FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 34/97 fastlagt af Rådet den 22. juli 1997 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/. . ./EF om ændring af direktiv 89/398/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring (97/C 297/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i traktaten (3), og

ud fra følgende betragtninger:

Artikel 4 i direktiv 89/398/EØF (4) foreskriver, at de særbestemmelser, der skal gælde for de grupper af levnedsmidler, som er anført i bilag I til nævnte direktiv, vedtages ved særdirektiver udstedt af Kommissionen;

hidtil er der vedtaget særdirektiver om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn (5), om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (6) samt om levnedsmidler til energifattige diæter med henblik på vægttab (7); hensynet til folkesundheden tilsiger, at der i henhold til artikel 4 i direktiv 89/398/EØF vedtages særbestemmelser for diætpræparater til særlige medicinske formål og for levnedsmidler til indtagelse i forbindelse med stærkt krævende muskelarbejde, især for sportsfolk, som omhandlet i direktivets bilag I;

for så vidt angår grupperne af natriumfattige levnedsmidler, herunder natriumfattige eller natriumfrie diætetiske salte, og glutenfrie levnedsmidler, kan sådanne produkter bringes på markedet på en hensigtsmæssig måde og undergives en effektiv offentlig kontrol ved at anvende de generelle bestemmelser i direktiv 89/398/EØF, forudsat at de nærmere betingelser for anvendelsen af visse udtryk, der bruges til at angive produkternes særlige ernæringsmæssige egenskaber, er fastlagt;

en slettelse af sidstnævnte grupper i bilag I til direktiv 89/398/EØF falder i tråd med anstrengelserne for at undgå unødvendigt detaljeret lovgivning;

det er ikke klart, om der er tilstrækkeligt grundlag for at vedtage særbestemmelser for den gruppe, der er nævnt i punkt 9 i bilag I til direktiv 89/398/EØF, dvs. gruppen af levnedsmidler til personer, der lider af forstyrrelser i kulhydratstofskiftet (sukkersyge);

der bør indhentes udtalelse fra bl.a. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, inden spørgsmålet afgøres endeligt;

det er fortsat muligt på fællesskabsniveau at harmonisere regler for andre grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring af hensyn til forbrugerbeskyttelsen og den frie bevægelighed for sådanne levnedsmidler -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I direktiv 89/398/EØF foretages følgende ændringer:

1) Følgende artikler indsættes:

»Artikel 4a

De nærmere bestemmelser for anvendelsen af udtryk som

- nedsat natrium- eller saltindhold eller natrium- eller saltfri (kogsalt, bordsalt)

- glutenfri

til at beskrive produkterne i artikel 1 vedtages efter fremgangsmåden i artikel 13.

Artikel 4b

Inden . . . (*) forelægger Kommissionen, efter at have hørt Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om, hvorvidt det er ønskeligt at indføre særbestemmelser for levnedsmidler til personer, der lider af forstyrrelser i kulhydratstofskiftet (sukkersyge).

På baggrund af beretningens konklusioner vil Kommissionen derefter enten udarbejde de pågældende særbestemmelser efter fremgangsmåden i artikel 13 eller forelægge relevante forslag til ændring af direktivet efter fremgangsmåden i traktatens artikel 100 A.

(*) Tre år efter datoen for dette direktivs offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.«

2) Artikel 9, nr. 5, affattes således:

»5. Inden . . . (*) og derefter hvert tredje år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om anvendelsen af denne artikel.

(*) Tre år efter datoen for dette direktivs offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.«

3) Bilag I affattes således:

»BILAG I

- Grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, for hvilke der ved særdirektiver skal fastsættes særbestemmelser: (1)

1. Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn

2. Forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn

3. Levnedsmidler til anvendelse i energifattige diæter med henblik på vægttab

4. Levnedsmidler til særlige medicinske formål

5. Levnedsmidler til indtagelse i forbindelse med stærkt krævende muskelarbejde, især for sportsfolk

- Grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, for hvilke der ved et særdirektiv (1) skal fastsættes særbestemmelser afhængigt af resultatet af den procedure, der er beskrevet i artikel 4b:

6. Levnedsmidler til personer, der lider af forstyrrelser i kulhydratstofskiftet (sukkersyge).

(1) Varer, som er i handelen ved direktivets vedtagelse, berøres ikke af dette.«.

