EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 24.11.2020 COM(2020) 758 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Handlingsplan om integration og inklusion 2021-2027













{SWD(2020) 290 final}



Handlingsplan om integration og inklusion 2021-2027 "Vi vil sørge for, at de mennesker, der har ret til ophold, integreres og føler sig velkomne. De skal skabe en fremtid med deres færdigheder, energi og talent." Kommissionsformand Ursula von der Leyens tale om Unionens tilstand 2020 1.Fremme af social samhørighed og opbygning af inkluderende samfund for alle Den europæiske levevis er en inkluderende levevis. Integration og inklusion er afgørende for de mennesker, der kommer til Europa, for lokalsamfundene og for vores samfunds velfærd på lang sigt og stabiliteten i vores økonomier. Hvis vi ønsker, at vores samfund og økonomier skal trives, er vi nødt til at støtte enhver, der er en del af samfundet, hvorved integration bliver både en ret og en pligt for alle. Det betyder, at ugunstigt stillede personer skal styrkes, samtidig med at det sikres, at vores lokalsamfund er forenede og samhørige. Det betyder, at alle får lige muligheder for at bruge deres rettigheder og deltage i lokalsamfundet og samfundet generelt, uanset baggrund og i overensstemmelse med den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det betyder også, at de fælles europæiske værdier, der er nedfældet i EU-traktaterne og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder demokrati, retsstatsprincippet, ytrings- og religionsfrihed samt retten til ligestilling og ikke-forskelsbehandling, respekteres. Disse grundlæggende værdier er en væsentlig del af tilværelsen og deltagelsen i det europæiske samfund. De ligger også til grund for oprettelsen af Kommissionens portefølje "Fremme af vores europæiske levevis", der forsvarer den enkle, men afgørende præmis om, at alle er vigtige, at ingen bør lades i stikken, og at alle bør være i stand til effektivt at udøve deres rettigheder og have adgang til muligheder og sikkerhed. Udfordringen med integration og inklusion er særlig relevant for migranter, og ikke kun nyankomne, men af og til også for tredjelandsstatsborgere, der måske er blevet naturaliseret, og som er EU-borgere. Det er grunden til, at denne handlingsplan omfatter både migranter og EU-borgere med migrantbaggrund. Den er således bredere end Kommissionens handlingsplan fra 2016 om integration, som kun omfattede tredjelandsstatsborgere. Sikring af effektiv integration og inklusion af migranter i EU er en social og økonomisk investering, der gør de europæiske samfund mere samhørige, modstandsdygtige og velstående. Integration og inklusion kan og bør være en fordel til gavn for hele samfundet. Men hvis integration og inklusion skal lykkes, skal det også være en tovejsproces, hvor migranter og EU-borgere med migrantbaggrund tilbydes hjælp til at integrere sig og til gengæld gør en aktiv indsats for at blive integreret. Integrationsprocessen involverer værtssamfundet, som bør skabe muligheder for immigranternes fulde økonomiske, sociale, kulturelle og politiske deltagelse. Den kræver også tilpasning fra migranternes side, for de har alle rettigheder og ansvar i forhold til deres nye bopælsland. I dag er omkring 34 mio. indbyggere født uden for EU (ca. 8 % af EU's befolkning), og 10 % af de unge (15-34 år), der er født i EU, har mindst én forælder, der er født uden for EU. Selv om andelen af indbyggere født uden for EU samlet set er steget i de seneste år, varierer den stadig meget fra medlemsstat til medlemsstat. Den ligger på ca. 10 % eller derover i Sverige, Estland, Luxembourg, Kroatien, Letland, Østrig, Malta og Tyskland, mens den ligger under 3 % i Tjekkiet, Ungarn, Rumænien, Bulgarien, Polen og Slovakiet. Over en fjerdedel af migranterne er højtuddannede. De har ressourcer, ambitioner og motivation, men de får ofte ikke mulighed for at bruge deres færdigheder. Næsten 40 % er overkvalificerede til det arbejde, de har. Vi har ikke råd til at spilde dette potentiale. Samtidig har næsten en femtedel af migranterne kun en grundskoleuddannelse og behov for yderligere støtte. Migranter og EU-borgere med migrantbaggrund spiller en central rolle i den europæiske økonomi og det europæiske samfund. Covid-19-krisen har gjort deres bidrag endnu tydeligere. Mange har hjulpet med at håndtere krisen i vigtige serviceerhverv eller som læger og sygeplejersker. Samtidig er de blandt dem, der er mest udsatte for pandemien. EU vil få brug for alles bidrag til genopretning og resiliens i vores økonomier i kølvandet på covid-19. Det er derfor ikke kun en moralsk forpligtelse, der er i overensstemmelse med EU's grundlæggende værdier, men også en økonomisk nødvendighed at intensivere indsatsen for at fremme integration og inklusion. Som det fremgår af den seneste forskning, kan en fuldstændig integration af migranter på arbejdsmarkedet skabe store økonomiske gevinster, herunder skatteindtægter, bidrag til nationale pensionsordninger og national velfærd generelt. Denne handlingsplan er en del af den samlede indsats for at tackle de udfordringer, der er forbundet med migration, som blev fremsat i den nye pagt om migration og asyl. Vellykkede integrationspolitikker er også en hjørnesten i et velfungerende system til forvaltning af asyl og migration. De understøtter og supplerer medlemsstaternes asyl- og migrationspolitikker ved at sikre, at alle personer, der har ret til at opholde sig i EU, kan deltage fuldt ud i vores samfund. De kan også støtte dialogen med tredjelande og programmer under den eksterne dimension af EU's migrations- og udviklingspolitik. Migranter er ofte en del af forskellige former for socialisering i diasporasamfundene i EU's medlemsstater. Diasporasamfund kan spille en afgørende rolle med hensyn til at støtte inklusion i værtssamfundene, bidrage til investeringer, innovation og udvikling, samtidig med at forbindelserne med oprindelseslandene bevares. Denne handlingsplan dækker alle de forskellige faser af integrationsprocessen: foranstaltninger inden afrejse, modtagelse og tidlig integration, langsigtet integration og opbygning af inkluderende og samhørige samfund. Den tager hensyn til de forskellige situationer for migrantbefolkninger i medlemsstaterne og støtter medlemsstaterne og andre relevante interessenter i at finde passende løsninger i deres integrations- og inklusionspolitikker. 2.Erfaringer fra handlingsplanen for integration fra 2016 og nøglefakta og -tal om integration og inklusion Denne handlingsplan bygger bl.a. på resultaterne af Kommissionens handlingsplan fra 2016 om integration af tredjelandsstatsborgere. Efter vedtagelsen iværksatte Kommissionen mere end 50 konkrete foranstaltninger til støtte for medlemsstaterne og andre vigtige interessenter på tværs af et bredt spektrum af politikområder: foranstaltninger inden afrejse/ankomst, uddannelse, beskæftigelse og erhvervsuddannelse, adgang til basisydelser, aktiv deltagelse og social inklusion. Kommissionen styrkede også sine værktøjer til koordinering, finansiering og overvågning. I mange medlemsstater bidrog handlingsplanen til udvikling eller revision af nationale integrationsstrategier og fungerede som kilde til oplysninger om anvendelsen af midler til integration. I en række tilfælde blev der ydet skræddersyet teknisk støtte til de nationale myndigheder i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af reformer af integrationspolitikken. De vedvarende udfordringer med hensyn til beskæftigelse, uddannelse, adgang til basisydelser og social inklusion af migranter viser imidlertid, at der er behov for yderligere tiltag som beskrevet nedenfor. Nøglefakta og -tal om integration og inklusion (EU-27, 2019) Ud over de mangler, som migranter oplever på centrale områder som uddannelse, beskæftigelse, fattigdom, social udstødelse og boliger (se figurerne ovenfor), er migranter også ugunstigt stillede på følgende områder: §Unge migranter (18-24), der er født uden for EU, var i langt højere grad (21 %) end indfødte (12,5 %) "hverken i beskæftigelse eller under uddannelse", navnlig piger og unge kvinder (25,9 %). §Der er større sandsynlighed for, at migranter oplever uopfyldte medicinske behov i forbindelse med forskellige faktorer såsom: manglende adgang til eller begrænset sygesikring (i nogle lande) afhængigt af opholdsstatus, manglende viden om, hvordan man får adgang til tjenesteydelser, finansielle ressourcer, koncentration af migranter i visse ugunstigt stillede områder med ringere adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet, sprogbarrierer og manglende tilpasning af de nationale systemer til migranternes specifikke behov. §Selv om andelen af migranter i landdistrikterne er relativt lav (2,9 %), klarer de sig dårligere på de fleste integrationsindikatorer, ikke kun sammenlignet med indfødte, men også i forhold til migranter, der bor i større og mindre byer . Da der generelt er mangel på basisydelser i mange landdistrikter, kan migranter også mangle de specifikke støttetjenester, de har brug for.

