[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 20.12.2007

KOM(2007) 842 endelig

BERETNING FRA KOMMISSIONEN

OM UDVALGENES ARBEJDE I 2006 {SEK(2007) 1713}

I medfør af artikel 7, stk. 4, i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 forelægger Kommissionen hermed den årlige redegørelse for udvalgenes arbejde i 2006. Den indeholder generelle bemærkninger til udviklingen af komitologisystemet, en horisontal oversigt over udvalgenes aktiviteter samt et bilag med detaljerede statistikker for de enkelte komitologiudvalg, opstillet efter deres tilhørsforhold til generaldirektoraterne i Kommissionen[1]. Bilaget indeholder desuden bemærkninger til ændringer vedrørende antallet af udvalg og særlige begivenheder i relation til udkast til specifikke foranstaltninger såsom negative udtalelser og forelæggelser for Rådet.

1. GENERELLE BEMÆRKNINGER TIL UDVIKLINGEN AF KOMITOLOGISYSTEMET

1.1. Reform af komitologiproceduren

Rådets afgørelse 2006/512/EF om ændring af afgørelse 1999/468/EF blev vedtaget den 17. juli 2006[2]. Den trådte i kraft den 23. juli 2006.

Ændringen af Rådets afgørelse 1999/468/EF var et svar på de mangeårige anmodninger fra Europa-Parlamentet om at forbedre dets ret til at kontrollere gennemførelsen af retsakter, der vedtages efter den fælles beslutningsprocedure. Med ændringen indføres der en "forskriftsprocedure med kontrol" (i det følgende benævnt: “PRAC”). Den nye procedure er fastsat i en ny artikel 5a. Den er føjet til de eksisterende procedurer (rådgivnings-, forvaltnings-, forskrifts-, og beskyttelsesprocedure).

1.1.1. PRAC's anvendelsesområde

Anvendelsesområdet for PRAC er defineret i det nye stk. 2, der er tilføjet i artikel 2. Der er to krav, der skal være opfyldt: basisretsakten skal være vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure og skal tillægge beføjelser til Kommissionen til at vedtage "generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt, herunder ved at (…) supplere med nye ikke-væsentlige bestemmelser" (disse gennemførelses-foranstaltninger vil i det følgende blive omtalt som "foranstaltninger af lovgivningslignende karakter").

De foranstaltninger af lovgivningslignende karakter, der falder ind under ovenstående definition, er generelle foranstaltninger (i modsætning til individuelle foranstaltninger, der er rettet mod specifikt nævnte operatører/medlemsstater), som:

- formelt ændrer (en artikel eller et bilag i) en basisretsakt vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure. For eksempel vil generelle foranstaltninger om tilpasning af tekniske bilag i en basisretsakt vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure til den videnskabelige udvikling blive betragtet som foranstaltninger "af lovgivningslignende karakter"

eller

- supplerer basisretsakten vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure ved at skabe et nyt sæt regler (i modsætning til blot at anvende kriterier, der er fastsat i basisretsakten). For eksempel vil foranstaltninger på området for finansielle tjenesteydelser, der tilføjer detaljer om, hvilke oplysninger prospekter skal indeholde, også være at betragte som foranstaltninger "af lovgivningslignende karakter".

1.1.2. Procedure

De forskellige trin i PRAC er fastlagt i den nye artikel 5a. Den giver lovgivningsmyndighedens to parter, Europa-Parlamentet og Rådet, ret til kontrol over indholdet i udkast til gennemførelsesforanstaltninger. Denne ret går langt videre end Europa-Parlamentets nuværende "ret til indsigt" ( "droit de regard" ) i henhold til artikel 8, som er begrænset til at kontrollere, at Kommissionen ikke har overskredet de gennemførelses-beføjelser, det har ifølge basisretsakten (og hvor der er fastsat vedtagelse af en ikke-bindende beslutning af Europa-Parlamentet).

Som i den nuværende forskriftsprocedure skelnes der i den nye PRAC mellem to situationer. Hvis udvalget afgiver en positiv udtalelse, skal Kommissionen straks forelægge udkastet til foranstaltninger for Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på kontrol. Hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke modsætter sig udkastet til foranstaltninger, vedtager Kommis-sionen det ved udløbet af en tremåneders frist (artikel 5a, stk. 3, litra d)). Inden udløbet af denne frist kan Europa-Parlamentet (med et flertal blandt sine medlemmer) og/eller Rådet (med et kvalificeret flertal) modsætte sig udkastet til foranstaltninger af forskellige årsager.

