KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 13 endelig udg 
Bruxelles, 20.02.1995 
TREDJE OG FJERDE ÅRSBERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
om gennemførelsen af Fællesskabets bistand til landene i Central-
og Østeuropa (PHARE) i 1992 og 1993 
-1-
TREDJE ÅRSBERETNING FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM 
GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABETS BISTAND 
TIL LANDENE I CENTRAL- OG ØSTEUROPA (PHARE) 
I 1992 
- 3 
Indholdsfortegnels« 
INDLEDNING 
I. RAMMERNE FOR EF-BISTANDEN I 1992 
1.1 Retsgrundlag 
1.2 Finansiering 
1.3 Overordnet strategi 
1.4 Programmering 
II. FORANSTALTNINGER I 1992 
2.1 Forberedelse og beslutningstagning 
2.2 Nationale programmer og sektorer 
2.3 Multisektorale foranstaltninger 
2.4 Regionalt samarbejde 
III. HUMANITÆR BISTAND I 1992 
IV. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGER FRA 1990 TIL 1992 
4.1 Udbud og kontrakter 
4.2 Betalinger 
4.3 overvågning og evaluering 
4.4 Counterpartmidler 
SÆRLIGE ANLIGGENDER 
5.1 Vurdering af PHARE-landenes reformbestræbelsér i 1992 
5.2 PHARE*s virkning: resultater og vanskeligheder 
VT. KOMMISSIONENS ORGANISATION 
VII. PBARE-retningslinjer 1993-1997 
- 4 -
Tabeller 
1. Sammendrag af de nationale indikativprogrammer 1992 
2. Fordeling på sektorer af de større programmer for 1992 
3. Tidsmæssig fordeling af finansieringsforslagene på 1992-budgettet 
4. Fordeling på sektorer af forpligtelser i 1992 
5. Regionale programmer 1992 
6. Humanitær hjælp 1992 
7. Internationale udbud 1992 
8. Betalingssituationen pr. 31.12.1992 
9. Makroøkonomiske indikatorer for PHARE-landene 1990-1992 
- 5 
INDLEDNING 
Dette er den tredje beretning om Fællesskabets bistand under PHARE-
programmet til de central- og østeuropæiske lande, som i 1992 udvidedes til 
også at omfatte Albanien, Estland, Letland, Litauen og Slovenien. Den giver 
en redegørelse for de generelle rammer for bistanden i 1992 og de 
økonomiske bistandsforanstaltninger, herunder det regionale samarbejde, og 
en beskrivelse af den humanitære bistand. Derudover indeholder beretningen 
en gennemgang af foranstaltningerne i perioden 1990-1992 samt to specifikke 
emner af særlig interesse, nemlig reformresultaterne i PHARE-landene i 1992 
og PHARE's virkning. Endelig indeholder beretningen tillige en beskrivelse 
af de nye i 1992 vedtagne retningslinjer, som udstikker rammerne for 
fremtidig PHARE-bistand. 
- 6 -
I. RAMMERNE FOR EF-BISTANDEN I 1992 
1.1 Retsgrundlag 
Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. september 1989 (!) som ændret i 
1990 og i 199l(2) udgør retsgrundlaget for PHARE-bistanden. Efter 
Fællesskabets og medlemsstaternes godkendelse af Slovenien og Kroatien som 
uafhængige republikker fremsatte Kommissionen et forslag for Rådet om 
republikkernes formelle optagelse blandt de støtteberettigede lande under 
"PHARE-forordningen". Da Europa-Parlamentet afgav en negativ udtalelse med 
hensyn til Kroatien, vedtog Rådet en forordning for Slovenien alene(3). 
1.2 Finansiering 
Den oprindelige bevilling omfattede et budget på 1 000 mio. ECU for 1992 
(budgetpost B7-600-Bistand til den økonomiske omstrukturering i landene i 
Central- og Østeuropa). 
Kommissionen anmodede i løbet af året om en overførsel på 25 mio. ECU til 
finansiering af Estlands, Letlands og Litauens deltagelse i PHARE-
programmet ud over retableringen af de bevillinger, som var blevet anvendt 
til betalingsbalancestøtte til Albanien. Efter budgetmyndighedens 
godkendelse af en overførsel på 15,5 mio. ECU beløb det endelige budget sig 
til 1 015,5 mio. ECU, hvoraf der blev indgået forpligtelser for 
1 015,3 mio. ECU. 
De indgåede forpligtelser fordeler sig således: 
Nationale programmer(4) 733,0 mio. ECU 
Regionale programmer 116,0 mio. ECU 
Multisektorale foranstaltninger 44,8 mio. ECU 
Humanitær bistand 121,5 mio. ECU 
I ALT 1 015,3 mio. ECU 
Budgetpost B8-76 0 omfattede såkaldte "minibudgef'-bevillinger for 
15 mio. ECU. Disse bevillinger anvendtes til dækning af administrative 
omkostninger til støtte for PHARE-transaktionerne. 
(1) EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11. 
(2) Anden årsrapport om gennemførelsen af Fællesskabets bistand til landene 
i Øst- og Centraleuropa, s. 4. 
(3) EFT L 277 af 11.8.1992, s. 1. 
(4) Betalingsbalancestøtte (35 mio. ECU) til Albanien medregnet. 
- 7 -
1.3 Overordnet strategi 
Kommissionens fremgangsmåde med hensyn til programmering for perioden 1991-
1992 blev fastlagt i begyndelsen af 1991 og blev fulgt for første gang i 
samme års programmeringsarbejde. Et sammendrag af tankerne om en udvikling 
af programmeringen i form af et udkast til generelle retningslinjer for 
1991/92 blev drøftet og vandt tilslutning i PHARE-forvaltningsudvalget den 
21.2.1991 og blev senere formelt vedtaget af Kommissionen den 15.5.1991. 
Ud over bistandsprogrammets udvidelse til også at omfatte Albanien, 
Estland, Letland, Litauen og Slovenien har Kommissionens hensigt i 1992 -
som i 1991 - været at rette PHARE-bistand direkte mod den egentlige opgave, 
nemlig at støtte processen for overgangen fra planøkonomi til 
markedsøkonomi. For at øge bistandseffektiviteten blev der lagt vægt på en 
koncentrering om vigtige sektorer for reformprocessen. Udvalgte "centrale 
interventionsområder" for reformprocessen var navnlig omstrukturering af 
offentlige virksomheder, modernisering af de finansielle tjensteydelser, 
fremme af den private sektor og udvikling af arbejdsmarkedsmekanismer og 
socialsektoren. Bistand til disse "centrale interventionsområder" skulle 
suppleres med støtte til prioriterede sektorer i tilknytning hertil, såsom 
energi, miljø, telekommunikation, transport, sundhed, boliger, uddannelse 
og landbrug. Hertil kommer, at der i programmeringen også skulle tages 
højde for såvel igangværende samarbejdsordninger om udvikling af 
menneskelige ressourcer, såsom TEMPUS og ACE, som støtte til 
institutionsopbygning. 
Sigtet skulle være at støtte udviklingen af markedsøkonomiske vilkår gennem 
faglig bistand, uddannelse og undersøgelser samt finansiel bistand inden 
for rammerne af de sektorspecifikke programmer. 
Størstedelen af PHARE-ressourcerne (75-80%) skulle afsættes til de 
nationale programmer i overensstemmelse med ovennævnte retningslinjer og 
10-15% af ressourcerne skulle fremme programmer af regional betydning, som 
kun kan gennemføres regionalt eller kun kan skabe stordriftsfordele, hvis 
gennemført regionalt. Yderligere 5-10% skulle forbeholdes humanitær bistand 
på baggrund af de voksende økonomiske vanskeligheder og omfattende social 
nød i en række central- og østeuropæiske lande. 
1.4 Programmering 
De centrale interventionsområder identificeredes under 
programmeringsdrøftelser med modtagerlandene på grundlag af landenes egne 
prioriteringer i tilknytning til såvel målsætningen om omstilling og 
bæredygtig udvikling som de nye økonomiske strategier. Der blev taget 
hensyn til mange af modtagerregeringernes situation som nyindsat eller ofte 
midlertidig samt behovet for fleksibilitet i støtten under PHARE-bistanden 
i 1992. 
Herefter undertegnedes indikativprogrammer med modtagerlandenes berørte 
myndigheder i løbet af første halvår 1992: Tjekkoslovakiet 14.02.1992, 
Estland 31.03.1992, Ungarn 31.01.1992, Letland 02.03.1992, Litauen 
03.04.1992, Polen 28.05.1992, Rumænien 31.01.1992 og Slovenien 26.03.1992. 
Indikativprogrammet for Albanien godkendtes i form af en brevveksling den 
26.03.1992. Bulgarien havde allerede undertegnet et flerårigt 
indikativprogram den 08.02.1991 for perioden 1991/92. På den baggrund blev 
rammebevillingen for 1992 til projekter og andre transaktioner derfor 
vedtaget den 29.01.1992. 
Indikativprogrammerne er, selvom de ikke er bindende aftaler med 
Kommissionen, arbejdsdokumenter, der angiver prioriteringer og indeholder 
nyttige referencerammer identificering, udarbejdelse og vurdering af de 
projekter, der skal finansieres. Indikativprogrammerne er sammenfattet i 
tabel 1 og 2. 
- 8 -
I de fleste modtagerlande er det område, der er blevet identificeret som 
krævende den største bistand, økonomisk omstrukturering, herunder især 
virksomhedsomstrukturering og -privatisering, udvikling af den private 
sektor og modernisering af finansieringssystemet. Hertil kommer, at 
menneskelige ressourcer, hovedsageligt inden for social- og 
sundhedssektoren, samt landbrug og infrastruktur var angivet som 
bistandskrævende. Uddannelse indgik - hovedsagelig i form af tildelinger 
til deltagelse i TEMPUS-programmet - ligeledes blandt de meget krævende 
nøgleområder. 
I flere lande blev en generel faglig bistandsfacilitet identificeret som et 
fleksibelt multisektoralt instrument, som kunne sætte modtagerlandene i 
stand til relativt hurtigt at reagere på øjeblikkelige behov for faglig 
bistand med hensyn til udvikling af reformstrategier og yde institutionnel 
støtte på mange områder. For tre landes vedkommende - Estland, Letland og 
Litauen - indgik hovedparten af bistanden under en sådan facilitet, hvilket 
er et udtryk for det tidlige omstillingsstadie, som disse lande befinder 
sig på. Et grundliggende kendetegn herpå er et behov for basal faglig 
bistand på en lang række centrale områder. 
- 9 -
II. FORANSTALTNINGER I 1992 
2.1 Forberedelse og beslutningstagning 
Der blev truffet i alt 96 PHARE-finansieringsafgørelser over 1992-
budgettet, heraf 11 afgørelser vedrørende humanitær bistand foruden 64 
nationale sektorprogrammer og 151 regionale samarbejdsprogrammer samt fire 
samlede bemyndigelser vedrørende multisektorale foranstaltninger af 
begrænset rækkevidde. 
PHARE-forvaltningsudvalget mødtes ti gange og afgav positiv udtalelse om 
alle finansieringsforslag, undtagen om et importstøttegarantiprogram for 
Albanien på 40 mio. ECU, som blev drøftet på et ekstraordinært møde i 
udvalget. Forslaget blev dernæst omarbejdet til et mindre program for 
humanitær bistand og godkendt af udvalget. 
Udkastet til generelle retningslinjer for PHARE 1993-97 blev grundigt 
drøftet under flere møder i udvalget. 
2.2 Nationale programmer 
Antallet af PHARE-modtagerlande steg i løbet af 1992 til ti med tilføjelsen 
af Slovenien og Albanien samt overgangen til PHARE af Estland, Letland og 
Litauen, som tidligere havde modtaget EF-bistand gennem SNG-programmet. Den 
samlede bistand i form af nationale programmer - humanitær bistand og 
regionale programmer undtaget - beløb sig til næsten 698 mio. ECU (jf. 
tabel). Største PHARE-modtagerland var Polen med 200 mio. ECU, svarende til 
28,6% af de samlede landebevillinger, fulgt af Rumænien (130 mio. ECU, 
18,6%), Ungarn (101,5 mio. ECU, 14,5%) og Tjekkoslovakiet (100 mio. ECU, 
14,3%). 
Tabel 4 viser fordelt på lande en oversigt over sektorfordelingen. Tallene 
skal behandles varsomt, idet ikke hele bistanden for nogle generelle 
faglige bistandsprogrammer kan opdeles på sektorer. Med dette forbehold 
fremgår det, at ca. en fjerdedel af de samlede landebevillinger 
(167 mio. ECU, 23,5%) anvendtes til virksomhedsudvikling, herunder 
privatisering, omstrukturering af virksomheder, bistand til små og 
mellemstore virksomheder (SMV), investeringsfremme og eksportudvikling. 
Dette kan give anledning til en undervurdering af støttens reelle omfang, 
idet de regionale udviklingsprogrammer også omfatter komponenter til fremme 
af lokale erhvervsinitiativer. Forholdet kan sammenlignes med de ca. 28% i 
1991 og understreger områdets fortsat store betydning inden for PHARE-
bistanden. 
Landbruget modtog fortsat betydelig støtte (85 mio. ECU eller 12% af 
landebevillingerne), hvilket er udtryk for sektorens store betydning for de 
østeuropæiske landes økonomier. Dette kan sammenlignes med de ca. 15% i 
1991. Selvom landbrugsforsyningerne fortsat udgjorde en del af denne 
bistand, blev der i 1992 lagt større vægt på bistand til udformning og 
omstilling af landbrugsstrategier, herunder privatisering, omstrukturering 
af agro-industrien, rådgivning og udvikling af kreditordninger for 
nystartede landbrugere. 
- 10 -
Bevillinger til social- og uddannelsessektorerne (herunder TEMPUS-
programmet) udgjorde ca. 27% af de nationale programmer, hvilket er en 
stigning i forhold til 1991. Den sociale dimensions stigende betydning i de, 
central- og østeuropæiske landes reformprogrammer, herunder behovet for at 
omstrukturere sygesikrings- og sundhedsbudgetterne, ses tydeligt i det 
stigende antal PHARE-programmer, som omhandler omstilling af socialpolitik 
og omstrukturering af socialsektoren, sådanne omfatter støtte til 
arbejdsmarkedsudvikling over for den uundgåelige forøgelse af 
arbejdsløsheden som følge af omstruktureringen. Der blev i de nationale 
programmer i 1992 lagt noget mindre vægt på miljø, selvom der fortsat 
afsattes betydelige midler til denne sektor i Polen og Ungarn. 
Selvom faglig bistand fortsat har været stammen i PHARE-støtten, især for 
lande på et forholdsvis tidligt stadie i reformprocessen, blev der i 1992 
trukket på de disponible instrumenter til andre former for bistand, nemlig 
uddannelse, udvikling af arbejdskraft, udstyrsleverancer, væsentlige inputs 
i ekstraordinære tilfælde (hovedsagelig landbrug og sundhed) og - i 
stigende omfang - investeringsstøtte. Denne sidste form for bistand 
omfatter PHARE-bidrag, typisk i form af omkostningsdeling med regeringen 
eller lokale institutioner, til udvikling af såvel finansieringsordninger 
for nystartede private erhvervsdrivende, herunder låne- og 
kreditgarantiordninger for SMV og selvstændige landbrugere, som særligt 
fordelagtige finansieringsordninger til miljøfremme og/eller regional 
udvikling. 
Herudover bidrog PHARE-programmet med 35 mio. ECU i betalingsbalancestøtte 
til Albanien. 
2.3 Multisektorale foranstaltninger 
Ud over sektorprogrammerne finansierede mange andre transaktioner under 
betegnelsen multisektorale foranstaltninger. 
Først og fremmest blev det aftalt at disponere over 18,8 mio. ECU til 
"multisektoral faglig bistand" i flere på hinanden følgende trancher som i 
1990 og 1991. Dette danner grundlaget for en global bemyndigelse til inden 
for visse parametre at finansiere foranstaltninger af mindre målestok, 
såsom gennemførlighedsundersøgelser og faglig bistand uden nogen specifik 
udtalelse fra Udvalgets og Kommissionens side for hver foranstaltning. 
Som tidligere blev den multisektorale facilitet i 1992 anvendt til at 
finansiere en stor del af arbejdet med identificering, evaluering og 
revision af sektorprogrammerne. Der blev også finansieret 
planlægningsundersøgelser, f.eks. inden for telekommunikation og 
infrastruktur. 
Som følge af den såkaldte "Bangkok-aftale" mellem EBRD og EF i 1992 
oprettedes en ny form for samarbejde mellem de to institutioner. Således 
blev det i modtagerlandene muligt at gennemføre foranstaltninger vedtaget 
af Kommissionen og teknisk forvaltet af EBRD. Samarbejdet anses for 
vellykket og har ført til udbetalinger på indtil 18,5 mio. ECU, 
hovedsagelig til foranstaltninger inden for finansieringssektoren. 
Yderligere to indbyrdes supplerende aktiviteter påbegyndtes i 1992 under 
den multisektorale betegnelse. Den første er en PHARE-informationsforan­
staltning, der har til formål at informere erhvervskredse og politiske 
kredse i EF's medlemsstater om Fællesskabets forbindelser til og bistand 
til de central- og østeuropæiske lande. Denne programbevilling beløb sig 
til 2,5 mio. ECU. 
- 11 -
Den anden er PHARE-demokratiprogrammet, som for første gang blev bevilget 
5 mio. ECU i 1992. Kommissionen fulgte her Europa-Parlamentets bemærkning 
til budgetpost B7-6 00, som lyder: "En bevilling på 5 mio. ECU skal 
øremærkes en fortsættelse af demokratiseringsprocessen i Central- og 
Østeuropa. Den skal gøre det muligt at yde finansiel og faglig bistand på 
et upartisk grundlag gennem de parlamentariske organer, således at der i 
lande med nære eller spirende forbindelser til Det Europæiske Fællesskab 
udbredes almindelig viden om borgerrettigheder og demokratiske principper" 
De multisektorale foranstaltninger beløb sig til 44,8 mio. ECU, som 
fordelte sig således: 
Multisektoral faglig bistand 18,8 mio. ECU 
EBRD 18,5 mio. ECU 
Informationsforanstaltning 2,5 mio. ECU 
Demokratiprogram 5,0 mio. ECU 
I ALT 44,8 mio. ECU 
2.4 Regionalt samarbejde 
Der blev i løbet af 1992 lagt større vægt på at oprette et regionalt 
samarbejde mellem de fem PHARE-støtteberettigede lande (Bulgarien, 
Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Rumænien) om spørgsmål af fælles 
interesse. 116 mio. ECU blev således tildelt regionale programmer. 
I 1992 blev der opnået betydelige resultater med hensyn til en styrkelse af 
den efterspørgselsbestemte tilgang til program/projektudarbejdelsen med 
meget større deltagelse fra modtagerlandenes side. Som besluttet på et møde 
mellem de seks nationale bistandskoordinatorer i Bruxelles nedsattes i 
december 1991. en regional koordineringsgruppe, hvis formandskab skulle 
varetages på skift begyndende med Bulgarien. Gruppen modtog faglig bistand 
fra Kommissionen og fik ansvaret for fastlæggelsen af de centrale 
bistandsområder, evalueringen af forslag fra modtagerlandene og fra Den 
Operative Tjeneste PHARE og skabelse af enighed om budgettet fordeling på 
sektorer, som dernæst skulle godkendes af Kommissionen. I denne henseende 
blev der ført tilbundsgående drøftelser i hvert af landene med de nationale 
bistandskoordinatorer og fagministerier. 
Endvidere udnævnte gruppen sektorkoordinatorer for at sikre deltagelse i 
programmernes gennemførelse. Sektorkoordinatorerne fik ansvaret for at 
sikre programkoordineringen og -overvågningen blandt fagministerierne 
indbyrdes og mellem Den Operative Tjeneste PHARE og den regionale 
koordineringsgruppe. Sektorkoordinatorerne er: Bulgarien 
(telekommunikation), Tjekkoslovakiet (transport), Ungarn (miljø), Polen 
(nuklear sikkerhed/Ace) og Rumænien (energi og industriel ejendomsret). 
Det regionale program for 1992 omfattede hovedsageligt 3 
hovedbistandsområder, nemlig infrastruktur (35 mio. ECU), miljø/nuklear 
sikkerhed (46 mio. ECU) og undervisning/uddannelse (24 mio. ECU), hvortil 
kom en række diverse programmer til et beløb af 11 mio. ECU. 
Inden for infrastruktursektoren blev den langt største komponent tildelt 
transport (21 mio. ECU), hvoraf en stor andel (15 mio. ECU) anvendtes til 
at lette akutte flaskehalse ved grænseovergange på vigtige transitruter 
mellem Fællesskabets og de central- og østeuropæiske lande. Dette skete på 
anmodning fra de central- og østeuropæiske lande for at nedbringe lange 
forsinkelser til skade for samhandelen. Et afgørende element i denne 
bistand var bevillingen til direkte investeringer til forbedring af 
grænseovergange forestået af lokale entreprenører. 
- 12 -
Andre komponenter i infrastruktursektoren omfattede telekommunikation med 
fokus på uddannelse (7 mio. ECU) samt energi (7 mio. ECU). Sidstnævnte 
sektor omfattede en lang række initiativer med henblik på at undersøge 
mulighederne for at forbedre den indbyrdes tilslutning af el- og gasnet 
mellem Fællesskabet og de central- og østeuropæiske lande for at 
rationalisere olieraffineringen og olietransportfaciliteterne samt for at 
udvikle to-og-to-samarbejde om ledelsesspørgsmål og forbedre de 
lovgivningsmæssige aspekter i overensstemmelse med den europæiske 
energipagt. 
Med hensyn til komponenten for miljø/nuklear sikkerhed blev det regionale 
miljøprogram tildelt 26 mio. ECU, hvilket er et udtryk for de central- og 
østeuropæiske landes stigende bekymring for problemer af virkelig regional 
art, som kun kan afhjælpes ved en samordnet indsats. Nogle elementer bestod 
i en udvidelse af eksisterende 1991-programmer (Donau-flodens 
afvandingsområder, den sorte trekant, COSINE/fjernmåling), hvorimod andre 
rettedes mod miljøspørgsmål i forbindelse med Østersøen og Sortehavet, 
hvoraf sidstnævnte omfattede koordinering med TACIS-programmet og den 
Globale Miljøfacilitet oprettet af UNDP, UNEP og Verdensbanken. Et af 
programmets afgørende elementer er miljøhandlingsprogrammet for Post-
Dobris, som har fået tildelt 10 mio. ECU til oprettelse af en overordnet 
fond støttet af andre donorer til identifikation af enkeltprojekter med 
henblik på investeringsstøtte. 
Tildelingen af 20 mio. ECU til nuklear sikkerhed var en reaktion på det 
stigende pres om ydelse af bistand til forbedring af sikkerhedsstandarder 
for de sovjetisk tegnede atomreaktorer og til udvikling af alternative 
affaldsstyringsfaciliteter samt undersøgelse af mulighederne for 
nedlæggelse. 
Med hensyn til undervisning/uddannelse blev ACE og TEMPUS tildelt 
24 mio. ECU. For ACE's vedkommende var der sket betydelige forbedringer i 
udformningen af meget mere gennemsigtige udvælgelses- og 
evalueringsprocedurer med deltagelse af repræsentanter fra alle PHARE-
modtagerlandene og med hensyn til programforvaltningen, hvor et 
rådgivningsfirma udnævntes til at støtte GD II. For TEMPUS'S vedkommende 
gik en stor del af midlerne til en fortsættelse af støtten til JEP (Joint 
European Projects) og til omkostningerne i forbindelse med programmets 
forvaltning. 
Herudover blev en række diverse programmer støttet, herunder en udvidelse 
af 1991-programmerne for statistik, told og standarder for Estland, 
Letland, Litauen, Albanien og Slovenien samt statistikprogrammet for Polen. 
