Fælles holdning Nr. 36/2000

fastlagt af Rådet den 13. juni 2000

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om iværksættelse af foranstaltninger til økonomisk og social udvikling i Tyrkiet

(2000/C 240/03)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

efter proceduren i traktatens artikel 251(2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet bygger hovedsagelig på associeringsaftalen af 12. september 1963(3) og de afgørelser, der er truffet af det associeringsråd, der er oprettet ved denne aftale.

(2) Tyrkiet er i færd med at gennemføre væsentlige reformer for at forbedre sin økonomi, omstrukturere sin offentlige sektor for at gøre den mere effektiv, modernisere den økonomiske og sociale infrastruktur og udvikle produktionssektoren.

(3) Det Europæiske Råd anførte på sit møde den 15.-16. juni 1998 i Cardiff, at det lagde stor vægt på, at der blev gennemført en europæisk strategi over for Tyrkiet, og det opfordrede Kommissionen til at fremlægge forslag desangående, også vedrørende de finansielle aspekter.

(4) Indkomsterne er ulige fordelt mellem de forskellige provinser i Tyrkiet, og som reaktion på Det Europæiske Råds konklusioner fra Cardiff bør der sættes ind på at udjævne disse skævheder ved at støtte udviklingen i de i udviklingshenseende tilbagestående regioner og styrke den økonomiske og sociale samhørighed.

(5) I Rådets konklusioner af 13. september 1999 henvises der til den finansielle bistand til Tyrkiet.

(6) Det Europæiske Råd erklærede på mødet den 10.-11. december 1999 i Helsingfors, at Tyrkiet er et kandidatland, der ønsker at tiltræde Unionen på grundlag af de samme kriterier som dem, der gælder for de øvrige kandidatlande.

(7) Bestemmelserne i denne forordning bygger på overholdelse af demokratiets principper, retsstaten, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt folkeretten, dvs. de principper, der er fundamentet for Det Europæiske Fællesskabs og medlemsstaternes politikker, samt på de forpligtelser, der er indgået inden for rammerne af de forskellige dertil knyttede aftaler.

(8) Fællesskabet lægger stor vægt på, at Tyrkiet forbedrer og fremmer demokratiet og overholder de grundlæggende menneskerettigheder samt i højere grad inddrager civilsamfundet i denne proces.

(9) Europa-Parlamentet har, især hvad angår betydningen af respekten for menneskerettighederne i Tyrkiet for udviklingen af snævre forbindelser mellem dette land og Den Europæiske Union, vedtaget følgende beslutninger: den 13. december 1995 om menneskerettighedssituationen i Tyrkiet, den 17. september 1998 om Kommissionens rapport om udviklingen i forbindelserne med Tyrkiet siden toldunionens ikrafttrædelse, den 3. december 1998 om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om den videre udvikling i forbindelserne til Tyrkiet og Kommissionens meddelelse til Rådet om "en europæisk strategi over for Tyrkiet - de første operationelle forslag fra Kommissionen" og den 6. oktober 1999 om forbindelserne mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union(4).

(10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(5).

(11) Der fastlægges i denne forordning for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionnelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(6) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.

(12) Formålet med de projekter og programmer, der finansieres ved hjælp af denne finansielle bistand, er at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling i Tyrkiet, støtte bestræbelserne for at fremme menneskerettighederne og respekten for og beskyttelsen af de eksisterende mindretal, samt bidrage til reformen af landets udviklingspolitikker og omstruktureringen af de institutionnelle og juridiske rammer for at sikre disse principper.

(13) De projekter og programmer, der skal gennemføres med denne finansielle bistand, skal især komme den del af befolkningen til gode, som lider under Tyrkiets udviklingshandicap -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet bidrager til Tyrkiets bestræbelser for at fremme økonomisk og social udvikling.

Artikel 2

Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af denne forordning er for perioden 2000-2002 på 135 mio. EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.

