DA Den Europæiske Unions Tidende C 150/11

Offentliggørelse af en ansøgning om ændring i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2015/C 150/11)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN VÆSENTLIG ÆNDRING AF VARESPECIFIKATIONEN FOR BESKYTTEDE OPRINDELSESBETEGNELSER OG BESKYTTEDE GEOGRAFISKE BETEGNELSER

Ansøgning om godkendelse af en ændring i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

»OLIVE DE NICE«

EU-nr.: FR-PDO-0105-01277 — 17.11.2014

BOB ( X ) BGB ( )

1. Ansøgende sammenslutning og legitim interesse

Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice

Box 58 MIN Fleurs 6 06296 Nice Cedex 3 FRANKRIG Tlf. +33 497257644 Fax +33 493176404 E-mail: aoc.olive@aocolivedenice.com

Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice er en sammenslutning bestående af producenter og forarbejdningsvirksomheder, der arbejder med Olive de Nice, og som har en legitim interesse i ændringsansøgningen.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Afsnit i varespecifikationen, som berøres af ændringen

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

4. Type ændring(er)

—

☒

—

☐

5. Ændring(er)

Varebeskrivelse

Beskrivelsen af spiseoliven og olivenpasta fra Nice revideres og præciseres. De foretagne ændringer vedrører følgende elementer:

Hvad angår spiseoliven:

— Olivenernes størrelse ændres en smule fra 50-70 oliven pr. hektogram til 40-70 oliven pr. hektogram. I takt med producenternes professionalisering, udviklingen inden for kunstvanding og en mere målrettet gødning er olivenerne blevet en smule større. Denne lettere forøgelse af størrelsen ændrer dog ikke på, at der er tale om små spiseoliven fra Nice, som adskiller sig fra andre spiseoliven.

— Farven præciseres: Udtrykkene »gulliggrøn til brun« og »gulgrøn til brun« blev brugt i flæng i de forskellige dokumenter, som blev indsendt i forbindelse med ansøgningen om registrering af den beskyttede oprindelsesbetegnelse. Af hensyn til klarheden foreslås det at ensrette terminologien og kun anvende udtrykket »gulliggrøn til brun«.

— Det præciseres, at oliven med betegnelsen Olive de Nice typisk er glatte, og at de »ikke er for salte«, hvilket skyldes den anvendte teknik til at fjerne bitterheden.

— Beskrivelsen af de oplevede aromaer suppleres, idet »tørret frugt« ikke var tilstrækkelig til at beskrive Olive de Nice, som også byder på duft og smag af syltet frugt, kagen clafoutis, lagret vin og læder.

— Forekomsten af et større eller mindre antal stilke, som enten sidder på olivenerne eller ligger frit i lagen, gøres obligatorisk. Det er netop disse stilke, der er med til at gøre Olive de Nice til noget særligt. Forekomsten af stilke kan dels forklares ved sortens kendetegn (frugten hænger på en lang stilk) og dels ved, at frugterne høstes ved at blive slået ned fra træet.

— Det faktum, at olivenerne er hele, uden skader, uden snit og uden krydderier, nævnes for bedre at karakterisere dem ud fra normen i »Codex pour les olives de table« (CODEX STAN 66-1981, revideret i 1987).

Hvad angår olivenpastaen:

— Olivenpastaens farve præciseres. Kravet om, at olivenpastaen skal have »en karakteristisk bordeauxrød farve, som hverken må være grøn eller for mørk« erstattes af »pastaens farve varierer mellem brun, bordeaux og sort«. Denne præcisering foretages, så der er overensstemmelse med olivenernes nuancerede farver. Eftersom der ikke tilsættes andre ingredienser, bevares råvarens karakteristika i olivenpastaen. Den er således ikke altid bordeauxfarvet, men kan også have brune eller sorte nuancer.

— Pastaens fyldighed og finhed præciseres. Pastaen skal være fyldig, men ikke fed, ligesom den skal være ensartet. Dens »ikke grove« kvalitet bedømmes ud fra en måling af kornstørrelsen, som højst må være 3,5 mm (sigte). Det angives ligeledes, at det muligvis forekommer begrænsede mængder skaller eller stilke.

