Nr. C 243/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 9. 90 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler 
KOM(90) 322 endelig udg. — SYN 285 
(Forelagt af Kommissionen den 24. juli 1990) 
(90/C 243/02) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er nødvendigt at vedtage foranstaltninger med 
henblik på gradvis oprettelse af det indre marked i løbet 
af perioden indtil den 31. december 1992; 
det indre marked indebærer et område uden indre 
grænser med fri bevægelighed for varer, personer, 
tjenesteydelser og kapital; 
medlemsstaternes love om kontraktvilkår, der finder 
anvendelse på sælgere og købere af varer og tjeneste­
ydelser, er meget forskelligartede, hvilket bevirker, at de 
nationale markeder for varer og tjenesteydelser frem­
byder forskelle for forbrugerne, og at der kan opstå 
forvridning af konkurrencevilkårene blandt sælgerne, 
især når de sælger i andre medlemsstater end deres egen; medlemsstaternes lovgivning om urimelige vilkår i 
forbrugeraftaler afgiver stærkt fra hinanden, hvilket også 
gælder de nationale love om den pligt, som sælgere af 
varer har til at indestå for varernes kvalitet og egnethed 
til det formål, de bliver solgt til, samt for deres overens­
stemmelse med aftalen, og om den pligt, tjenesteyderne 
har til at svare for udførelsen af tjenesteydelserne; 
forbrugerne kender ikke de andre medlemsstaters lovgiv­
ning om aftaler om salg af varer eller tjenesteydelser; 
dette problem kan afholde dem fra at foretage direkte 
køb af varer eller tjenesteydelser i en anden medlemsstat; 
for at lette etableringen af et enhedsmarked og beskytte 
borgerne i deres egenskab af forbrugere ved køb af varer 
og tjenesteydelser gennem aftaler, der er omfattet af 
andre medlemsstaters love, er det væsentligt at fjerne 
urimelige kontraktvilkår fra disse aftaler; 
dette vil lette arbejdet for sælgere af varer og tjeneste­
ydelser, både i deres hjemland og i hele det indre 
marked; konkurrencen blandt sælgerne bliver dermed 
stimuleret, hvilket vil give EF-borgerne større valgmulig­
heder som købere; 
det blev i Fællesskabets programmer for en politik vedrø­
rende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (') under­
streget, at det var vigtigt at beskytte forbrugerne mod 
urimelige kontraktvilkår; denne beskyttelse skal sikres 
ved love og andre forskrifter, der enten skal harmoni­
seres på fællesskabsplan eller vedtages direkte på fælles­
skabsplan; 
i overensstemmelse med princippet under afsnittet om 
»Beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser« i de 
to programmer »skal købere af varer eller tjenesteydelser 
beskyttes mod misbrug af sælgers stærkere stilling, 
herunder især mod standardkontrakter, der affattes ensi­
digt, udelukkelse i kontrakterne af væsentlige rettig­
heder .. .«; 
C) EFT nr. C 92 af 25. 4. 1975, s. 1; 
EFTnr. C 133 af 3. 6. 1981, s. 1. 
28. 9. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 243/3 
forbrugerne kan sikres en bedre beskyttelse gennem 
vedtagelse af ensartede bestemmelser om urimelige 
kontraktvilkår; disse bestemmelser skal finde anvendelse 
på alle forbrugeraftaler, hvad enten bestemmelserne er 
indgået skriftligt eller mundtligt, og hvis de er skriftlige, 
hvad enten de er fastlagt i et eller flere dokumenter; 
forbrugerne kan sikres bedre beskyttelse gennem vedta­
gelse af bestemmelser, der, for så vidt angår urimelige 
kontraktvilkår, skal finde anvendelse på samtlige sådanne 
vilkår; 
medlemsstaterne bør sikre, at der ikke anvendes urime­
lige kontraktvilkår i aftaler, der indgås mellem en 
forbruger og en erhvervsdrivende, der handler som led i 
sit erhverv, og at de, hvis de alligevel anvendes, betragtes 
som ugyldige, hvorimod de øvrige vilkår forbliver 
gyldige og aftalen fortsat bindende for parterne på disse 
vilkår, hvis den kan videreføres uden de ugyldige 
bestemmelser; 
det er ønskeligt at fastlægge visse former for vilkår, der 
ikke må anvendes i forbrugeraftaler; 
personer eller organisationer, der i henhold til national 
lov anses for at have legitime interesser på området, skal 
have mulighed for at indbringe sager vedrørende 
kontraktvilkår i forbrugeraftaler, især urimelige 
kontraktvilkår, enten for en domstol eller en admini­
strativ myndighed, der er kompetent til at træffe afgø­
relse i klager eller at indlede en egentlig retssag; 
domstolene eller de administrative myndigheder skal 
have beføjelse til at beordre eller opnå ophævelse af 
krænkende vilkår — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Formålet med dette direktiv er indbyrdes at tilnærme 
medlemsstaternes love og administrative bestemmelser 
om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler. 
