske Union ikke kan negligere omraadet, saerlig efter at Armenien, Aserbajdsjan og Georgien opnaaede uafhaengighed i 1991;

B. der henviser til, at Transkaukasus, som er et strategisk omraade ved graenserne til Rusland, Tyrkiet og Iran, er en region af vital betydning for sikkerheden i hele Europa,

C. der henviser til, at der i denne region findes kriseomraader og ligeledes politisk ustabile omraader,

D. der henviser til, at de transkaukasiske stater, som er medlemmer af SNG, sigter paa en integration i Europas politiske og sikkerhedsmaessige strukturer,

E. der anser det for noedvendigt, at Den Europaeiske Union tager hensyn til Transkaukasus i udarbejdelsen af sin udenrigspolitik, og at den udvikler en strategi, der goer det muligt for de beroerte parter at opnaa gensidige fordele,

1. opfordrer Den Europaeiske Union til at tilvejebringe en aktiv tilstedevaerelse i Transkaukasus, der er en region af strategisk betydning;

2. opfordrer indtraengende Kommissionen og Raadet til at arbejde mere aktivt med gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik og til at oprette faellesskabsambassader, for at EU-medlemsstaternes forstaaelige oekonomiske interesser ikke skal haemme udviklingen af en virkelig europaeisk transkaukasisk strategi;

3. fastslaar, at en strategi fra Den Europaeiske Unions side over for Transkaukasus skal have til formaal:

a) at konsolidere de tre beroerte staters uafhaengighed,

b) at soege at naa frem til en forhandlingsloesning paa de politiske kriser, der beroerer Kaukasus som helhed og Transkaukasus i saerdeleshed, ved anvendelse af de samme generelle kriterier og under hensyntagen til de mulige interaktioner mellem flere kriseomraader,

c) at fremme demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og det civile samfund i de tre stater,

d) at stoette den oekonomiske udvikling i Armenien, Aserbajdsjan og Georgien inden for en social markedsoekonomi og under hensyntagen til miljoeet;

4. anmoder om, at Den Europaeiske Union paa grundlag af disse elementer vedtager en faelles holdning om forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og staterne i Transkaukasus i overensstemmelse med EU-traktatens artikel J.2;

5. understreger, at de partnerskabs- og samarbejdsaftaler, der blev paraferet den 15. december 1995 og undertegnet den 22. april 1996 med Armenien, Aserbajdsjan og Georgien foerst og fremmest udgoer politiske instrumenter, der bl.a. har til formaal at konsolidere disse nye uafhaengige staters selvstaendighed ved at goere det muligt for dem at opretholde en snaever politisk og parlamentarisk dialog med Den Europaeiske Union og at sprede deres oekonomiske forbindelser;

6. glaeder sig over den mulighed, der findes i alle partnerskabsaftalerne, for et taettere oekonomisk samarbejde mellem Armenien, Georgien og Aserbajdsjan og de oevrige SNG-medlemsstater, hvilket skulle goere det muligt at genoprette den traditionelle handel baade inden for energi og raastoffer og salg af landbrugsprodukter;

7. vil senere udtale sig om disse partnerskabsaftaler under hensyntagen til de fremskridt, der er gjort af hver stat inden for demokratisering, respekt for menneskerettighederne og for minoriteter samt med hensyn til de oekonomiske reformer;

8. stoetter Armeniens ansoegning om optagelse i WTO og haaber, at Georgien og Aserbajdsjan vil foelge dette skridt, naar omstillingen til markedsoekonomi i disse to lande er tilstraekkelig fremskreden;

9. bemaerker, at der er et presserende behov for fortsat humanitaer bistand, men finder, at EU og de oevrige donorer maa vaere mere opmaerksomme paa at fremme investering og vaekst i omraadet og paa at skabe overgangen fra humanitaer bistand til langfristet udviklingsstoette;

10. understreger, at de transkaukasiske stater deltager i Partnerskab for Fred, og at de ligeledes kan yde et nyttigt bidrag til den dialog, som NATO forsoeger at etablere med staterne i den tidligere Sovjetunion, herunder foerst og fremmest Rusland, i forbindelse med indfoerelsen af en faelleseuropaeisk sikkerhedsstruktur, hvori OSCE boer vaere et af de vigtigste elementer;

11. anmoder om, at Den Europaeiske Union og dens medlemsstater i forbindelse med den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) goer en indsats inden for internationale instanser (FN, OSCE og Europaraadet) med henblik paa at finde en politisk loesning paa de kriser, der beroerer Transkaukasus;