Hertil kommer et pilotprogram for bekæmpelse af narkotikamisbrug, som 
påbegyndtes som en reaktion på den stigende bekymring over ulovlig handel 
med narkotika i de central- og østeuropæiske lande, samt et regionalt 
program for industriel ejendomsret finansieret i fællesskab med det 
europæiske patentbureau med henblik på at harmonisere lovgivning og 
forbedre systemerne til beskyttelse af industrielle ejendomsrettigheder. 
Mere generelt blev 1992 et år, hvor koordineringen af de regionale 
programmer styrkedes med langt større deltagelse fra modtagerlandenes side. 
- 13 -
III. HUMANITÆR BISTAND UNDER PHARE 
Den humanitære bistand under PHARE var i 1992 stærkt præget af situationen 
i Albanien og konflikten i det tidligere Jugoslavien. Der blev udarbejdet 
et opfølgningsprogram til supplering af nødhjælpsaktionen for rumænske børn 
i 199 0-91 og programmet for fødevarehjælp blev gennemført. Det samlede 
PHARE-budget på 121,5 mio. ECU måtte forhøjes med hensyn til de midler, der 
var forbeholdt humanitær bistand. Forhøjelsen godkendtes af Rådet den 30. 
oktober 1992. 
Der blev tilbagebetalt 10 mio. ECU til EUGFL for fødevarerne til Albanien. 
Kommissionen besluttede også som en undtagelse at finansiere et afgørende 
industrielt importprogram for at bistå den albanske industri med at 
genopstarte produktionen og således bidrage til en nedbringelse af den 
meget høje arbejdsløshed. Der blev truffet afgørelse om programmet, der 
samlet beløb sig til 30 mio. ECU, i to omgange, nemlig først i marts for 
10 mio. ECU og dernæst i juni for 20 mio. ECU. Counterpartmidlerne af 
salget af de importerede reservedele og råvarer blev henlagt i 
overensstemmelse med de generelle protokoller indgået med Kommissionen. Der 
blev i juli truffet afgørelse om en yderligere tildeling på 10 mio. ECU 
hovedsagelig til forbedring af hospitaler og medicinudleveringssteder 
overalt i Albanien, til leverancer af basalt lægeudstyr og til opførelse af 
boliger til tidligere politiske fanger. Den humanitære bistand til Albanien 
skal ses på baggrund af støtten til reformprogrammerne, idet disse 
leverancer var en forudsætning for igangsætningen af omstillingsprocessen. 
PHARE bidrog med 39 mio. ECU i form af nødhjælp til flygtninge i det 
tidligere Jugoslavien. Denne foranstaltning suppleredes af yderligere en 
foranstaltning til 35 mio. ECU over det PHARE-program til den jugoslaviske 
finansielle sektor, som aldrig blev iværksat. PHARE bidrog ligeledes med 
0,5 mio. ECU til finansiering af overvågningsmissionerne. Det Europæiske 
Råd besluttede ved udgangen af året i Edinburgh at iværksætte et 
støtteprogram på 100 mio. ECU for den tidligere jugoslaviske republik 
Makedonien som hjælp til at klare følgerne af embargoen mod Serbien. Den 
tidligere jugoslaviske republik Makedonien modtog således et oprindeligt 
beløb på 10 mio. ECU i gavebistand fra PHARE til et program for import af 
medicin, råvarer og basalt lægeudstyr. Dette beløb suppleredes med 
15 mio. ECU i form af nødhjælp fra Det Europæiske Fællesskabs Kontor for 
Humanitær Bistand (ECHO). 
For Rumæniens vedkommende blev der i december truffet afgørelse om et 
mellemsigtet humanitært bistandsprogram på 12 mio. ECU til supplering af 
foranstaltningerne i 19 9 0-91 for forbedring af børnehjemmene og uddannelse 
af børnehjemmenes ledelsespersonale. 19 92-programmet omfatter udformning og 
iværksættelse af en overordnet strategi for børns beskyttelse i samarbejde 
med den rumænske regering. Endvidere finansierede PHARE også fødevarehjælp 
til Rumænien for et beløb på 10 mio. ECU. 
- 14 -
IV. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGER FRA 1990 TIL 1992 
Når finansieringsafgørelsen er truffet, er den normale procedure som 
forklaret i 1990-årsberetningen, at der underskrives et 
finansieringsmemorandum mellem Kommissionen og den myndighed, der 
varetager gennemførelsen, sædvanligvis ressortministeriet i det pågældende 
land, med angivelse af begge parters respektive ansvar for forvaltningen. I 
almindelighed blev systemerne med decentraliseret gennemførelse også fulgt 
i 1992, i hvilken sammenhæng ressortministerierne blev anmodet om at 
oprette programstyringsenheder (PMU), at udpege en anvisningsberettiget, at 
åbne en bankkonto og at opstille en detaljeret arbejdsplan og et 
omkostningsoverslag for de første seks måneder. 
4.1 Udbud og kontrakter 
I overensstemmelse med Kommissionens regler tildeles kontrakterne om faglig 
bistand normalt efter begrænset udbud, dvs. på grundlag af en udvælgelse af 
et begrænset antal firmaer (shortlist), som anmodes om at give tilbud. 
Kriterierne for den endelige udvælgelse bygger snarere på kvalitet end på 
pris. For mindre kontrakter om faglig bistand og for organisationer, der 
arbejder uden gevinst for øje, kan kontrakten indgåes ved underhåndsaftale. 
Kun i forbindelse med leveringskontrakter iværksættes der et offentligt 
udbud via EF-Tidende. 
Alle kontrakter tildeles i henhold til et af de to forskellige gennemførel-
sessystemer, som benyttes i PHARE: 
- direkte gennemførelse, når kontrakterne tildeles og forvaltes i 
Bruxelles på modtagerlandenes vegne, 
- decentraliseret gennemførelse, når kontrakterne godkendes og forvaltes 
i henhold til et "arbejdsprogram/forskudsudbetalingssystem" af mod­
tagerlandet. 
Under begge systemer anvendes samme procedurer, og under det decentralise­
rede gennemførelsessystem overvåger Kommissionen modtagerinstitutionernes 
overholdelse af procedurerne. 
I slutningen af 1992 påbegyndte Kommissionen udarbejdelsen af 
procedurehåndbøger indeholdende en fuldstændig ny samling af 
standardtekster og retningslinjer for indgåelse af kontrakter (om såvel 
leverancer som tjenesteydelser) og for iværksættelse af udbud (såvel 
internationale offentligt som begrænset udbud). 
Da oplysningerne om kontrakter, der tildeles under det decentraliserede 
gennemførelsessystem, kommer Kommissionen i hænde med en vis forsinkelse, 
er oplysningerne i tabellen nedenfor fortsat hovedsagelig baseret på 
kontrakter,' der er tildelt under det direkte gennemførelsessystem. Tabellen 
viser, at der er indgået ca. 672 kontrakter i 19 92, heraf 155 efter udbud 
(det samlede udbudsbeløb var ca. 70 mio. ECU, svarende til 60% af det 
samlede kontrakbeløb på ca. 117 mio. ECU). 
Tabellen indeholder ligeledes en fordeling på nationalitet af kontrakter, 
der er indgået via Bruxelles. Denne fordeling omfatter dog ikke kontrakter 
indgået under det decentraliserede gennemførelsessystem. Oplysninger herom 
vil først være tilgængelige på et senere tidspunkt. 
- 15 -
KONTRAKTER INDGÅET I 1992 
1. Antal sager 
2. Samlet kontraktbeløb 
3. National andel (%) i beløbet 672 kontrakter 
117 mio. ECU 
LAND ECU % 
Belgien 
Tyskland 
Danmark 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
PHARE-landene 
Int. organisationer og andre 
Uklassificeret 16 117 
10 528 
501 
114 
16 527 
734 
7 395 
2 227 
27 
5 350 
50 
15 878 
8 449 
24 430 
53 000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 
000 13,7 
9,0 
6,4 
1/8 
14,1 
0,6 
6,3 
1,9 
4,6 
13,5 
7,2 
20,9 
I ALT 117 380 000 
4.2 Udbetalinger 
I 1992 kom et samlet beløb på 434 mio. ECU til udbetaling under budgetpost 
B7-600. Dette svarer næsten til det udbetalte beløb i løbet af de 
foregående to år (454,9 mio. ECU). Fordelingen på programmer var som 
følger: 
1990-programmer 
1991-programmer 
199 2-programmer 
I ALT 48,9 mio. ECU 
169,4 mio. ECU 
215,7 mio. ECU 
434,0 mio. ECU 
Sammen med udbetalingerne i 1990 og 1991 beløber det samlede reelt 
udbetalte beløb under PHARE-programmet sig ved udgangen af 1992 til 
888,9 mio. ECU, svarende til 38,81% af det samlede beløb for indgåede 
forpligtelser med modtagerlandene. Tabel 8 indeholder en oversigt over 
udbetalinger. 
Af de udbetalinger, der blev foretaget i 1992, gik 311,7 mio. ECU direkte 
til partnere, som Kommissionen i Bruxelles havde indgået kontrakt med, og 
122,3 mio. ECU udbetaltes som forskud til programgennemførelsesenhederne 
(PIU) i modtagerlandene. Det samlede beløb for forskudsudbetalinger til PIU 
i perioden 1990 til udgangen af 1992 beløber sig til 259,9 mio. ECU, 
svarende til 29,3% af det samlede udbetalte beløb på 888,9 mio. ECU. 
- 16 -
Forskudsudbetalingerne til PIU er udtryk for det særlige aspekt ved 
gennemførelsessystemet for PHARE. Tallene henviser til den decentraliserede 
gennemførelsesprocedure, efter hvilken modtagerlandene får en del af 
ansvaret for at gennemføre projekterne. Den ansvarlige modtagerinstitution 
(PIU) modtager en forskudsudbetaling, der er baseret på en arbejdsplan og 
et anslået budget for de kommende seks måneder. Dette forskud gør det 
muligt for PIU at indgå kontrakter og foretage betalinger under 
forudsætning af, at Kommissionen har givet visse godkendelser. 
Selvom der her er tale om et meget ønskværdigt gennemførelsessystem, fordi 
det i stadig stigende grad lægger ansvaret over på modtagerne af PHARE-
bistanden, kræver det også mere tid at oprette de lokale enheder. Det fører 
imidlertid sædvanligvis til hurtigere udbetalinger, når den lokale 
institutionelle kapacitet først er blevet oprettet, hvilket normalt først 
sker i programforløbets andet år. 
4.3 Overvågning og evaluering 
Hovedparten af programmet gennemføres under det decentraliserede 
forvaltningssystem. Der er nu oprettet mere end 60 programstyringsenheder 
(PMU) i PHARE-modtagerlandene. På denne baggrund er overvågning og 
evaluering blevet et væsentligt styringsværktøj. 
Den finansielle overvågning sker gennem et standardiseret finansielt 
regnskabs- og rapporteringssystem (PHACSY), medens den tekniske og 
driftsmæssige overvågning sker gennem et indarbejdet planlægnings- og 
rapporteringssystem. Regelmæssige seksmåneders arbejdsprogrammer 
indeholdende målsætninger, aktiviteter, kontakter, udbetalinger osv. danner 
grundlaget for regelmæssigt at sammenholde planlægningen med de resultater, 
der fremgår af situationsrapporterne. Denne form for intern overvågning 
suppleres om nødvendigt med revisioner og missioner. 
Den tekniske overvågning bliver yderligere forbedret, når de logiske rammer 
integreres i alt planlægnings- og rapporteringsmateriale (dvs. 
finansieringsforslag, driftsplaner, arbejdsprogrammer, situationsrapporter 
og programafslutningsrapporter). Fremgangsmåden med de logiske rammer vil 
gøre det muligt at foretage resultatovervågningen på grundlag af parametre, 
som objektivt kan efterprøves. Endvidere vil dette danne et sundt grundlag 
for evaluering af programmets målsætninger og vurdering af 
programvirkninger. 
Overvågningen er først og fremmest rettet mod en forbedring af 
programgennemførelsen, hvorimod sigtet med evalueringen er at indhente 
oplysninger, som kan medvirke til at forbedre programmet i sig selv gennem 
en bedre udvælgelse og en bedre udformning. 
En første evaluering blev ved udgangen af 1992 udarbejdet for miljøsektoren 
i Polen og Ungarn. Flere sektor- og programevalueringer følger senere. 
Evalueringerne foretages enten i løbet af gennemførelsesfasen eller ved 
programmets afslutning. De forestås af uafhængige eksperter på grundlag af 
klare kontraktbestemmelser og evalueringskriterier for at begrænse 
forudindtagede meninger. 
- 17 -
4.4 Counterpartmidler 
I 1991 blev der indgået aftaler om anvendelse og frembringelse af counterpartmidler med Albanien, 
Bulgarien og Rumænien. I 1992 blev der indgået aftaler med den estiske, lettiske og litauiske 
regering. 
Retsgrundlaget for brugen og forvaltningen af PHARE-countcrpartmidlcr er den fælles 
hensigtserklæring, der blev undertegnet i september 1991 af den rumænske regering og 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, samt regeringens beslutning 470/1992. Ved denne 
beslutning overføres den finansielle forvaltning af counterpartmidlerne i Rumænien fra Det 
Rumænske Udviklingsagcntur til Finansministeriet og Departementet for Europæisk Integration 
under Rådet for Koordination, Strategi og Økonomisk Reform. Den 29. oktober 1992 
undertegnede Finansministeriet og Det Rumænske Udviklingsagcntur en protokol herom. Et 
program for brugen af counterpartmidlerne blev i februar 1992 godkendt af den rumænske regering 
og forelagt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til godkendelse.Fordelingen af 
counterpartmidlerne blev godkendt ved en brevveksling mellem Kommissionen og Rumæniens 
regering. Counterpartmidlerne blev frembragt ved salg af fødevarehjælp og vareleverancer inden 
for rammerne af PHARE-programmerne for transport, landbrug og humanitær bistand 
(iægcmidler). Efter fælles overenskomst er en del af midlerne dog bl.a. blevet anvendt til 
humanitære bistandsprogrammer, navnlig til fordel for forældrelose og born i pleje. 
For Albaniens vedkommende blev counterpartmidlerne tilvejebragt ved salg af 
fødevarehjælp, industrielle leverancer og landbrugsudstyr. Som følge af det 
omfattende budgetunderskud besluttede Kommissionen i overensstemmelse med 
IMF's anbefalinger - og efter samråd med øvrige vigtige donorer - at 
anvende counterpartmidlerne til finansstøtte. 
Polens counterpartmidler er for størstepartens vedkommende tilvejebragt ved 
salg af dyrefoder og kemikalier til brug i landbruget. Midlerne blev 
tilvejebragt inden for rammerne af det nationale PHARE-program for 1990, 
afgørelse om anvendelse blev truffet på årlig basis i henhold til 
indikativprogrammet. Forvaltningen af counterpartmidlerne blev overladt til 
den af regeringen uafhængige Samarbejdsfond. En del af midlerne er anvendt 
til forfinansiering af PHARE-programmer og bistand ril oprettelsen af en ny 
afdeling af Europakollegiet i Natolin. Der tildeltes tillige midler til 
uddannelsesprogrammer og til støtte til økonomisk/juridisk forskning i 
forbindelse med Europaaftalen. 
Do bulgarske counterpartmidler blev tilvejebragt: ved salg af landbrugs-, 
læggemiddol- og energileverancer foretaget siden slutningen af 1990. 
Midlerne forvaltes på regeringen.'; vegne af den statslige Fond for 
Gonopbygning og Udvikling. Da dor endnu ikke er indgået aftale om et: 
indi kat i vprogram, er en del midler anvendt, ti] sundhedsprogrammer. 
Estland, Letland og Litauen indgik aftaler om counterpartmidler i december 
199 1. Forud for de første leverancer blev der med hver enkelt republik 
forhandlet og undertegnet aftalememoranda indeholdende de almindelige 
regler for modtagelse og uddeling af bistand under EF-forsyningsprogrammer 
og notater om de nærmere bestemmelser i forbindelse med programmerne for 
kornleverancerne. Alle midler tilvejebragt i forbindelse med den første del 
af salget er tildelt indtægtssuppleringsordninger rettet mod de socialt 
dårligst stillede grupper. En undtagelse var i Letland, hvor midlerne 
anvendtes til landbrugsreform og udviklingsforanstaltninger. 
- 18 -
V. SÆRLIGE ANLIGGENDER 
5.1 Vurdering af PHARE-landenes refonnbestræbelser i 1992 
Det er i forbindelse med en omstillingsprocess til markedsøkonomi relativt 
hurtigt at nå til en liberalisering og stabilisering, hvorimod det tager 
meget længere tid at gennemføre strukturelle reformer. På denne baggrund 
kan man skelne de PHARE-lande, som allerede har gennemgået 
liberaliseringsprocessen og dens følger før 1992, fra de PHARE-lande, som : 
1992 stadig kæmpede med voldsomme pris- og valutastigninger og indførte 
strukturelle reformer på et ustabilt makroøkonomisk grundlag. Den første 
gruppe omfatter Polen, Ungarn, Tjekkoslovakiet, Bulgarien og Slovenien. 
5.1.1 Økonomiske resultater i 1992 
COMECON's sammenbrud i 1991 førte til mange tabte eksportmarkedsandele for 
PHARE-landene, hvilket har forværret konjunkturnedgangen overalt i 
regionen. Nedgangen fortsatte i 1992, undtagen i Polen, som kunne udvise en 
svag BNP-stigning. Der var dog en skarp kontrast mellem de to grupper af 
PHARE-lande. I de mere fremskredne lande viste BNP - omend negativ - tegn 
på at have nået bunden, idet væksten lå mellem 1% for Polens vedkommende og 
-8% for Bulgariens vedkommende set i forhold til vækstrater på mellem -8% 
og -17% i 1991. Alle mindre fremskredne lande bortset fra Albanien 
gennemgik en skrap recession i 1992 med fald i BNP på mellem -6% (Albanien) 
og -35% (Litauen) mod fald på mellem -3,5% og -27% i 1991. Den 
makroøkonomiske dynamik og ubalance, som ligger bag vækstresultaterne, er 
udtryk for de forskellige reformstadier, som de enkelte lande har nået. 
For de lande, som tidligt kom i gang, skyldes de forholdsvis bedre 
resultater i 1992 end i 1991, at det allerede fra og med 1991 lykkedes at 
rette eksporten mod vestlige markeder, og at eksporten af samme årsager 
sågar steg. Samtlige lande havde ved udgangen af året et handelsoverskud. 
Investeringerne har imidlertid endnu ikke vist tegn på bedring. Et af de 
positive træk ved de mere fremskredne lande er en stagnerende inflation 
efter prisliberaliseringens gennemførelse. Alle gruppens lande, bortset fra 
Slovenien, havde i 1992 en tochifret inflation. Den kombinerede virkning af 
den langvarige recession og omstruktureringsreformen fører imidlertid til 
nye ubalancer, som på mellemlang sigt kan præge økonomierne, og er nu 
regeringernes største udfordring. Arbejdsløsheden steg meget hurtigt og 
udgjorde ved udgangen af 1992 mere end 10% af arbejdsstyrken. Dette førte 
til øgede sociale udgifter for det offentlige, sideløbende hermed faldt 
skattegrundlaget. I en række lande, heriblandt Ungarn, Bulgarien og Polen, 
har dette allerede resulteret i store finansproblemer med budgetunderskud 
på mere end 5% af BNP. 
I de mindre fremskredne lande skete der ingen makroøkonomisk stabilisering, 
eller først sent på året. Inflationen var her i 1992 stadig trechifret, og 
der blev i løbet af året iværksat inflationsdæmpende politik med en 
overdreven indkomstbeskatning. Betalingsbalancens løbende poster var i 
underskud eller også - i tilfælde af mangel på fremmed valuta - blev 
handelsbalancen bragt i ave gennem drastiske importbegrænsninger. 
Underskuddet på de løbende poster var særlig voldsomt for Estland, Letland 
og Litauen, som først blev uafhængige sent i 1991 og var hårdt ramte af 
Sovjetunionens og dermed det sovjetiske hjemmemarkeds sammenbrud. I de 
mindre fremskredne lande er der endnu ikke store vanskeligheder med hensyn 
til arbejdsløshed og budgetunderskud, bortset fra i Albanien og Rumænien, 
som i 1992 fik alvorlige budgetunderskud. 
- 19 -
Resultaterne i forbindelse med de strukturelle reformer i 1992 har i stor 
udstrækning været afhængige af den makroøkonomiske udgangssituation, som 
beskrevet ovenfor. På to områder har reformgennemførelsen imidlertid været 
vanskelig overalt i regionen, nemlig gennemførelsen af de omfattende 
privatiseringer og af reformen i den finansielle sektor. 
5.1.2 Stabilisering, liberalisering og lovgivningsmæssige rammer 
Den omfattende liberalisering og lovgivningsmæssige lempelse af PHARE-
landenes økonomier har indebæret liberalisering af priser, nye lovgivninger 
og administrative bestemmelser, åbning af økonomierne mod internationale 
markeder og overgang til konvertible valutaer. 
For alle PHARE-landenes vedkommende er prisliberaliseringen samt fjernelse 
af administrative bevillingsprincipper og subsidier stort set gennemført på 
to til tre år. De tidligt startende lande havde allerede nået dette ved 
udgangen af 1991 og indhentedes i 1992 af de fleste øvrige lande, omend 
Rumænien bibeholdt priskontrol for en række varer. De fleste tilbageværende 
former for priskontrol og forbrugersubsidier vedrører energiforsyning til 
husholdningerne, andre forsyningsværker eller transportydelser, hvilket 
stemmer overens med normalsituationen i en markedsøkonomi. 
sideløbende hermed gik nogle PHARE-lande i gang med den store opgave med at 
tilpasse lovgivning til markedsøkonomiske standarder og krav. Der blev i en 
meget tidlig fase i reformprocessen indført ny lovgivning for virksomheder, 
regnskab og revision samt konkurrence. Estland, Letland og Litauen 
tilpassede deres lovgivning i 1992, hvorimod Albanien endnu ikke har 
foretaget en sådan tilpasning. Lovene og de administrative bestemmelser 
synes i almindelighed hensigtsmæssige. De største vanskeligheder og 
fremtidige udfordringer ligger her i lovenes håndhævelse og de ansvarlige 
myndigheders gennemførelses- og overvågningskapacitet. De mekanismer, som 
skal løse tvister, er ofte meget svage. Dette kan være kilde til forvirring 
i praksis og virke afskrækkende på investorer. 
Et af de vigtigste spørgsmål i forbindelse med den nye lovgivning har været 
at skabe et klart grundlag for erhvervelse og beskyttelse af 
ejendomsrettigheder. Trods forholdsvis hurtig indførelse har rettigheder i 
enkelte tilfælde været uklare eller begrænsede. Restitutionsspørgsmålet 
skaber forvirring i en række lande, selv to år efter lovens vedtagelse. 
Overalt indføres begrænsninger i udlændinges ret til køb af fast ejendom, 
og disse virker i nogle tilfælde dæmpende for erhvervsaktiviteterne. Der er 
i flere lande behov for jordlovsændringer eller -modernisering. Ydermere er 
alle PHARE-landenes lovgivninger om ejendomsrettigheder primitive og til 
hinder for en udvikling af ejendoms-, bolig- og kreditmarkederne. 
Udadtil har åbningen og liberaliseringen også været vidtrækkende med en 
hurtig fjernelse af told, kvoter og licenser. Albanien og Litauen 
opretholdt dog stadig i 1992 restriktioner. I de mere fremskredne lande er 
en del regeringer kommet i tvivl om det ønskelige i en hurtig og omfattende 
liberalisering af samhandelen. Mange centraleuropæiske lande har i 1992 
ændret toldsatser eller indført ekstra importafgifter. Handelspolitisk er 
PHARE-landene dog bundet af diverse handelsaftaler. 