Desuden bekræftede gennemførelsen af handlingsplanen fra 2016, at selv om de områder, der er omfattet af handlingsplanen, fortsat er relevante, er der behov for en stærkere indsats for at fremme integrationen af migrantkvinder, fremme inklusion af EU-borgere med migrantbaggrund, inddrage værtssamfundet bedre i integrations- og inklusionspolitikkerne og styrke overvågningen og evalueringen af disse politikker. Covid-19-pandemiens indvirkning på migranter og EU-borgere med migrantbaggrund har også understreget, at der er behov for at øge indsatsen for at lette deres adgang til sundhedsydelser. 3.Centrale principper og værdier i EU's handlingsplan for integration og inklusion EU's arbejde med integration og inklusion understøttes af et fælles sæt principper og værdier, som også bør være retningsgivende for medlemsstaternes arbejde, når de udformer, gennemfører eller reviderer deres strategier. Dette gælder for alle EU's inklusionspolitikker som fastsat i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Inklusion for alle Inklusion for alle handler om at sikre, at alle politikker er tilgængelige for og omfatter alle, herunder migranter og EU-borgere med migrantbaggrund. Det betyder, at mainstream-politikker skal ændres og tilpasses til behovene i et mangfoldigt samfund under hensyntagen til de forskellige gruppers særlige udfordringer og behov. Foranstaltninger til at hjælpe migranter med at integrere sig behøver ikke og bør ikke iværksættes på bekostning af foranstaltninger til gavn for andre sårbare eller dårligt stillede grupper eller mindretal. Tværtimod bidrager de til at gøre politikkerne mere inkluderende generelt. Denne handlingsplan fremmer en integreret tilgang til inklusion af migranter og har til formål at skabe tæt synergi med eksisterende og kommende EU-strategier for at fremme lighed og social samhørighed for at sikre, at alle inkluderes fuldt ud og deltager i de europæiske samfund. Den vil navnlig blive gennemført i tæt samspil med den kommende handlingsplan for gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder og EU's handlingsplan mod racisme. Den vil også skabe synergier med EU's strategiske ramme for romaernes ligestilling, integration og deltagelse, strategien for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025, den kommende strategi til bekæmpelse af antisemitisme og rapporten om unionsborgerskab. Den vil sigte mod at opbygge og styrke kontakt og tillid mellem forskellige samfundsgrupper og bekæmpe isolation og segregering. Et mere samhørigt og inkluderende samfund for alle kan også bidrage til at forhindre udbredelsen af alle former for ekstremistiske ideologier, der kan føre til terrorisme og voldelig ekstremisme. Styrkede forebyggende foranstaltninger kan til gengæld afhjælpe samfundsmæssige spændinger og ekstremistiske ideologier og dermed fremme integration og fredelig sameksistens mellem lokalsamfund og enkeltpersoner. Gennem Netværket til Bevidstgørelse omkring Radikalisering støtter Kommissionen fagfolk i første linje fra hele Europa for at udvikle bedste praksis og udstyre dem med de færdigheder, de skal bruge til at håndtere voldelig ekstremisme, støtte opbygning af modstandsdygtighed og afradikalisering samt rehabilitering og reintegration i samfundet. Fremme af inklusion og tilvejebringelse af muligheder for udsatte unge gennem uddannelse, kultur, ungdom og sport kan bidrage yderligere til forebyggelse af radikalisering og til samhørighed i EU. Et tæt samarbejde med fagfolk og lokale aktører kan være særligt effektivt med hensyn til at forebygge radikalisering. Inklusion handler også om at tackle ubevidst bias og ændre folks mentalitet og den måde, de opfatter hinanden og griber det ukendte an på. Målrettet støtte, hvor der er brug for den Mens de generelle socialpolitikker bør være inkluderende for alle og tage hensyn til behovene i et mangfoldigt samfund, vil visse grupper og visse områder i værtslandene have behov for målrettet støtte for at overvinde specifikke udfordringer. Nyankomne migranter kæmper ofte med en række udfordringer, når de skal integreres i de europæiske samfund, afhængigt af, hvordan de ankommer, deres færdighedsniveau, sprogkundskaber og baggrund. Inden for hvert politikområde bør de politiske beslutningstagere udforme målrettede og skræddersyede støttemekanismer, der kan hjælpe nyankomne med at integrere sig hurtigt. Et eksempel herpå er supplerende kurser, der er lavet til højt kvalificerede migranter for at hjælpe dem med bedst muligt at udnytte deres færdigheder i deres nye job. Medlemsstater, der er under migrationspres, har endnu større udfordringer med hensyn til at udvikle eller udvide sådanne målrettede foranstaltninger og bør især støttes. Børn har behov for yderligere beskyttende støtte, der altid sikrer barnets tarv, ikke mindst når de er uledsagede . Integrering af prioriteter vedrørende kønsaspektet og bekæmpelse af forskelsbehandling Denne handlingsplan vil tage hensyn til kombinationen af personlige karakteristika såsom køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, seksuel orientering og handicap, der kan være specifikke udfordringer for migranter. Den vil bygge videre på og supplere strategien for ligestilling mellem kønnene 2020-2025, EU's handlingsplan mod racisme 2020-2025, EU's strategiske ramme for romaernes ligestilling, inklusion og deltagelse, strategien for ligestilling af LGBTIQ-personer og den kommende strategi for rettigheder for personer med handicap. Navnlig møder migrantkvinder og -piger flere hindringer for integration end mænd og drenge, ide de ofte er nødt til at overvinde de strukturelle hindringer, der er forbundet med, at de både er migranter og kvinder, herunder stereotyper. Der er større sandsynlighed for, at de kommer til EU for at slutte sig til et familiemedlem og dermed har pligter i hjemmet, som forhindrer dem i at deltage fuldt ud på arbejdsmarkedet og i integrationsprogrammer, kompetencevurderinger, omskoling og andre foranstaltninger, når disse ikke tager højde for sådanne omsorgsforpligtelser. Når de er i beskæftigelse, er der større sandsynlighed for, at migrantkvinder er overkvalificerede til deres job end indfødte kvinder. EU-borgere med migrantbaggrund udsættes desuden ofte for direkte eller indirekte forskelsbehandling samt racisme, når de søger bolig eller beskæftigelse, eller i deres dagligdag i skolen, i nabolaget og på arbejdspladsen. En sådan forskelsbehandling kan udelukkende være baseret på deres migrantbaggrund, men kan forværres af deres etniske eller racemæssige oprindelse samt deres religion eller tro. LGBTIQ-migranter og handicappede migranter kan også blive udsat for flere former for forskelsbehandling. Støtte i alle faser af integrationsprocessen En vellykket integration af migranter afhænger både af en tidlig indsats og langsigtede investeringer. Det er vigtigt at yde støtte til migranter og deres værtssamfund