12. minder om, at Den Europaeiske Union raader over de noedvendige politiske og oekonomiske midler til at goere sin indflydelse gaeldende over for Rusland og Tyrkiet, som er nabolande til regionen, for at faa dem til at medvirke positivt til loesningen af de oejeblikkelige konflikter i Transkaukasus;

13. anmoder Kommissionen og Raadet om sammen med ekspertorganer, som f.eks. Europaraadet og OSCE, aktivt at tilstraebe en loesning paa problemet med mindretallene i regionen;

14. fastslaar paa ny den betydning, det tillaegger genindfoerelsen af Georgiens suveraenitet inden for hele dets territorium samt fastholdelsen af dets territoriale ukraenkelighed, og bekraefter generelt sin stoette til uafhaengighed, suveraenitet og territorial integritet for alle stater i omraadet;

15. henleder opmaerksomheden paa flygtningenes dramatiske situation i Aserbajdsjan, Armenien og Georgien; henviser til, at ECHO's foranstaltninger i omraadet har vaeret effektive, og kraever, at Unionen goer, hvad der staar i dens magt for at finde frem til en loesning paa flygtningeproblemet;

16. understreger endvidere den afgoerende betydning af OSCE's mission paa lang sigt i konflikten i forbindelse med Nagorno-Karabakh og opfordrer medlemsstaterne til at stoette denne mission med alle de finansielle og politiske midler, der staar til deres raadighed; understreger, at den vaabenhvile, der har vaeret i kraft siden maj 1994 mellem Aserbajdsjan og Nagorno-Karabakh, skaber et gunstigt klima for forsoeget paa at finde en retfaerdig og gennemfoerlig loesning baseret paa OSCE's principper, og anmoder de regionale magter, som er saerlig beroerte af konflikten, om at afholde sig fra enhver indblanding; beklager, at der ikke paa OSCE-topmoedet den 2. og 3. december 1996 i Lissabon er blevet konstateret noget fremskridt i forhandlingerne i forbindelse med denne konflikt;

17. kraever, at den blokade, som Tyrkiet og Aserbajdsjan har paafoert Armenien, oejeblikkelig ophaeves, og at alle de traditionelle kommunikationsveje genaabnes, hvorved bl.a. Nakhitjevans isolation vil blive brudt; erindrer om, at hindringer for personers og varers frie bevaegelighed hverken stemmer overens med den samarbejdsaand, Den Europaeiske Union bestraeber sig paa at tilvejebringe i regionen gennem sin politik med associerings- og partnerskabsaftaler, eller med bestemmelserne i Parischarteret;

18. konstaterer, at de transkaukasiske stater ikke bevaeger sig i samme tempo i retning mod demokratiet, hvilket fremgik af de valg, der fandt sted i hver af staterne i 1995;

19. bemaerker, at Armenien, Georgien og Aserbajdsjan henholdsvis den 26. januar 1996, 28. maj 1996 og 28. juni 1996 har faaet status som specielt indbudt til Europaraadet;

20. understreger ikke desto mindre, at Aserbajdsjan stadig boer goere en stor indsats for at demokratisere det politiske liv, og at den nuvaerende situation kan faa negative foelger for dets forbindelser med de europaeiske organisationer, og anmoder derfor Kommissionen om, at den goer sit tilbud om ikke-humanitaer bistand afhaengigt af fremskridt paa menneskerettighedsomraadet;

21. udtrykker, for saa vidt angaar Armenien, oenske om, at flertal og opposition beslutsomt gaar ind i en dialog med henblik paa at finde en politisk loesning paa den krise, som har efterfulgt praesidentvalget den 22. september 1996, saaledes at demokratiserings- og reformprocessen kan fortsaette og landets interne sammenhaeng styrkes;

22. opfordrer derfor Kommissionen til paa en mere maalrettet maade at ivaerksaette TACIS-programmet for demokrati i hvert af de tre lande i Transkaukasus og i endnu stoerre grad at tage hensyn til direkte forbindelser med regionen som et led i en decentraliseret politik paa grundlag af de behov, som fastslaas i disse lande;

23. opfordrer Kommissionen til at fremme det regionale samarbejde paa alle omraader via ad hoc-tvaerregionale projekter som et led i TACIS-programmet, saaledes at sameksistensen og den gensidige forstaaelse mellem befolkninger i de transkaukasiske stater fremmes;

24. understreger i forbindelse med gennemfoerelsen af TACIS-programmet, at det er noedvendigt med kontinuitet isaer ved omlaegningen af social- og sundhedsvaesenet;