Liberaliseringen af samhandelen blev underbygget af PHARE-landenes hurtige 
overgang til løbende konvertible valutaer. Indenlandske erhvervsdrivende 
har nu fri adgang til udenlandsk valuta, og kurserne kunne justeres til 
bæredygtige niveauer. Der eksisterer nu kun mindre restriktioner, såsom 
loft for rejsebeløb i de centraleuropæiske lande. De mere fremskredne lande 
gennemførte disse ændringer før 1992 samtidigt med samhandelsreformen. 
Estland, Letland og Litauen påbegyndte valutareformen i 1992. I Rumænien er 
- 20 -
mængden af fremmed valuta på grund af den fortsat store forskel mellem 
kursen på det officielle og det parallelle marked utilstrækkelig i forhold 
til efterspørgslen på importerede varer. Der anvendes derfor en form for 
rationering. Regionens kurssystemer er indbyrdes meget forskellige. 
Sluttelig har de fleste lande åbnet op for udenlandske investeringer gennem 
en meget liberal lovgivning, som tillader fuldstændigt udenlandsk ejerskab, 
overførsel af indtjening og genudførsel af kapital. Bulgarien indførte 
først i 1992 et lovgrundlag for udenlandske investeringer, og Albaniens er 
stadig mangelfuld og restriktiv. 
5.1.3 Privatisering og omstrukturering 
Generelt har PHARE-landene prioriteret privatisering for at fremme 
udvikling af en konkurrencedygtig produktionssektor. De har været mindre 
aktive med hensyn til omstrukturering, omend der er en stigende bevidsthed 
om det meget store behov for omstruktureringsplaner. Dette hænger delvis 
sammen med, at privatisering ofte har ført til en form for medarbejder­
eller ledelsesovertagelse af virksomhederne, uden større effektivitet til 
følge. Det står nu også klart, at privatisering bliver en langsommelig 
proces. En stor statslig sektor kommer til at præge økonomien i år endnu. 
De mest akutte problemer for de igangværende reformprogrammers 
bæredygtighed skyldes nu virksomhedernes indbyrdes restancer og 
uerholdelige lån. 
Privatiseringen er ikke sket på samme vis overalt i regionen. Selvom 
retsgrundlaget ved udgangen af 1992 var på plads i samtlige lande, var der 
fortsat problemer med gennemførelsen, nemlig restitution eller erstatning. 
Dette har bremset privatiseringen af mindre virksomheder i Polen og af 
landbrugsenheder i Ungarn, Rumænien og Letland. I de fleste lande er 
privatiseringen af mindre virksomheder samt privatiseringen af bolig- og 
landbrugssektoren godt i gang. Privatiseringen af større virksomheder er 
knapt påbegyndt, bortset fra i Ungarn, Litauen, Estland og for ganske 
nyligt i Tjekkoslovakiet samt i et begrænset omfang i Rumænien. Blandt de 
resterende lande har Polen, Bulgarien og Slovenien først ved udgangen af 
1992 eller tidligt i 1993 færdigbearbejdet lovgivning. I Albanien er der 
for ganske nylig oprettet et privatiseringsorgan, men ikke vedtaget 
lovgivning. Letland har ikke iværksat noget som helst på området i 1992, 
bortset fra udarbejdelse af en liste over virksomheder, som eventuelt kan 
privatiseres. Det første større skridt i privatiseringen af større 
virksomheder var imidlertid i de fleste lande omdannelsen af statsejede 
virksomheder til selskaber. I en række lande medførte denne proces en del 
opsplitning af større virksomheder i mindre enheder, som f.eks. i 
Bulgarien. Generelt har dette dog ikke ændret virksomhedernes adfærd. 
Privatisering er aldrig let, og alle lande har haft problemer, ligefra 
Albaniens mangel på lovgivning til Bulgariens manglende politiske enighed 
og efterspørgselsudjævningen for de ungarske statsvirksomheder. 
Når først statsstøtten er trukket tilbage, har de næste skridt været at 
fjerne adgang til kredit med rentegodtgørelse og indføre en troværdig 
konkurslovgivning, hvorefter den ikke-privatiserede del af økonomien 
forventes omstruktureret ved hjælp af markedskræfterne. Disse tre 
forudsætninger er dog endnu ikke til stede i de fleste lande, trods den 
næsten fuldstændige fjernelse af direkte produktionsstøtte i alle lande. 
Konkurslovgivningerne er fortsat præget af svagheder, bortset fra i 
Slovenien og Ungarn, som var udsat for en massiv konkursbølge i 1992. I 
Polen blev der i 1992 lagt sidste hånd på en omfattende lov for 
virksomheds- og finanssektoren. Den skal danne det nødvendige 
lovgivningsgrundlag for konkursprocedurer og opløsning af virksomheders 
- 21 -
bankgæld. I Bulgarien og Rumænien har der dog hidtil ikke eksisteret nogen 
egentlig konkurslovgivning. I Tjekkoslovakiet håndhæves den ikke, i 
Estland, Letland og Litauen mangler de institutionnelle rammer og i 
Albanien har den kun fundet anvendelse i ganske kort tid. 
Overalt har den finansielle disciplin været slap, og problemet med 
virksomhedernes indbyrdes restancer og bankernes uerholdelige lån bliver 
mere og mere alvorligt. Det beløber sig i alle lande til flere procentpoint 
af BNP. Denne kædereaktion af likviditetsproblemer gør det vanskeligt at 
sortere lønsomme virksomheder fra de ikke-lønsomme. Samtidigt hindres 
bankerne i at stille midler til rådighed for nye investeringer. En række 
lande er i 1992 begyndt at løse problemet med uerholdelige lån. De fleste 
har valgt at erstatte de uerholdelige lån med statsobligationer, som f.eks. 
Ungarn, Slovenien, Estland, Bulgarien og snart Albanien og Rumænien. I 
Tjekkoslovakiet oprettedes en konsolideringsbank, hvortil de uerholdelige 
lån overførtes. I Polen blev en del af stabiliseringsfonden konverteret til 
rekapitaliseringsformål ved udgangen af 1992. Litauen har endnu ikke 
påbegyndt nogen foranstaltninger, og Letland vil løse problemet med 
virksomhedernes indbyrdes restancer gennem lagerkonfiskering. 
Vanskelighederne med at håndhæve finansiel disciplin uden at igangsætte 
massive virksomhedslukninger har fået nogle regeringer til at føre en 
forsigtig omstruktureringspolitik. Dette medfører ofte en bred sortering af 
statsejede virksomheder for at udvælge dem, som behøver midlertidig støtte, 
dem, som kan omorganiseres, og dem, som må afvikles. En sådan sortering har 
især fundet sted i Ungarn og har ført til en del midlertidige 
sektorstøtteprogrammer samt en udvælgelse af de virksomheder, som permanent 
skal forblive statsejede. Noget lignende vil ske i Polen i forbindelse med 
den kommende Overenskomst om Statsejede Virksomheder og i Rumænien for 100 
virksomheders vedkommende. 
Trods det langsomme forløb i omstruktureringen og privatiseringen vokser 
den private sektor hurtigt i alle PHARE-lande som følge af den fortsat 
omfattende oprettelse af små og mellemstore virksomheder. Dette viser 
økonomiernes evne til at reagere på efterspørgsel og antyder, at 
investeringsudsigterne kan blive bedre. 
5.1.4 Reform af den finansielle sektor 
Den finansielle sektor spiller en central rolle i omstillingsprocessen, 
idet den forventes at blive et vigtigt element til markedsmæssig fordeling 
af ressourcerne og danne grundlag for en investeringsstigning. 
Alle er nu kommet igennem den første reformfase, dvs. indførelse af et 
tostrenget banksystem, hvor den finansielle formidling er adskilt fra den 
centrale monetære kontrol. Det synes at have været lettere at tilpasse 
pengepolitikken end at udvikle en effektiv banksektor. Alle, bortset fra 
Albanien, har frigivet rentesatserne, og alle, bortset fra Estland, Letland 
og Litauen, har fjernet al administrativ kreditgivning. Nogle har dog 
bibeholdt kreditlofter eller rentegodtgørelse til enkelte særlige formål. 
Effektiviteten i banksektoren er dog meget lav. Selvom mindre banker 
myldrer frem, dominerer de store statsejede banker fortsat. Disse er uhyre 
specialiserede og kender ikke meget til kommerciel praksis. Bortset fra 
Tjekkoslovakiet, hvor ordningen for uddeling af ejendomsbeviser i 1992 også 
omfattede bankerne, er der kun kommet gang i privatiseringen af de mindre 
banker i Rumænien, Polen, Slovenien og Ungarn. Generelt er der fortsat 
ingen konkurrence overhovedet inden for sektoren. Bankerne bavde•fra 
starten en høj udlånsrate i forhold til deres kapital, og er nu alle i 
- 22 -
vanskeligheder på grund af den store andel af uerholdelige lån i 
porteføljerne. En rekapitalisering af bankerne vil også i de næste to år 
være en prioritet i reformprogrammerne. Det er derfor usandsynligt, at 
bankerne vil kunne deltage mere aktivt i omstrukturerings- og 
privatiseringsprocessen og i den nærmeste fremtid medvirke til udviklingen 
af de finansielle markeder. 
5.1.5 Skattereform og sociale anliggender 
Omstillingen til markedsøkonomi indebærer for den offentlige sektor et 
omslag i politikken bort fra den nedarvede centrale planlægning. Dette 
betyder en generel mindskning af centraladministrationernes størrelse, en 
udvidelse af skattegrundlaget til at omfatte andre kilder end 
virksomhederne, en omlægning til en mere virkekraftig struktur for de 
sociale ydelser for at rette sådanne mod de sårbare grupper og en omlægning 
af de sociale aktiviteter, som i det tidligere system var opdelt mellem 
virksomheder og andre offentlige institutioner. De fleste lande påbegynder 
først nu denne omorganiseringsproces. 
Alle PHARE-landene har opnået betydelige resultater i moderniseringen af 
deres skatte-systemer, bortset fra Bulgarien, Albanien og Rumænien, som 
først forventes at påbegynde en sådan i 1993. Bortset fra Ungarn, som på et 
meget tidligt tidspunkt i reformforløbet indførte personlig 
indkomstbeskatning, moms og virksomhedsskat, og Estland, Letland, Litauen 
og Slovenien, som allerede påbegyndte deres reform i 1990 og 1991, skete de 
fleste ændringer på skatteområdet i 1992. Uafhængigt af reformforløbet har 
alle landene dog på det seneste oplevet en indskrænkning af 
skattegrundlaget og en kumulering af store skatterestancer som følge af den 
barske konjunkturnedgang i regionen. Hertil kommer, at administrationerne 
er for svage til at håndhæve de nye love. Skatteunddragelse er særlig 
udbredt i den nye og ekspanderende private sektor. På denne baggrund synes 
umuligt på et eller andet tidspunkt i omstillingsforløbet at undgå en 
finanskrise som den i Ungarn. 
Med hensyn til statens,udgifter er der opnået endnu færre resultater. Alle 
lande har nu indført et socialt sikkerhedsnet, herunder 
arbejdsløshedsunderstøttelse, Albanien dog først for ganske nylig. Det 
sociale sikkerhedsnet synes dog at tage form af et system med ydelser over 
hele linjen uden hensyntagen til målgrupper eller omfordeling. Der er 
hidtil nået ubetydelige resultater, om nogen overhovedet, i forbindelse med 
indførelsen af en mere virkekraftig socialsikring, selvom lande på kanten 
af en reel finanskrise, såsom Ungarn, Polen, Bulgarien, Rumænien og 
Albanien, ikke længere kan udskyde ubehagelige foranstaltninger. Dette er 
forudsætningen for social reform, og det vil sandsynligvis blive nødvendigt 
at øge de offentlige udgifter, hvis undervisnings- og sundhedssektorerne 
skal forbedres. Andre traditionelt offentlige sektorer vil også komme til 
at absorbere flere offentlige midler. Næste vigtige opgaver bliver 
indførelse af en aktiv arbejdsmarkedspolitik og forbedring af 
infrastrukturer, som er nødvendige for en forbedring af erhvervslivets 
vilkår. 
5.2 PHARE's VIRKNING: RESULTATER OG VANSKELIGHEDER 
PHARE-programmet omfattede oprindeligt Polen og Ungarn og er sidenhen 
udvidet til at omfatte 11 stater i Central- og Østeuropa. Fra 1990 til 1992 
er der disponeret over ca. 2,3 mia. ECU til fællesskabsforanstaltninger til 
støtte for den økonomiske, sociale og politiske omstilling i landene. Af 
dette beløb er ca. 1,6 mia. ECU (ca. 70% af det samlede beløb) tildelt 
- 23 -> 
nationale programmer. Resten har finansieret regionale programmer, 
humanitær bistand og nødhjælp. PHARE's deltagelse i omstillingen og 
Fællesskabets gavebistand hertil er således koncentreret om de nationale 
programmer. 
PHARE har fra første færd haft to brede målsætninger, nemlig a) at sikre, 
at Fællesskabets bistand i alle landene bidrager til at fremme de mest 
centrale prioriteringsområder for omstruktureringen, og b) på fleksibel vis 
at imødekomme de mange forskellige behov på mange forskellige planer (i og 
uden for den offentlige/statslige sektor), som systemændringerne medfører. 
Sidstnævnte omfatter behov, som opstår i forbindelse med målsætningen om de 
central- og østeuropæiske landes gradvise integration i den europæiske 
økonomi, herunder særlig bistand til harmonisering af lovgivning og 
standarder for så vidt angår de lande, som har indgået associeringsaftale 
med Fællesskabet. PHARE-bistandens karakter af gavebistand og muligheden 
for at trække på Fællesskabets ekspertise- og ressourcerigdom gør bistanden 
særlig velegnet til disse formål. Dette har ført til et bistandsmønster, 
som kendetegnes af en enorm mangfoldighed inden for almindeligvis 
sektorrettede rammer. 
Resultaterne kan måles med udgangspunkt i de sektoranalyser, som indgår i 
de nationale programmer. Det er ikke muligt at komme nærmere ind på hver 
eneste form for støtteaktivitet og alle resultater. Hvert enkelt program og 
programmerne som helhed omfatter bistand over et bredt spektrum, fra faglig 
bistand til strategiudformning og -udvikling samt indførelse af de 
lovgivningsmæssige og institutionnelle strukturer til bistand med den 
konkrete gennemførelse af strategierne (f.eks. aktive 
privatiseringsforanstaltninger, landbrugskonsulentordninger og 
erhvervsrådgivning samt finansieringsordninger). 
Indtil 1992 blev mere end 400 mio. ECU eller næsten en fjerdedel af de 
samlede nationale bevillinger tildelt virksomhedsudvikling, herunder 
privatisering, omstrukturering af virksomheder, støtte til SMV, 
investeringsfremme eller andre dertil knyttede aktiviteter (f.eks. 
eksportudvikling). I Rumænien har PHARE spillet en central rolle i 
privatiseringsforløbet med støtte til at udforme og gennemføre landets 
privatiseringsordning med uddeling af ejendomsbeviser, herunder oprettelse 
af fondene for privat og statsligt ejerskab, og til at udarbejde 
retningslinjer for aktiesalget og tilrettelæggelse af seminarer for 
virksomhederne vedrørende værdiansættelse af aktiver. PHARE har været 
medvirkende til den konkrete privatisering af en del virksomheder og til 
forberedelsen af andre virksomheders privatisering. I Polen bidrog PHARE-
bistanden til at oprette Privatiseringsministeriet og til at udforme de 
lovgivningsmæssige rammer for ministeriets aktiviteter. PHARE har bidraget 
til en række større privatiseringer, hvoraf nogle indebar udenlandske 
investeringer, og til muliggøreisen af tusinder af mindre virksomheders 
privatisering. 
I Ungarn har PHARE-programmet på lignende vis bidraget til oprettelsen af 
det statslige privatiseringsorgan samt det statslige holdingselskab (som 
forestår forvaltningen af de virksomheder, som staten fortsat vil deltage 
i) og dertil knyttet uddannelse sideløbende med bistanden til de konkrete 
privatiseringsforanstaltninger. I Bulgarien omfattede programmet bistand 
til oprettelsen af privatiseringsorganet og de lovgivningsmæssige rammer, 
hvilket førte til vedtagelse af en lov om privatisering og en sortering 
blandt alle større virksomheder og færdiggørelse af større undersøgelser om 
sektormæssige omstruktureringer. 
Sideløbende med bistanden til privatisering/omstrukturering medvirkede 
flere programmer til indførelse af ordninger for at kanalisere finansiel 
- 24 -
bistand til nystartede private erhvervsdrivende, herunder især SMV og små 
og mellemstore landbrug. Ordningerne, som spænder fra rådgivnings- og 
støtteydelser til lån på gunstige vilkår og lånegarantier, er indført i 
Rumænien, Ungarn, Polen, Bulgarien, Tjekkiet, Slovakiet og Albanien. I 
Polen er der i flere regioner oprettet erhvervscentre, hvor hen ved 1 9 00 
erhvervsdrivende er under uddannelse. I Ungarn er der i 12 af de 19 amter 
oprettet lokale erhvervskontorer, som yder rådgivning og støtte til SMV. 
Erhvervskontorerne arbejder sideløbende med udvalgte banker, som tilbyder 
særlige kreditfaciliteter og tjenesteydelser, og hvorigennem den 
finansielle PHARE-bistand kommer til udbetaling. 
Med hensyn til landbruget har PHARE-bistanden bidraget til gennemførelse af 
jordreformsprogrammer og programmer for restitution af jord i Rumænien og 
Bulgarien (dette var meget vigtigt for at skabe et marked for 
landbrugsjord, som er en nødvendig men ikke tilstrækkelig forudsætning for 
at øge effektiviteten i landbrugsproduktionen) samt til udformningen af 
landenes landbrugspolitik. I såvel Ungarn som Rumænien støtter PHARE 
sideløbende med kreditordningerne (jf. ovenfor) udviklingen af rådgivning 
til de nye private landbrugere og bidrager til omstruktureringen af den 
agro-industrielle sektor. Polen, Rumænien, Bulgarien og Albanien har 
modtaget bistand i betydeligt omfang til input og forsyninger til brug i 
landbruget. 
PHARE-støtten til de sociale sektorer bidrager til udformningen af 
strategier og institutionnelle reformer for områder som sundhedspleje 
(Rumænien, Polen, Bulgarien og Litauen), undervisning og erhvervsuddannelse 
(Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet og Polen), udvikling af arbejdsmarked og 
beskæftigelse (Rumænien, Polen, Ungarn, Bulgarien, Tjekkiet og Slovakiet), 
socialpolitik og social sikring/socialt sikkerhedsnet (Polen, Ungarn, 
Rumænien og Letland) samt lokalt socialarbejde og selvhjælpsinitiativer 
(Ungarn). 
De fleste PHARE-programmer befinder sig stadig i gennemførelsesfasen. 
Programmerings- og gennemførelsesforløbet har af forskellige årsager været 
mere langvarig end forventet. Afgørelser om, hvordan de nationale PHARE-
bevillinger skal anvendes, har fra første færd taget udgangspunkt i en 
efterspørgselsbestemt fremgangsmåde, hvor regeringerne i vidt omfang 
fastlægger prioriteringsområderne inden for rammerne af en permanent 
politisk dialog med Kommissionen. I hvert enkelt land spiller den nationale 
koordinator (som regel en højtstående embedsmand eller ministeren selv i 
det ansvarlige ministerium for koordineringen af den udenlandske 
gavebistand) en ledende rolle i koordineringen af interne 
behovstilkendegivelser fra ressortministerier og andre institutioner. 
Fremgangsmåden har sikret intern konsensus om tildelingerne til de højt 
prioriterede områder. I en del af de central- og østeuropæiske lande har 
tildelingerne imidlertid ikke altid været udtryk for den mest optimale 
anvendelse af ressourcerne. Dette forhold skyldes især a) manglende 
veltilrettelagte mellemsigtede strategier i forbindelse med den centrale 
beslutningstagning og manglende beslutningstagende myndighed for dertil 
hørende sektorprioriteringer, b) begrænset kapacitet eller ressourcer til 
økonomisk analyse og planlægning af offentlige udgifter/investeringer, c) 
regeringsskift med ændring af prioriteringerne til følge og/eller 
vanskeligheder med at tydeliggøre strategiske målsætninger, hvilket 
indimellem har skabt behov for at omfordele disponeringerne, og d) 
særskilte arrangementer for koordinering af gavebistanden og låneydelser.. 
Hertil kommer, at selve systemændringerne kan medføre, at de nærmere 
retningslinjer for gennemførelsen af målsætningerne stadig er under 
udarbejdelse på grund af modstand fra den politiske opposition trods 
enighed om de overordnede målsætninger. 
- 25 -
Dette er forhold, som i almindelighed bør løses gennem den praktiske 
anvendelse af de principper, der er indeholdt i de nye PHARE-retningslinjer 
for 1993-1997 (jf. afsnit VII), og i særdeleshed gennem fremtidige PHARE-
finansierede aktiviteter. Dette forventes at føre til en yderligere 
styrkelse af den efterspørgselsbestemte fremgangsmåde. 
Med hensyn til programgennemførelsen har det været tidskrævende at oprette 
de strukturer, kontakter og det kendskab til Fællesskabets arbejdsmetoder, 
som er nødvendigt for en effektiv forvaltning og gennemførelse af 
programmerne. Institutionnelle svagheder og vanskeligheder med at tiltrække 
kvalificeret lokalt personale til projektstyringsenhederne har haft 
konsekvenser for en række programmer. Vanskelighederne har i et vist omfang 
været udtryk for "vokseværk" i de institutioner, der skulle tilpasse sig 
nye rammer for det økonomiske samarbejde. Samtidigt har Kommissionens egne 
procedurer måske også været tidskrævende. Spørgsmålet er, hvordan der 
sikres hurtig adgang til Fællesskabets ekspertise og ressourcer, uden at 
dette går ud over støttens kvalitet og regnskabspligten, også i betragtning 
af at procedurerne i sig selv har bidraget til overførslen af knowhow på 
vigtige områder. En undersøgelse af PHARE-procedurerne er undervejs med 
henblik på at nedbringe tidsforløbet i programmets livscyklus fra 
godkendelse til og med gennemførelsen. 
- 26 -
VI. KOMMISSIONENS ORGANISATION 
I 1992 blev PHARE's arbejdsbyrde næsten fordoblet, idet dens opgaver 
omfattede gennemførelse af budgetbevillinger fra 1990 og 1991 til et beløb 
på 127,5 mio. ECU sammen med planlægning og gennemførelse af 1992-
programmet til et beløb på 1 015 mio. ECU. Et "minibudget" blev anvendt til 
dækning af forskellige udgifter i forbindelse med personale, udstyr og 
opérationnelle behov i tilslutning til PHARE-bistanden og 
bistandskoordinationen i overensstemmelse med Kommissionens forordning om 
"mini-budgettets" anvendelse. 
PHARE-personalet blev i 1992 forøget som anført nedenfor: 
ultimo ultimo 
1991 1992 
Tjenestemænd 
(alle lønklasser 
inkl. sekretærer) 36 48 
Andet personale 
(alle lønklasser 
inkl. sekretærer) 72 85 
Personalet var, indtil den nedenfor nævnte omorganisering fandt sted, 
organiseret i fire enheder af hovedsagelig sektoralt eller funktionelt 
tilsnit: 
1. Landbrug, miljø, infrastruktur, nuklear sikkerhed. 
2. Virksomhedsomstrukturering og -privatisering, SMV, investeringsfremme, 
udvikling af bank- og finansieringssektoren. 
3.* Beskæftigelse, social- og sundhedspolitik, offentlig forvaltning og 
infrastruktur, humanitær bistand og NGO, landekoordination og 
programmering. 
4. Administration og finansiering, sekretariat for PHARE-forvaltnings-
udvalget. 