Artikel 2 
I forbindelse med dette direktiv skal følgende præciseres: 
1. Et kontraktvilkår er urimeligt, hvis det i sig selv eller 
kombineret med et andet eller andre vilkår i samme 
aftale eller i en anden aftale, som den eller de 
personer, der indgår nævnte aftale med forbrugeren, 
er bekendt med hænger sammen med denne: — til skade for forbrugeren bevirker en betydelig 
skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser 
ifølge kontrakten, eller 
— bevirker, at kontraktopfyldelsen i utilbørlig grad 
skader forbrugeren, eller 
— bevirker, at kontraktopfyldelsen i betydelig grad 
afviger fra det, forbrugeren med rette kunne 
forvente, eller 
— ikke kan forenes med hensynet til god tro. 
2. Bilaget indeholder en liste over former for urimelige 
kontraktvilkår. 
3. Ved »forbruger« forstås en fysisk person, der i forbin­
delse med de af dette direktiv omfattede forretninger 
ikke handler som led i sit erhverv. 
4. »Erhverv« omfatter aktiviteter, der udøves af offent­
ligt eller privat ejede leverandørvirksomheder, 
herunder salg, udlejning m.v. af materiel gennem disse 
virksomheder. 
5. Om et kontraktvilkår er rimeligt eller urimeligt skal 
afgøres i forhold til tidspunktet for aftalens indgåelse, 
de nærmere omstændigheder på dette tidspunkt og 
alle de øvrige kontraktvilkår. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne 
— forbyder, at enhver person, der handler som led i sit 
erhverv, anvender urimelige kontraktvilkår i forbru­
geraftaler; denne bestemmelse skal ikke fratage 
sælgeren retten til at opnå erstatning fra sin egen 
leverandør; 
— sørger for, at sådanne urimelige kontraktvilkår, 
såfremt de trods dette forbud anvendes i en sådan 
aftale, er ugyldige, og at de øvrige kontraktvilkår 
fortsat er gyldige og aftalen fortsat bindende for 
parterne på disse vilkår, hvis den kan videreføres 
uden de ugyldige bestemmelser. 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne sikrer, at der i forbrugernes, 
konkurrenternes og generelt befolkningens interesse 
findes egnede og effektive midler til kontrol med urime­
lige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og med kontrakt­
vilkår for salg af varer og tjenesteydelser til forbrugere. 
Nr. C 243/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 9. 90 
2. Midlerne skal omfatte lovbestemmelser, i henhold 
til hvilke personer eller organisationer, der ifølge 
national lov anses for at have en legitim interesse i at 
beskytte forbrugerne, kan indbringe en sag for 
domstolen eller for en administrativ myndighed, der er 
kompetent til at afgøre, om de i en sådan aftale anvendte 
vilkår strider mod bestemmelserne dette direktiv. 
Artikel 5 
Senest den 31. december 1997 forelægger Kommissionen 
Rådet en rapport om dette direktivs anvendelse. 
Artikel 6 
1. Medlemsstaterne sætter de love og administrative 
bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, i kraft senest den 31. december 1992 og under­
retter straks Kommissionen herom. Disse bestemmelser 
finder anvendelse på alle forbrugeraftaler efter den 31. 
december 1992. 