så tidligt som muligt i migrationsprocessen. Integrationen kan begynde allerede inden ankomsten til EU. Medlemsstaterne bør derfor, hvor det er muligt, indføre og udvide integrationsforanstaltninger inden afrejsen (f.eks. uddannelse, orienteringskurser) og effektivt knytte dem sammen med foranstaltninger efter ankomsten for at lette og fremskynde integrationsprocessen, herunder i forbindelse med genbosætning og lokalsamfundsbaseret sponsorering. Samtidig stopper integrationen ikke efter et bestemt tidsrum. Derfor er mainstream-politikker afgørende for at støtte løbende inklusion og meningsfuld deltagelse. Den foreslåede flerårige finansielle ramme for 2021-2027 tager hensyn til behovet for investeringer under hele integrationsprocessen gennem en særlig Asyl- og Migrationsfond og finansiel støtte på områderne beskæftigelse, uddannelse, social- og sundhedspleje og boliger gennem fondene under samhørighedspolitikken, såsom Den Europæiske Socialfond Plus, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og andre fonde såsom Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Erasmus+. Maksimering af EU-merværdien gennem partnerskaber med flere interessenter Mens de nationale regeringer har det primære ansvar for den overordnede udformning af integrations- og socialpolitikker såsom uddannelse, beskæftigelse, boliger og sundhedspleje, spiller EU en central rolle med hensyn til at støtte dem og alle andre integrationsaktører gennem finansiering, udvikling af praktiske værktøjer, koordinering af tiltag og etablering af relevante partnerskaber. Integration sker i alle landsbyer, byer og regioner, hvor migranterne bor, arbejder og går i skole eller i en sportsklub. De lokale aktører spiller en central rolle med hensyn til at modtage og vejlede nyankomne, når de ankommer til deres nye land. Derudover spiller civilsamfundsorganisationer, uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere og socioøkonomiske partnere, socialøkonomiske organisationer, kirker, religiøse og andre filosofiske samfund, ungdoms- og studenterorganisationer, diasporaorganisationer samt migranterne selv en central rolle med hensyn til at opnå en virkelig effektiv og omfattende integrationspolitik. 4.Tiltag på de vigtigste sektorområder

Denne handlingsplan indeholder foranstaltninger til at intensivere indsatsen og samle aktører på alle niveauer i en fælles indsats for at opnå integration og inklusion og i sidste ende opbygge mere samhørige og inkluderende samfund for alle. Denne bygger på resultaterne af handlingsplanen fra 2016 om integration af tredjelandsstatsborgere og foreslår nye og bredere foranstaltninger, som giver EU og medlemsstaterne størst mulig merværdi og har større gennemslagskraft. Disse foranstaltninger supplerer dem, der indgår i de seneste ligestillingsstrategier. De foreslåede foranstaltninger er baseret på brede høringer, som Kommissionen gennemførte mellem juni og oktober 2020 blandt en lang række aktører. Disse omfatter en offentlig høring samt målrettede høringer af medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, arbejdsgivere, civilsamfundsorganisationer, fonde, internationale organisationer og migranter, herunder flygtninge. I.Uddannelse og erhvervsuddannelse Fra førskoleundervisning og børnepasning (ECEC) til videregående uddannelse og voksenuddannelse og ikkeformel uddannelse er uddannelse og erhvervsuddannelse grundlaget for vellykket deltagelse i samfundet og et af de mest effektive redskaber til at opbygge mere inkluderende samfund. Covid-19-pandemien har gjort betydningen af inklusion og lige muligheder inden for uddannelse endnu mere tydelig. Inklusion og ligestilling mellem kønnene er en af de seks dimensioner i det europæiske uddannelsesområde, der skal nås inden 2025 gennem udrulning af en række konkrete initiativer. At gøre vores uddannelsessystemer mere inkluderende er også et centralt mål i handlingsplanen for digital uddannelse. Den europæiske dagsorden for færdigheder sætter skub i udviklingen af færdigheder gennem hele livet . Skolerne har potentiale til at være reelle centre for integration af børn og deres familier. Øget deltagelse af migrantbørn og børn med migrantbaggrund i ECEC, samtidig med at det sikres, at sådanne programmer er i stand til at omfavne kulturelt og sprogligt forskelligartede børn, kan have en stærk positiv indvirkning på deres fremtidige uddannelsesniveau, herunder med hensyn til at lære værtslandets sprog, og på integrationen af deres forældre og familier som helhed. Et skolemiljø, der involverer lokalsamfund, støttetjenester og forældre, kan være særlig gavnligt for børn med migrantbaggrund. For at opnå dette skal lærerne have de nødvendige færdigheder og ressourcer til at undervise i multikulturelle og flersprogede klasser og støtte børn med migrantbaggrund under hele deres uddannelse. Bekæmpelse af segregering i skolerne og fremme af samspil mellem migrantbørn og indfødte børn er også afgørende for at gøre vores uddannelsessystem mere inklusivt. Ved at undervise i demokrati, medborgerskab og evnen til kritisk tænkning spiller skoler en vigtig rolle med hensyn til at forhindre, at unge tiltrækkes til voldelige ekstremistiske ideologier, organisationer og bevægelser. Migrantbørn med handicap har brug for ekstra støtte for at deltage i uddannelse på lige fod med andre. Inklusion vil være ledemotivet i EU's kommende omfattende strategi for børns rettigheder, som vil søge at sikre, at alle børn uanset deres oprindelse, evner, socioøkonomiske baggrund, juridiske status og opholdsstatus har lige adgang til de samme rettigheder og den samme beskyttelse. Ungdomssektoren og navnlig ungdomsarbejde kan hjælpe unge migranter med at erhverve færdigheder og kompetencer gennem ikkeformel læring. Overgangen til voksenlivet og fra skole til arbejde kan være en særlig udfordring for nyligt ankomne migrantbørn, navnlig uledsagede unge, ikke mindst fordi støtteforanstaltninger ofte stopper, når barnet fylder 18 år. Det kan være særligt effektivt at forberede dem på en sådan overgang på forhånd — ved at støtte deres skoleresultater, tiltrække dem til erhvervsuddannelse og ungdomsgarantien og tilbyde coaching- og mentorordninger. At lette anerkendelsen af kvalifikationer, der er erhvervet i tredjelande, fremme deres synlighed og øge sammenligneligheden med europæiske kvalifikationer/EU-kvalifikationer og samtidig tilbyde overgangskurser for at hjælpe migranter med at supplere den uddannelse, der er erhvervet i udlandet, er nøglen til en hurtigere og mere retfærdig integration af migranter på arbejdsmarkedet og sætter dem i stand til fuldt ud at udnytte deres kompetencer og færdigheder. Dette kan også hjælpe migranter med at fortsætte deres studier i værtslandet og dermed øge deres deltagelse i videregående og livslang uddannelse. Det er afgørende at lære værtslandets sprog, hvis det skal lykkes at integrere sig. Dette bør dog