Den Operative Tjeneste PHARE overflyttedes i sidste halvdel af 1992 til 
GD I med betegnelse Direktorat L og fik tildelt en række permanente og 
midlertidige vedtægtsmæssige stillinger til gengæld for nedlæggelsen af 
mini-budgettet og den deraf følgende nedskæring af øvrige ansatte. Som 
nævnt i de to foregående årsberetninger er den tilbageholdende 
personalepolitik et problem. Det samlede medarbejderantal, eksklusiv 
personale ansvarlig for gennemførelsen af Europaaftalerne, kun steget med 
5%, hvorimod arbejdsbyrden udtrykt i bevillinger er steget 80%. 
- 27 -, 
VII. PHARE-RETNINGSLINJER FOR 1993-1997 
Kommissionen og medlemsstaterne godkendte i løbet af 1992 nye 
retningslinjer for PHARE for perioden 1993-1997. Rådet (almindelige 
anliggender) vedtog dertil hørende "konklusioner" i november 1992. De to 
dokumenter, som kompletterer hinanden, betegnes i det følgende som 
"retningslinjerne" og danner ramme for fremtidig bistand under PHARE-
programmet til de central- og østeuropæiske lande. 
I retningslinjerne bekræftes på ny PHARE's generelle mandat til at fremme 
landenes politiske, økonomiske og sociale omstilling. De indeholder en 
række elementer eller principper, som skal danne udgangspunkt for PHARE-
transaktionerne i den kommende periode. Blandt de vigtigste finder vi 
følgende: 
a. en fortsat fleksibel dækning af landenes forskellige behov som 
udtryk for deres forskellige udviklingsniveauer, 
omstillingsstadie og reformresultater, 
b. vurdering af reformbestræbelsernes resultater som en faktor til 
bestemmelse af såvel den årlige bevilling til et land som 
forpligtelser til enkeltsektorer inden for den nationale 
bevilling, 
c. indarbejdelse af eksplicitte strategiske målsætninger og dertil 
hørende resultatmål i sektorprogrammerne, samtidigt med at det 
sikres, at PHARE-foranstaltningerne på korrekt vis støtter de 
prioriterede omstruktureringsbehov, 
d. større koncentrering af bestræbelserne inden for et begrænset 
antal områder på et og samme tidspunkt kombineret med en 
fremadskuende flerårig arbejdsmetode i forbindelse med 
programmeringen af PHARE-bistanden, 
e. forøgelse af investeringsstøtte sideløbende med en fortsat stor 
vægtning af faglig bistand og uddannelse med henblik på 
strategiudformning og institutionnel udvikling, 
f. styrkelse af donorernes indbyrdes koordinering, herunder 
forfølgelse af muligheder for samfinansiering, når dette er 
hensigtsmæssigt og kan lade sig gøre, 
g. indførelse af mere virkekraftige gennemførelsesprocedurer med 
hensyn til at overlade programforvaltningen til decentrale 
gennemførelsesorganer, uden at dette berører bistandskvaliteten 
og regnskabspligten. 
Tyngden i retningslinjerne er derfor rettet mod en mere 
"resultatorienteret" tilgang til fastsættelsen af bistandsniveauer og 
udformning af sektorprogrammer kombineret med en større fleksibilitet 
blandt de forskellige støtteinstrumenter og større deltagelse fra 
modtagerinstitutionernes side i programmernes forvaltning. 
Formålet med punkt d) er, at planlægning over en to- til treårig periode 
skulle kunne bidrage til at undgå unødvendig "spredning" af PHARE-
bestræbelserne i et givent år. En sådan planlægning vil være af midlertidig 
og/eller betingelsesafhængig karakter (blandt andet afhængig af ændringer i 
prioriteringerne på et givent tidspunkt og af eksisterende programmers 
resultater) og uden forpligtelse forbundet dertil. Planlægningen vil 
derimod tilføre PHARE-foranstaltningerne et vigtigt forudsigelseselement. 
Sammen med punkt c) vil dette kunne bidrage til at forbedre virkningerne på 
sektorplan. 
- 28 -
Retningslinjerne vil få konsekvenser for PHARE's arbejdsmetoder. 
Indikativprogrammet vil få stadig større betydning som et vigtigt 
instrument i den strategiske dialog med modtagerregeringerne. Ud over at 
antage et flerårigt programmeringsperspektiv, vil indikativprogrammet tage 
reformbestræbelserne op til fornyet overvejelse og bringe forholdet mellem 
omfanget af PHARE-støtte og reformresultater frem i lyset. Det vil i en 
række lande være nødvendigt at ændre mekanismerne for fastlæggelsen af 
prioriteringer for anvendelsen af PHARE-midlerne. Når der lægges større 
vægt på resultatkriterierne i sektorprogrammerne, fordrer dette en mere 
eksplicit konditionalitet om hensigtsmæssig koordinering med andre donorer 
i en række programmer. 
Det erkendes, at retningslinjerne ikke vil kunne anvendes lige hurtigt i 
alle lande, hvorfor indførelsen må ske gradvis. De større modtagerlande må 
forventes at gøre hurtigere fremskridt. Selvom "fuldstændig" gennemførelse 
er målet, afhænger graden af gennemførelse delvis på forhold uden for 
PHARE's kontrol. Den kriseagtige karakter, som reformforløbet antager i en 
række central- og østeuropæiske lande, kan sammen med de komplekse 
politiske og institutionnelle forhold (herunder visse lovgivende 
forsamlingers betydelige beføjelser i forhold til deres regeringer) betyde 
usikkerhed i den fremadrettede planlægning. Det kan ske, at det nødvendige 
"mellemsigtede" perspektiv og klart definerede prioriterede områder ikke er 
til stede eller kun rækker et eller to år frem i tiden for så vidt angår 
den reelle planlægning af budget og offentlige udgifter, hvilket vil 
begrænse resultaterne af effektiv flerårig planlægning eller øge dertil 
knyttede risici. Generelt skal den flerårige programmering behandles 
varsomt for at tage alle begrænsninger og/eller risici i forbindelse med 
regeringernes egne planlægningsrammer i betragtning og - vigtigst - at 
undgå at fastklemme PHARE i uhensigtsmæssige programmer i årevis. 
MECU n 
TABLE 1 
SYNTHESIS OF NATIONAL INDICATIVE PROGRAMMES 1992 
ALBANIA 
Agriculture 
Animal feed 3 
Agricultural Chemicals 3 
Veterinary Drugs 1 
Seeds 1 
Small Equipment 1 
Mechanisation 3.5 
Aid Coordination Unit 2.5_ 
T.A. for the Economic Reform 
SMEs Programme 1 3 
Privat/Restructuring 0.8 
Tourism 0.2 
Financial sector 0.5 
TEMPUS 1.2 
Transport 4.4 
Various sectors 1 -6 
BULGARIA 
Enterprise restructuring and promotion of the private sector 20 
Integral regional conversion projects and trade unions 2.5 
Environment 7.5 
Energy 8 
Health (Part 1) 15 
Health {Part 2) 10.5 
Telecommunications 3 
Agriculture 10 
Human Resources (TEMPUS, ACE) _ 8 
Nuclear Safety 3.5 
Transport 1 
Coordination Unit/Reserve 1 
Zo ' 
TABLE 1 continued 
CZECHOSLOVAKIA MECU 
Privatisation, Restructuring and Private Sector Development 31 
Civic Society Development 2 
Energy 4 
Telecommunications 6 
Education 10 
TEMPUS 13 
General Technical Assistance Facility (GTAF) 30 
General Reserve A 
ESTONIA 
Privatisation, enterprise restructuring, 
private sector and SME development 3.5 
Banking and financial sector reform 2.5 
TEMPUS 1 
Reserve for other technical cooperation actions 
(including aid coordination - 0.5 MECU) 3 
HUNGARY 
Restructuring of the Economy 
Strengthening the private sector, support for SMEs 11 
Rural credit and land registration 5 
Upgrading of statistical system 10 
Research and Development 5 
Reform of the Public Administration 5 
Local and regional Development 10 
Development of Human Resources 
Social policy, labour market and social dialogue 26 
TEMPUS 16 
Environment. Energy and Infrastructure 
Environment protection fund 10 
Reserve 2 
3i 
TABLE 1 continued 
LATVIA MECU 
Privatisation, enterprise restructuring, private sector 
or SME development 4.5 
Banking and financial sector reform 3.0 
TEMPUS 1.5 
Other technical cooperation actions of which : 
complement to 1991 PHARE Sectors 2 
social sector 1.3 
other 2.7 
LITHUANIA 
Financial and Banking sector 3.5 
Privatisation and private sector development 9.5 
Labour Market Development 2 
TEMPUS 1.5 
Technical Cooperation in other priority sectors and aid coordination 3.5 
POLAND 
Economic Restructuring 
Structural development in selected regions - STRUDER 60 
Export promotion - EXPROM 10 
Development of tourism industry - TOURIN 4.5 
Agriculture - privatisation and cooperatives - APRICOT 18 
Land information system - LIS 5 
Support to economic strategy and the creation 
of the Ministry of Economy - SUPEC 3 
Support to implementation of the Europe Agreement - SIERRA 10 
Human Resources Development 
Modernisation of vocational education - MOVE 5 
Teaching and education in strategically significant areas - TESSA 4 
TEMPUS 26 
Local administration management building and 
development - LAMBDA 5.5 
Support for the science and technology sector reform - SCI-TECH 7 
Environment 18 
General Technical Assistance Facility - GFTA 10 
Reserve 14 
v. 
TABLE 1 continued 
ROMANIA MECU 
Industrial Restructuring and Privatisation 30 
Small and Medium Size Enterprises 10 
Social Sector 1 5 
Agricultural Sector 32 
Environment 5 
Financial Sector 5 
Human Resources (TEMPUS & Economic research) 14 
GTAP 19 
SLOVENIA 
Enterprise privatisation & restructuration, small business 
development, and training in Management & Marketing 2.5 
Science and technology, Research and Development 1.6 
Financial and Banking Sector Reform 1.6 
Public Infrastructure restructuring 1 
TEMPUS 2.3 
B 
TABLE 2 
PROVISIONAL BREAKDOWN BY SECTOR OF NATIONAL PROGRAMMES (1992) 
FORESEEN ACCORDING TO INDICATIVE PROGRAMMES 
ECONOMIC RESTRUCTURING 
AGRICULTURE COUNTRY AMOUNT 
(M.ECU) 
Privatisation/Restructuring/Private sector development A 
Privatisation/Restructuring/Private sector development B 
Privatisation/Reslructuring/Private sector development CS 
Privatisation/Restructuring/Private sector development ES 
Privatisation/Restructuring/Private sector development H 
Privatisation/Restructuring/Private sector development LV 
Privatisation/Restructuring/Private sector development LI 
Privatisation/Restructuring/Private «sector development R 
Privatisation/Restructuring/Private sector development SL 
SME A 
SME N R 
Banking/Finance A 
Banking/Finance CS 
Banking/Pinance ES 
Banking/Finance LV 
Banking/Finance LI 
Banking/Finance R 
Banking/Finance SL 
Export promotion P 
Trade promotion CS 
Support to Economic strategy & 
creation of the Ministry of Economy SUPEC P 
Structural development in selected regions P 
Local and regional development H 
Integral regional conversion projects and trade unions B 
Tourism A 
Tourism P 
Tourism R 
Standards CS 0.80 
20.0 
31.0 
3.5 
11.0 
4.5 
9.5 
30.0 
2.5 
1.3 
10.0 
0.5 
5.0 
2.5 
3.0 
3.5 
5.0 
1.6 
10.0 
4.0 
3.0 
60.0 
10.0 
' 2.5 
0.2 
4.5 
4.5 
2.0 
Import/sector programmes 
Privatisation & development of agriculture 
Privatisation of agriculture & agro-industries 
Agriculture - Privatisation & cooperatives 
Agriculture and food production 
Land Information system 
Rural credit and land registration A 
B 
R 
P 
CS 
P 
H 15.0 
10.0 
32.0 
18.0 
3.0 
5.0 
5.0 
^M 
TABLE 2 continued 
INFRASTRUCTURE COUNTRY AMOUNT 
(M.ECU) 
Energy 
Energy 
Telecommunications 
Telecommunications 
Transport 
Transport 
Transport 
Energy, Telecommunications, Transport 
Public Infrastructure Restructuring 
Nuclear safety B 
CS 
B 
CS 
A 
B 
CS 
R 
SL 
B 8.0 
4.0 
3.0 
6.0 
4.4 
1.0 
2.0 
6.5 
1.0 
3.5 
ENVIRONMENT 
Environment 
Environment 
Environment 
Environment protection fund 7.5 
5.0 
18.0 
10.0 
HUMAN RESOURCES 
TEMPUS 
Education 
Education 
Social Sector 
Social Sector 
Social Sector 
Social sector 
Social sector 
Science & Technology/Research & Development 
Science & Technology/Research & Development 
Science & Technology/Research & Development 
Science & Technology/Research & Development 
Health 
Health 
Statistics 
Statistics 
Public administration/Local government 
Public administration/Local government 
Public administration/Local government 
Public administration/Local government 
Civic Society Development ALL 
CS 
P 
CS 
LV 
R 
H 
LI 
H 
P 
SL 
R 
B 
CS 
H 
CS 
H 
P 
CS 
R 
CS 84.5 
10.0 
9.0 
2.0 
1.3 
15.0 
26.0 
2.0 
" 5.0 
7.0 
1.6 
1.0 
25.5 
4.0 
10.0 
2.0 
5.0 
5.5 
2.0 
1.5 
2.0 
VARIOUS TECHNICAL ASSISTANCE / RESERVE 
A 
B 
CS 
ES 
H 
LV 
LI 
P 
R 1.6 
1.0 
8.0 
3.0 
2.0 
4.7 
3.5 
34.0 
5 5 
!>)Ltt*fss-iON oi; THE EUROPEAN COMMUNIMKS 
IRECTORATE-GENERAJL FOR EXTERNAJL RELATIONS 
OPERATIONAL SERVICE PHARE *—OTHECÏ - b^ iMbLt o 
PLANNING COMMTTMENTS OP PHARE PROGRAMMES ON 1992 BUDGET 
MANAGEMENT CX>MMrTTEE OR DECISION Pro-
-1992 15 
17/03 16 
20/03 17 
08/07 18 
28/07 19 
16/10 20 
02/12 21 
14/12 TOTAL 
NATIONAL;PROGRAMMES« *<W", - , 
.^.SSiSAtBANIA-
AL9201 Import cuarantoe (cancelled, replaced by A9203Ï 
AL9202 Dcv. agriculture &. transport infrastructure 
AL9205 General Technical Assistance Facility 
AL9206 Transport 
AL9207 Tempos 
AL9210 Balance of payments rrant 49:0 
0.0 musa-
1S.0 
1401 
15.0 mm&Si 
IJ. 
1.2 8*52:9: 
4.4 
4.4 mvax 
4.4 
4.4 m&7iï 
3S.0 
35.0 S;:S12<-5 
0.0 74.00 
0.00 733:00 
60.00 
0.00 
15.00 
4 40 
4.40 
1.20 
35.00 
BWjCARlA 
IIG9I0I Fnvironmcnt 2 
IIG9I07 Encre Y 
HG9201 Rcstructurint of health system 
IIG9202 Nuclear safety 
IIG9203 Telecom 
I1G9204 SMF. A. rccional reconversion 
IIG920S Tempus 
HG92XX Transport (transfcrod to mullidisciplinary) 
HG9206 Agriculture 
HG9207 Energy, complementary for winter 92(nuclcarAthcrm 
IIG930I Restructuring of healUi system 30.5 
7.5 
8.0 
15.0 
) 0.0 8.0 
8.0 3.5 
3.5 25.5 
3.0 
22.5 0.0 20.0 
. 
10.0 
10.0 0.00 
->"93 87.50 
7.50 
8.00 
15.00 
3.50 
3.00 
22.50 
8.00 
0.00 
10.00 
10.00 
0 00 
IIUNCARY 
HU9II2 Science A tech noloçv 
I4U920I Statistical information system 
IIU9202 Agriculture (rural credit A. Und rcr.islration) 
HU9203 Environment protection Fuitd 
MU9204 Employment A social dialog 
HU9205 Tempus 
IIU92I0 Ix>cal A regional development 
HU9206 SME: rcstruct. &. privatisation 
MU9209 Social Policy Development 
HU9208 Tech. Assist, for the implement, of Eur.Agreement 
HU9207 Public administration reform A Iraininr 14.5 
5.0 
9.5 0.0 16.0 
16.0 
% 0.0 3S.0 
5.0 
10.0 
20.0 11.0 
11.0 5.0 
5.0 20.00 
10.00 
6.00 
* 4.00 101 _50 
5.00 
9.50 
5.00 
10.00 
20.00 
16.00 
10.00 
11.00 
6.00 
4.00 
5.00 
POLAND 
PL920I Tourism 
PL9202 Export promotion 
PL9203 Tempus 
PL92XX Supp. to ccon. strategy & Min. of Econ. -> PL9208 
PL9205 Arricultural and Rural Development 
PL9206 I .and information system T.A. 
PL9209 Science &. lechnolopy sector reform 
PL9208 Public sector nianag. coord. A. dcccntr.-OMF.GA 11 
PL9210 Education Reform 
PL9204 Rnvironmcnt 
PL9207 Structural devcl. in selected localities - STRUDER 
I'L92xx Support to implcm. of P.ur.Acrccm.-SiriRRA 
PL9211 Technical Assistance for the implement, of llur.Acrcc 0.0 
mcnl 0.0 25.0 
25.0 0.0 I5.S 
4.5 
10.0 
1.0 36.0 
18.0 
18.0 89.5 
p.m. 
5.0 
7.0 
8.5 
9.0 
60.0 34.00 
PL9211 
34.00 200.00 
4.50 
10.00 
26.00 
0.00 
18.00 
5.00 
7.00 
8.50 
9.00 
18.00 
60.00 
0.00 
34.00 
ROMANIA 
RO9I05 Technical Assistance pund GT AP 
RO9201 Privatization A. restructuring 
RO9203 Privatization açro-industry 
RO9204 Financial sector 
RO920S GTAP 
RO9206 Environment 
RO9207 SMIL 
UO9208 Tempus 
KO9209 Employment A Social Development 4.0 
4.0 30.0 
30.0 46.0 
12.0 
5.0 
16.0 
13.0 0.0 15.0 
5.0 
10.0 15.0 
15.0 0.0 
C7.F.CHOSLO \'A K !A 
CS920I GTA!: 
CS9202 Unci >• Y 
CS9203 Privatisation 
«TS9204 Education 
iJS^'lI-IfJ.Vi'iiS - • 
< "SV206 Telecom 
<"SV?07 O vir vK.<tv 
(1 ) = authorized (ordonnance) : C2 ) = nppiov«>J (vis.:) 0.0 
...... 
: O)-«' (KO 
t appiov 43.0 
30.0 
13.(1 
cd 4.0 
•5.0 
|X'ip<»? 41.0 0.0 
31.0 1 
10JJJ 
I2IIIII>I::I' 1 1_2_.0_ 
"Yô" 
6 «J 
4 0 20.00 
20.00 
0X10 130.00 
4.00 
30.00 
32.00 
5.00 
1_6.00_ 
5.00 
10.00 
13.00 
15.00 
100.00 
30.00 
4.00 
3 1.00 
• M>.00_ 
r. <"> 
j VML 
• M Vi:t (oiiiiili-. confirmed 
'y* 
COMMISSION OPTHE EUROPEAN COMMUNTT1ES 
DIRECTORATE-GENERAL FOR EXTERNAL RELATIONS 
OPERATIONAL SERVICE PHARE PLANNING OOMMTTMENTS OP PHARE PROGRAMMES ON 1992 BUDGET 
MANAGEMENT COMMITTEE OR DECISION Pro-
-1992 15 
nm i« 
20/05 17 
08/07 IS 
2S/07 19 
16/10 20 
02/12 21 
14/12 TOTAL 
2$»£*>^&%!rocteËi^ 
SL920I SLOVENIA: Get». Techiwcal Assistance Factl'riv 
SL9202 SLOVENIA-. Temp«« 
CR92XX Croatia fp.m.l 
BH92XX Bosnta-Hcizeovina 
MN92X Monienecro 
MA92X rFYROM 0.0 0.0 2-3 
2.3 0.0 «.7 
6.7 0.0 0.0 0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 9.00 
6.70 
2.30 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
.;• ...-.J. :TI1EBALTICSTATRS>- -: '<••• '. •:*${&* 
ZZ9302 Baltic Slates: Improvement of Animât Production 
ZZ92xx Baltic Slates: HncrcY SVPPIY 
LI920I LITHUANIA: GTAP 
LI9202 LITHUANIA: Privatisation 
L19203 LITHUANIA: Tempo« 
LE9201 LATVIA: GTAF 
LE92Q2 LATVIA: Tcmm« 
ES920I ESTONIA: GTAF 
ES9202 ESTONIA: Temp»« 0.0 0.0 4.0 
1.5 
1.5 
1.0 41.0 
9.0 
9J 
13.5 
9.0 0.0 0.0 0.0 0.00 
%&&>'n 
;s*«&to 45.00 
0.00 
0.00 
9.00 
9.50 
1.50 
13.50 
1.50 
9.00 
1.00 
(l)-authorixod (ordooaaocc) ; C)* approved (viae) ; <3)» not approved |X) programming not yd ioAnaily confirmed 
Table 4 
SECTORAL BREAKDOWN OF 1992 COMMITMENTS 
Enterprise Development (1) 
Financial Sector Reform 
Agriculture 
Infrastructure (2) 
Regional Development 
Environment 
Education (3) 
TEMPUS 
Social sectors (4) 
Public Administration 
Miscellaneous (5) 
TOTAL 
% Country Allocs 1992 National Programmes : Commitments by Sector (MECU) 
Pol. 
40(*) 
18 
5 
30(*) 
18 
16 
26 
8.5 
38.5 
200 
28.6J Hung 
11 
5 
10 
10 
5 
16 
26 
5 
13.5 
101.5 
14.5 Rom. 
40 
5 
32 
6.5 
5 
1 
13 
15 
12.5 
130 
18.6 Cz-SI. 
31 
5 
3 
12 
10 
15 
10 
2 
12 
100 
14.3 Bulg. 
22.5 
10 
24.5 
7.5 
8 
15 
-
87.5 
12.5 Slov. 
2.5 
1.6 
1 
1.6 
2.3 
9 
1.3j Alba. 
2.1 
0.5 
15 
4.4 
** 
1.2 
0.7 
0.9 
0.2 
25 
3.6 Esto. 
3.7 
2.3 
0.35 
1 
2.65 
10 
1.4 Latv. 
4.5 
3.0 
0.7 
1.3 
0.55 
1.5 
1.3 
2.15 
15 
2.2 Lith. 
9.5 
3.5 
0.6 
0.9 
1.5 
3 
1 
20 
2.9 Total 
166.8 
20.9 
84.65 
55.6 
40.0 
41.05 
33.6 
85.5 
71.0 
16.4 
82.5 
698. 
100% % 
23.8% 
3.0% 
12.2% 
8.0% 
5.7% 
5.9% 
4.8% 
12.3% 
10.2% 
2.3% 
11.8% 
100% 
(1) Includes: Privatisation, Enterprise Restructuring, SMEs, Investment Promotion, Export Development. 
(2) Includes: Energy/Nuclear Safety, Transport, Telecommunications. 
(3) Includes: Science & Technology, Scientific Research. 
(4) Includes: Health, Employment, Social Policy, Labour Market Development. 
(5) Includes: Customs, Statistics, Tourism Development, Land Information Systems, Aid Coordination, Programme Management and Other 
Multi-Secta/al/Non Sector-Allocated GTA. 
(6) STRUDER programme allocated 30 MECU to Enterprise Development and 30 MECU to Regional Development. 