— Ligesom det er tilfældet med spiseolivenerne, suppleres beskrivelsen af olivenpastaens aroma. Olivenpastaen har samme aroma som spiseolivenerne: syltet frugt, tørret frugt, kagen clafoutis, lagret vin og læder, men også bagværk, ristet brød og kirsebærbrændevin. Duften og smagen af bagværk, ristet brød og kirsebærbrændevin, som tilføjes beskrivelsen, opstår især, når der tilføjes »Huile d'olive de Nice« (olivenolie fra Nice) til massen, men uden tvivl også ved selve fremstillingen.

— Det præciseres, at olivenpastaen ikke er for salt eller for bitter og aldrig er syrlig eller krydret, ligesom det understreges, at krydring af pastaen er forbudt.

Geografisk område

I varespecifikationen foretages der rettelser af de fejl, der var konstateret med hensyn til, hvilke kommuner som hører til det geografiske område. Disse ændringer påvirker dog ikke grænserne for det geografiske produktionsområde, som forbliver uændret.

Derudover præciseres de etaper af produktionen, som skal foregå i det geografiske område: »alle etaper fra produktionen af olivenerne til forarbejdning til spiseoliven eller olivenpasta skal foregå i det definerede geografiske område«.

Vilkårene for identifikation af parcellerne er desuden bragt i overensstemmelse med de nye nationale procedurer.

Elementer, der beviser, at produktet stammer fra det geografiske område

Med hensyn til udviklingen inden for den nationale lovgivning konsolideres dette afsnit og omfatter nu blandt andet forpligtelser til indberetning og registrering, der skal sikre produktets sporbarhed og muliggøre tilsyn med produktionsforholdene.

Der indføres desuden tilføjelser til dette afsnit, og det suppleres af flere bestemmelser om registre og indberetningsdokumenter, som skal sikre sporbarheden og kontrollen med, at produkterne opfylder kravene i varespecifikationen.

Produktionsmetode

Sort

Definitionen af »gamle lokale sorter« indføres. Det drejer sig her om sorter, der blev plantet før den hårde vinter i 1956, og som udgør et betydeligt antal træer i produktionsområdet.

Beplantningstæthed

Ændringen har til formål at tage højde for det særlige forhold, at oliventræerne er plantet på terrasser, modsat de oliventræer, der er plantet på et plant stykke jord, eftersom langt størstedelen af plantagerne i det geografiske område ligger på stærkt skrånende områder, hvilket i sig selv er et særligt karakteristika ved produktet. Denne form for beplantning gør det muligt for træerne at udvikle deres rødder, ligesom det skrånende terræn betyder, at de ikke behøver at konkurrere om lyset. Det foreslås derfor, at der tages hensyn til terrassernes højde, når der foretages en beregning af den krævede minimumsafstand mellem træerne, og at kravet om, at hvert træ skal have et minimumsområde på 24 m2, ikke håndhæves.

Bestemmelserne om minimumsafstand mellem træerne (fastsat til 4 meter) præciseres for de træer, der er plantet fra og med den 27. april 2001 (datoen for den oprindelige beslutning om anerkendelse af den beskyttede oprindelsesbetegnelse).

Mellemafgrøder

Det er, i tråd med lokal skik og uden at det har indflydelse på det endelige produkts kvalitet, tilladt at have frugttræer spredt i olivenlundene, såfremt deres antal ikke overstiger 5 % af det samlede antal træer på den pågældende parcel.

Kunstvanding

Det foreslås at fastsætte en skæringsdato for kunstvanding, som skal erstatte den oprindelige bestemmelse om at tillade kunstvanding »indtil modningen«, fordi bestemmelsen er upræcis, og fordi datoen for modning kan variere en smule alt efter, hvilken del af det geografiske område, der er tale om (ved kysten eller inde i landet), hvilket kan vanskeliggøre kontrol.

Skæringsdatoen er fastsat til den 1. november.

Udbytte

Det maksimalt tilladte udbytte er øget til 10 ton pr. hektar mod tidligere 6 ton pr. hektar. Faktisk indgår træerne i de unge plantager nu i produktionen, og udbyttet fra disse olivenlunde er ca. 8-10 ton pr. hektar. Der findes samtidig flere hundrede år gamle olivenlunde, og her har træerne en betydelig grenvækst og et tilsvarende stort udbytte af oliven. Producenternes professionalisering og renoveringen af parcellerne er ligeledes med til at optimere udbyttet.