Kommissionen kan derpå forelægge udvalget et ændret udkast til foranstaltninger eller fremsætte forslag til en retsakt i henhold til traktaten (artikel 5a, stk. 3, litra c)).

- Hvis udvalget afgiver en negativ udtalelse eller ingen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag og fremsender det til Europa-Parlamentet (artikel 5a, stk. 4, litra a)). Rådet har således det "første ord" – inden for en tomåneders periode – vedrørende de påtænkte foranstaltninger. Rådet kan modsætte sig de foreslåede foranstaltninger eller påtænke at vedtage foranstaltningerne med kvalificeret flertal og skal i så fald straks forelægge dem for Europa-Parlamentet. Træffer Rådet ikke afgørelse inden for førnævnte frist på to måneder, forelægger Kommissionen straks foranstaltningerne for Europa-Parlamentet med henblik på kontrol.

- I anden fase har Europa-Parlamentet ret til at modsætte sig de foreslåede foranstaltninger. Hvis det ikke modsætter sig foranstaltningerne, vedtages de af Rådet (hvis Rådet påtænkte at vedtage foranstaltningerne) eller af Kommissionen (hvis Rådet ikke har reageret inden for den tomåneders periode).

1.2. Gennemførelse af reformen

1.2.1. Tilpasning

Tilpasning af eksisterende basisretsakter til nye komitologiprocedurer er velkendt, da det også er foregået før Rådets afgørelse 1999/468/EF. De fire tilpasningsforordninger, der blev vedtaget i 2003[3], ændrede alle eksisterende basisretsakter én for én, men kun komitologiprocedurerne heri, og ikke andre ændringer af indholdet. Tilpasningen bestod i at fjerne varianterne for hver enkelt procedure (forvaltnings-, forskrifts- og beskyttelses-procedure). De var således rent automatiske, hvilket gjorde vedtagelsen lettere for lovgiveren.

Derimod er ovenstående kriterier (se punkt 1.1.1) obligatoriske. Det betyder, at så snart betingelserne er til stede, skal PRAC tages i anvendelse. Ellers vil den vedtagne basisretsakt være ulovlig. Derfor må hvert enkelt tilfælde undersøges for sig for at beslutte, om betingelserne for at anvende den nye procedure er opfyldt.

I en fælles erklæring[4] var Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen nået til enighed om en liste over basisretsakter, som det er presserende at få tilpasset med PRAC. De 26 hertil svarende forslag til denne prioriterede tilpasning blev vedtaget af Kommissionen den 22. december 2006.

Alle andre basisretsakter, der er vedtaget efter den fælles beslutningsprocedure, og som ikke er anført i den fælles erklæring fra juli 2006, skal også tilpasses. Kommissionen har forpligtet sig til at se på alle eksisterende retsakter og, når det er nødvendigt, at fremsætte forslag til tilpasning heraf inden udgangen af 2007.

1.2.2. Revision af den bilaterale aftale

Den bilaterale (Kommissionen/Europa-Parlamentet) aftale fra oktober 2000 om gennem-førelsesbestemmelser til komitologiafgørelsen må revideres for at blive bragt i overens-stemmelse med erklæringen om gennemsigtighed/ajourført register og den nye forskrifts-procedure med kontrol og for, når det er muligt, at strømline den nuværende ordning. Revisionen af denne aftale er planlagt at skulle finde sted inden udgangen af 2007.

1.2.3. Komitologi og gennemsigtighed: register og komitologidokumentsamling

I en erklæring om artikel 7, stk. 3, i Rådets afgørelse 1999/468/EF (gennemsigtigheds-erklæringen)[5] forpligter Kommissionen sig til at forbedre registrets funktioner for at hjælpe Europa-Parlamentet til bedre at kunne følge de forskellige trin og tidsplaner for hver komitologiprocedure og sondre mellem de forskellige modtagne dokumenttyper.