(7> Excluding balance of payments assistance to Albania of MECU 35. 1^0 
Z& ' 
Table 5 
REGIONAL COOPERATION PROGRAMME 1992 
Sector Budget 
(MECU) 
A) INFRASTRUCTURE 
Transport programme 
Key components : 
• Transit Infrastructure 
• Trans-European North/Soulh Motorway and 
Trans-European North/South Railway 
• Integrated Training-cum-Technical 
Assistance Programme 
• Sectoral Studies 15.0 
2 
2 
2 
21 
ii) Telecommunications programme 
Key components : 
• Special case studies/training needs 
• Management/coordination 
• Evaluation/management 
o Contingency 5.6 
0.7 
0.1 
0.6 
iii) Energy Programme 
Key components : 
Electricity Interconnections 
Natural Gas Interconnections 
Oil Refining/Transportation 
Management Twinning Training 
Legislation/Regulation 
B) ENVIRONMENT 
Environment Programme II 
Key components : 
• Integrated Environmental Programme for 
Danube River Basin 
Black Triangle 
Black Sea Programme 
Baltic Sea 
Remote Sensing 
Support for Regional Environmental Centre 
Post-Dobris Environmental 
Action Programme 4 
3 
1 
2 
5 
1 
10 
2?" 
21 -
ii) Nuclear Safety Programme 
Key components : 
Safety Authorities. Emergency preparedness 6 
Fuel Cycle, Waste Management. Decommissioning 2 
WER 230 Operational Safety 7 
WER 213/1000 Operational Safety 5 
C) EDUCATION/TRAINING 
D MISCELLANEOUS 20 
ACE for all PHARE countries 6 
TEMPUS (JEPS) 12.5 
TEMPUS (Technical Assistance) 5.5 
24 
Extension of 1991 statistics programme to 
Baltics. Albania. Slovenia and Poland 2.5 
Extension of 1991 customs programme 
to Baltics and Albania 1.5 
Extension of 1991 standards programme 
to Baltics. Albania and Slovenia 2 
Fight against Drugs 2 
Regional Industrial Property Programme (RIPP) 3 
TOTAL 116 
L±V-
PHARE - HUMANITARIAN AID 1992 TABLE.6 
Country 
ALBANIA 
ALBANIA TOTAL Nature & Operation Amount (MECU) 
Import support I 
Import support li 
FEOGA 
Hospitals/ex-political prisoners/NGO's 10 
20 
10 
10 
50 
BOSNIA-HERZEGOVDNA 
BOSNIA-HERZEGOVINA TOTAL Emergency help 
ECHO 1.5 
37.5 
39 
FYR0M 
FYR0M TOTAL Import supply drugs 10 
10 
ROMANIA 
ROMANIA TOTAL Food aid 
Children 10 
12 
22 
YUGOSLAVIA 
YUGOSLAVIA TOTAL Monitor mission 0.5 
0.5 
TOTAL HUMANITARIAN AID 1992 121.5 
u,\-
OPEN SUPPLY TENDERS IN THE OFFICIAL JOUKw AL 
OF THE EUROPEAN COMMUNITIES MSc^ "T-
Date of Number of Country 
Official Journal 
Information System 
Computer Equipment 
Survey Equipment 
Computer Equipment and Software 
Equipment for Blood Collection and Production. 
Monitoring system for water quality 
Computerised Operations Support System 
Upgrading of the information system 
Mobile Air Quality Monitoring Station 
Computer System 
Information Centre for Hazardous Waste 
Equipment for a Toxicological Centre 
Laboratory Equipment 
Computer System 
Emission Mo: itoring System 
Stack Emission Monitoring Vans 
Bending Roller 
Computer Equipment 
Equipment for Water Quality Measurement 
Equipment for the Ecotoxicological Center Bratislava 
Upgrading of the Information System 
Various Supplies 
Computer Equipment 
Various Supplies 
Medical Equipment 
Various Supplies 
Certificates of ownership 
Air Pollution Monitoring Network 
luipnivitig (he inoniiouiii; «1 drinking water quality 17/12/92 
08/13792 
25/11/92 
10/11/92 
19/09/92 
16707/92 
09/07/92 
27/06/92 
19/06792 
18/06792 
13/06/92 
13/06/92 
03/06/92 
21/05/92 
20/05/92 
16/05/92 
16705/92 
06/05/92 
05/05/92 
05/05/92 
28/03/92 
26703/92 
24/03/92 
21/03/92 
19/03/92 
18/03/92 
29/01/92 
04/01/92 
fM/MI/92 S 245 p.07 
S 238 p.06 
S 229 p.07 
S2I8p.07 
S 183 p.09 
S 136 p.05 
S 131 p.07 
S 123 p.05 
S 118 p.07 
SII7p.06 
S 114p.l2 
S Il4p.ll 
S 107 p.07 
S 099 p.08 
S 098p07 
S 096 p.06 
S 096 p.06 
S 088 p.05 
S 087 p.05 
S 087 p. 05 
S 063 p.07 
S 061 p.05 
S 059 p.07 
S 058 p.07 
S 056 p.06 
S 055 p.07 
S 020 p 07 
S 003 p 07 
S 00? p.06 CS 
HU 
BG 
CS 
RO 
CS 
HU 
RO 
RO 
BG 
CS 
CS 
RO 
BG 
HU 
PL 
PL 
BG 
HU 
CS 
HU 
RO 
RO 
RO 
BG 
RO 
RO 
HU 
CS 
GENERAL OVERVIEW OF THE PHARE PROGRAMMES as at 31/12/92 
PAYMENTS 
National programmes Programm 
year 
(i) 1990 
(2) 1991 
1992 
' :;Totai Committed 
399.1 
616.0 
708.5 
^1Ï72'3"-6-PAID ON BUDGET YEAR fin million ECU) 
1990 
95.2 
• 95;2: 1991 
113.1 
97.6 
210.7 1992 
45. r 
120.0 
140.2 
305.3 Total 
..'-••: -S253;4 
••••..-••S21.7.6. 
•:>:140.2 
••: 611:2 Total % 
63.49% 
35.32% 
19.79% 
35.46% 
Humanitarian aid (3) 1990 
1991 
1992 
^ Total 66.5 
72.7 
121.5 
. :. i260<7 53.7 
53:7 11.3 
30.4 
41.7 1.3 
29.3 
48.2 
78.8 66.3 
:59.7 
48.2 
174.2 99.70% 
82.12% 
39.67% 
66.82% 
Regional programmes 1990 
1991 
1992 
Total 21.5 
99.9 
116.0 
237:4 19.3 
19.3 1.4 
22.1 
23.5 0.3 
14.5 
16.3 
31.1 21.0 
36.6 
16.3 
73.9 97.67% 
36.64% 
14.05% 
31.13% 
Multidisciplinary 1990 
1991 
1992 
Total 10.0 
10.0 
37.3 
. 57;3 1.9 
1.9 4.3 
1.8 
6.1 2.1 
5.4 
10.9 
18.4 8.3 
7.2 
.10.9 
26.4 83.00% 
72.00% 
29.22% 
46.07% 
Others 1990 
1991 
1992 
Total 3.4 
0.4 
7.5 
,->:':::;:>vTl:;3'; 0.9 
:0,9 1.8 
0.1 
•vi ;9 0.1 
0.2 
0.1 
0.4 2.8 
0.3 
.0.1 
'-.3.2 82.35% 
75.00% 
1.33% 
28.32% 
Total (1) 
(2) 1990 
1991 
1992 
: Wotai 500.5 
799.0 
990.8 
.ÎMÏW0& 171.0 
0.0 
0.0 
:,: 171Ï0 131.9 
152.0 
0.0 
:::;:::^;:283.9. 48.9 
169.4 
215.7 
••.:.;:,'43 4.0 351.8 
-321.4 
.215.7 
888.9 70.29% 
40.23% 
21.77% 
38.81% Balance 
to be paid 
145.7 
398.4 
• :568.3 
1 112.4 
0.2 
13.0 
73.3 
86.5 
-0.5 
63.3 
99.7 
163.5 
,:1.7 
-:-2;8 
26.4 
30.9 
0.6 
:0.1 
,:7.4 
• •':';::;.:•; 8.1 
:148.7 
;:::477.6 
,•; 775.1 
•i:-- 1 401-4 
Budgets: Alloc, payments I 350.01 470.9 1 (*) 437.01 
(1) includes 515.980Ecus commiltcd in 1991 for H9011 Infrastructure commerce extérieur 
(2) includes 24.5 MioEcus balance of '91 programmes committed in 1992 (BG9101 .BG9107.HU9112.RO9105) 
(3) includes 51 MioEcus FEOGA-garantie 
(*) 537 Mccu, reduced to 437 after Notenboom transfer m 
Macroeconomic Indicators of PHARE Countries - 1990 - 1992 
'.; r.9'*.!>!ftnt prices (A) 
(A) 
(0) 
!i!:u'iil production (a) 
(a) 
In) Albania 
1990 
1991 
1992 
1990 
1991 
1992 •13.1 
•27.1 
•6.0 Baltic »tats» Bulgaria 
Estonia 
•3.6 
11.8 
•32 Latvia | Lithuania 
•0.2 
•3.5 
•32.9 
•7.4 
n.a. 
13 •18.0 
• 20.8 
•21.3 •17.2 
•3.6 
•13.0 • 5.0 
•12.8 
• 35.0 
• 11.5 
•8.0 
•30.0 •9.1 
16.7 
•7.7 
•6.7 
13.2 
12.9 CSFR 
0 
• 18 
• 8 
•2 
14 
•12 Hungary 
•3.5 
•11.9 
•5.0 
•8.4 
•5.0 
•23.0 Poland 
•11.6 
•7.6 
1.0 
•2.2 
•0.9 
•11.0 Romania 
•7.4 
•13.0 
•15.0 
• 3.0 
• 5.0 
•9.2 Slovenia 
•3.4 
•9.3 
•6.5 
2.8 
•1.0 
•17.0 
!/>l production (n) 
(a) 
(a) 1990 
1991 
1992 -7.5 
•40.0 
n.a. •5.6 
•9.5 
•38.7 7.4 
0.0 
•35.1 0.3 
-1.3 
• 56.9 16.3 
27.5 
22.0 • 4 
•21 
•12 •9.2 
•19.1 
•9.8 •21.3 
•14.0 
4.2 • 17.4 
• 18.7 
•21.8 •10.5 
•12.4 
•13.2 
u/r-,er uric« index (a) 
(a) 
(a) 1990 
1991 
1992 n.a. 
36.0 
226.0 23.1 
210.0 
1075.9 10.5 
124.5 
909.6 8.4 
275.0 
1020.5 21.6 
333.5 
91.1 10 
58 
12 28.9 
35.0 
23.0 249.3 
60.4 
43.0 473.7 (f) 
199.0 550.0 
118.0 
201.0 
i.-l.oyr^ant rot«, in % (b) 
(b) 
(b) 
[Vi-rfc;! bnlnncc, % OOP (c) 
(c) 
(O 
:o.-:s in S (al 
(A) 
In) 
Account $ bn 
tDOrt ratio, % (e) 
(e) 
(c) 1990 
1991 
1992 
1990 
1991 
1992 8.6 
n.a. 
32.0(a) 0.0 
0.0 
1.5 0.0 
0.0 
2.3 0.0 
0.0 
1.0 1.7 
10.2 
15.6 1.7 
8.5 
12.2 6.3 
11.8 
13.6 
•20.0 
•44.0 
•22.0 3.1 
4.7 
1.7 2.2 
6.3 
-1.4 •2.9 
2.8 
2.2 •9.1 
•14.9 
•M.O •0.1 
•4.6 
•7.4 3.1 
•5.6 
•6.0 
1990 
1991 
1992 
1990 
1991 
1992 
1990 
1991 
1992 •7.5 
•40.7 
• 4.1 n.a. 
n.a. 
• 88.0 n.a. 
n.a. 
-85.4 2.1 
35.3 
92.7 n.a. 
• 36.7 
12.9 11.7 
10.6 
11.4 •1.6 
7.0 
8.3 43.4 
17.5 
9.7 
•0.1 
•0.3 
•0.4 0.5 
0.0 0.1 
0.1 
0.0 n.a. 
0.1 •1.2 
•0.9 
•0.4 •1.1 
1.0 
0.2 0.1 
0.3 
0.3 0.7 
•2.2 
•0.3 
284 
593 
953 n.a. 
n.a. 
n.a. n.a. 
n.a. 
n.a. n.8. 
n.a. 
n.a. 299 
271 
255 135 
91 
84 335 
245 
214 251 
346 
357 0.0 
2.9 
8.4 
• 1.1 
•2.0 
•5.0 
•44.8 
•29.3 
4.9 
1.7 
1.4 
1.3 
8 
54 
80 
Stmd by 
|Auo92-Jul93l 
on trick Stiod by 
Uul9J-Jun93l 
on trick Stind by 
|Jul92-Jun93) 
on trick Stmd by 
Uul9?.Jun93| 
on tuck Stind by 
(Apr92-Mif93l 
oil tricV Stmd by 
|A<>'92-Otc92) 
on tuck (F«b91-feb94| 
oil trick (Apr91.Apr94| 
oil tnek Stand by 
!Miy92-Apr93l 
oil trick 6.9 
10.1 
13.3 
2.6 
0.6 
25.0 
• 5.0 
4.9 
0.7 
0.2 
0.9 
n.a. 
46 
43 
no 
•t< Q*v'.f.r".trt budget dM.ciV iccu'i b»»u 
fciii"'-.* <i( n»yrrient bAJU. erceot !o' Alh»fti« o^ » Cultom bini 
i r-»,dci/"eftcy debt «9 i pe'eentioe e! h«»d-eu"eney export« 
*-!:»• '.990 to Oeeember 1 99 1 
r' V.fsh 1993 
3> 
CD r m 
HM 
FJERDE ÅRSRAPPORT FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM 
GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABETS BISTAND 
TIL LANDENE I ØST- OG CENTRALEUROPA (PHARE) 
I 1993 
M:^ 
Indholdsfortegnelse 
INDLEDNING 
I. RAMMERNE FOR EF-BISTANDEN I 1993 
1.1 Retsgrundlag 
1.2 Finansiering 
1.3 Overordnet strategi 
1.4 Programmering 
II. FORANSTALTNINGER I 1993 
2.1 Forberedelse og beslutningstagning 
2.2 Nationale programmer og sektorer 
2.3 øvrige foranstaltninger 
2.4 Regionalt samarbejde 
2.5 Humanitær bistand 
2.6 Aktiviteter i forbindelse med Europaaftalerne 
2.7 Informationsvirksomhed 
III. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGER FRA 1990 TIL 1993 
3.1 Bevillinger 
3.2 Udbud og kontrakter 
3.3 Betalinger 
3.4 Overvågning og evaluering 
3.5 Counterpartmidler 
IV. KOMMISSIONENS ORGANISATION 
V. SÆRLIGE ANLIGGENDER 
5.1 Vurdering af reformbestræbelserne i PHARE-landene i 1993 
5.2 København-initiativet 
5.3 Sundhed 
5.4 Reform af den offentlige forvaltning 
5.5 Grænseoverskridende samarbejde 
5.6 Koordinering med andre donorer 
5.7 PHARE fremover 
- 4t-
Tabeller 
1. Sammendrag af de nationale indikativprogrammer 1993 
2. Sektor- og landefordeling af forpligtelser i 1993 
3. Regionale programmer 1993 
4. Generel budgetoversigt 1990-93 
5. Generel kontraktoversigt 1990-93 
6. Generel betalingsoversigt 1990-93 
7. Beløb for indgåede foranstaltninger pr. år (1990-93) 
8. Forpligtelser, kontrakter og betalinger 1990-93: fordeling på lande 
9. Forpligtelser, kontrakter og betalinger 1990-93: fordeling på sektorer 
10. Forpligtelser 1990-93: fordeling på lande og sektorer 
11. Kontrakter 1990-93: fordeling på lande og sektorer 
1.2. Betalinger -1990-93: fordeling på lande og- sektorer 
Bilag 
f. PHARE-kontrakter tildelt erhvervsorganisationer og organisationer, der 
arbejder uden gevinst for øje 
^ 
INDLEDNING 
Dette er den fjerde beretning om Fællesskabets bistand under- PHARE-
programmet til de central«- og østeuropæiske lande*, som- i 1993 udvidedes til 
11 lande, nemlig Albanien, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, 
Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Tjekkiet og Ungarn. 
Der gennemførtes i 1993 en række centrale ændringer af væsentlig betydning 
for PHARE-programmet. Retningslinjerne for 1993-97 blev vedtaget af 
Kommissionen i juli 1993, hvilket allerede har haft konsekvenser for 
gennemførelsen af PHARE-programmerne. Der er sket store fremskridt som 
følge af indførelsen af den flerårige fremgangsmåde i programmeringen for 
mere effektivt at integrere PHARE-bistanden i modtagerlandenes 
mellemsigtede omstruktureringsproces. Arbejdet med at gøre 
gennemførelsesprocedurerne mere virkekraftige, herunder mere decentrale, er 
påbegyndt. 
Det Europæiske Råd traf på mødet i København i juni 1993 to beslutninger 
med vidtrækkende betydning for PHARE-programmet. Rådet bekræftede udsigten 
til fremtidigt EU-medlemskab for de associerede lande. Det betyder, at 
PHARE i sin egenskab af centralt finansielt instrument i gennemførelsen af 
Europaaftalerne fremover skal rettes mod og koncentreres om 
foranstaltninger med sigte på at omstille de associerede landes økonomier 
som en del af deres forberedelse til et fremtidigt medlemskab af Den 
Europæiske Union. I København traf Det Europæiske Råd endvidere beslutning 
om at tillade indtil 15% af PHARE-budgettet anvendt til støtte for 
infrastrukturprogrammer. Den større vægtning af PHARE-programmet på 
investeringer er udtryk for en erkendelse af de central- og østeuropæiske 
landes ændrede behov for denne form for bistand i takt med, at grundlaget 
for den økonomiske omstrukturering bevæger sig fra traditionel faglig 
bistand til programmer for investeringsstøtte. 
i 
Beretningen omhandler strategiske og programmeringsmæssige aspekter af 
bistanden i 1993. Den giver en redegørelse for de nationale 
bistandsprogrammer, de regionale programmer, den humanitære bistand, 
aktiviteter i forbindelse med Europaaftalerne og PHARE-
informationsvirksomhed. Derudover indeholder beretningen en gennemgang af 
PHARE-programmets gennemførelse i perioden 1990-93 samt emner af særlig 
interesse, nemlig en vurdering af reformbestræbelserne i de central- og 
østeuropæiske lande, København-initiativet vedrørende 
infrastrukturinvesteringerne, sundhedssektoren, reformindsatsen i den 
offentlige forvaltning, det grænseoverskridende samarbejde, 
donorkoordineringen og fremtidige perspektiver for PHARE-programmet. 
I. RAMMERNE FOR EF-BISTANDEN I 1993 
1.1 Retsgrundlag 
Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. september 19891, senest ændret 
i 19932, udgør retsgrundlaget for PHARE-bistanden. I 1993 fremsatte 
Kommissionen et forslag for Rådet om formelt at optage-* "Den tidligere 
jugoslaviske republik Makedonen" (FYROM) blandt de støtteberettigede lande 
under forordningen. Forslaget er endnu ikke vedtaget. 
1.2 Finansiering 
PHARE-programmet* er. den største- kilde til' finansiering af • gavebistand til 
støtte for den økonomiske omstilling af de central- og østeuropæiske lande. 
Den oprindelige bevilling omfattede i 1993 et budget under budgetpost B7-
600 - Bistand til den økonomiske omstrukturering i landene i Central- og 
Østeuropa på 1 040 mio. ECU til forpligtelser og 447,7 mio. ECU til 
udbetalinger. 
Der blev i løbet af 1993 godkendt en række ændringer til PHARE-budgettet. 
30 mio. ECU overførtes til budgetpost B-7514 "Humanitær nødhjælp", 
5 mio. ECU til den multilaterale fond for nuklear sikkerhed i de central-
og østeuropæiske lande og SNG, som forvaltes af EBRD, og 0,3 mio. ECU til 
formål i forbindelse med Den Europæiske Unions fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik. PHARE-budgettet blev i december 1993 forhøjet med 
1 mio. ECU fra budgetpost B3-1025 til brug for uddannelsesforanstaltninger. 
Det endelige budget til forpligtelser beløb sig derfor til 
1 005,7 mio. ECU, hvoraf der blev indgået forpligtelser for 
1 003,9 mio. ECU, 1 mio. ECU overførtes til 1994. Der blev ikke disponeret 
for de resterende 0,8 mio. ECU. 
De indgåede forpligtelser fordeler sig således: 
Nationale programmer 801,0 mio. ECU 
Regionale programmer 112,2 mio. ECU 
Multisektorale foranstaltninger 70,8 mio. ECU 
Humanitær bistand 19,9 mio. ECU 
I ALT 1 003,9 mio. ECU 
udbetalingsbevillingerne blev ved udgangen af året forøget ved en 
overførsel på 108 mio. ECU. På baggrund af ovennævnte budgetændringer 
øgedes udbetalingerne under PHARE-programmet i 1993 med 73,4 mio. ECU. Det 
endelige beløb til udbetalinger blev derfor i 1993 521,1 mio. ECU, som var 
fuldstændigt opbrugt ved årets afslutning. 
1.3 Overordnet strategi 
To centrale ændringer, nemlig Kommissionens vedtagelse af retningslinjerne 
for 1993-97 og Det Europæiske Råds beslutninger i København vedrørende de 
associerede landes medlemskab og støtte til infrastrukturinvesteringer, har 
præget den overordnede strategi for PHARE i 1993. Det Europæiske Råd traf i 
København i juni 1993 to beslutninger af stor betydning for PHARE-
1 EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11. 
2 EFT L 162 af 3.7.1993, s. 1. 
3 EFT C 231 af 27.8.1993, s. 15. 
-U9 -
programmet. Det Europæiske Råd bekræftede udsigten til fremtidigt EU-
medlemskab for de associerede lande. Dette betyder, at PHARE i sin egenskab 
af centralt finansielt instrument i gennemførelsen af Europaaftalerne 
fremover skal rettes mod og koncentreres om foranstaltninger med sigte på 
at omstille de associerede landes økonomier som en del af deres 
forberedelse til et fremtidigt medlemskab af Den Europæiske Union. I 
København traf Det Europæiske Råd endvidere beslutning om at tillade indtil 
15% af PHARE-budgettet anvendt til infrastrukturprogrammer. 
1993 var første år for PHARE-retningslinjernes anvendelse. I 
retningslinjerne, som vedtoges af Kommissionen i juli 1993, bekræftes på ny 
PHARE's mandat til at bidrage til modtagerlandenes økonomiske reform, 
strukturtilpasning og bæredygtige udvikling og på fleksibel vis dække. 
• landenes forskellige behov som udtryk for deres, forskellige 
udviklingsniveauer, omstillingsstàdie og reformresultater. 
De lande, som befinder sig på de forholdsvis tidlige stadier i 
reformprocessen, hvor prioriteringsområderne er makroøkonomisk 
stabilisering gennem stram penge- og finanspolitik, gradvis liberalisering 
af priser og udenrigshandel samt indførelse af de love, administrative 
bestemmelser og institutionelle rammer, som er nødvendige for en 
markedsøkonomi, anvendte PHARE-bistanden som et tilskud til finansiering af 
betalingsbalancen gennem f.eks. importprogrammer og "klassisk" faglig 
bistand (undersøgelser, uddannelse, rådgivning) til opbygning af 
institutioner og iværksættelse af reformer. Som en undtagelse blev 
betalingsbalancestøtten til Albanien videreført i 1993. 
Jo længere et land når i reformprocessen, jo mere skifter behovet fra 
klassisk faglig bistand til mere direkte støtte til den langsigtede 
økonomiske omstrukturering. Langsigtet omstrukturering vil sige 
konsolidering af privat ejerskab og en forøgelse af den private sektors 
andel i økonomien, omorganisering af de tilbageværende statsvirksomheder, 
modernisering af bank- og finansieringssystemerne, omstrukturering af såvel 
undervisnings- som erhvervsuddannelsessystemerne, reform af den offentlige 
forvaltning og mobilisering af infrastrukturinvesteringer. Landene har i 
denne udviklingsfase et stigende behov for investerings- og strukturstøtte 
som modstykke til klassisk faglig bistand. 
Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i København gjorde det i 1993 
muligt at tilpasse PHARE-bistanden til behovene i denne langsigtede 
omstruktureringsfase med stigende fokus på investeringer og dertil knyttede 
foranstaltninger. Det blev besluttet, at en betydelig andel, indtil 15% af 
de samlede PHARE-forpligtelser for alle PHARE-lande, kan anvendes til 
kapitaludgifter i forbindelse med infrastrukturprojekter, som 
samfinansieres med EIB og/eller internationale finansielle institutioner og 
modtagerlandene. PHARE-bistanden anvendes ligeledes til at fremme 
investeringer i den private sektor for egentligt rentable projekter, som 
dog er i midlertidige afsætningsmæssige vanskeligheder. Denne form for 
støtte rettes sædvanligvis mod udvikling af SMV, regionaludvikling, 
miljøforbedring og omstrukturering af landbruget. PHARE støtter finansielle 
formidlere i forbindelse med ydelse af visse former for finansiering som 
f.eks. mindre lån, startkapital og garantiordninger. 
Ud over investeringsstøtten blev der med topmødet i København sat gang i 
PHARE-støtte til gennemførelse af Europaaftalerne. Der blev i en række 
modtagerlande indledt programmer for at bistå aftalepartnerne med en lang 
række foranstaltninger, herunder lettelse af arbejdet med at tilnærme og 
gennemføre lovgivning, identificere hindringer for integrationen med EU, 
forbedre teknisk viden og knowhow i den offentlige forvaltning om 
ovennævnte emner, forbedre kvalitet og effektivitet i den offentlige 
undervisning samt informere om EF og effektivt overvåge Europaaftalernes 
gennemførelse. 
1.4 Programmering 
Der blev med retningslinjerne for 1993-97 fastlagt en række nye principper 
for ydelse af PHARE-bistand. De vigtigste er følgende: 
- Det er nødvendigt at sikre større sammenhæng og integration mellem 
PHARE og den nationale strategi samt modtagerlandets generelle 
reformprogram. Derfor vælges en flerårig fremgangsmåde inden for 
rammerne af en permanent dialog om prioriteringsområder og strategier. 
- Der er fortsat behov for en fleksibel dækning af landenes varierende 
behov som udtryk for deres forskellige udviklingsniveauer, 
omstillingstadie og reformresultater. 
- Det er vigtigt at foretage en vurdering af reformbestræbelsernes 
resultater og PHARE-programmets resultater ved at bibeholde fokus på 
støtte til udformning og gennemførelse af strategiske reformer og 
strukturelle ændringer, især på områder i direkte tilknytning til den 
økonomiske reform. 
- Indsatsen koncentreres på et begrænset antal områder for at opnå den 
nødvendige kritiske masse for den ønskede virkning. Dette kombineret 
med en mere grundig vurdering af behov og absorptionsevne skulle kunne 
fremskynde udbetalingerne. 
For at anvende principperne i praksis påbegyndte Kommissionen i 1993 en 
styrkelse af programmeringsforløbet. Den flerårige fremgangsmåde blev 
således iværksat i en række lande. Hvor dette ikke var muligt, blev der 
igangsat et forberende arbejde med henblik på fremgangsmådens iværksættelse 
fra og med 1994. Hertil kommer, at der i 1993-programmeringen blev gjort en 
indsat for at koncentrere bistanden på et begrænset antal områder i 
forbindelse med strategisk reform og strukturændringer og for bedre at 
vurdere behov og absorptionsevne. Endvidere blev der udarbejdet 
redegørelser for bistanden, som drøftedes med medlemsstaterne, for at lægge 
mere vægt på en drøftelse med medlemsstaterne om landeprogrammerne. 
Redegørelserne tjener som grundlag for medlemsstaternes deltagelse i 
programmeringsforløbet. 
Der blev undertegnet indikativprogrammer med alle modtagerlande, og selvom 
de ikke er bindende aftaler med Kommissionen, er de arbejdsdokumenter, der 
angiver prioriteringer og indeholder nyttige referencerammer til 
identificering, udarbejdelse og vurdering af de projekter, der skal 
finansieres. Indikativprogrammerne er sammenfattet i tabel 1. 
Indikativprogrammerne indeholder de sektormæssige prioriteringer, som 
senere kom til udtryk i sektorprogrammerne, som forelægges i form af 
finansieringsafgørelser for forvaltningsudvalget. Sammenholdt med 
programmerne for private sektorer voksede andelen af programmer for 
infrastruktur, udvikling af menneskelige ressourcer (især gennem TEMPUS-
programmet om reform af videregående uddannelser) og socialsektoren 
imidlertid i 1993. 
I flere lande blev en generel faglig bistandsfacilitet identificeret som et 
fleksibelt multisektoralt instrument, som kunne sætte modtagerlandene i 
stand til relativt hurtigt at reagere på øjeblikkelige behov for faglig 
bistand med hensyn til udvikling af reformstrategier, og hvorigennem der 
kunne ydes institutionel støtte på mange områder. For tre landes 
vedkommende - Estland, Letland og Litauen - indgik hovedparten af bistanden 
under en sådan facilitet, hvilket er et udtryk for det tidlige 
omstillingsstàdie, som disse lande befinder sig på, og behovet for at 
udføre meget forberedende arbejde forud for iværksættelsen af 
sektorprogrammer. 
PROGRAMMERINGS- OG VURDERINGSFORLØB 
Økonomisk og social vurdering 
Gennemgang af igangværende 
PHARE-programmer- ' 
Redegørelse 
Indikativprogram 
Indledende sektorvurdering 
Detaljeret programudformning 
(til forberedelse af 
finansieringsforslag) 
Programovervågning 
-s I " 
II. FORANSTALTNINGER I 1993 
2.1 Forberedelse og beslutningstagning 
Der blev truffet i alt 87 PHARE-finansieringsafgørelser over 1993-
budgettet, heraf vedrørte 66 nationale sektorprogrammer og 10 regionale 
samarbejdsprogrammer. De resterende finansieririgsafgørelser vedrørte 
hovedsagelig EBRD-projekter, humanitær bistand og bemyndigelser vedrørende 
multisektorale foranstaltninger af begrænset rækkevidde. De generelle 
retningslinjer for 1993-97 blev vedtaget af Kommissionen i juli 1993. 
PHARE-forvaltningsudvalget mødtes seks gange i årets sidste halvdel og 
afgav positiv udtalelse om alle finansieringsforslag. 
2.2 Nationale programmer 
Antallet af PHARE-modtagerlande steg i løbet af 1993 til 11 som følge af 
Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republiks opløsning og dannelsen af 
to nye republikker. Den samlede bistand i form af nationale programmer -
humanitær bistand og regionale programmer undtaget - beløb sig til næsten 
801 mio. ECU. Største PHARE-modtagerland var Polen med 225 mio. ECU, 
svarende til 28% af de samlede landebevillinger, fulgt af Rumænien 
(130 mio. ECU, 16,2%), Ungarn (100 mio. ECU, 12,5%) og Bulgarien 
(90 mio. ECU, 11,2%). 
Tabel 2 viser fordelt på lande en oversigt over sektorfordelingen. Tallene 
skal behandles varsomt, hovedsagelig fordi de generelle faglige 
bistandsprogrammer omfatter betydelige sektorkomponenter som f.eks. bank-
og finansieringsvirksomhed, socialsikring, offentlig forvaltning, 
gennemførelse af Europaaftaler osv., hvorfor de enkelte sektorers reelle 
andel af det samlede beløb er højere end angivet i tabellen. Med dette 
forbehold udviser 1993-programmerne en fortsat stor koncentration på støtte 
til udvikling af den private sektor og økonomisk omstrukturering. Ca. 25% 
af de samlede landebevillinger (190 mio. ECU) anvendtes til 
virksomhedsudvikling, herunder privatisering, omstrukturering af 
virksomheder, bistand til små og mellemstore virksomheder (SMV), 
investeringsfremme og eksportudvikling. 
I erkendelse af, at et moderne banksystem er af afgørende betydning for en 
velfungerende markedsøkonomi, blev der lagt større vægt på støtte til 
finansieringssektoren og bankinstitutionerne i 1993. Der er stillet midler 
til rådighed for en styrkelse af de nyoprettede centralbanker med henblik 
på lovgivning, uddannelse, porteføljerevision, banksammenslutninger, 
informationssystemer, betalingssystemer og omstrukturering af banker. Der 
er ydet PHARE-bistand til såvel ordninger for løsning af problemet med 
uerholdelige lån som rekapitalisering af banker, idet begge spørgsmål 
spiller en central rolle for reformen. 
Landbruget modtog fortsat betydelig støtte (78,5 mio. ECU eller 10% af 
landebevillingerne), hvilket er udtryk for landbrugsreformens store 
betydning for de østeuropæiske landes økonomier. Der blev i 1992 lagt endnu 
større vægt på bistand til udformning og omstilling af landbrugsstrategier, 
herunder privatisering, udformning af jordreformer, omstrukturering af 
agro-industrien, rådgivning og udvikling af kreditordninger for nystartede 
landbrugere. 
En stadig større opgave for de central- og østeuropæiske lande var i 1993 
at opretholde det økonomiske reformforløb samtidig med en social konsensus. 
PHARE-bistanden spillede en stadig større rolle ved at bistå regeringerne 
med de sociale virkninger af omstillingsprocessen. Der blev ydet bistand 
i>3> 
til institutionelle og organisatoriske ændringer af arbejdsmarkedet og 
socialsikringssektoren. Denne bistand omfattede støtte til proaktive 
arbejdsmarkedsprogrammer for at løse den høje arbejdsløshed som følge af 
omstruktureringsprocessen og støtte til omlægning af de sociale ydelser, 
herunder udvikling af arbejdsløshedsunderstøttelsessystemer, pensions- og 
sygesikringsordninger og ordninger for social bistandshjælp. 
Støtte til udvikling af menneskelige ressourcer og reform af den offentlige 
forvaltning udgjorde en stigende andel af 1993-programmerne. Med hensyn til 
udvikling af menneskelige ressourcer blev der fortsat i 1993 indgået 
betydelige forpligtelser med henblik på at reformere de videregående 
uddannelser gennem TEMPUS-programmet. Endvidere vedrørte vigtige 
komponenter af en række nationale programmer i 1993 
erhvervsuddannelsesordninge'r og.reformprogrammer for•undervisningssystemet. 
Med hensyn til offentlig forvaltning fokuseredes bistanden fortsat på 
institutionel udvikling og uddannelse på såvel nationalt som lokalt niveau. 
Med hensyn til infrastruktursektoren blev der i 1993-programmerne lagt 
mindre vægt på miljø, dog blev der indgået betydelige forpligtelser i 
Bulgarien og Albanien. Dette skyldes delvis de omfattende bevillinger i de 
foregående år til de fleste PHARE-støtteberettigede lande. Miljøstøtten 
tager nu mere form af støtte til udformning af strategier og forberedelse 
og gennemførelse af miljøstrategier for de enkelte sektorers vedkommende. 
Der blev lagt større vægt på investeringsfremme i forbindelse med miljø 
enten gennem støtte til investeringsfonde eller gennem samfinansiering af 
foranstaltninger med de internationale finansielle institutioner. 
I 1993 fokuseredes infrastrukturstøtten (energi, telekommunikation og 
transport) på omstrukturering og tilpasning til markedsøkonomiske vilkår. 
Bevillingerne omfattede Bulgarien, Tjekkiet, Polen og Slovakiet og 
omhandlede støtte til omstrukturering af jernbaneselskaberne, udarbejdelse 
af lovgivning for telekommunikations- og transportsektorerne samt 
oprettelse af energisparefonde. Investeringselementets større betydning 
inden for infrastrukturudvikling kommer til udtryk i PHARE-bidraget på 
30 mio. ECU til et jernbaneprojekt i Polen. 
Yderligere foranstaltninger under 1993-programmet var 
betalingsbalancestøtte for 35 mio. ECU til Albanien og bistand til den 
tidligere jugoslaviske republik Makedonien (FYROM). Det Europæiske Råd traf 
i Edinburgh ved udgangen af 1992 beslutning om et støtteprogram for FYROM 
på 100 mio. ECU som hjælp til at klare følgerne af embargoen mod Serbien og 
det internationale samfunds manglende anerkendelse. Den bistand, som FYROM 
modtog i 1992, suppleredes i maj 1993 med et program på 25 mio. ECU til 
importstøtte for industriråvarer og -udstyr samt faglig bistand i 
forbindelse med told, statistik, sundhed og landbrug. 
2.3 Multisektorale foranstaltninger 
Ud over sektorprogrammerne finansieredes mange andre transaktioner under 
betegnelsen multisektorale foranstaltninger. 
Først og fremmest blev det aftalt at disponere over 26,4 mio. ECU til 
"multisektoral faglig bistand" i tre trancher. Dette danner grundlaget for 
en global bemyndigelse til inden for visse parametre at finansiere 
foranstaltninger af mindre målestok, såsom gennemførlighedsundersøgelser 
og faglig bistand uden nogen specifik udtalelse fra Udvalgets og 
Kommissionens side for hver foranstaltning. 
Som følge af den såkaldte "Bangkok-aftale" mellem EBRD og EF i 1992 
oprettedes en ny form for samarbejde mellem de to institutioner, således 
blev det i modtagerlandene muligt at gennemføre foranstaltninger vedtaget 
af Kommissionen og teknisk forvaltet af EBRD. Samarbejdet blev bevilget 
11,7 mio. ECU, hovedsagelig til foranstaltninger inden for 
finansieringssektoren. 
PHARE-informationsforanstaltningen, der har til formål at informere 
erhvervskredse og politiske kredse i EF*s medlemsstater om Fællesskabets 
forbindelser og bistand til de central- og østeuropæiske lande, modtog 
2,7 mio. ECU. 
PHARE-demokratiprogrammet blev bevilget 10 mio. ECU i 1993. Beløbet skal 
støtte en fortsættelse af demokratiseringsprocessen i Central- og 
Østeuropa. Den gør det muligt at yde finansiel og faglig bistand på et 
upartisk grundlåg gennem, de parlamentariske- organer til en.-styrkelse af*den 
almindelige viden om borgerrettigheder og demokratiske principper. 
En nyt initiativ godkendtes i 1993 under betegnelsen PHARE-program for 
partnerskab og institutionel opbygning. Programmets sigte er at fremme 
udviklingen af bæredygtige partnerskaber mellem organisationer uden gevinst 
for øje i EU og de central- og østeuropæiske lande. Programmet er en 
omkostningsdelingsordning og fungerer som et pilotprogram for en række 
sektorer, herunder især økonomisk udvikling, erhvervsfremme, lokal/regional 
forvaltning, lokalt socialarbejde og lønmodtager/forbrugerspørgsmål. 
Programmet skal støtte ca. 90 projekter i de central- og østeuropæiske 
lande, hvor hvert projekt kræver deltagelse af mindst en EU-organisation og 
en organisation fra et PHARE-modtagerland. EU stiller tilsvarende midler 
til rådighed som partnerorganisationerne selv. EU-medlemsstaterne er 
ansvarlige for den foreløbige projektudvælgelse og træffer afgørelse om, 
hvor meget de selv vil bidrage med til projekterne. Initiativet modtog 
10 mio. ECU i 1993. 
De multisektorale og øvrige foranstaltninger beløb sig til 7 0,7 mio. ECU, 
som fordelte sig således: 
Multisektoral faglig bistand 26,4 mio. ECU 
EBRD 11,7 mio. ECU 
Informationsforanstaltning 2,7 mio. ECU 
Demokratiprogram 10,0 mio. ECU 
TEMPUS "restbevilling"4 9,0 mio. ECU 
Partnerskab/institutionel opbygning 10,0 mio. ECU 
I ALT 70,7 mio. ECU 
2.4 Regionalt samarbejde 
Det regionale samarbejde anses for at spille en central rolle for 
udviklingen af en økonomisk og politisk dialog mellem de central- og 
østeuropæiske lande indbyrdes og mellem de central- og østeuropæiske lande 
og medlemsstaterne i Den Europæiske Union. Regionalt samarbejde anses for 
at fremme den politiske stabilitet i Europa og et større økonomisk 
integration mellem de central- og østeuropæiske lande. Europaaftalerne, 
konklusionerne fra Edinburgh og København og den foreslåede stabilitetspagt 
lægger alle vægt på betydningen af bedre regionalt samarbejde med 
udgangspunkt i de allerede eksisterende forbindelser som f.eks. Visegrad­
landene. De regionale PHARE-programmer, som påbegyndtes i 1991, har på 
denne baggrund bidraget betydeligt til at fremme dialog og samarbejde om en 
række spørgsmål af fælles interesse for de central- og østeuropæiske lande. 
Beløbet dækker de resterende finansielle forpligtelser fra TEMPUS-
projekter udvalgt i perioden 1990-93 forud for påbegyndelse af TEMPUS 
2. fase (TEMPUS II). 
-• s iT -
Der blev i løbet af 1993 lagt større vægt på at udvikle det regionale 
samarbejde mellem den nu udvidede gruppe på 11 PHARE-støtteberettigede 
lande gennem en overordnet bevilling på 112,3 mio. ECU til regionale 
programmer. Denne tilgang er yderligere blevet styrket med den regionale 
koordineringsgruppes vedtagelse af retningslinjer for den fremtidige 
programmering. Retningslinjerne tilslutter sig principperne i den flerårige 
programmeringsmetode og koncentrationen om et begrænset antal centrale 
interventionsområder for så vidt angår programmer som i deres natur er 
regionale og sigter på at forbedre det regionale samarbejde mellem 
modtagerlandene. 
I 19 93 koncentreredes indsatsen om følgende tre nøgleområder: 
Et udvidelses/konsoliderihgsprogram for at sætte de nye modtagerlande i 
stand til at drage fordel af eksisterende programmer og bygge videre på 
allerede påbegyndte programmer i de oprindelige lande under den regionale 
koordineringsgruppe. Der blev således ydet yderligere 29 mio. ECU i bistand 
til programmer inden for narkotikabekæmpelse, transport, told og energi. 
Støtte til et begrænset antal programmer for de centrale 
interventionsområder. En betydelig bevilling (20 mio. ECU) gik til 
transportsektoren, hovedsagelig for at videreføre programmet for fjernelse 
af et antal højtprioriterede flaskehalse ved grænseovergange. Dette element 
suppleres af aktiviteter under det regionale toldprogram for 1993 for at 
sikre en veltilrettelagt løsning af infrastruktur-, forvaltnings- og 
toldproblemer på sammenhængende vis. En yderligere bevilling på 20 mio. ECU 
tildeltes i 1993 nuklear sikkerhed i erkendelse af det øjeblikkelige behov 
for at videreføre og styrke de aktiviteter, som påbegyndtes i 1992, 
herunder især en forbedring af sikkerhedsstandarder for sovjetisk tegnede 
atomreaktorer. TEMPUS-programmet blev bevilget 15,8 mio. ECU i 1993 til 
færdiggørelsen af de JEP-projekter (Joint European Projects), som 
påbegyndtes i de første år, og til støtte til de forvaltningsmæssige 
omkostninger i forbindelse med programmet. PHARE-Joint Venture-programmet, 
som påbegyndtes i 1991 med bistand til oprettelse af nye eller udvidelse af 
eksisterende joint ventures mellem EU-virksomheder og virksomheder i PHARE-
modtagerlandene, bevilgedes et yderligere beløb på 27,5 mio. ECU. 
Endvidere indledtes en række forundersøgelser i forbindelse med den 
mellemsigtede programmeringsperiode inden for områder som menneskelige 
ressourcer (især vedrørende fjernundervisning og videregående uddannelse) 
og muligheden for at udvikle et grænseoverskridende samarbejde mellem 
PHARE-modtagerlandene og handelsfremmende initiativer. 
Den regionale koordineringsgruppe spiller fortsat en central rolle i 
programmeringen og koordineringen af de regionale programmer. 
Modtagerlandenes deltagelse i gennemførelsen og overvågningen af de 
regionale programmer skete i 1993 gennem sektorkoordineringsmøder, hvor 
programmernes gennemførelse blev planlagt og fremtidige behov kortlagt. 
Denne proces er yderligere blevet udvidet med udnævnelsen af 
sektorkoordinatorer for toldområdet (Slovenien) og handelsfremme 
(Slovakiet). 
Decentraliseringen af den daglige forvaltning af de regionale programmer 
blev ligeledes indledt i 1993 med oprettelsen af en regional 
transportkoordineringsenhed i Prag med ansvaret for gennemførelsen af 
transportprogrammerne og oprettelsen af et sekretariat for koordinering af 
telekommunikationsprogrammerne i Bulgarien inden for rammerne af den 
eksisterende nationale programstyringsenhed (PMU). Hvor det er muligt, er 
det hensigten at oprette lignende koordineringsenheder for energi-, told-
og narkotikaprogrammerne sideløbende med PHARE-forvaltningsenhederne og 
bemandet med lokalt personale bistået af tekniske rådgivere. 
^^— se -
2.5 Humanitær bistand 
Den humanitære bistand under PHARE var i 1992 stærkt præget af den 
vanskelige situation i Albanien, problemerne som følge af tørken i Rumænien 
og konflikten i det tidligere Jugoslavien. 
For Albaniens vedkommende blev der i december 1993 truffet afgørelse om at 
videreføre en ekstraordinær bevilling på 10 mio. ECU til genopbygning af 
skoler og fængsler overalt i Albanien og til en fortsættelse af 
boligprogrammerne for tidligere politiske fanger. For Rumæniens vedkommende 
finansierede PHARE på grund af den fortsatte krise i landbrugsproduktionen 
som følge af tørken i 1992 fødevarehjælp for et beløb på 9,9 mio. ECU. 
Det Europæiske Fællesskabs'Kontor 'fo.r; Humanitær Bistand (ECHO) fokuserede' i 
1993 sine aktiviteter og bevillinger om krigen i det tidligere Jugoslavien 
og den dramatiske flygtningesituation. Der blev i 1993 anvendt et samlet 
beløb på ca. 300 mio. ECU til nødhjælp til flygtningene. Denne blev 
tilrettelagt og gennemført gennem UNHCR, ICRC og andre NGO'er. PHARE bidrog 
til dette med en overførsel på 9 0 mio. ECU fra PHARE-budgettet til den nye 
budgetpost "Humanitær Nødhjælp", som er nævnt i pkt. 1.2. 
2.6 Aktiviteter i forbindelse med Europaaftalerne 
Europaaftalerne danner et juridisk, politisk og økonomisk grundlag for 
forbindelserne mellem de undertegnende central- og østeuropæiske lande 
(Polen, Ungarn, Bulgarien, Rumænien, Slovakiet og Tjekkiet) og Den 
Europæiske Union. PHARE er en af de vigtigste kanaler, hvorigennem der ydes 
finansiel bistand til partnerlandene. Det Europæiske Råds beslutning på 
mødet i København i juni 1993, som bekræftede udsigten til de associerede 
landes fremtidige EU-medlemskab, har haft vidtrækkende konsekvenser for 
PHARE-programmet. Det betyder, at også PHARE skal prioritere de associerede 
landes økonomiske omstilling som et led i deres forberedelse til 
medlemskab. 