ikke stoppe nogle måneder efter ankomsten. Sprogkurser bør også støttes i forbindelse med kurser på mellemniveau og videregående niveau og være skræddersyet til forskellige gruppers behov. Kombinationen af sprogundervisning med udvikling af andre færdigheder eller arbejdserfaring og med ledsageforanstaltninger som børnepasning har vist sig at være særligt effektiv med hensyn til at forbedre adgangen til og resultaterne af sprogundervisningen. Endelig er det afgørende, at migranterne får en forståelse af lovgivningen, kulturen og værdierne i det modtagende samfund så tidligt som muligt, f.eks. gennem samfundsorienteringskurser, for at de kan deltage fuldt ud i det modtagende samfund. Hvad vil vi opnå på dette område? §Flere migrantbørn og børn med migrantbaggrund deltager i inkluderende førskoleundervisning og børnepasning af høj kvalitet. §Lærere har i højere grad de nødvendige færdigheder og får ressourcer og støtte til at lede multikulturelle og flersprogede klasser til gavn for både migrantbørn og indfødte børn. §Der oprettes læringsfællesskaber med flere interessenter med inddragelse af skoler, sundheds- og socialtjenester og forældre. §Kvalifikationer, der er erhvervet i lande uden for EU, anerkendes hurtigere og lettere. §Flere migranter deltager i omfattende sprogkurser og samfundsorienteringsprogrammer, som starter ved ankomsten og fortsætter gennem hele deres integrationsproces. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §forbedre deltagelsen og resultaterne på uddannelsesområdet gennem: ⁃en ny værktøjskasse med praktisk vejledning om integration i ECEC, der skal offentliggøres i begyndelsen af 2021 ⁃målrettet støtte til lærere med henblik på at udvikle kompetencer til at håndtere kulturel, religiøs og sproglig mangfoldighed i klassen under Erasmus Teacher Academies ⁃peerlæring og peerrådgivning for at støtte medlemsstaterne i udformningen og gennemførelsen af effektive, inkluderende uddannelsespolitikker i det europæiske uddannelsesområde ⁃målrettet uddannelse af ungdomsarbejdere, så de kan opnå de færdigheder, der specifikt er nødvendige for at støtte integrationen af unge migranter §forbedre anerkendelsen af kvalifikationer gennem: ⁃fremme af samarbejdet mellem nationale myndigheder med ansvar for integration og nationale centre for anerkendelse af kvalifikationer (ENIC-NARIC-netværk) ⁃støtte af gennemsigtig praksis for anerkendelse af flygtninges kvalifikationer gennem Erasmusprogrammet ⁃fremme af udvekslinger mellem medlemsstaterne om supplerende kurser/brobygningskurser for migranter ⁃tilvejebringelse af oplysninger om anerkendelsespraksis og om færdigheder og kvalifikationer for migranter ved at udnytte Europass-portalens fulde potentiale ⁃fremme af gennemsigtigheden i kvalifikationssystemerne, herunder gennem den europæiske kvalifikationsramme §samarbejde med medlemsstaterne om at videreudvikle omfattende og lettilgængelige sproglæringsprogrammer, herunder kurser på mellemniveau og videregående niveau, gennem finansiering og udveksling af erfaringer §fremme udveksling mellem medlemsstaterne om vellykkede tilgange til samfundsorienteringskurser. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §øge antallet af migrantbørn og børn med migrantbaggrund, der deltager i ECEC, samtidig med at det sikres, at generelle ECEC-programmer er i stand til at støtte kulturelt og sprogligt mangfoldige børn §sikre, at procedurerne for anerkendelse af udenlandske kvalifikationer er hurtige, retfærdige, gennemsigtige og økonomisk overkommelige §medtage klasseledelse i multikulturelle og flersprogede klasser og vurdering og mobilisering af elevernes individuelle sproglige baggrund som nøglekompetencer i undervisningsplanerne og give lærerne de nødvendige ressourcer til at løse disse problemer §udvikle støtteprogrammer, der er specifikt rettet mod uledsagede mindreårige, som ankommer efter den skolepligtige alder, og programmer for uledsagede mindreårige i forbindelse med overgangen til voksenlivet §sikre adgang til økonomisk overkommelige fritidsaktiviteter og sport efter skoletid §sikre støtte til sprogindlæring efter en indledende integrationsperiode for at udvikle den ud over basis- eller mellemniveauet §gøre fuld brug af EU-midler, navnlig Den Europæiske Socialfond Plus, Asyl- og Migrationsfonden og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, til at støtte programmer og foranstaltninger vedrørende uddannelse, færdigheder og sprogundervisning i overensstemmelse med identificerede behov på nationalt og regionalt plan. II.Beskæftigelse og færdigheder Migranter udgør en betydelig del af EU's arbejdsstyrke. Covid-19-krisen har gjort deres bidrag til de europæiske økonomier og arbejdsmarkeder endnu tydeligere. Når de ankommer, har mange migranter færdigheder, der er stærkt nødvendige på vores arbejdsmarkeder, men de har ofte svært ved at få dem værdsat og finde job, der afspejler deres kvalifikationsniveau. Migrantkvinder har en særlig stor risiko for at være overkvalificerede til deres job, hvilket kan føre til undervurdering af deres færdigheder. De står ofte over for større hindringer og mere begrænset adgang til støtte. Der bør også tages hånd om de udfordringer, som migranter med handicap kæmper med, så de kan deltage på arbejdsmarkedet. Den europæiske dagsorden for færdigheder har til formål at støtte alle, herunder migranter, i at udvikle flere og bedre færdigheder og i at bruge dem. Desuden er der for nylig blevet udviklet innovative værktøjer til hurtig vurdering af migranters færdigheder i flere medlemsstater. Vurderinger af færdigheder, som allerede er foretaget inden afrejse, kan hjælpe migranter til hurtigere at blive integreret på arbejdsmarkedet, navnlig i forbindelse med programmer for genbosætning og supplerende adgangsveje. Migrantiværksættere bidrager til økonomisk vækst, skaber arbejdspladser og kan støtte genopretningen efter covid-19. De står imidlertid over for en række udfordringer, såsom mangel på netværk, vanskeligheder med at få adgang til kredit og utilstrækkelig viden om de lovgivningsmæssige og finansielle rammer. Adgang til finansielle oplysninger og øget finansiel viden kan spille en vigtig rolle med hensyn til at overvinde disse udfordringer. Tilgængeligheden af og adgangen til finansielle tjenesteydelser er afgørende for, at alle migranter kan deltage fuldt ud i et lands økonomi eller opbygge et stabilt liv for dem selv og deres familier, herunder med hensyn til at sende pengeoverførsler. Digital finansiering kan bidrage til at gøre finansielle tjenesteydelser mere tilgængelige. En effektiv inklusion af migranter og EU-borgere med migrantbaggrund på arbejdsmarkedet kræver et aktivt samarbejde mellem en lang række aktører, herunder offentlige myndigheder på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan, civilsamfundsorganisationer, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer og arbejdsgivere.