2. De i henhold til stk. 1 vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
3. Medlemsstaterne sender Kommissionen teksten til 
de vigtigste nationale lovbestemmelser, som de vedtager 
på det af dette direktiv omfattede område. 
Artikel 7 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG 
Følgende former for kontraktvilkår er urimelige, hvis de: 
a) udelukker eller begrænser en aftaleparts ansvar i tilfælde af, at forbrugeren dør eller beskadiges legem­
ligt som følge af en handling eller udeladelse fra aftalepartens side; 
b) fastsætter, at en sælger eller leverandør af varer eller tjenesteydelser må ændre kontraktvilkårene ensi­
digt eller ensidigt bringe aftalen til ophør med et urimeligt kort varsel, hvis aftalen er indgået på 
ubestemt tid. Dette forbud forhindrer ikke en leverandør af finansielle tjenesteydelser i 
i) at ændre rentesatsen for et lån eller en kredit, han har ydet, eller beløbet for andre udgifter i 
forbindelse hermed, eller 
ii) ensidigt at bringe en aftale, der er indgået på ubestemt tid, til ophør, forudsat at aftalen åbner 
mulighed herfor, og der er fastsat et passende ændrings- eller ophørsvarsel over for den anden eller 
de andre aftaleparter. 
Desuden berører dette afsnit ikke 
i) anvendelse af prisreguleringsklausuler, såfremt disse er lovformelige, 
ii) børsforretninger, 
iii) aftaler om køb af fremmed valuta; 
c) 1) nægter forbrugeren ret til som køber ifølge en aftale om salg af varer at 
— modtage varer, der er i overensstemmelse med aftalen og egnet til det formål, de er solgt til, 
— klage over skjulte mangler ved varerne, 
28. 9. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 243/5 
— kræve, at sælgeren (i tilfælde af, at de leverede varer ikke er i overensstemmelse med aftalen eller 
ikke er egnet til det formål, de er solgt til) 
i) refunderer hele købsprisen, eller 
ii) erstatter varerne, eller 
iii) reparerer varerne for sælgers regning, eller 
iv) nedsætter prisen, hvis forbrugeren beholder varerne, 
— forlange, at sælgeren (uanset hvilken af de ovennævnte løsninger forbrugeren vælger) erstatter 
forbrugeren det tab, denne har lidt på grund af aftalen; 
— (såfremt sælgeren udleverer fabriksgarantien til forbrugeren) at være dækket af fabriksgarantien i 
en periode, der mindst svarer til varens normale levetid eller tolv måneder, afhængigt af, hvilken 
periode der er kortest, og gennemtvinge, at sælgeren eller fabrikanten betaler de udgifter, forbru­
geren har haft i forbindelse med anvendelsen af garantien; 
2) nægter forbrugeren ret til som køber ifølge en aftale om levering af tjenesteydelser 
— at få leveret de pågældende tjenesteydelser på det aftalte tidspunkt og effektivt, set ud fra forbru­
gerens synspunkt, 
— at få leverandørens garanti for, at leverandøren har den fornødne faglige viden og ekspertise til 
at levere tjenesteydelserne på den måde, der er beskrevet i afsnittet ovenfor; 
d) fastsætter, at vareprisen skal afgøres på leveringstidspunktet, eller tillader sælgeren eller leverandøren af 
en vare at sætte prisen op, uanset at forbrugeren i disse forskellige tilfælde ikke har nogen tilsvarende 
ret til at annullere aftalen, hvis den endelige pris er for høj i forhold til den pris, forbrugeren forventede, 
da aftalen blev indgået; dette gælder imidlertid ikke lovformelige prisreguleringsklausuler; 
e) udelukker eller begrænser sælgerens, leverandørens eller en anden aftaleparts ansvar i tilfælde af, at den 
pågældende slet ikke eller kun delvis overholder aftalen; 
f) pålægger forbrugeren en bevisbyrde, der ifølge gældende lov ligger hos en anden aftalepart; 
g) i forbindelse med en aftale om køb af en timeshare-andel i en ejendom fastsætter tidspunktet for indgå­
elsen af aftalen på en sådan måde, at forbrugeren ikke har mulighed for at trække sig tilbage fra aftalen 
inden for syv hele dage efter indgåelsen.