Derudover er måden, hvorpå udbyttet beregnes, præciseres for at undgå enhver form for fortolkning. Det angives således, at udbyttet beregnes ud fra den høstede produktion, og ikke ud fra træets samlede produktion, som også omfatter de oliven, som er faldet på jorden og ikke samles op, og som ikke er en del af oprindelsesbetegnelsen.

Den alder, hvor træerne bliver produktionsdygtige, fastsættes til minimum 5 år for at garantere, at de oliven, der forarbejdes, er af en tilstrækkelig god kvalitet.

Høstdato

Oprindeligt blev startdatoen for høsten fastsat ved præfekturets afgørelse og på forslag fra de kompetente myndigheder.

Med henblik på at forenkle de nationale administrative procedurer foreslås det, at datoen fastsættes ved en beslutning fra direktøren for INAO på et begrundet forslag fra sammenslutningen.

Høst

Udtrykket »mekanisk nedslåning« erstattes af »mekaniske processer«. Denne redaktionelle ændring er uden betydning for de forskellige høstteknikker, der er godkendt for oprindelsesbetegnelsen Olive de Nice.

Metode til opbevaring af oliven efter høst

For at sikre, at kvaliteten af råvarerne til spiseoliven er så høj som mulig, foreslås det at afskaffe muligheden for efter høst at opbevare olivenerne i boxpaller, som pga. deres store kapacitet ikke er egnede til formålet (der er risiko for, at olivenerne bliver overophedet og mast). Det er kun tilladt at anvende tremmekasser.

Forarbejdningsbetingelser

Denne udgave af varespecifikationen giver en mere klar beskrivelse af de på hinanden følgende etaper, hvorved der fremstilles spiseoliven og olivenpasta: Først syltes olivenerne, og ud fra de syltede oliven fremstilles der spiseoliven eller olivenpasta.

Opbevaring i saltlage og sortering af oliven

Det foreslås at afskaffe kravet om obligatorisk vask af olivenerne. Faktisk er vask ikke nødvendig, fordi olivenerne bliver samlet i net og er rene. Samtidig mistænkes vask ifølge visse undersøgelser for at være årsag til udviklingen af sygdommen »Alambrado«, som rammer oliven i saltlage.

Det foreslås samtidig at flytte sorteringen af olivenerne til efter saltningen, dvs. lige før de forarbejdes til spiseoliven eller olivenpasta. Førhen blev sorteringen foretaget samme aften, hvilket ikke længere er tilfældet. Takket være mekaniseringen af høsten er de mængder, der høstes på en dag, meget større, og den trælsomme sortering foretages nu i de mere stille perioder efter høsten.

Da det ikke spiller nogen rolle for olivenpastaens kvalitet, om olivenerne er glatte, hele og uden skader, foreslås det at fjerne kravet om sortering for de oliven, der er beregnet til fremstilling af olivenpasta.

I øvrigt tilføjes den forudgående etape, at bladene fjernes fra olivenerne, hvilket ikke tidligere har været nævnt, om end det altid er blevet praktiseret. Det indføres, at olivenerne skal lægges i saltlage senest 24 timer efter høsten, således at olivenernes oprindelige kvalitet bevares. Med samme målsætning for øje indføres der krav til kvaliteten af de oliven, som skal bruges til fremstilling af spiseoliven og olivenpasta, nemlig at olivenerne skal være »ubeskadigede, vel at mærke uden insektbid eller sygdomme«. Det tillades dog, at 5 % af olivenerne kan have mærker efter insektbid eller sygdomme, med undtagelse af ormstukne oliven, der er fuldstændigt udelukkede.

Fremstilling af olivenpastaen

Den andel af olivenolie, som tilsættes for at gøre pastaen mere ensartet, øges fra maksimalt 7 % til 12 %; en ændring, som er nødvendig for at garantere pastaens fyldighed og smagsmæssige kvaliteter.

Mærkning

Oplysningerne om mærkningen af de produkter, der bærer oprindelsesbetegnelsen, bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EU) nr. 1151/2012.