Erhvervsrettet uddannelse (VET) af høj kvalitet med en stærk arbejdsbaseret læringsdimension kan være et særligt effektivt redskab til at hjælpe migranter med at komme ind på arbejdsmarkedet. Der er dog stadig hindringer for deres deltagelse i VET. Hvad vil vi opnå på dette område? §Samarbejdet på EU-plan, nationalt og lokalt plan mellem centrale arbejdsmarkedsaktører og migranterne selv er stærkere. §Migrantiværksættere, herunder sociale iværksættere, modtager mere støtte gennem lettere adgang til finansiering, uddannelse og rådgivning. §Flere migrantkvinder deltager på arbejdsmarkedet. §Vurderingen af migranters kvalifikationer er mere effektiv og hurtigere. Opkvalificering og omskoling støttes løbende, herunder gennem valideringsprocedurer for ikkeformel og uformel læring. §Flere migranter deltager i VET af høj kvalitet. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §samarbejde med arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer om at fremme en tilgang med mange interessenter til integration på arbejdsmarkedet gennem det europæiske partnerskab for integration §støtte arbejdsgivere gennem udveksling og peerlæring på grundlag af initiativet "Employers together for integration" §yde støtte til inkluderende iværksætteri under InvestEU for både kvinder og mænd, herunder migrantiværksættere, og fremme inkluderende mentorordninger §lette vurderingen og valideringen af færdigheder gennem: ⁃udveksling og opskalering af praksis for vurdering af færdigheder gennem det europæiske integrationsnetværk, det europæiske netværk af offentlige arbejdsformidlinger og den ajourførte Europass-platform ⁃videreudvikling af EU's redskab for tredjelandsstatsborgeres færdighedsprofiler og fremme af dets anvendelse blandt offentlige myndigheder og andre organisationer, herunder inden ankomsten, navnlig i forbindelse med genbosætning og supplerende adgangsveje §støtte personer med migrantbaggrund under det kommende program for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §gøre brug af EU's redskab for tredjelandsstatsborgeres færdighedsprofiler på et tidligt tidspunkt, navnlig for asylansøgere, flygtninge og migranter, og styrke procedurerne for validering af ikkeformel læring §øge bevidstheden om forskelsbehandling i rekrutteringsprocessen og på arbejdspladsen og styrke foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling §tilskynde til iværksætteri blandt migranter gennem skræddersyede uddannelses- og mentorprogrammer ved at åbne de generelle tilbud om iværksætterstøtte for migranter og medtage iværksætteri i integrationsprogrammer §gøre fuld brug af EU-midler, navnlig Den Europæiske Socialfond Plus og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, til at støtte programmer og foranstaltninger vedrørende integration på arbejdsmarkedet i overensstemmelse med de konstaterede behov på nationalt og regionalt plan. III.Sundhed Utilstrækkelig adgang til sundhedsydelser kan være en stor hindring for integration og inklusion og berører stort set alle livets områder, herunder beskæftigelse og uddannelse. Migranter står over for specifikke vedvarende hindringer for adgang til sundhedsydelser, herunder administrative hindringer, frygt på grund af usikkerhed om varigheden af deres ophold, forskelsbehandling, manglende information om og kendskab til sundhedssystemet samt sproglige og interkulturelle hindringer. Migrantkvinder har yderligere udfordringer, da de ofte har dårligere færdigheder i værtslandets sprog, svagere sociale netværk og større ansvar for børnepasning og familie. Covid-19-pandemien kastede lys over dybtliggende uligheder i adgangen til sundhedsydelser. Den har også vist, at disse uligheder kan udgøre en risiko for samfundet som helhed. Migranter er mere tilbøjelige til at arbejde i job, der kræver tæt kontakt med andre, hvilket udsætter dem og deres familier for en højere risiko for at blive smittet med covid-19 samt andre smitsomme sygdomme. Mental sundhed er afgørende for migranters integration. Selv om migranter, navnlig flygtninge, kan have større risiko for at udvikle mentale sundhedsproblemer på grund af de traumer, de har oplevet i deres oprindelsesland, vanskeligheder under deres rejse eller oplevelser efter ankomsten, såsom social isolation eller forskelsbehandling, støder de ofte på hindringer med hensyn til at få adgang til mentale sundhedsydelser. Hvad vil vi opnå på dette område? §Migranter og EU-borgere med migrantbaggrund informeres om deres rettigheder og har lige adgang til almene sundhedsydelser, herunder mentale sundhedsydelser, på de betingelser, der er fastsat i national lovgivning og praksis. §De særlige udfordringer, som migrantkvinder står over for, herunder prænatal og postnatal sundhedspleje for mødre, tages fuldt ud i betragtning i arbejdet med at lette adgangen til sundhedsydelser. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §fremme migranters adgang til sundhedsydelser gennem: ⁃finansiering af særlige projekter under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og inklusionsforanstaltninger rettet mod personer med migrantbaggrund under det kommende program for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier ⁃samarbejde med medlemsstaterne om at fremme lige adgang til økonomisk overkommelige sundhedsydelser af høj kvalitet gennem EU-fonde som Den Europæiske Socialfond Plus og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling §støtte og fremme udvekslinger mellem medlemsstaterne om: ⁃forebyggelses- og sundhedsfremmeprogrammer, der specifikt er rettet mod migranter, med passende opsøgende værktøjer ⁃adgang til mentale sundheds- og rehabiliteringsydelser. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §sørge for uddannelse af sundhedspersonale i mangfoldighedsledelse og behovene hos specifikke migrantgrupper (migranter med traumer, ofre for menneskehandel eller kønsbaseret vold, uledsagede mindreårige, ældre, personer med handicap osv.) ved at gøre brug af de forskellige projekter og uddannelsesmaterialer, der er udviklet under EU's sundhedsprogrammer §lette migranters adgang til almene sundhedsydelser, herunder for mental sundhed, ved at tilbyde tjenester, der er tilpasset deres behov, og bekæmpe forskelsbehandling §gøre fuld brug af EU-fonde som Den Europæiske Socialfond Plus, Asyl- og Migrationsfonden og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til at støtte programmer og foranstaltninger vedrørende adgang til sundhedsydelser i overensstemmelse med de konstaterede behov på nationalt og regionalt plan. IV.Boliger Adgang til passende og økonomisk overkommelige boliger er en afgørende faktor for en vellykket integration. Boligforholdene har stor indvirkning på beskæftigelses- og uddannelsesmulighederne og på samspillet mellem migranter og værtssamfund. Dårlige boligforhold og segregering kan forværre splittelse, hvilket undergraver den sociale samhørighed. Stigende boligpriser, mangel på økonomisk overkommelige og almene boliger og forskelsbehandling på boligmarkedet gør det vanskeligt for migranter at finde passende og langsigtede boligløsninger. Selv om ansvaret for boligpolitikkerne er en national kompetence, kan Kommissionen spille en vigtig rolle med hensyn til at støtte såvel medlemsstaterne som de lokale og regionale myndigheder i deres bestræbelser på at tackle udfordringerne og fremme inkluderende boligløsninger.