Europaaftalernes gennemførelse støttes gennem faglig bistand i forbindelse 
med aftalernes særlige bestemmelser om at lette integrationen. En række 
såvel nationale som regionale programmer yder støtte til Europaaftalernes 
gennemførelse. Med hensyn til de nationale programmer blev der i 1993 
vedtaget generelle faglige bistandsfaciliteter for Europaaftalernes 
gennemførelse (såkaldte EURO-GTAF) for Bulgarien, Tjekkiet, Rumænien og 
Slovakiet med udgangspunkt i EURO-GTAF (92) for Ungarn og Sierra-programmet 
(92) for Polen. Disse multisektorale finansielle instrumenter omfatter 
støtte til en lang række aktiviteter, i den udstrækning ingen anden bistand 
er tilgængelig under PHARE-finansierede sektorprogrammer, nemlig følgende: 
(i) udformning og gennemførelse af strategier for udarbejdelse af 
lovgivning, som er forenelig med EF-forskrifter, 
(ii) finansiering af den nødvendige faglige bistand til hvert enkelt 
strategisk nøgleområde omfattet af Europaaftalerne, 
(iii) uddannelse, målrettede studiebesøg (f.eks. for at vurdere 
lovgivningsmæssige og institutionelle gennemførelsesmetoder i Fællesskabet) 
og oplysningsinitiativer over for offentligheden, herunder oprettelse af 
dokumentationscentre. 
s> 
Hertil kommer en række regionale PHARE-programmer for økonomisk lovgivning 
med komponenter, som støtter Europaaftalernes gennemførelse. Med hensyn til 
en tilnærmelse af økonomisk lovgivning blev der i 1993 indledt 
rammeprogrammer i Letland, Estland, Litauen og Slovenien med sigte på at 
tilnærme lovgivning om finansielle tjenesteydelser, erhvervsretlige 
forskrifter samt arbejdsmarkeds- og handelslovgivning. Med hensyn til 
konkurrence og statsstøtte er Bulgarien, Estland, Litauen, Rumænien, Polen, 
Slovenien, Slovakiet og Ungarn omfattet af generelle bistandsprogrammer, 
hvorunder der ydes eksportrådgivning i forbindelse med omlægningen af de 
pågældende love, administrative bestemmelser og gennemførelsesprocedurer, 
med opstillingen af lister over eksisterende statsstøtteordninger og 
monopoler af kommerciel karakter samt med tilvejebringelsen af uddannelse. 
Et andet regionalt program på området forbrugerbeskyttelse omfatter 
institutionel og juridisk bistand t'il lovtilnærmelsésarbejde-," uddannelse og 
indførelse af edb. Et regionalt program for intellektuel ejendomsret, som 
samfinansieres af den europæiske patentmyndighed (EPO), omfatter udvikling 
af beskyttelse af varemærker, patenter og industrielt design i alle PHARE-
modtagerlandene. Endelig gennemfører Den Europæiske 
Standardiseringsorganisation (CEN) et regionalt PHARE-program for 
kvalitetskontrol, herunder tilvejebringelse, oversættelse og gennemførelse 
af europæiske normer, standarder og tekniske EF-direktiver og forordninger. 
Programmet omfatter ligeledes revision af kvalitetskontrolsystemer og 
uddannelse. 
2.7 informationsvirksomhed 
Der blev i 1993 lagt større vægt på informationsvirksomhed som led i en 
indsats for at øge PHARE-programmets gennemsigtighed og i god tid oplyse 
interesserede parter om PHARE-aktiviteterne. Dette har medført, at PHARE's 
informationsvirksomhed nu retter sig mod et publikum, der er bredere end 
oprindeligt (erhvervskredse) og nu omfatter opinionsdannere af enhver art i 
medlemsstaterne og i modtagerlandene. Informationsstrategien tager ikke kun 
sigte på at beskrive PHARE-programmet og oplyse om udbud og procedurer for 
indgåelse af kontrakter, men sigter også på at rette op på en række 
udbredte misforståelser om programmet. Finansieringen af det udvidede 
informationsprogram blev forhøjet til 2,7 mio. ECU. 
PHARE-informationskontoret udgav en række dokumentation i løbet af året, 
herunder et regelmæssigt udkommende kompendium over operationelle 
programmer, oversigter over indikativprogrammer og opdateringerne til de 
operationelle programmer. Hertil kommer nye publikationer som 
landeprofiler, sektorprofiler, et kompendium over "vellykkede" projekter, 
nyhedsbreve, mission statement og kontraktinformation. En database med ca. 
5 000 interesserede parter blev anvendt til udsendelse af tre 
rundskrivelser. 
Ud over udgivelserne kom PHARE-informationskontoret med ca. 150 mundtlige 
indlæg ved diverse lejligheder i løbet af 1993 og mødtes med gennemsnitligt 
50 besøgende om ugen. På det audio-visuelle område blev der tilrettelagt 
møder med CIRCOM, som er en paraplyorganisation for de central- og 
østeuropæiske TV-stationer, for at undersøge muligheden for at sponsorere 
PHARE-relaterede dokumentarudsendelser. Endelig deltog PHARE for første 
gang i 1993 i en række messer, nemlig Hannover-messen, Brno-messen og 
"S'implanter" i Paris. 
III. GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGER FRA 1990 TIL 1993 
De central- og østeuropæiske landes reformer har indebåret fundamentale 
økonomiske og politiske ændringer. Selvom der har været bred principiel 
enighed om indførelsen af markedsøkonomi, er der stor uenighed i de enkelte 
lande og landene imellem om indholdet af og tidsplanen for de konkrete 
forantaltninger for at nå målet. PHARE fik derfor den udfordring at arbejde 
under forhold med hyppige regeringsskift og ændringer i grundliggende 
strategier samt i de institutioner og counterparts, som har ansvaret for 
programmernes gennemførelse. Trods dette har PHARE hurtigt kunnet tilpasse 
sig reformprocessens behov og bidraget betydeligt til de central- og 
østeuropæiske landes omstilling. 
3.1 Forpligtelser 
Når finansieringsafgørelsen er truffet, underskrives et 
finansieringsmemorandum mellem Kommissionen og den myndighed, der 
varetager gennemførelsen, sædvanligvis ressortministeriet i det pågældende 
land, med angivelse af begge parters respektive ansvar for forvaltningen. 
Det i finansieringsmemorandummet nævnte beløb udgør den indgåede 
forpligtelse. I 1993 blev der indgået forpligtelser for hele det disponible 
beløb, nemlig 1 004 mio. ECU. 
Indgåelsen af finansieringsforpligtelsen er kun et første skridt. 
Gennemførelsesforløbet kommer til udtryk i de indgåede kontrakter og de 
derpå følgende udbetalinger. 
3.2 Udbud og kontrakter 
Udbud og indgåelse af kontrakter sker i henhold til Rådets forordning nr. 
3906/89 (PHARE), finansforordningen (Afsnit IX/Bistand til tredjelande) og 
de almindelige betingelser for udbud og tildeling af kontrakter finansieret 
af PHARE/TACIS. 
I overensstemmelse med disse regler tildeles tjenesteydelseskontrakterne 
normalt efter begrænset udbud. Kriterierne for den endelige udvælgelse 
bygger snarere på kvalitet end på pris. For leverancekontrakter iværksættes 
sædvanligvis et offentligt udbud via EF-Tidende. For mindre kontrakter om 
såvel tjenesteydelser som leverancer, hvor værdien ikke overstiger 
50 000 mio. ECU, kan kontrakten indgåes ved underhåndsaftale. 
De enkelte PHARE-programmer gennemføres i stigende omfang i henhold til et 
decentraliseret gennemførelsessystem, hvor programmets udførelse, herunder 
iværksættelse af udbud og indgåelse af kontrakter, er overladt til en 
gennemførelsesenhed i modtagerlandet. Med udgangspunkt i arbejdsprogrammer 
overføres der regelmæssigt midler til enhedernes finansiering af 
aktiviteterne. For andre programmers vedkommende er det imidlertid 
Kommissionen, som på en eller flere modtagerregeringers vegne iværksætter 
udbud og indgår kontrakter. 
Inden for en række sektorer, nemlig bankvirksomhed, beskatning, uddannelse, 
told og regional udvikling, er der i enkelte modtagerlande indgået 
kontrakter om gennemførelsen af PHARE-programmerne med sammenslutninger, 
erhvervsorganisationer og andre organisationer uden gevinst for øje. 
Kontrakterne er i en række tilfælde tildelt sådanne organisationer efter en 
udbudsprocedure. I andre tilfælde er kontrakterne tildelt ved 
underhåndsaftaler. Dette gælder især europæiske erhvervsorganisationer. 
Bilag 1 indeholder en oversigt over de pågældende organisationer uden 
gevinst for øje og de programmer, som sådanne deltager i. 
- <, l -
Det samlede beløb for kontrakter indgået i 1993 var 572,1 mio. ECU. Heraf 
svarer 450,7 mio. ECU til kontrakter indgået af Kommissionen på 
modtagerregeringernes vegne og 121,4 mio. ECU svarer til kontrakter indgået 
direkte af modtagerinstitutionerne. 
Af beløbet på 3 294 mio. ECU, som udgør de bevillinger under PHARE-
programmet, blev der i perioden 1990-93 indgået kontrakt for 
1 566 mio. ECU, svarende til 48%. En fordeling på programår (jf. tabel 5) 
viser, at der er indgået kontrakt for 77% af 199O-bevillingerne, 64% af 
1991-bevillingerne og 23% af 1993-bevillingerne. Kontraktbeløbene 
illustrerer sammen med udbetalingsbeløbene nedenfor PHARE-programmernes 
normale gennemførelsesperiode på tre til fem år. Der vil normalt først 
blive indgået kontrakt om midler tildelt et program året efter bevillingen, 
og udbetalingerne Vil ake i'de følgende år*. Der indgås kontrakter : i . 
gennemførelsens første år, hvorefter udbetalingerne stiger betydeligt fra 
programgennemførelsens tredje til femte år. 
3.3 Udbetalinger 
Som det har været tilfældet de foregående år steg udbetalingerne i 1993 
betydeligt. Et samlet beløb på 521,1 mio. ECU kom til udbetaling, svarende 
til 20% mere end det udbetalte beløb for 1992. 
Der var disponeret utilstrækkeligt for udbetalingerne i 1993. Det 
oprindelige budget på 447,7 mio. ECU blev derfor forhøjet til et endeligt 
beløb på 521,1 mio. ECU. Trods dette kunne ca. 50 mio. ECU ikke komme til 
udbetaling på grund af manglende disponering. Dette beløb overførtes til 
udbetaling i 1994. 
Fordelingen af udbetalingerne i 1993 på programår var som følger: 
199O-programmer 68,6 mio. ECU 
1991-programmer 148,0 mio. ECU 
1992-programmer 161,5 mio. ECU 
1993-programmer 143,0 mio. ECU 
I ALT 521,1 mio. ECU 
Af det samlede udbetalte beløb på 521,1 mio. ECU i 1993 gik 328,7 mio. ECU 
til kontrakter, som Kommissionen havde indgået, og 192,4 mio. ECU 
udbetaltes som forskud til programstyringsenhederne (PMU) i 
modtagerlandene. 
Ved udgangen af 1993 beløb de samlede udbetalinger under PHARE-programmet 
sig til 1 412,2 mio. ECU, svarende til 42,9% af de samlede bevillinger til 
modtagerlandene. Det samlede beløb for forskudsudbetalinger til PMU i 
perioden 1990-93 beløber sig til 451,1 mio. ECU, svarende til 32% af det 
samlede udbetalte beløb. Det skal bemærkes, at tabellerne viser 
udbetalinger i forbindelse med kontrakter indgået af Kommissionen og 
forskudsudbetalingerne til modtagerlandene (snarere end konkrete 
kontraktsudbetalinger foretaget lokalt). 
3.4 Overvågning og evaluering 
Overvågning og evaluering fik megen opmærksomhed i 1993. Der blev foretaget 
tre større sektorvurderinger for PHARE-støtte til udvikling af SMV, reform 
af banksektoren samt privatisering og omstrukturering5. De deraf følgende 
anbefalinger har bidraget væsentligt til den videre programudformning. 
Hertil kommer, at der inden for rammerne af et større initiativ i 1993 om 
at konsolidere PHARE-procedurerne og gøre disse mere virkekraftige er lagt 
megen vægt på overvågning og evaluering. Initiativet har ført til 
udarbejdelse af to håndbøger, nemlig 1) håndbog for decentraliseret 
gennemførelse og 2) håndbog om regler for indgåelse af kontrakter og 
leveranceaftaler. 
Der er i den førstnævnte håndbog fastlagt et overvågnings- og 
evalueringssystem. Den vigtigste fornyelse af systemet er udarbejdelsen af 
et generelt dokument, en strategiplan, som er et basalt værktøj for hele 
programmets varighed. Det udarbejdes på grundlag af såvel 
finansieringsmemorandummet som den overvågnings- og evalueringsmatrix, der 
er vedlagt finansieringsforslaget, og omsætter de to dokumenter i praksis. 
Et af dokumentets elementer er driftsplanen, som kort beskriver 
gennemførelsesordningerne og programmets væsentlige etaper. I en årlig 
overvågnings- og evalueringsrapport undersøges det, hvorvidt målene er 
nået, større hindringer analyseres og aktioner med oprettende virkning 
fastlægges. Overvågningsrapporten giver en oversigt over programmets 
overordnede resultater, erfaringer og anbefalinger for fremtiden. Hertil 
kommer en uafhængig projektevaluering midt i forløbet og ved 
gennemførelsens afslutning, som fortsat skal supplere det interne 
overvågningssystem. 
Udarbejdelsen af håndbøgerne er et væsentligt skridt mod en styrkelse af 
styrings- og kontrolfunktionerne i modtagerinstitutionerne og en øget 
decentralisering af PHARE-programmet. De planlægnings- og 
overvågningsværktøjer, som er indeholdt i håndbøgerne, bidrager endvidere 
til en bedre projektudformning og programmering. 
3.5 Counterpartmidler 
I 1991 blev der udarbejdet aftaler om anvendelse og tilvejebringelse af 
counterpartmidler med Albanien, Bulgarien og Rumænien. I 1992 med Estland, 
Letland og Litauen. 
De rumænske counterpartmidler forvaltes af Finansministeriet og afdelingen 
for europæisk integration. Counterpartmidlerne i Rumænien blev tilvejebragt 
ved salg af fødevarehjælp og råvareleverancer under PHARE-programmerne for 
transport, landbrug og humanitær bistand (lægemidler). Den rumænske 
regering og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har godkendt et 
indikativprogram for counterpartmidlernes anvendelse. 
For Albaniens vedkommende blev counterpartmidlerne tilvejebragt ved salg af 
fødevarehjælp, industrielle leverancer, landbrugs- og transportudstyr. Som 
følge af det omfattende budgetunderskud besluttede Kommissionen - i 
samarbejde med de øvrige vigtige donorer - at anvende counterpartmidlerne 
til finansstøtte. 
En nylig PHARE-publikation indeholder en oversigt over vurderingerne, 
nemlig "PHARE - A Perfomance Review 1990-93", marts 1994, bilag 2. 
Polens counterpartmidler er for størstepartens vedkommende tilvejebragt ved 
salg af dyrefoder og kemikalier til brug i landbruget. Midlerne blev 
tilvejebragt inden for rammerne af det nationale PHARE-program for 1990, 
afgørelse om anvendelse blev truffet på årlig basis i henhold til 
indikativprogrammet. Forvaltningen af counterpartmidlerne blev overladt til 
Samarbejdsfonden - en fond oprettet af Statskassen. En del af midlerne er 
anvendt til forfinansiering af PHARE-programmer og bistand til oprettelsen 
af en ny afdeling af Europakollegiet i Natolin. Der tildeltes tillige 
midler til uddannelsesprogrammer og til støtte til økonomisk/juridisk 
forskning i forbindelse med Europaaftalen samt til nødaktioner som f.eks. 
redning af national kulturarv i forbindelse med oversvømmelsen ved Wileczka 
og udstyr til meddelelse af dyretransporter (mund- og klovsygeudbrud). 
De* bulgarske counterpar'tmidler-.biey tilvejebragt- ved *salg* df- landbirugs-, 
læggemiddel- og energileverancer foretaget siden slutningen af 1990. 
Midlerne forvaltes på regeringens vegne af den statslige Fond for 
Genopbygning og Udvikling. Da der endnu ikke er indgået aftale om et 
indikativprogram, er en del midler anvendt til sundhedsprogrammer samt 
energiudstyr. 
Estland, Letland og Litauen indgik aftaler om counterpartmidler i december 
1991. Forud for de første leverancer blev der med hver enkelt republik 
forhandlet og undertegnet aftalememoranda indeholdende de almindelige 
regler for modtagelse og uddeling af bistand under EF-forsyningsprogrammer 
og notater om de nærmere bestemmelser i forbindelse med programmerne for 
kornleverancerne. Alle midler tilvejebragt i forbindelse med den første del 
af salget er tildelt indtægtssuppleringsordninger rettet mod de socialt 
dårligst stillede grupper. En undtagelse var i Letland, hvor midlerne 
anvendtes til landbrugsreform og udviklingsforanstaltninger. En større 
andel af midlerne fra anden del af salget er anvendt til støtte til PHARE-
programmer og nationale reformprogrammer, især med hensyn til udvikling af 
private landbrugserhverv. 
IV. KOMMISSIONENS ORGANISATION 
Efter omstrukturering af GD I ved udgangen af 1992 blev der oprettet et 
direktorat L med 6 administrative enheder (Li til L6). Andre to 
selvstændige administrative enheder (public relations og G-24-koordinering) 
rapporterer ligeledes til den ledende konsulent med ansvar for 
direktorat L. Den oprindelige operative tjeneste PHARE (tidligere PHOS 1, 
2, 3 og 4) betegnes nu som enhed L3, L4, L5 og L6. De nyoprettede enheder 
Li og L2 arbejder med de generelle forbindelser til modtagerlandene, 
herunder udviklingen i forbindelse med Europaaftalerne og handelsrelaterede 
spørgsmål. 
Trods en .betydelig, stigning i de midler; .som- forva'ltes-af PHARE-progfammet, 
forblev medarbejderantallet konstant sammenholdt med 1992. Ansættelsen af 
tjenestemænd i 1993 i stedet for ikke-vedtægtsmæssigt personale, jf. 
nedenstående tabel, var set i et langsigtet perspektiv et positivt skridt, 
men forårsagede dog diverse vanskeligheder og en del uregelmæssighed, som 
det er naturligt i en periode med stor personaleudskiftning. 
A. GD i/L, udelukkende enheder svarende til "Den Operative Tjeneste PHARE" 
(ledende konsulent og personale, enhed L3, L4, L5 og L6) 
ultimo ultimo difference 
1992 1993 
Tjenestemænd 
(fastansat og midlertidigt 
personale, alle lønklasser 
inkl. sekretariatspersonale) 39 66 + 27 
Ikke-vedtægtsmæssigt personale 
(nationale eksperter, service, 
kontrakter, alle lønklasser 
inkl. sekretariatspersonale) 84 59 - 25 
I ALT 123 125 + 2 
_ -C h ' 
V. SÆRLIGE ANLIGGENDER 
5.1 Vurdering af PHARE-landenes reformbestræbelser i 1993 
Stabiliserings- og liberaliseringsprocessen er så godt som tilendebragt i 
alle PHARE-lande. Den økonomiske politik er dog fortsat præget af behovet 
for at bremse inflationen, og i lande truet af finanskrise, af behovet for 
at nedbringe budgetunderskuddet, visegrad-landene (Polen, Tjekkoslovakiet 
og Ungarn) havde tilendebragt stabiliseringen og liberaliseringen ved 
udgangen af 1991, hvorefter deres indsats i højere grad har været forbundet 
med den strukturelle reform, slovien har sidenhen indhentet dem, og 
Bulgarien, Estland og Letland følger efter, med en del forsinkelse. 
Slovakiet: er siden uafhængigheden, som. blev opnået-i begyndelsen af 1993,. 
gået mere interventionistisk og gradvis frem. Albanien, Litauen og Rumænien 
har været mere tøvende med hensyn til at vedtage og iværksætte en 
sammenhængende reformstrategi. 
5.1.1 Økonomiske resultater i 1993 
Kun to lande kunne fremvise vækst i 1993, nemlig Polen med en BNP-stigning 
på 4,5% og Albanien med en vækst på 11%, som skyldtes den stadige bedring 
af landbrugets resultater efter sammenbruddet i 1990 og 1991. Produktionen 
faldt på ny i de øvrige lande, dog for alles vedkommende mindre end i 1992 
med fald i BNP på mellem -1% i Rumænien, Ungarn og Tjekkiet til -17% i 
Litauen. De faste investeringer faldt fortsat i de fleste lande og i en del 
lande endog mere end året før. 
Inflationen stagnerede overalt bortset fra i Rumænien. Den var forholdsvis 
lav (mellem 20% og 35% årligt) i Polen, Slovakiet, Slovenien, Tjekkiet og 
Ungarn, men fortsat meget høj i Litauen (410%). 
Arbejdsløsheden har i det mindste midlertidigt stabiliseret sig omkring 14-
16% i Bulgarien, Polen, Slovakiet og Slovenien og 10-12% i Rumænien og 
Ungarn. Arbejdsløsheden er lavere i Letland, men er her i stigning, 
hvorimod den stadig er meget lav i Estland, Litauen og Tjekkiet. Dette er i 
alle tre lande udtryk for en betydelig skjult arbejdsløshed, selvom 
forklaringen for Tjekkiets vedkommende imidlertid også er et meget snævert 
arbejdsmarked. Der er i de fleste lande store regionale udsving i 
arbejdsløshedstallene. Produktiviteten steg betydeligt i Polen og Slovenien 
i 1993 og i mindre omfang i Ungarn. 
Albanien, Bulgarien, Polen, Slovakiet og Ungarn står over for alvorlige 
budgetmæssige ubalancer, selvom situationen dog bedredes i Polen i 1993 som 
følge af øgede indtægter på baggrund af de gode økonomiske resultater. 
Handelsbalancen forværredes markant i 1993 i Polen og Ungarn og i mindre 
grad i Bulgarien og Slovenien. I Ungarns tilfælde er en positiv side ved 
denne udvikling en stigende import af kapitalgoder. De fleste andre lande 
har forbedret deres handelsbalancer en smule. 
Gq -
5.1.2 Liberalisering og afregulering 
Den omfattende liberalisering og afregulering af PHARE-landenes økonomier 
har indebæret liberalisering af priser, nye lovgivninger og administrative 
bestemmelser, åbning af økonomierne mod internationale markeder og overgang 
til konvertible valutaer. 
For næsten alle landenes vedkommende var prisliberaliseringen samt 
fjernelse af administrative bevillingsprincipper og subsidier stort set 
gennemført ved udgangen af 1992, for Rumæniens vedkommende ved udgangen af 
1993. De fleste tilbageværende former for priskontrol og forbrugersubsidier 
i PHARE-landene vedrører energiforsyning til husholdningerne, andre 
forsyningsværker eller transportydelser, hvilket stemmer overens med 
normalsituationen i en* markedsøkonomi.'• '.••'• 
Sideløbende hermed gik nogle PHARE-lande i gang med den store opgave med at 
tilpasse lovgivning til markedsøkonomiske standarder og krav. Der blev i en 
meget tidlig fase i reformprocessen indført ny lovgivning for virksomheder, 
regnskab og revision samt konkurrence. En del lovgivning mangler dog at 
blive vedtaget af parlamenterne i Bulgarien og Rumænien. Lovene og de 
administrative bestemmelser synes i almindelighed hensigtsmæssige. De 
største vanskeligheder og fremtidige udfordringer ligger her i den 
manglende administrative gennemførelses- og overvågningskapacitet. De 
mekanismer, som skal løse tvister, er ofte meget svage. Dette kan være 
kilde til forvirring i praksis og virke afskrækkende på investorer. 
Et af de vigtigste spørgsmål i forbindelse med den nye lovgivning har været 
at skabe et klart grundlag for erhvervelse og beskyttelse af 
ejendomsrettigheder. Trods forholdsvis hurtig indførelse har rettigheder i 
enkelte tilfælde været uklare eller begrænsede. Restitutionsspørgsmålet 
skaber forvirring i en række lande, f.eks. Polen, hvor den centrale 
lovgivning endnu ikke er vedtaget, overalt indføres begrænsninger i 
udlændinges ret til køb af fast ejendom, og disse virker i nogle tilfælde 
dæmpende for erhvervsaktiviteterne. Der er i flere lande behov for 
yderligere ændringer eller modernisering af jordlovene. Ydermere bør alle 
PHARE-landenes lovgivninger om anerkendelse af ejendomsrettigheder fortsat 
forbedres for at fremme og opretholde en udvikling af ejendoms-, bolig- og 
pantemarkederne. 