Hvad angår olivenpastaen er det blevet obligatorisk at anføre oplysningen »pâte d’olive« sammen med oprindelsesbetegnelsen. Derudover skal EU's BOB-symbol og oplysningen »appellation d’origine protégée« eller »A.O.P.« (beskyttet oprindelsesbetegnelse/BOB) fremgå af mærkningen af produkter med oprindelsesbetegnelsen »Olive de Nice«.

Andet

I lyset af udviklingen i den nationale lovgivning præsenteres afsnittet »Krav i nationale bestemmelser« i form af en tabel, hvoraf de vigtigste punkter, der skal kontrolleres, deres referenceværdier og evalueringsmetode fremgår.

ENHEDSDOKUMENT

»OLIVE DE NICE«

EU-nr.: FR-PDO-0105-01277 — 17.11.2014

BOB ( X ) BGB ( )

1. Betegnelse(r)

»Olive de Nice«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Oprindelsesbetegnelsen »Olive de Nice« gælder både for spiseoliven og olivenpasta, som udelukkende stammer fra sorten Cailletier.

Spiseoliven med betegnelsen Olive de Nice er små oliven (mindst 40 oliven pr. hektogram og maksimalt 70 oliven pr. hektogram), hvis farve nuancerer mellem gulliggrøn og brun eller mellem bordeaux og sort-lilla. Olivenerne er glatte med fast kød, som let skilles fra stenene. De er let bitre, men aldrig syrlige eller for salte. De har en aroma, som er typisk for syltet frugt (svesker, kirsebær), kagen clafoutis, tørret frugt, duft af lagret vin og læder.

Olivenerne frembydes hele, uden skader, uden snit og uden krydderier. De er ligeledes kendetegnet ved forekomsten af en større eller mindre mængde stilke, som enten sidder på olivenerne eller ligger frit i lagen.

Olivenpasta med betegnelsen »Olive de Nice« har en aroma, som er typisk for syltet frugt (svesker, kirsebær), kagen clafoutis, bagværk, ristet brød, tørret frugt og duft af lagret vin, kirsebærbrændevin og læder. Farven varierer mellem brun, bordeaux og sort. Konsistensen er ensartet og fyldig, men ikke fed. Der kan dog forekomme begrænsede mængder skaller eller stilke. Pastaen er hverken grov (den passerer gennem en sigte med huller på ikke over 3,5 mm), for salt eller for bitter, og den er aldrig syrlig. Enhver form for krydring er forbudt.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper fra produktion af olivenerne til forarbejdning til spiseoliven eller olivenpasta skal foregå i det definerede geografiske område.

3.5. Særlige bestemmelser for skiveskæring, rivning, emballering osv. vedrørende det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, den registrerede betegnelse henviser til

Foruden de obligatoriske oplysninger, som mærknings- og fødevarelovgivningen foreskriver, omfatter mærkningen af spiseoliven og olivenpasta med oprindelsesbetegnelsen »Olive de Nice« følgende oplysninger:

— oprindelsesbetegnelsen »Olive de Nice« og betegnelsen »pâte d’olive« for olivenpastaen samt betegnelsen »appellation d'origine protégée« (beskyttet oprindelsesbetegnelse) eller »AOP« (BOB). Disse angivelser skal anbringes i samme synsfelt. De skal trykkes med synlige, læselige, uudslettelige bogstaver, som træder klart frem fra den baggrund, de trykkes på, og er tilstrækkeligt store til, at oplysningerne tydeligt kan skelnes fra alle de øvrige skrevne angivelser og tegninger.