I de seneste år er der blevet udviklet mange innovative boligløsninger i flere EU-lande, herunder ved hjælp af EU-finansiering. Partnerskabsbaserede tilgange, samhusning og boliger knyttet til beskæftigelse og sociale tjenester har vist sig at være særligt lovende modeller, der fremmer inklusion og opbygning af lokalsamfund. Som bebudet under renoveringsbølgen vil Kommissionen oprette et initiativ om økonomisk overkommelige boliger for at støtte yderligere gennemførelse og gentagelse af de vellykkede initiativer. Selvstændige boliger til asylansøgere med stor sandsynlighed for at få tildelt beskyttelse kan fremskynde integrationsprocessen, især når det kombineres med tidlig integrationsstøtte. Hvad vil vi opnå på dette område? §Migranter og EU-borgere med migrantbaggrund har adgang til passende og økonomisk overkommelige boliger, herunder sociale boliger. §Medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder har adgang til en bred vifte af værktøjer og god praksis til bekæmpelse af forskelsbehandling på boligmarkedet. §Innovative boligløsninger, der fremmer inklusion og bekæmper segregering, anvendes i vid udstrækning i hele EU. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §samarbejde med medlemsstaterne om at fremme ikkesegregerede passende og økonomisk overkommelige almene boliger og om at levere ledsagende integrationstjenester ved brug af EU-midler, navnlig inden for rammerne af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Asyl- og Migrationsfonden og InvestEU §fremme gensidig læring mellem medlemsstater, byer, landsbyer og regioner om bekæmpelse af forskelsbehandling på boligmarkedet og mindskelse af boligsegregering gennem det europæiske integrationsnetværk, Urban Academy for Integration og øremærkede midler under Asyl- og Migrationsfonden §fremme modeller for selvstændige boliger (i stedet for fællesboliger) for asylansøgere, navnlig familier, og udbrede og opskalere vellykkede innovative modeller for inkluderende og økonomisk overkommelige boliger for personer med international beskyttelse. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §sikre en integreret tilgang og koordinere boligpolitikker med politikker for adgang til beskæftigelse, uddannelse, sundhedspleje og sociale tjenester §tilvejebringe tilpassede og selvstændige boligløsninger så tidligt som muligt for flygtninge og asylansøgere, der sandsynligvis vil få international beskyttelse, og muliggøre en gnidningsløs overgang for asylansøgere til en uafhængig tilværelse, når de har fået international beskyttelse §gøre fuld brug af EU-fonde som Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Asyl- og Migrationsfonden og InvestEU til at fremme passende og økonomisk overkommelige boliger, herunder socialt boligbyggeri, i overensstemmelse med de konstaterede behov på nationalt og regionalt plan, samt Den Europæiske Socialfond Plus til at støtte adgangen til boliger. 5.Tiltag til støtte for effektiv integration og inklusion på alle sektorområder I.Opbygning af stærke partnerskaber med henblik på en mere effektiv integrationsproces Integration er en samfundsproces, hvor ansvaret ikke ligger hos en bestemt gruppe, men derimod hos mange: migranter, værtssamfund, offentlige myndigheder og institutioner, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, civilsamfundsorganisationer, kirker, religiøse og andre filosofiske samfund og den private sektor. Det er afgørende at give både migranter og værtssamfund mulighed for at engagere sig aktivt i integrationsprocessen for at opnå bæredygtig og vellykket integration. Kommissionen vil søge at styrke og sætte alle aktører i stand til at bidrage til denne proces ved at opbygge stærke og langsigtede partnerskaber med flere interessenter på forskellige forvaltningsniveauer. Kommissionen vil i den forbindelse bygge videre på vellykkede eksempler på samarbejde såsom partnerskabet om inklusion af migranter og flygtninge under EU's dagsorden for byerne, det europæiske partnerskab for integration med arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer og et partnerskab med landdistrikterne under den kommende langsigtede vision for landdistrikterne. Det er også vigtigt at sikre, at alle forvaltningsniveauer — europæisk, nationalt, makroregionalt, grænseoverskridende, regionalt og lokalt — inddrages fuldt ud i udformningen og gennemførelsen af integrationsstrategier for at maksimere foranstaltningernes effektivitet. Hvad vil vi opnå på dette område? §Alle relevante interessenter har beføjelser til og mulighed for at bidrage til integrationsprocessen. §Der opbygges partnerskaber med flere interessenter på EU-plan samt på nationalt, regionalt og lokalt plan. §Der findes en strukturel og åben dialog mellem Kommissionen og de vigtigste aktører inden for integration. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §støtte medlemsstaterne ved at: ⁃styrke det europæiske integrationsnetværk og anvende det til at støtte medlemsstaterne i at udvikle, ajourføre og gennemføre nationale strategier og handlingsplaner for integration ⁃yde målrettet finansiering og kapacitetsopbygning til medlemsstaterne for at fremme koordineringen mellem centrale interessenter på integrationsområdet på nationalt, regionalt eller lokalt plan ⁃overføre og opskalere innovative løsninger inden for beskæftigelse, færdigheder og social inklusion i hele Europa gennem tværnationalt samarbejde og partnerskab under Den Europæiske Socialfond Plus §støtte de lokale og regionale myndigheder ved at: ⁃lancere et partnerskab med Regionsudvalget med henblik på at indlede en politisk dialog og fremme læring og udveksling om integration for de lokale og regionale myndigheder ⁃udvide byakademiet om integration i et omfattende kapacitetsopbygningsprogram for politiske beslutningstagere og aktører på lokalt, regionalt og nationalt plan på integrationsområdet ⁃styrke den interreligiøse dialog mellem lokalsamfundene og støtte byerne i at forebygge radikalisering ved at yde finansiering, vejledning og uddannelse til fagfolk og lokale aktører, herunder inden for rammerne af Netværket til Bevidstgørelse omkring Radikalisering og under EU Cities against Radicalisation og dets fremtidige udvikling ⁃udforske partnerskaber i landdistrikterne for at sikre inklusion og integration af migranter i landdistrikterne §styrke værtssamfundene ved at: -opbygge de lokale og regionale myndigheders kapacitet til at inddrage lokalsamfundene i udformningen og gennemførelsen af integrationsforanstaltninger og -programmer -finansiere projekter til fremme af frivillige tiltag, der er udformet i fællesskab af migranter og værtssamfund -fremme mentor- og følordninger mellem lokalsamfund og nyankomne migranter §støtte civilsamfundet ved at: -indgå i regelmæssige høringer og dialoger med civilsamfundet og diasporaorganisationer, herunder gennem det årlige Europæiske Migrationsforum §støtte arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer og arbejdsgiverne ved at: -gennemføre det europæiske partnerskab for integration med arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer og støtte arbejdsgivere (se foranstaltninger under Beskæftigelse) §støtte fonde og andre socialøkonomiske organisationer ved at: - etablere en strukturel dialog om integration af migranter og undersøge mulige redskaber til samarbejde med fonde og netværksorganisationer, der arbejder med fonde. II.Øgede muligheder for EU-finansiering under den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 Støtte til medlemsstaternes indsats inden for integration og inklusion gennem EU-finansiering vil fortsat være en prioritet for Kommissionen. Dette vil blive gennemført direkte af Kommissionen eller gennem medlemsstaternes programmer under delt forvaltning. Da integration er en langsigtet proces og på grund af dens tværgående karakter, støttes den gennem forskellige EU-fonde på deres respektive områder.