Artikel 3

1. I forbindelse med samarbejdsprojekter og -foranstaltninger kan der ydes bistand ikke blot til den tyrkiske stat og dennes regioner, men også til lokale myndigheder, regionale organisationer, offentlige instanser og forvaltninger, herunder toldmyndighederne, lokalsamfund og traditionelle samfund, erhvervsfremmende organisationer, kooperativer og civilsamfundet, herunder sammenslutninger, stiftelser og ikke-statslige organisationer.

2. Hvis en grundlæggende forudsætning for støtten til Tyrkiet ikke længere opfyldes, bl.a. i situationer, hvor demokratiets principper, retsstaten, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder eller folkeretten krænkes, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen vedtage passende foranstaltninger.

3. Kommissionen underretter det i artikel 7 omhandlede udvalg ("MED-udvalget") samt Det Blandede Parlamentariske Udvalg og Det Blandede Økonomiske og Sociale Udvalg EU-Tyrkiet om sin vejledende planlægning.

Artikel 4

1. Der kan finansieres udviklingssamarbejdsprojekter og -foranstaltninger på bl.a. følgende områder:

a) modernisering af produktionssystemet, forbedring af institutionernes kapacitet og af infrastrukturen, navnlig inden for miljø, energi og transport

b) fremme af industrisamarbejdet, navnlig ved at støtte diversificering af industrien og oprettelse af små og mellemstore virksomheder

c) samarbejde inden for telekommunikation, infrastruktur, udvikling af landdistrikter og social service

d) styrkelse af den tyrkiske økonomis kapacitet, navnlig ved foranstaltninger til fremme af omstrukturering af den offentlige sektor, og til fremme af privat initiativ

e) samarbejde om sundhedsbeskyttelse

f) samarbejde inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse

g) regionalt og grænseoverskridende samarbejde

h) ethvert samarbejde, der sigter mod at forsvare og fremme demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og beskyttelsen af mindretal

i) samarbejde om humanitære spørgsmål

j) fremme af den sociale dialog i Tyrkiet og mellem Tyrkiet og Den Europæiske Union

k) enhver støtte, der kan fremme udviklingen af forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet

l) fremme af samarbejdet mellem begge parters offentlige forvaltninger med henblik på tilnærmelse af lovgivningen og uddannelse af personale, herunder toldpersonale.

2. Der skal i fornødent omfang iværksættes foranstaltninger til støtte for et strukturtilpasningsprogram på grundlag af følgende principper:

a) støtteprogrammerne skal så vidt muligt afpasses efter den særlige situation i Tyrkiet og tage hensyn til de økonomiske og sociale forhold

b) støtteprogrammerne skal omfatte foranstaltninger til at afbøde strukturtilpasningens negative virkninger på samfundet og beskæftigelsen, med særlig vægt på de udsatte dele af befolkningen

c) der skal tages hensyn til den økonomiske situation i Tyrkiet, navnlig regionale, økonomiske skævheder, landets gældssætning og byrden af afdragene på gælden, betalingsbalancesituationen og valutabeholdningen, den monetære situation, bruttonationalprodukter pr. indbygger og arbejdsløshedsniveauet.

Artikel 5

1. Finansiel bistand i henhold til denne forordning ydes som gavebistand.

2. Bistand, der ydes som led i de i denne forordning omhandlede foranstaltninger, omfatter inden for de rammer, der fastsættes af budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, bl.a. faglig bistand, uddannelse og andre serviceydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejder samt revision og evaluerings- og kontrolbesøg.

3. Fællesskabets finansiering kan bl.a. dække udgifter til investering bortset fra køb af fast ejendom og faste udgifter (bl.a. til administration, vedligeholdelse og drift), idet det i projektet skal tilstræbes, at faste udgifter afholdes af støttemodtagerne selv.

4. Partnerne, jf. artikel 3, yder selv et finansielt bidrag til de enkelte samarbejdsforanstaltninger. Bidragets størrelse fastlægges ud fra partnernes betalingsmuligheder og under hensyn til foranstaltningens art. I særlige tilfælde, og når partneren er en ikke-statslig organisation eller en lokalsamfundsorganisation, kan bidraget ydes i form af naturalier.