— EU's BOB-symbol.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Det afgrænsede område for oliven og olivenpasta, som har ret til at bære oprindelsesbetegnelsen Olive de Nice, ligger inden for følgende kommuner i departementet Alpes-Maritimes:

— Aiglun, Antibes, Biot, Bouyon, Cannes, Clans, Conségude, Les Ferres, Malaussène, Mandelieu-la-Napoule, Massoins, Nice, Roquestéron-Grasse, La Tour, Tournefort, Vallauris og Villars-sur-Var

— kommunerne i kantonerne: Le Bar-sur-Loup (med undtagelse af kommunerne Caussols og Courmes), Breil-sur-Roya, Cagnes-sur-Mer-Centre, Cagnes-sur-Mer-Ouest, Le Cannet, Carros, Contes, L’Escarène, Grasse-Nord, Grasse-Sud, Lantosque, Levens, Menton-Est, Menton-Ouest (med undtagelse af kommunen Roquebrune-Cap-Martin), Mougins, Nice 13e Canton, Roquebillière (med undtagelse af kommunen Belvédère), Roquesteron, Saint-Laurent-du-Var-Cagnes-sur-Mer-Est, Saint-Vallier-de-Thiey (med undtagelse af kommunerne Escragnolles og Saint-Vallier-de-Thiey), Sospel (med undtagelse af kommunen Moulinet), Vence og Villefranche-sur-Mer (med undtagelse af kommunerne Cap-d’Ail og Saint-Jean-Cap-Ferrat).

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Det geografiske område har traditionen for dyrkning og forarbejdning af oliven, og er præget af det naturlige miljøs karakteristika (de topografiske, pedologiske og klimatiske forhold).

Olivenlundene, hvor der dyrkes Olive de Nice, ligger midt i en region, hvor bjerge og hav mødes og smelter sammen. Det største afvandingsområde er floden Var og dens bifloder Vésubie, Tinée og Estéron. Olivendyrkningen har udviklet sig i dalene neden for disse floder, hvor der ikke er så snævert som i dalene længere op ad floden. Olivenlundene ligger på bakker, kystnære plateauer og skråninger, der ofte er indrettet som terrasser. Jorden, som er særlig velegnet til olivendyrkning, er kolluvial og rig på kalk og kalkmergel og har en sandet og leret konsistens.

Olivendyrkningsområdet har middelhavsklima, som indimellem påvirkes af bjergene. Temperaturerne er milde (4-11 °C om vinteren), nedbøren rigelig (800-1 100 mm) og antallet af solskinstimer fremragende (2 760 timer om året). I kystområdet opleves der aldrig hård frost, ligesom det sjældent er tilfældet inde i landet, som ligger under 750 meter over havets overflade. Her, hvor det aldrig blæser voldsomt, er sorten Cailletier, som er en stor vækst med lange, hængende grene, igennem århundrederne blevet den dominerende sort i områdets olivenlunde.

Oliven har altid været en af de vigtigste afgrøder hos befolkningen i grevskabet Nice (administrativ opdeling af staterne under fyrstehuset Savoyen i perioden 1526-1847) og på Côte d’Azur. Høsten starter generelt i november måned og fortsætter til april med en mere intens høstperiode mellem januar og marts, hvor man plukker oliven »uden farveskift« (mindst 50 % af olivenerne er bordeauxfarvede). Olivenerne plukkes direkte på træet uden brug af frugtløsningsmidler eller høstes ved traditionel nedslåning eller mekaniske processer.

Olive de Nice er traditionelt set de oliven, der bruges i den berømte salat niçoise. Salaten tilberedes på den for Nice-området traditionelle vis på basis af »syltede« oliven. Syltningen foregår ved, at olivenerne lægges i en saltlage med natriumchlorid uden andre tilsætningsstoffer end salt i en periode på mindst tre måneder, inden de sættes til salg.

Olivenpastaen er fremstillet direkte af oliven i saltlage. Den laves helt enkelt ved at tørre og afsalte olivenerne, som udstenes ved centrifugering. Massen gøres ensartet ved tilsætning af olivenolie med oprindelsesbetegnelsen »Huile d’olive de Nice«, dog så mængden af olie maksimalt udgør 12 % af pastaen.