Derfor arbejder Kommissionen som en ledsageforanstaltning til reformen af Rådets afgørelse 1999/468/EF på at forbedre registret yderligere, således at Europa-Parlamentet og offentligheden får en mere gennemsigtig og ensartet adgang til dokumenterne i dokument-samlingen. Selve forbedringen forventes at blive indført i begyndelsen af 2008.

1.3. Udvikling af retspraksis

Kommissionen har i en stævning indgivet til retten den 5. marts 2004 nedlagt påstand om annullation af artikel 17, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2152/2003 af 17. november 2003 om overvågning af skovene og af miljøvekselvirkninger i Fællesskabet (Forest Focus), for så vidt som vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger for Forest Focus-programmet er undergivet forskriftsproceduren i artikel 5 i Rådets afgørelse 1999/468/EF (komitologiafgørelsen). Ifølge Kommissionen var de gennemførelses-foranstaltninger, der skulle træffes i medfør af Forest Focus-forordningen, forvaltnings-foranstaltninger for et handlingsprogram. Ved gennemførelse af fællesskabsprogrammer er det kun forvaltningsproceduren eller i givet fald rådgivningsproceduren, der i princippet finder anvendelse.

Domstolen understregede i sin dom af 23. februar 2006 (sag C-122-04 – Kommissionen mod Rådet og Parlamentet) som en principsag, at selv om kriterierne i artikel 2 i komitologi-afgørelsen ikke er bindende, skal fællesskabslovgiver, såfremt denne ved valget af udvalgsprocedure fraviger nævnte kriterier, begrunde sit valg. Men i foreliggende tilfælde mente Retten, at fællesskabslovgivers valg var sket i overensstemmelse med kriterierne i artikel 2, litra b), i komitologiafgørelsen.

Retten fastslog navnlig, at Rådet havde begrundede årsager til at finde, at visse elementer i Forest Focus-ordningen kunne anses for at være væsentlige og endnu ikke var tilstrækkeligt udviklede i Forest Focus-forordningen til at kunne betragtes som forvaltningsforanstaltninger vedrørende gennemførelsen af programmer. Derfor blev forvaltningsproceduren fundet uhensigtsmæssig. Valget af forskriftsprocedure skete således i overensstemmelse med komitologiafgørelsen.

Følgelig blev Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union frifundet.

1.4. Udvidelse

Den 25. april 2005 blev tiltrædelsestraktaten med Bulgarien og Rumænien undertegnet. I lighed med tilgangen vedrørende de ti nye medlemsstater i tiden forud for deres tiltrædelse i maj 2004 fik Bulgarien og Rumænien tillagt status som aktive observatører fra og med 26. april 2005 og kunne deltage i udvalgsmøder som aktive observatører, indtil begge lande kom med i Den Europæiske Union den 1. januar 2007. For de to resterende kandidatlande, Tyrkiet og Kroatien, og siden december 2005 også Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, vil deltagelsen fortsat ske på grundlag af "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om ansøgerlandenes deltagelse i Fællesskabets programmer, agenturer og udvalg"[6].

2. HORISONTAL OVERSIGT OVER AKTIVITETER

2.1 Antal udvalg

Det er vigtigt at sondre mellem på den ene side komitologiudvalg og på den anden side andre enheder, især "ekspertgrupper", som Kommissionen selv har nedsat. Sidstnævnte beskæftiger sig med forberedelse og gennemførelse af politikker, mens komitologiudvalgene er involveret i arbejdet med gennemførelse af retsakter. Denne beretning vedrører alene komitologiudvalg. Antallet af komitologiudvalg er opgjort pr. aktivitetssektor (tabel 1) pr. 31.12.2006. Tallene for det foregående år (status pr. 31.12.2005) er medtaget til sammenligning.