5. Foranstaltningerne kan eventuelt finansieres sammen med andre bidragydere, navnlig medlemsstaterne.

6. Det skal sikres, at det tilstrækkeligt klart fremgår, at den bistand, der udbetales på grundlag af denne forordning, ydes af Fællesskabet.

7. For at sikre den sammenhæng og komplementaritet, der er omhandlet i traktaten, og for at sikre alle disse foranstaltningers nyttevirkning, kan Kommissionen træffe alle nødvendige koordineringsforanstaltninger, navnlig:

a) indføre en ordning for udveksling og systematisk analyse af oplysninger om planlægningen af de fremtidige foranstaltninger, godkendelsen af hver enkelt foranstaltning, hvis finansiering undersøges af Fællesskabet og af medlemsstaterne, og forløbet af de allerede godkendte foranstaltninger

b) koordinering på stedet af gennemførelsen af foranstaltningerne gennem regelmæssige møder og informationsudvekslinger mellem repræsentanter for Kommissionen og medlemsstaterne i modtagerlandet.

8. Kommissionen kan sammen med medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre en god koordination med andre bidragydere.

Artikel 6

1. Kommissionen gennemgår, godkender og forvalter de i denne forordning omhandlede foranstaltninger på grundlag af gældende budgetprocedurer, jf. navnlig finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(7).

2. Ved vurderingen af projekter og programmer tages der hensyn til:

a) foranstaltningernes gennemslagskraft og økonomiske bæredygtighed

b) kulturelle og sociale aspekter, ligestilling af kønnene

c) bevarelse og beskyttelse af miljøet på grundlag af principperne om bæredygtig udvikling

d) om institutionerne er tilstrækkeligt udviklede til, at foranstaltningens formål kan virkeliggøres

e) erfaringerne fra andre tilsvarende foranstaltninger.

3. Foranstaltninger, der indebærer udbetaling af mere end 2 mio. EUR pr. foranstaltning i henhold til denne forordning, godkendes efter proceduren i artikel 7, stk. 2.

Kommissionen giver MED-udvalget en kortfattet meddelelse om, hvilke finansieringsafgørelser den agter at træffe vedrørende projekter og programmer af en størrelse på 2 mio. EUR eller derunder. Meddelelsen gives senest en uge, inden afgørelsen træffes.

Kommissionen træffer alle fornødne foranstaltninger for at fremme små almennyttige ikke-statslige organisationers absorption af støtte.

4. Kommissionen kan uden at indhente udtalelse fra MED-udvalget indgå de ekstra forpligtelser, der er nødvendige for at dække overskridelser, som kan forudses, eller som faktisk er forekommet i forbindelse med disse foranstaltninger, når overskridelsen eller det ekstra behov udgør 20 % eller derunder af den forpligtelse, der oprindelig blev indgået ved finansieringsafgørelsen.

Hvis den i første afsnit omhandlede ekstra forpligtelse er mindre end 4 mio. EUR, skal MED-udvalget underrettes om Kommissionens beslutning. Der indhentes udtalelse fra udvalget, hvis den ekstra forpligtelse er på mere end 4 mio. EUR, men under 20 % af den oprindelige forpligtelse.

5. Alle finansieringsaftaler og -kontrakter, der indgås i henhold til denne forordning, skal indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan udføre kontrol på stedet i overensstemmelse med de sædvanlige procedurer, som Kommissionen har fastsat i henhold til gældende bestemmelser, især bestemmelserne i finansforordningen.

6. Hvor der som led i foranstaltningerne indgås finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og Tyrkiet, skal det af disse fremgå, at Fællesskabet ikke afholder udgifter til betaling af skatter, afgifter og gebyrer.

7. Alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og i Tyrkiet kan deltage i udbud og kontrakter på lige vilkår.

8. Alle leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne eller i Tyrkiet.

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af det udvalg, benævnt MED-udvalget, som er nedsat ved forordning (EF) nr. 1488/96(8).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dens artikel 8.

Tidsrummet i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. MED-udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 8

Hvert år finder der under møde i MED-udvalget en drøftelse sted af den vejledende planlægning af foranstaltningerne i det kommende år på grundlag af en redegørelse, der forelægges af Kommissionens repræsentant.