Artikel 2

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den . . . (8**). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse bestemmelser skal anvendes på en sådan måde, at

- handel med varer, der er i overensstemmelse med dette direktiv, tillades senest . . . (9**)

- handel med varer, der ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, forbydes senest . . . (10***).

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . ., den . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 108 af 16. 4. 1994, s. 17, og EFT C 35 af 8. 2. 1996, s. 17.

(2) EFT C 388 af 31. 12. 1994, s. 1.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 11. oktober 1995 (EFT C 287 af 30. 10. 1995, s. 108), Rådets fælles holdning af 22. juli 1997 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 186 af 30. 6. 1989, s. 27. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/84/EF (EFT L 48 af 19. 2. 1997, s. 20).

(5) Kommissionens direktiv 91/321/EØF af 14. maj 1991 om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn (EFT L 175 af 4. 7. 1991, s. 35. Direktivet er ændret ved direktiv 96/4/EF, (EFT L 49 af 28. 2. 1996, s. 12)).

(6) Kommissionens direktiv 96/5/EF af 16. februar 1996 om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (EFT L 49 af 28. 12. 1996, s. 17).

(7) Kommissionens direktiv 96/8/EF af 26. februar 1996 om levnedsmidler til anvendelse i energifattige diæter med henblik på vægttab (EFT L 55 af 6. 3. 1996, s. 22).

(8**) 12 måneder efter datoen for dette direktivs offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(9***) 18 måneder efter datoen for dette direktivs offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Den 6. april 1994 (1) forelagde Kommissionen et forslag til direktiv, der bygger på EF-traktatens artikel 100 A, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring.

2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 11. oktober 1995 (2) og den 6. juli 1994 (3).

3. Den 29. januar 1996 (4) fremsendte Kommissionen sit ændrede forslag til Rådet.

4. Rådet fastlagde den 22. juli 1997 sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

På baggrund af formandskabets konklusioner efter Det Europæiske Råds møde den 11. og 12. december 1992 i Edinburgh, der sigtede mod en forenkling af visse direktiver, som blev anset for at være for detaljerede, og i betragtning af den erfaring, der var indvundet siden direktivets vedtagelse, har Kommissionen i sit ændrede forslag i hovedsagen foreslået at begrænse antallet af grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, for hvilke der skal vedtages særdirektiver, til fem; endvidere har den fastsat de nærmere bestemmelser for anvendelse af visse betegnelser for at angive en særlig ernæringsmæssig egenskab.

III. GENNEMGANG AF DEN FÆLLES HOLDNING

1. Rådet har behandlet dette forslag i tre år, og teksten er generelt blevet ændret betragteligt under arbejdet.

Rådet, der har fjernet sig fra Kommissionens holdning, har fastlagt sin fælles holdning, idet det på flere punkter har taget hensyn til de forslag og betænkeligheder, Europa-Parlamentet har givet udtryk for.

2. Rådet har således accepteret ændringsforslag 4 (ny betragtning) i hvilket det fastsættes, at formålet med at harmonisere de nationale bestemmelser både er beskyttelse af forbrugerne og den frie udveksling af disse levnedsmidler (Kommissionen accepterede ligeledes dette ændringsforslag).

3. For så vidt angår ændringsforslag 15 og 16 (bilag I), har Rådet kun accepteret fire grupper af levnedsmidler, nemlig:

- Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn

- Forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn

- Levnedsmidler til anvendelse i energifattige diæter med henblik på vægttab

- Diætpræparater til særlige medicinske formål.