5.2. Produktets egenart

Spiseoliven med betegnelsen Olive de Nice er små oliven (40-70 oliven pr. hektogram), som er hele, uden skader, uden snit og uden krydderier, og som er kendetegnet ved en farvepalet, der nuancerer fra gulliggrøn til brun eller fra bordeaux til sort-lilla. De er glatte med en stor sten og fast kød, som let skilles fra stenene. De er ligeledes kendetegnet ved, at de er let bitre, men ikke sure. De har en aroma, som er typisk for syltet frugt (svesker, kirsebær), kagen clafoutis, tørret frugt, duft af lagret vin og læder. Der forekommer typisk stilke sammen med olivenerne. Stilkene sidder enten på olivenerne eller ligger frit i lagen. Olive de Nice stammer udelukkende fra sorten Cailletier. Olivenpastaen har en aroma, der minder om syltet frugt (svesker, kirsebær), kagen clafoutis, bagværk, ristet brød, tørret frugt og duft af lagret vin, kirsebærbrændevin og læder. Ligesom spiseolivenerne varierer pastaens farve mellem brun, bordeaux og sort. Den er tillige kendetegnet ved en ensartet og fyldig, men ikke fed, konsistens. Den er værdsat, fordi dens smag hverken er for salt eller for bitter, og fordi den aldrig er syrlig.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Det geografiske områdes karakteristika har formet det område, hvor Olive de Nice dyrkes, og er årsag til olivenernes særpræg. Alpes-Maritimes har pga. sin geografiske placering, der hvor Alperne ender i havet, et begrænset landbrugsareal. Det er ikke meget jord, der kan dyrkes, og oliventræerne er derfor plantet på terrasser. Nice-områdets olivenlunde giver et landskab karakteriseret ved bakkeskråninger, hvilket fremhæves af de tørstensmure, der holder på jorden og beskytter mod erosion. På visse sårbare jorde er olivendyrkning det eneste alternativ til at nedlægge landbrugsjorden.

Det særlige middelhavsklima i det geografiske område med ikke særligt stærke vinde og meget lidt frost, et fremragende antal solskinstimer og rigelig nedbør i såvel foråret som efteråret er gunstigt for dyrkning af oliven, og det endda op til 700 meter over havets overflade.

Sorten Cailletier er perfekt tilpasset disse særlige forhold og udgør 95 % af de dyrkede sorter i det geografiske område. Forklaringen på, at høsten strækker sig fra november til april, når frugten er begyndt at modnes, skal dels findes i det milde klima, dels i plantagernes opbygning i terrasser i kyst- og bjergområderne. Sortens karakteristika (store træer med hængende grene) og traditionen for høst i én fase forklarer desuden olivenernes farve, som ikke er ensartet, eftersom de er udsat for en forskellig mængde lys, når de hænger på træet. De høstede oliven er enten gulliggrønne/brune eller bordeaux/sort-lilla.

Denne olivensort er lille, har en stor sten og fast kød. Som følge heraf er den meget lidt kødfuld og er derfor særlig egnet til at ligge i saltlage med natriumchlorid, hvilket er en langsom afbitringsproces. Der er tradition for denne tilberedning i Nice-området. Tilberedningen uden andre tilsætningsstoffer end salt er med til at bevare råvarens karakteristika og bevirker, at den aroma af tørret frugt, der findes i olivenolien »Huile d’olive de Nice« ligeledes er til stede i spiseolivenerne. Ved hjælp af denne teknik mister olivenerne lidt efter lidt det meste af deres bitterhed og »syltes«. Der opstår andre aromaer såsom syltet frugt, bagværk eller lagret vin. Olivenerne forbliver glatte på overfladen. Forekomsten af stilke, som enten sidder på olivenerne eller ligger frit i lagen, kan forklares ved sortens kendetegn (frugten hænger på en lang stilk), og ved, når denne praksis vel at mærke anvendes, at frugterne høstes ved at blive slået ned fra træet.

Den enkle metode til fremstilling af olivenpastaen gør, at der også her er tale om et originalt produkt uden tilsætningsstoffer, hvor råvarens kendetegn er bevaret, og hvor man finder de samme karakteristiske aromaer som i spiseolivenerne. Tilsætning af »Huile d’olive de Nice« er med til at give olivenpastaen den ensartede og fyldige konsistens, som er dens kendetegn.

Olive de Nice har et godt omdømme, der går langt ud over regionens grænser og det område, hvor de traditionelt fortæres som en del af middelhavskøkkenet. De sælges navnlig i og omkring Paris, men også i en række andre lande såsom USA, Det Forenede Kongerige og Tyskland samt i de nordeuropæiske lande.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i denne forordning (2))

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-41f32a74-4491-4034-a352-eb0a9979554c/telechargement

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) Se fodnote 1.