Europa-Parlamentet underrettes om forslagene og om resultaterne af disse drøftelser.

Artikel 9

Kommissionen forelægger i løbet af første kvartal hvert år en årsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal mindst indeholde følgende elementer:

a) en detaljeret oversigt over de foranstaltninger, der har modtaget finansiel støtte i det foregående regnskabsår

b) ten påtænkte vejledende program for det indeværende regnskabsår og det stadium, de pågældende foranstaltninger befinder sig på

c) overslagene for det program og de foranstaltninger, som skal gennemføres i det følgende regnskabsår

d) i givet fald en sammenfattende oversigt over de evalueringer, der er gennemført af specifikke foranstaltninger

e) oplysninger om de organer, der er indgået aftaler eller kontrakter med.

Artikel 10

Kommissionen foretager med regelmæssige mellemrum undersøgelser af de foranstaltninger, der finansieres af Fællesskabet, både for at fastslå, om målene i dem er blevet realiseret, og for at opstille retningslinjer for, hvordan fremtidige foranstaltninger kan gøres mere effektive.

Kommissionen forelægger MED-udvalget en oversigt over, hvilke undersøgelser der er foretaget, således at udvalget i givet fald kan behandle dem nærmere.

Undersøgelsesrapporterne er til rådighed for medlemsstaterne efter anmodning.

Artikel 11

Seks måneder inden udløbet af den treårige finansieringsramme forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en helhedsvurdering af de foranstaltninger, Fællesskabet har finansieret på grundlag af denne forordning, samt en anbefaling om den fremtidige anvendelse af denne forordning, og i givet fald forslag til ændringer heraf.

Artikel 12

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i ...

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 408 af 29.12.1998, s. 18.

(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 2.12.1999 (EFT C 194 af 11.7.2000, s. 56), Rådets fælles holdning af 13. juni 2000 og Europa-Parlamentets afgørelse af... (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(3) EFT 217 af 29.12.1964, s. 3687/64.

(4) EFT C 17 af 22.1.1996, s. 46 (EFT C 313 af 12.10.1998, s. 176); EFT C 398 af 21.12.1998, s. 57 og EFT C 107 af 13.4.2000, s. 78.

(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(6) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.

(7) EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2673/1999 (EFT L 326 af 18.12.1999, s. 1).

(8) Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 af 23. juli 1996 om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammenerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet (EFT L 189 af 30.7.1996, s. 1). Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 780/98 (EFT L 113 af 15.4.1998, s. 3).

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Den 22. oktober 1998 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til Rådets forordning om iværksættelse af foranstaltninger til økonomisk og social udvikling i Tyrkiet(1). Retsgrundlaget var traktatens daværende artikel 130 W, nu artikel 179.

2. Europa-Parlamentet afgav udtalelse den 2. december 1999(2).

3. Som følge af Europa-Parlamentets udtalelse forelagde Kommissionen et ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning(3).

4. Den 13. juni 2000 vedtog Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251, stk. 2.

II. FORMÅL

Forordningen tager sigte på at bidrage til Tyrkiets bestræbelser for at fremme økonomisk og social udvikling gennem finansiering af samarbejdsprojekter og -foranstaltninger og gennem foranstaltninger til støtte for et strukturtilpasningsprogram i Tyrkiet.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Rådet har vedtaget Kommissionens ændrede forslag uden at tilføje nye ændringer. Ud af de 40 forslag fra Europa-Parlamentet har Rådet således accepteret 21 fuldstændigt, ti delvis, og ni er blevet afvist. Der er redegjort for grundene til denne holdning i begrundelsen til Kommissionens ændrede forslag.

De betragtninger og artikler, som vedrører det finansielle referencegrundlag og komitologi, er omformuleret i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen(4) og Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastlæggelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(5).

(1) EFT C 408 af 29.12.1998, s. 18.

(2) EFT C 194 af 11.7.2000, s. 56.

(3) Dok. 7783/00 NT 15.

(4) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.

(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.