Vigtigste EU-fonde, der har bidraget til integration og inklusion i perioden 2014-2020 I forbindelse med den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 har Kommissionen foreslået, at den fremtidige Asyl- og Migrationsfond (AMF) fokuserer på at støtte skræddersyede foranstaltninger, der gennemføres i de tidlige faser af integrationen, og de horisontale foranstaltninger. I mellemtiden kan integration på arbejdsmarkedet og social inklusion af migranter finansieres under Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+). Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) støtter inklusion gennem infrastruktur, udstyr og adgang til tjenester inden for uddannelse, beskæftigelse, boliger, sociale forhold, sundhed og børnepasning. På de områder, der er relevante for integration, bør investeringer fra ESF+, AMF og EFRU desuden supplere og arbejde i synergi med andre EU-fonde og -programmer, herunder navnlig Erasmus+, genopretnings- og resiliensfaciliteten, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og InvestEU med henblik på at støtte social inklusion på en integreret måde. Desuden vil instrumentet for teknisk støtte efter anmodning kunne yde teknisk bistand til medlemsstaterne med henblik på at udvikle eller forbedre integrations- og inklusionspolitikker. Specifikke tiltag vedrørende inklusion af EU-borgere med migrantbaggrund kan også finansieres under det kommende program for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier. De lokale og regionale myndigheder spiller en afgørende rolle i integrationsprocessen, men mangler ofte ressourcer til at iværksætte integrationsforanstaltninger eller har svært ved at få adgang til EU-midler. I forbindelse med den nye flerårige finansielle ramme for 2021-2027 foreslog Kommissionen, at deres adgang til EU-finansiering bør lettes gennem bedre information og øget inddragelse i forberedelsen, gennemførelsen og revisionen af de relevante nationale programmer, der forvaltes under delt forvaltning. Hvad vil vi opnå på dette område? §Finansiering af integration prioriteres af medlemsstaterne under de EU-fonde, der bidrager til integration, i overensstemmelse med identificerede behov på nationalt og regionalt plan. §Medlemsstaterne og de vigtigste aktører inden for integration, herunder lokale og regionale myndigheder, har lettere adgang til EU-finansiering til integration og inklusion. §Potentielle støttemodtagere gøres mere bevidste om finansieringsmulighederne for integration på EU-plan. §Myndigheder, der forvalter EU-fonde, der er relevante for integration, koordinerer deres tiltag på makroregionalt, nationalt, regionalt og lokalt plan. §Partnerskaber med alle relevante interessenter, navnlig lokale og regionale myndigheder, styrkes i forbindelse med programmering og anvendelse af EU-midler. §Der anvendes i højere grad innovative instrumenter til finansiering af integrationsaktiviteter. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §tilrettelægge regelmæssige udvekslinger med forvaltningsmyndighederne for Asyl- og Migrationsfonden, Den Europæiske Socialfond Plus, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og andre EU-fonde såsom Erasmus+ og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne §foreslå en europæisk børnegaranti til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse blandt EU's dårligst stillede børn, herunder børn med migrantbaggrund §udvikle en række webinarer rettet mod offentlige myndigheder og civilsamfundsorganisationer og en værktøjskasse om anvendelsen af EU-fondene til integration i programmeringsperioden 2021-2027 §stimulere investeringer inden for uddannelse og erhvervsuddannelse, social infrastruktur (skoler, universiteter, hospitaler, langtidspleje, økonomisk overkommelige og tilgængelige boliger), mikrofinansiering, sociale virksomheder og social innovation, der gavner migranter, under området sociale investeringer og færdigheder under InvestEU §udvikle offentlig-private partnerskaber (f.eks. med fonde og private donorer). I deres anvendelse af EU-midler til integration opfordres medlemsstaterne til at: §gøre fuld brug af EU-fondene til at fremme integration i overensstemmelse med identificerede behov på nationalt og regionalt plan, hvilket kan omfatte investeringer i uddannelse, beskæftigelse, boliger, sundheds- og socialydelser samt kapacitetsopbyggende foranstaltninger og foranstaltninger til bekæmpelse af segregering og forskelsbehandling §sikre en koordineret tilgang på nationalt, makroregionalt, regionalt og lokalt plan i programmeringen og anvendelsen af EU-midler, der bidrager til integration og inklusion §øge private interessenters deltagelse i integrationsforanstaltninger ved hjælp af innovative instrumenter, partnerskaber og incitamenter §lette de lokale og regionale myndigheders adgang til EU-finansiering gennem specifikke indkaldelser af forslag for lokale og regionale myndigheder §træffe passende foranstaltninger til at gøre potentielle støttemodtagere opmærksomme på mulighederne for EU-finansiering til integration og inklusion §inddrage lokale og regionale myndigheder, civilsamfundsorganisationer, herunder organisationer, der repræsenterer migranter og diasporaer, og arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer i forberedelsen, revisionen, gennemførelsen og overvågningen af EU-fondene for 2021-2027 (AMF, ESF+ og EFRU) §tage hensyn til situationen for migranter og deres børn (f.eks. inden for sundhed, beskæftigelse og uddannelse) i deres nationale genopretnings- og resiliensplaner §gøre brug af instrumentet for teknisk bistand til at støtte udformning, udvikling og udrulning af skræddersyede reformer i forbindelse med integrations- og inklusionspolitikker på tværs af de forskellige områder. III.Fremme af deltagelse i og kontakt med værtssamfundet Udvikling af imødekommende, forskelligartede og inklusive samfund er en proces, der kræver både migranters og det modtagende samfunds engagement. Integration af migranter og EU-borgere med migrantbaggrund samt fremme af deres aktive deltagelse i hørings- og beslutningsprocesser kan bidrage til at styrke dem og sikre, at integrations- og inklusionspolitikkerne er mere effektive og afspejler reelle behov. Derfor har Kommissionen nedsat en ekspertgruppe om migranters synspunkter bestående af migranter og organisationer, der repræsenterer deres interesser, og vil rådføre sig med den i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af fremtidige EU-politikker på området migration, asyl og integration. Hvad enten det er i skolen, på kontoret, i en sportsklub eller i nabolaget er det et vigtigt redskab til inklusion og mere samhørige samfund at give migranter og lokalsamfund et sted at mødes og interagere. Desuden er fremme af interkulturel dialog, herunder tværreligiøs dialog mellem trossamfund, af afgørende betydning. Støtte til migranters deltagelse og interaktion med værtssamfundet kræver også, at lokalsamfundene får mulighed for at lære mere om de mennesker, der ankommer til deres lokalsamfund, og om deres baggrund. Lokalsamfundsbaserede sponsorordninger hjælper ikke blot medlemsstaterne med at øge antallet af steder for personer med behov for beskyttelse (gennem genbosætning, indrejse af humanitære årsager og andre supplerende adgangsveje), men også med at integrere dem i imødekommende værtssamfund, der er opmærksomme på og forberedt på deres ankomst. Græsrodsdeltagelse i uddannelse, kultur og sport bringer mennesker tættere på hinanden. Det bidrager til at bekæmpe fremmedhad, udstødelse, radikalisering og fortællinger om "os mod dem" og opbygger samtidig gensidig respekt og fremmer migranters følelse af at høre til. Ungdomsprogrammer som Det Europæiske Solidaritetskorps giver unge frivillige mulighed for at arbejde på projekter, der vedrører identitet, kultur og kulturel mangfoldighed, og som håndterer fordomme og konflikter og fremmer gensidig respekt og forståelse. Fremme af udvekslinger mellem medlemsstaterne og hensyntagen til migranter i udformningen og gennemførelsen af relevante EU-programmer kan bidrage til en mere aktiv deltagelse af migranter i vores samfund og til at fremme en bedre forståelse på områder som ligestilling mellem kønnene, LGBTIQ-ligestilling og bekæmpelse af racisme, fremmedhad og antisemitisme. At være velinformeret om migration og integration kan også bidrage til at bekæmpe fordomme og polarisering. Et flertal af europæerne (61 %) føler sig imidlertid ikke godt eller slet ikke informeret om migration og integration . Samarbejde med medierepræsentanter, uddannelsesinstitutioner og civilsamfundsorganisationer er afgørende for bedre at informere borgere i EU om realiteterne i forbindelse med migration og integration. Hvad vil vi opnå på dette område?