25. gaar ind for, at man inden for rammerne af IMF overvejer at yde ekstraordinaer finansiel bistand til de tre transkaukasiske republikker udover den bistand, som er fastlagt i henhold til TACIS-programmet med henblik paa at lette afviklingen af de laan, som EU ydede i 1991;

26. mener, at laan til saerlige investeringsprojekter i forbindelse med de transeuropaeiske net inden for rammerne af EBRD eller EIB er et effektivt middel til finansiering af en baeredygtig udvikling i det transkaukasiske omraade;

27. opfordrer Kommissionen til at anvende alle de instrumenter, den raader over, med henblik paa at fremme den oekonomiske udvikling i Armenien, Aserbajdsjan og Georgien, oege samhandelen med Den Europaeiske Union, udvikle et moderne bankvaesen og fremme et oekonomisk samarbejde inden for regionen Transkaukasus, f.eks. i form af et stort marked, med henblik paa at fremskynde processen paa et bilateralt grundlag, samt med nabostaterne; understreger, at et saadant perspektiv goer det endnu mere noedvendigt at ophaeve blokaden mod Armenien;

28. understreger, at der boer rettes saerlig opmaerksomhed mod udviklingen af net (transport, energi, telekommunikationer) i Transkaukasus;

29. anmoder Kommissionen om at undersoege hvilke infrastrukturarbejder af interesse for Unionens forbindelser med de transkaukasiske lande, der kan modtage stoette fra Unionen som et led i eksisterende eller eventuelle nye instrumenter;

30. mener, at en genetablering af infrastrukturen inden for energi- og transportsektorerne boer prioriteres hoejt, og at et oeget regionalt samarbejde inden for transport og kommunikation ville bidrage til at mindske spaendingerne i omraadet og til yderligere vaekst;

31. understreger sin bekymring i forbindelse med den sovjetiske type kernekraftvaerker, der ikke egner sig til langvarig drift; oensker derfor, at Den Europaeiske Union inden for rammerne af TACIS-programmet yder bistand vedroerende den nukleare sikkerhed i kraftvaerket i Medzamor i Armenien, og at den sammen med de armenske myndigheder fastlaegger en samlet energistrategi paa lang sigt, saerlig med henblik paa udnyttelsen af alternative energikilder;

32. mener, at Den Europaeiske Union mere opmaerksomt boer undersoege den rolle, som Sortehavet kan spille i udviklingen af dens forbindelser med staterne i Transkaukasus, da dette hav forbinder regionen med Europas industrielle centrum via flodforbindelsen Rhinen-Donau, som omsider vil tage et opsving efter afslutningen paa den jugoslaviske konflikt;

33. noterer sig etableringen af Det OEkonomiske Samarbejdsomraade ved Sortehavet i juni 1992, hvis maal er at skabe en zone med fred og fremgang og at fremme det oekonomiske samarbejde, og glaeder sig over deltagernes beslutning om at oprette en bank for udviklingen og handelen ved Sortehavet, som skal have sit saede i Thessaloniki, og over aftalen, som nu kun mangler at blive endelig ratificeret;

34. anmoder Den Europaeiske Union om at drage fordel af den omstaendighed, at én medlemsstat (Graekenland) er medlem af og to andre (OEstrig og Italien) har observatoerstatus i Det OEkonomiske Samarbejdsomraade ved Sortehavet, med henblik paa i stoerre grad at involvere sig i dette initiativ, som staterne i Transkaukasus deltager i, saerlig med henblik paa EU's udvidelse med de central- og oesteuropaeiske lande; understreger, at EU's deltagelse vil vaere saerlig berettiget, da EU har indgaaet aftaler med alle kystlandene ved dette hav;

35. minder om, at aftalerne med Rusland, Georgien og Aserbajdsjan er vigtige for udvindingen af olie i Det Kaspiske Hav;

36. mener, at transporten af olie fra Sortehavshavnene tvaers gennem straederne kan udgoere en betydelig miljoerisiko; mener derfor, at EU fuldt ud boer stoette bygningen af en olieledning mellem Burgas (Bulgarien) og Alexandropolis (Graekenland), eftersom dette ville vaere et godt eksempel paa et transregionalt samarbejde;

37. opfordrer Kommissionen, som i oejeblikket er repraesenteret i Tblisi, til ogsaa at aabne delegationer i Erevan og Baku; haaber ligeledes, at medlemsstaterne i forbindelse med FUSP i stoerre grad vil koordinere deres diplomatiske repraesentationers aktioner i Transkaukasus;

38. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet og OSCE's sekretariat samt regeringerne og parlamenterne i Armenien, Aserbajdsjan og Georgien.