TABEL 1 - Samlet antal udvalg

Politikområde | 2005 | 2006 |

Erhvervs- og Virksomhedspolitik (ENTR) | 32 | 33 |

Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling (EMPL) | 6 | 8 |

Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (AGRI) | 31 | 30 |

Energi og Transport (TREN) | 38 | 36 |

Miljø (ENV) | 32 | 35 |

Forskning (RDT) | 3 | 3 |

Informationssamfundet og Medier (INFSO) | 10 | 12 |

Fiskeri og Maritime Anliggender (FISH) | 3 | 4 |

Det Indre Marked (MARKT) | 10 | 13 |

Regionalpolitik (REGIO) | 2 | 3 |

Beskatning og Toldunion (TAXUD) | 10 | 10 |

Uddannelse og Kultur (EAC) | 7 | 12 |

Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (SANCO) | 15 | 16 |

Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed (JLS) | 13 | 15 |

Eksterne Forbindelser (RELEX) | 3 | 4 |

Handel (TRADE) | 12 | 12 |

Udvidelse (ELARG) | 3 | 4 |

EuropeAid (AIDCO) | 8 | 15 |

Humanitær Bistand (ECHO) | 1 | 1 |

Statistik (ESTAT) | 8 | 8 |

Budget (BUDG) | 2 | 2 |

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) | 1 | 1 |

I ALT | 250 | 277 |

2.2 Antal udtalelser og gennemførelsesforanstaltninger

Som tidligere rapporter indeholder denne rapport samlede tal for de formelle udtalelser , som udvalgene[7] har afgivet, og de efterfølgende gennemførelsesforanstaltninger (dvs. retsakter, administrative og finansielle afgørelser), som Kommissionen har vedtaget. Disse tal viser udvalgenes konkrete "produktion"” ( tabel IV ). I 2006 afgav udvalgene tilsammen 2 933 udtalelser (mod 2 582 i 2005), mens Kommissionen vedtog 2 862 gennemførelses-foranstaltninger (mod 2 654 i 2005).

TABEL IV – Antal udtalelser og gennemførelsesforanstaltninger (2006)

Udtalelser | Gennemførelses-foranstaltninger | Udtalelser | Gennemførelses-foranstaltninger |

ENTR | 74 | 10 | EAC | 61 | 61 |

EMPL | 18 | 1 | SANCO | 340 | 328 |

AGRI | 1 576 | 1 576 | JLS | 56 | 38 |

TREN | 61 | 44 | RELEX | 2 | 4 |

ENV | 55 | 42 | HANDEL | 6 | 5 |

RTD | 212 | 212 | ELARG | 74 | 75 |

INFSO | 74 | 74 | AIDCO | 297 | 297 |

FISH | 19 | 19 | ECHO | 45 | 45 |

MARKT | 10 | 8 | ESTAT | 19 | 13 |

REGIO | 9 | 2 | BUDG | 1 | 1 |

TAXUD | 50 | 42 | OLAF | 2 | 4 |

Det store antal gennemførelsesforanstaltninger , der blev vedtaget inden for visse politikområder – Landbrug (1 576), Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (328), EuropeAid (297), Forskning (212) og Informationssamfundet (73) – afspejler det omfattende arbejde, som Kommissionen har fået overdraget på disse områder via komitologiprocedurerne[8]. Set i forhold til året før kan det bemærkes, at der har været en betydelig stigning for EuropeAid (124 gennemførelsesforanstaltninger i 2005), mens der har været et fald inden for Erhvervs- og Virksomhedspolitik (10 gennemførelsesforanstaltninger i 2006 mod 55 i 2005) og Beskatning og Toldunion (7 gennemførelsesforanstaltninger i 2006 mod 47 i 2005).

[1] Bilaget udgør et separat arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene.

[2] EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11. En konsolideret udgave af komitologiafgørelsen kan ses i EUT C 255 af 21.10.2006, s. 4.

[3] Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003, Rådets forordning (EF) nr. 807/2003 af 14. april 2003, Rådets forordning (EF) nr. 1105/2003 af 26. maj 2003 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003.

[4] EUT C 255 af 21.10.2006, s. 1.

[5] EUT C 171 af 22.7.2006, s. 21.

[6] KOM(1999) 710 endelig, vedtaget den 20.12.1999. Se også "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet - Forberedelse af de vestlige Balkanlandes deltagelse i Fællesskabets programmer og agenturer" (KOM(2003)748 endelig, vedtaget den 3.12.2003).

[7] Herunder positive og negative udtalelser efter en formel afstemning i tilfælde af forskrifts- og forvaltningsprocedurer. Tilfælde af "ingen udtalelser", dvs. hvor der er afholdt en formel afstemning, men hvor det nødvendige (kvalificerede) flertal ikke blev opnået, er ikke medtaget i tallene.

[8] Det skal imidlertid understreges, at det store antal vedtagne foranstaltninger ikke i sig selv er nogen målestok for afgørelsernes politiske, økonomiske eller finansielle betydning.