§Flere migranter og EU-borgere med migrantbaggrund deltager i hørings- og beslutningsprocesser på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan. §Der skabes flere muligheder for møder og udvekslinger mellem migranter, EU-borgere med migrantbaggrund og lokalsamfund, herunder gennem kunst, kultur, sport og det sociale liv generelt. §Migrantkvinder har lige muligheder for at deltage i samfundslivet. §Flere europæere er velinformerede om integration og migration. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §finansiere projekter, der skal øge de nationale, regionale og lokale myndigheders kapacitet til at inddrage migranter og migrantorganisationer i beslutningsprocesserne §inddrage den nyligt oprettede ekspertgruppe om migranters synspunkter i udformningen og gennemførelsen af EU's politikker inden for migration, asyl og integration §støtte udviklingen af lokalsamfundsbaserede sponsorprogrammer for personer med international beskyttelse i hele EU gennem finansiering, fremme af udveksling af bedste praksis og styrket samarbejde mellem alle relevante offentlige og private interessenter §lancere en integrationspris for skoler, lokalsamfund, kunstneriske og kulturelle organisationer samt sports- og ungdomsklubber for at anerkende deres bidrag til integration og inklusion §i samarbejde med UEFA organisere fodboldfestivaler rettet mod unge migranter i værtsbyerne for det næste Europamesterskab §skabe et endnu mere gunstigt miljø for social økonomi og social innovation for at fremme inklusion og deltagelse gennem den fremtidige handlingsplan for den sociale økonomi §finansiere projekter, der skal øge bevidstheden om fakta og tal og de vigtigste tendenser inden for integration og migration for journalister og journalistskoler. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §tilpasse de nationale integrationsstrategier til de nationale handlingsplaner mod racisme og racediskrimination §inddrage migranter og migrantorganisationer i udformningen, gennemførelsen og evalueringen af integrations- og inklusionspolitikker og -programmer, herunder når de finansieres af EU §fremme udvekslinger med værtssamfundene gennem frivilligt arbejde, sport, ikkeformel uddannelse, ungdoms- og kulturaktiviteter. IV. Øget brug af nye teknologier og digitale værktøjer til integration og inklusion Teknologisk innovation åbner nye muligheder for at modernisere og lette adgangen til integration og andre tjenester. Digitalisering af forvaltninger på alle niveauer kan lette adgangen til digitale offentlige tjenester. Hvis digitaliseringen af tjenester imidlertid ikke anvendes på en inkluderende måde og ikke er tilgængelig, kan den øge ulighederne i stedet for at mindske dem. Covid-19-krisen har vist potentialet ved at digitalisere tjenester såsom uddannelse, sprog- og integrationskurser. Mange medlemsstater var nødt til at tilpasse deres integrationstjenester efter restriktionerne vedrørende social afstand og begyndte at afholde integrations- og sprogkurser online. Denne ændring gjorde det imidlertid også klart, at migranter og EU-borgere med migrantbaggrund ofte møder hindringer med hensyn til at få adgang til digitale kurser og tjenester på grund af manglende infrastruktur, sprogbarrierer, mangel på elektroniske identifikationsmidler og digitale tillidstjenester (såsom elektronisk signatur) eller manglende digitale færdigheder til at anvende disse tjenester. Onlinetjenester kan være særligt effektive i fasen inden afrejsen til at hjælpe migranter med at lære sproget og tilegne sig færdigheder, der kan fremskynde deres integration efter ankomsten, og med at forbinde dem med de lokalsamfund, der tager imod dem. Hvad vil vi opnå på dette område? §Nyudviklede digitale integrationstjenester vurderes med hensyn til tilgængelighed, inklusion og kvalitet, og de mest vellykkede eksempler anvendes i integrationsprogrammer. §Migranter og EU-borgere med migrantbaggrund har de nødvendige digitale færdigheder til at få det fulde udbytte af onlinetjenester. §Digitale offentlige tjenester udformes i fællesskab med borgerne, herunder migranter, for at gøre dem menneskecentrerede, lettilgængelige og for at tilpasse dem til en mangfoldig befolkning. Hvad vil Kommissionen gøre for at støtte disse mål? §bistå medlemsstaterne med at vurdere digitale integrationstjenester, herunder i fasen inden afrejse, og identificere og udveksle god praksis gennem gensidige læringsaktiviteter inden for det europæiske integrationsnetværk §fremme og finansiere projekter til forbedring af digitale færdigheder blandt migranter og EU-borgere med migrantbaggrund §få mest muligt ud af EU's støtte til internetadgang, indkøb af digitalt udstyr og e-læringsapplikationer og -platforme for skoler og navnlig for elever fra dårligt stillede grupper og for studerende og undervisere med handicap, som led i handlingsplanen for digital uddannelse §arbejde på en inkluderende EU-handlingsplan for e-forvaltning, der fremmer menneskecentrerede digitale offentlige tjenester for borgere, herunder migranter, og inddragelse af migranter i udformningen og leveringen af digitale offentlige tjenester. På dette område opfordres medlemsstaterne til at: §udvikle kurser i digitale færdigheder for migranter og inddrage dem i integrationsprogrammer, herunder ved hjælp af tilgængelige EU-midler §sikre, at digitale offentlige tjenester udvikles til at være inkluderende, er let tilgængelige og tilpasset en mangfoldig befolkning, og at migranter høres i forbindelse med deres udvikling og videreudvikling. V.Overvågning af udviklingen: mod en evidensbaseret integrations- og inklusionspolitik Effektive integrationspolitikker bør bygge på pålidelig dokumentation for både integrationsresultaterne og for integrationspolitikkernes virkning. Siden vedtagelsen af EU-indikatorer for integration af migranter i 2010 er statistikkerne blevet gjort tilgængelige på Eurostats portal vedrørende integrationsindikatorer. Kommissionen har samarbejdet med OECD om at offentliggøre en unik international sammenligning af migranters og deres børns integrationsresultater og har arbejdet på at forbedre tilgængeligheden af data om integration på lokalt og regionalt plan. Desuden er integrationsområder i forbindelse med "tovejsprocessen" blevet undersøgt, f.eks. forskelsbehandling, deltagelse og værtslandets holdninger. For at kunne overvåge politikkernes effektivitet på lang sigt er det vigtigt at have nøjagtige og sammenlignelige data om omfanget og arten af den forskelsbehandling, migranterne udsættes for. EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder kommer til at spille en central rolle i denne forbindelse gennem en kommende EU-undersøgelse af indvandrere og deres efterkommere (2022). Dette kræver også, at data opdeles efter etnisk eller racemæssig oprindelse som foreslået i EU's nylige handlingsplan mod racisme. Ud over data er innovativ forskning blevet støttet gennem Horisont 2020-programmer om innovative, inkluderende og reflekterende samfund samt gennem oprettelsen af videncentret for migration og demografi under Det Fælles Forskningscenter, som hjælper de politiske beslutningstagere med bedre at forstå integration på mange områder. Kommissionen har også investeret i en række pilotprojekter for at afprøve ny praksis og kortlægge EU-medlemsstaternes integrationspolitikker på visse områder såsom integration på arbejdsmarkedet og uddannelse eller integration af flygtninge. På trods af disse omfattende bestræbelser er der stadig en række huller i vores viden, som forhindrer udviklingen af effektive evidensbaserede integrationspolitikker. Selv om de fleste medlemsstater regelmæssigt overvåger integrationen, anvender de sjældent de indikatorer, der er vedtaget i EU, og potentialet for internationale sammenligninger udnyttes ikke tilstrækkeligt. Desuden oplever de fleste regioner og byer fortsat begrænsninger i de tilgængelige data. Der er også behov for yderligere at sammenligne integrationspolitikkerne i EU's medlemsstater for at fremme gensidig læring og afhjælpe manglen på dokumentation for foranstaltningernes virkning. Hvad vil vi opnå på dette område? §Der er en bedre forståelse af integrationspolitikkerne og deres indvirkning på resultaterne på tværs af tid og territorier. §De nationale myndigheder og andre interessenter får støtte til at overvåge resultaterne af integrationen. §En evidensbaseret debat på integrationsområdet er mere udbredt.