4. Rådet så sig således ikke i stand til at acceptere ændringsforslag 18 (som delvist blev accepteret af Kommissionen) og ændringsforslaget uden nummer (som ikke blev accepteret af Kommissionen) vedrørende to grupper af levnedsmidler, nemlig:

- levnedsmidler til personer, der lider af forstyrrelser i kulhydratstofskiftet (sukkersyge)

- glutenfrie levnedsmidler.

Med hensyn til gruppen af levnedsmidler bestemt til personer, der lider af sukkersyge, (som Kommissionen accepterede) tog Rådet i stort omfang hensyn til Europa-Parlamentets betænkelighed, idet det opfordrede Kommissionen til, efter høring af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, at forelægge en beretning for Europa-Parlamentet og for Rådet om, hvorvidt det er ønskeligt at indføre særbestemmelser for levnedsmidler til personer, der lider af sukkersyge.

På baggrund af beretningens konklusioner vil Kommissionen enten kunne foreslå Europa-Parlamentet og Rådet at lade denne gruppe udgå af bilaget, eller i overensstemmelse med en forskriftskomitéprocedure at vedtage et særdirektiv.

Med hensyn til gruppen af glutenfrie levnedsmidler har Rådet ikke accepteret en sådan gruppe med henvisning til målsætningen om at forenkle fællesskabslovgivningen (Kommissionen accepterede heller ikke denne del). Rådet har imidlertid taget en del af Europa-Parlamentets ønsker i betragtning, idet det har fastsat særbestemmelser om mærkning (artikel 4a) for glutenfrie levnedsmidler og for natriumfattige produkter (ændringsforslag 17, i princippet accepteret af Kommissionen og i princippet delvist accepteret af Rådet).

5. Af hensyn til forbrugerbeskyttelsen har Rådet imidlertid tilføjet en gruppe af levnedsmidler til indtagelse i forbindelse med stærkt krævende muskelarbejde, især for sportsfolk.

6. Rådet kunne i princippet acceptere indholdet af de ændringsforslag, der vedrører børnemad, som bør være fri for skadestoffer (ændringsforslag 9, 10 og delvist 15/16). Da der allerede er fastsat særbestemmelser for pesticidrester i levnedsmidler, finder Rådet ikke, at sådanne henvisninger bør medtages i dette direktiv (disse ændringsforslag blev ikke accepteret af Kommissionen).

7. Rådet har i princippet accepteret ændringsforslaget om en »modus vivendi« vedrørende gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med retsakter vedtaget efter fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (ændringsforslag 1), men finder det unødvendigt at medtage ændringsforslaget i teksten (Kommissionen accepterede dette ændringsforslag).

8. For så vidt angår den nye artikel 4, ifølge hvilken bilag I kan udvides med nye grupper af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, finder Rådet den unødvendig, da Kommissionen allerede har mulighed herfor. I øvrigt mindes der om, at hvis der tilføjes nye grupper, ville det ikke være i overensstemmelse med Det Europæiske Råds ønske om at forenkle lovgivningen på dette område (Kommissionen accepterede ikke dette ændringsforslag).

9. Med hensyn til at tilføje et nyt bilag Ia om fastsættelse af særlige krav (ændringsforslag 6) finder Rådet, at en sådan bestemmelse i givet fald bør indarbejdes i en mere relevant lovgivning (Kommissionen accepterede ikke ændringsforslaget).

10. Alt i alt finder Rådet, at det ved at acceptere flere af Europa-Parlamentets ændringsforslag og ved at tage andre af Europa-Parlamentets betænkeligheder i betragtning, har fundet en afbalanceret løsning.

(1) EFT C 108 af 16. 4. 1994, s. 17.

(2) EFT C 287 af 30. 10. 1995, s. 104.

(3) EFT C 388 af 31. 12. 1994, s. 1.

(4) EFT C 35 af 8. 2. 1996, s. 17.