Udadtil har åbningen og liberaliseringen også været vidtrækkende med en 
hurtig fjernelse af told, kvoter og licenser, bortset fra i Albanien, som 
stadig opretholder restriktioner. 
Liberaliseringen af samhandelen blev underbygget af PHARE-landenes hurtige 
overgang til løbende konvertible valutaer. Indenlandske erhvervsdrivende 
har nu fri adgang til udenlandsk valuta, og kurserne kunne justeres til 
bæredygtige niveauer. Der eksisterer nu kun mindre restriktioner, såsom 
loft for rejsebeløb. I Rumænien er mængden af fremmed valuta på grund af 
den fortsat store forskel mellem kursen på det officielle og det parallelle 
marked utilstrækkelig i forhold til efterspørgslen på importerede varer, 
hvorfor der anvendes rationering. Regionens kurssystemer er indbyrdes meget 
forskellige. 
Sluttelig har de fleste lande åbnet op for udenlandske investeringer gennem 
en meget liberal lovgivning, som tillader fuldstændigt udenlandsk ejerskab, 
overførsel af indtjening og genudførsel af kapital. I Albanien virker 
behandlingen af nogle udenlandske investorer på trods af hensigtsmæssig 
lovgivning som en hindring. 
5.1.3 Privatisering og omstrukturering 
Generelt har PHARE-landene prioriteret privatisering for at fremme 
udvikling af en konkurrencedygtig produktionssektor. De har været mindre 
aktive med hensyn til omstrukturering, omend der er en stigende bevidsthed 
om det meget store behov for omstruktureringsplaner. Privatisering alene 
skaber ikke i sig selv en effektivitetsforbedring, og de nyligt 
privatiserede virksomheder skal ofte omstruktureres for at fungere 
effektivt under markedsøkonomiske vilkår. Med undtagelse af Tjekkiet står 
det nu også klart, at privatisering bliver en langsommelig proces. En stor 
statslig sektor kommer til at præge økonomien i år endnu. De mest akutte 
problemer for de igangværende reformprogrammers bæredygtighed skyldes nu 
virksomhedernes indbyrdes restancer og uerholdelige lån. 
Privatiseringen er ikke sket på samme vis overalt i regionen. Selvom 
retsgrundlaget ved udgangen af 1992 var på plads i samtlige lande, var der 
fortsat problemer med gennemførelsen, nemlig restitution eller erstatning. 
Dette har bremset privatiseringen af mindre virksomheder i Polen og af 
landbrugsenheder i Ungarn og Letland. I de fleste lande er privatiseringen 
af mindre virksomheder samt privatiseringen af bolig- og landbrugssektoren 
godt i gang og næsten tilendebragt i Tjekkiet og Slovakiet. 
Der er sket fremskridt med hensyn til privatiseringen af større 
virksomheder i Tjekkiet, hvor de hurtigste resultater er opnået på grund af 
ordningen med uddeling af ejendomsbeviser, i Slovakiet, Ungarn og de 
baltiske stater og i et mere begrænset omfang i Rumænien. Det første større 
skridt i privatiseringen af større virksomheder var imidlertid i de fleste 
lande omdannelsen af statsejede virksomheder til aktieselskaber med 
begrænset ansvar. I en række lande medførte denne proces en del opsplitning 
af større virksomheder i mindre enheder, som f.eks. i Bulgarien. Generelt 
har dette dog ikke ændret virksomhedernes adfærd. Privatisering er aldrig 
let, og alle lande har haft problemer, ligefra Albaniens mangel på 
hensigtsmæssig lovgivning til Bulgariens manglende politiske enighed og 
efterspørgselsudjævningen for de ungarske statsvirksomheder. 
Først når statsstøtten er trukket tilbage, adgangen til kredit med 
rentegodtgørelse er fjernet og en troværdig konkurslovgivning kan 
håndhæves, kan omstruktureringen af virksomhederne ske gennem 
markedskræfterne. Disse tre forudsætninger er dog endnu ikke til stede i de 
fleste lande, trods den næsten fuldstændige fjernelse af direkte 
produktionsstøtte i alle lande. 
Konkurslovgivningen er i de fleste central- og østeuropæiske lande fortsat 
præget af svagheder. Den er ikke-eksisterende eller utilstrækkelig i 
Bulgarien og Rumænien. I Albanien, Slovakiet, Slovenien og Tjekkiet 
håndhæves den ikke, og i de baltiske stater mangler de institutionelle 
rammer for gennemførelsen. I Polen blev der i 1993 vedtaget en lov for 
virksomheds- og finansieringssektoren, som skal fremme retlig afgørelse af 
sager om afvikling af virksomhedsgæld. Loven skal gøre det muligt at undgå 
en situation som Ungarns i 1992, hvor der indførtes en stram 
konkurslovgivning, uden at handelsretterne havde kapacitet til at behandle 
den store bølge af konkurssager, som lovgivningen udløste. 
Den finansielle disciplin har været slap, og virksomhederns indbyrdes 
restancer og bankernes uerholdelige lån er blevet et alvorligt problem, som 
i alle lande beløber sig til flere procentpoint af BNP. Denne kædereaktion 
af likviditetsproblemer gør det vanskeligt at sortere lønsomme virksomheder 
fra de ikke-lønsomme. Samtidigt hindres bankerne i at stille midler til 
rådighed for nye investeringer. En række lande forsøger at løse problemet 
med uerholdelige lån. Slovenien og Ungarn har valgt at erstatte de 
uerholdelige lån med statsobligationer. I Tjekkoslovakiet oprettedes en 
konsolideringsbank, hvortil de uerholdelige lån overførtes. I Polen har de 
WÊÊ~ LL'^ 
største banker oprettet afdelinger, som skal forvalte de uerholdelige lån i 
porteføljerne som led i et omfattende nationalt forsøg på at løse bankernes 
og virksomhedernes problem med uerholdelige lån. I de baltiske stater er 
der opnået en del resultater med omstrukturering og konsolidering af 
bankerne. 
Vanskelighederne med at håndhæve finansiel disciplin uden at igangsætte 
massive virksomhedslukninger har fået nogle regeringer til at føre en 
forsigtig omstruktureringspolitik. Dette medfører ofte en bred sortering af 
statsejede virksomheder for at udvælge dem, som behøver midlertidig støtte, 
dem, som kan omorganiseres, og dem, som må afvikles. En sådan sortering har 
især fundet sted i Ungarn og har ført til en del midlertidige 
sektorstøtteprogrammer samt en udvælgelse af de virksomheder, som permanent 
.skal forblive-statsejede. Noget lignende vil snart'blive iværksat i • 
Rumænien. 
I modsætning til det langsomme forløb i omstruktureringen og 
privatiseringen vokser den private sektor hurtigt i alle PHARE-lande som 
følge af den fortsat omfattende oprettelse af små og mellemstore 
virksomheder. Dette viser økonomiernes evne til at reagere på efterspørgsel 
og antyder, at investeringsudsigterne kan blive bedre. Den private sektors 
andel i BNP svinger fra mellem 20% i Bulgarien til 50% i Polen og Tjekkiet. 
Den private sektor dominerer bygge- og anlægssektoren og detailhandelen med 
andele fra 50% til 80%, men repræsenterer meget mindre af industrien med 
andele på mellem 13% til 33%. 
5.1.4 Den finansielle sektor 
Den finansielle sektor spiller en central rolle i omstillingsprocessen, 
idet den forventes at blive et vigtigt element til markedsmæssig fordeling 
af ressourcerne og danne grundlag for en investeringsstigning. 
Alle PHARE-lande er nu kommet igennem den første reformfase, dvs. 
indførelse af et tostrenget banksystem, hvor den finansielle formidling er 
adskilt fra den centrale monetære kontrol. Alle lande har fjernet intern 
administrativ kreditgivning og mange har frigivet renten. Nogle har dog 
bibeholdt kreditlofter eller rentegodtgørelse til enkelte særlige formål. 
Banksektorens effektivitet kan dog stadig forbedres betydeligt i de fleste 
lande. Selvom mindre banker myldrer frem, er disse oftest specialiserede i 
kortfristede handels- og valutatransaktioner. Banksektoren domineres 
fortsat af de store statsejede banker, som ofte dominerer visse regioner 
eller visse sektorer (f.eks. landbrug). De er uhyre specialiserede og 
kender ikke meget til kommerciel praksis. Bortset fra Tjekkiet og Slovakiet 
samt Estland og Polen, hvor en del større statslige banker i det mindste er 
privatiseret, er de øvrige lande kun lige kommet igang med privatiseringen 
af bankerne. Generelt er der fortsat ingen konkurrence overhovedet inden 
for sektoren. De fleste banker havde fra starten en høj udlånsrate i 
forhold til deres kapital, og lider fortsat på grund af den store andel af 
uerholdelige lån i porteføljerne. Banker vil først kunne deltage mere 
aktivt i omstrukturerings- og privatiseringsprocessen og medvirke til 
udviklingen af de finansielle markeder, når der er sket en 
rekapitalisering. En omfattende rekapitaliseringsordning er undervejs i 
Polen og under iværksættelse i Ungarn. 
5.1.5 Skattereform 
Omstillingen til markedsøkonomi indebærer for den offentlige sektor et 
omslag i politikken bort fra den nedarvede centrale planlægning. Dette 
betyder en generel mindskning af centraladministrationernes størrelse, en 
udvidelse af skattegrundlaget til at omfatte andre kilder end 
virksomhederne, en omlægning til en mere virkekraftig struktur for de 
sociale ydelser for at rette sådanne mod de sårbare grupper og statens 
overtagelse af de aspekter af den sociale sikring, som i det tidligere 
system var virksomhedernes ansvar. 
Alle PHARE-landene har opnået betydelige resultater i moderniseringen af 
deres skatte-systemer, bortset fra Albanien, som først for ganske nyligt 
har påbegyndt en sådan. Bortset fra Ungarn/ ëom på et meget tidligt . 
tidspunkt i reformforløbet indførte personlig indkomstbeskatning, moms og 
virksomhedsskat, og de baltiske stater og Slovenien, som allerede 
påbegyndte deres reformer i 1990 og 1991, skete de fleste ændringer på 
skatteområdet i 1992 Og 1993. 
De fleste lande har på det seneste oplevet en indskrænkning af 
skattegrundlaget og en kumulering af store skatterestancer som følge af et 
stort fald i produktionen, især i den statsejede sektor, som indtil for 
nylig udgjorde den vigtigste indtægtskilde. Hertil kommer, at lovene ikke 
gennemføres effektivt på grund af administrationernes svaghed. Især skaber 
den voksende private sektor højere indtægtstab end nødvendigt på grund af 
udbredt skatteunddragelse. Dette øger risikoen for finanskrise. 
Med hensyn til statens udgifter har alle landene vanskeligt ved at 
omstrukturere socialsikringssystemerne. Selvom de grundliggende lovtekster 
om socialsikring er på plads, er det fortsat nødvendigt mere præcist at 
målrette de sociale ydelser mod de mest nødlidende grupper. PHARE-landene 
har i bedste fald kun nået få resultater med at effektivisere deres 
generøse socialsikringsordninger. En del reformer mangler stadig på områder 
som social bistand/socialrådgivning og udvikling af ordninger for 
arbejdsløshedsunderstøttelse og private forsikringer. Andre reformaspekter 
for de sociale sektor, herunder især forbedringen af undervisnings- og 
sundhedssystemer, vil nødvendiggøre øgede offentlige udgifter. Næste 
vigtige opgaver bliver indførelse af en aktiv arbejdsmarkedspolitik og 
forbedring af infrastrukturer, som er nødvendige for en forbedring af 
erhvervslivets vilkår. 
5.2 København-initiativet - PHARE-bistand til infrastrukturudvikling 
PHARE-retningslinjerne for 1993-97 giver mulighed for i højere grad at 
anvende PHARE-midlerne til investeringsformål, samtidig med at der fortsat 
lægges vægt på PHARE's rolle som leverandør af faglig bistand til 
omstillingsprocessen. I retningslinjerne er følgende sektorer fastlagt som 
mest relevante: miljøforbedringer, energibesparelse, regional omstilling, 
jobskabelse, udvikling af SMV, forskning, undervisning, sundhed, boliger og 
infrastrukturer. 
Det vigtigste initiativ i 1993 var på dette område Det Europæiske Råds 
beslutning på mødet i København i juni 1993 om fra og med 1993 at tillade 
indtil 15% af PHARE-budgettet anvendt til gennemførelse af 
infrastrukturinvesteringer, hovedsagelig på områder som energi, 
telekommunikation og transport. 
Der vil gennem samfinansieringsordningen besluttet i København blive ydet 
støtte til et begrænset antal større infrastrukturinvesteringer. De 
vigtigste kriterier for støtteberettigelse er følgende: (i) aktionen skal 
have tilknytning til omstrukturerings- eller omorganiseringsforløbet for 
den pågældende sektor, (ii) projektets soliditet skal være i 
overensstemmelse med de kriterier, der normalt anvendes af de 
internationale finansielle institutioner, (iii) projektet skal 
samfinansieres med en eller flere internationale finansielle institutioner 
og regeringen, (iv) PHARE-bidraget skal være en nødvendig del af 
regeringens bidrag og skal gøre det muligt at gennemføre projektet 
hurtigere end ellers eller være afgørende for projektets gennemførelse 
overhovedet, (v) PHARE-bidraget skal ikke gøre det ud for privat 
finansiering og (vi) projektet skal være i Fællesskabets interesse. 
Samfinansieringsordningen besluttet i København anvendtes i 1993 til at 
forbedre og integrere E-20 jernbanelinjen i Polen mellem den tyske grænse 
og Warszawa i det europæiske net. I alt finansierede PHARE over Polens 
nationale program for 1993 30 mio. ECU af de samlede investeringsudgifter 
på ca. 450 mio. ECU. Det er hensigten, at ca. 100 mio. ECU skal anvendes 
til samfinansiering af transport- og energiinfrastrukturinvesteringer i de 
central- og østeuropæiske lande i 1994. 
Ud over denne samfinansieringsordning stillede PHARE i 1993 ca. 35 mio. ECU 
til rådighed for fjernelse af flaskehalse ved grænseovergange i regionen. 
Disse projekter, som fokuserer på stor virkning og øjeblikkelige aktioner, 
bidrog til forbedring af de grundliggende infrastrukturer i 
grænseområderne, oprettelse af og udstyrsleverancer til faciliteter til 
toldklarering og -kontrol. Ved at koncentrere indsatsen på de vigtigste 
internationale korridorer blev der sikret sammenhæng og indbyrdes 
komplementaritet med andre større igangværende eller planlagte 
infrastrukturinvesteringer. Projekterne var sædvanligvis samfinansieret med 
modtagerlandene, hvor PHARE bidrog med 50% af finansieringen. 
5.3 Sundhed 
Sundhedssystemerne er kommet i en uholdbar situation på grund af de 
vanskelige socioøkonomiske forhold, som præger de central- og østeuropæiske 
lande. Det er yderst vigtigt, at systemerne reformeres, hvis de skal være 
levedygtige og ikke være for dyre under markedsøkonomiske vilkår og 
samtidigt være acceptable for samfundet. Omstrukturering af sundhedsplejen 
er derfor et vigtigt prioriteringsområde for regeringerne i de central- og 
østeuropæiske lande. 
Behovet for omstrukturering kommer på et tidspunkt, hvor sundhedsstandarden 
i landene falder og forskellen mellem øst og vest vokser. 
Sundhedssystemerne bliver stadigt dårligere med uhensigtsmæssige 
infrastrukturer, mangel på lægemidler og ukvalificeret personale. 
Sundhedssektorens finansielle situation er kritisk med stærkt reducerede 
ressourcer og dårligt planlagte samt ukontrollerede udgifter. 
Prioriteringsområderne er følgende: (i) reform af planlægning og 
forvaltning, (ii) decentralisering af sundhedsplejen, (iii) udvikling af 
lokal sundhedspleje (huslæger osv.), (iv) indførelse af nye metoder for at 
opretholde så åben adgang til sundhedspleje som muligt, (v) forbedring af 
sundhedspersonalets kvalifikationer og (vi) udvikling af forebyggende 
lægevidenskab og aktioner med sigte på sygdomsforårsagende elementer. 
Sigtet med PHARE's første aktiviteter inden for sundhedssektoren var at 
sikre fortsat adgang til de forskellige former for grundlæggende 
sundhedsydelser samtidig med at bidrage til iværksættelsen af en 
institutionel reform og fastlæggelsen af ny sundhedspolitik. De mest 
udsatte sundhedssystemer modtog derfor materiel. Denne form for bistand, 
som ligner humanitær bistand, blev dog kun ydet i reformens første faser. 
Ved at opfordre de central- og østeuropæiske lande til at have en 
strategisk tilgang til sundhedspleje sigter PHARE nu på at støtte reformer, 
hvorved der dannes et grundlag for systemer, som kan udvikle sig i de nye 
4B|- LA -
sociale og økonomiske rammer og arbejde ud fra begreber som cost-benefit og 
komparative fordele, sådanne strategier er nu en del af landenes 
mellemsigtede sundhedspolitik. 
Prioriterede områder for PHARE-støtten er (i) finansiering af 
sundhedsudgifter (budgetmetoder, omkostningskontrol, lønninger, 
brugerbetaling), (ii) omorganisering af sundhedstjenesterne (især omlægning 
fra centraliseret hospitalssystem til et system, som fokuserer på huslæger, 
ambulant behandling og privatisering), (iii) lægemiddelpolitik (lovgivning, 
prispolitik, omorganisering af udbud og distribution, herunder 
privatisering), (iv) personaleuddannelse og (v) fremme af forebyggende 
lægevidenskab. 
PHARE•opererer nu i alle de central- og østeuropæiske lande undtagen 
Slovenien enten gennem sektorprogrammer (Rumænien, Bulgarien, Polen, 
Albanien og Ungarn) eller gennem en generel faglig bistandsfacilitet 
(Litauen, Letland, Estland, Tjekkiet og Slovakiet). PHARE havde ved 
udgangen af 1993 bevilget 100 mio. ECU (humanitær bistand undtaget) til 
programmer af en gennemsnitlig varighed på tre år. 
Med hensyn til at koncentrere bistandsmidlerne i sundhedssektoren har PHARE 
for nyligt udarbejdet retningslinjer for programmering til brug for 
bistandskoordinatorer, sundhedsministerier, Kommissionens delegationer, 
multilaterale partnere, Fællesskabets medlemsstater og fagligt 
bistandspersonale, som deltager i udformningen af PHARE-programmer for 
sundhedssektoren. 
5.4 Reform af den offentlige forvaltning 
En central målsætning for PHARE har været at bidrage til den økonomiske 
reformproces, strukturtilpasning og bæredygtig udvikling gennem ydelse af 
bistand til de fire centrale interventionsområder fastlagt i 
retningslinjerne for 1993-97. Det har dog været nødvendigt at udvide den 
vifte af sektorer og emner, som har tilknytning til den økonomiske 
reformproces. Behovet for bistand til reformer inden for offentlig 
forvaltning er steget kraftigt og antager et større omfang, end tilfældet 
var i de første PHARE-år. 
Statens decentraliserings-, sprednings- og omstillingsproces indebærer en 
lang række interventioner, og reform af den offentlige forvaltning har 
allerede været målsætningen for en række sektorprogrammer. Der er derfor 
opstået et behov for at udarbejde flyvefærdige selvstændige 
bistandsprogrammer for strukturelle reformer af de centrale og lokale 
forvaltninger i en mere koncentreret form. PHARE-bistanden til området 
offentlig forvaltning har derfor rettet sig mod to niveauer, nemlig i) 
lokale og regionale forvaltninger og ii) centraladministrationen. Ud over 
de kommende programmer i Polen, Slovakiet, Tjekkiet og Ungarn ydes der 
støtte til et beløb af 7,2 mio. ECU gennem de respektive generelle faglige 
bistandsfaciliteter under de nationale programmer i Bulgarien, Estland, 
Letland og Litauen. En første bistandsfase er ligeledes godkendt for 
Albanien i form af en kombineret pakke for såvel central som lokal 
forvaltning. Som en nødvendig del af den koordinerede støtte arbejder 
ovennævnte nationale programmer sammen med det regionale program SIGMA. 
En horisontal tilgang til forvaltning af den offentlige sektor og reform af 
den offentlige forvaltning er en hovedbestanddel i bistanden til 
institutionel udvikling og ændring, men det er en følsom sektor præget af 
politiske lunefuldheder, nogle gange med behov for upopulære beslutninger 
med virkninger for embedsmænd, der traditionelt er konservative af natur. 
Gennemførelsen er derfor i nogle tilfælde blevet forsinket eller er gået 
langsommere på grund af manglende politisk vilje og ændringer i forholdene. 
OM»- lo • 
Reform af offentlig forvaltning er en langsommelig process og kræver stadig 
støtte gennem flere år, da det handler om centrale emner som reform af 
centraladministrationen, offentlige finanser og budget, decentralisering af 
offentlige tjenester, reform af forvaltningssystemer, reform af 
embedsmandsstanden og uddannelse. Hertil kommer, at der med de lokale 
myndigheders nyligt opnåede beføjelser og ansvarsområder er behov for en 
massiv indsats i form af udvikling af de menneskelige ressourcer, 
efterhånden som ny lovgivning vedtages og lokale myndigheder opnår større 
uafhængighed. 
I 1993 blev der som følge af EURO-GTAF for Ungarn og SIERRA (Polen) 
iværksat fire nye programmer til støtte for gennemførelsen af 
Europaaftalerne i Bulgarien, Rumænien, Slovakiet og Tjekkiet. Den store 
betydning af støtte til reform af offentlig forvaltning kommer desto mere 
til udtryk gennem Europaaftalernes vedtagelse som en ny juridisk og 
politisk ramme for Fællesskabets bistand. Centraladministrationernes evne 
til at udarbejde strategier, administrere, tilpasse og gennemføre 
lovgivning effektivt i overensstemmelse med vedtagne tidsrammer bliver af 
væsentlig betydning. Det er derfor afgørende, at der i løbet af de kommende 
år sker en styrkelse af de central- og østeuropæiske landes administrative 
kapacitet, og at der skabes tilfredsstillende beskæftigelsesvilkår for 
embedsmandsstanden. 
Sammen med Europarådet blev der i 1993 taget vigtige initiativer til at 
gennemføre to fælles programmer til et samlet beløb på 2 mio. ECU, nemlig 
et program i Albanien for reform af retssystemet og bistand til reform af 
lokale forvaltninger samt lovgivningsreform i Estland, Letland og Litauen 
inden for rammerne af Europarådets LODE- og THEMIS-programmer. Begge 
programmer, som finansieres af multi-sektorale midler, betragtes som 
forsøgsmodeller for samarbejde med Europarådet i form af en 
omkostningseffektiv pooling af ressourcer til dækning af et generelt behov 
i de central- og østeuropæiske lande med hensyn til lokalt demokrati. 
5.5 Grænseoverskridende samarbejde 
I erkendelse af de særlige udviklingsproblemer, som gør sig gældende i 
grænseområder, og den centrale rolle, som grænseovergangsinitiativer kan få 
i oprettelsen og udviklingen af netværk mellem de central- og østeuropæiske 
lande og EU's medlemsstater, anmodede Europa-Parlamentet i sin bemærkning 
til 1993-budgettet om, at indtil 15 mio. ECU af PHARE-programmets budget (B 
7600) øremærkes grænseoverskridende samarbejde mellem de central- og 
østeuropæiske lande og EU, og at mindst 5 mio. ECU anvendes til lignende 
foranstaltninger mellem EF og de central- og østeuropæiske lande. Europa-
Parlamentets anmodning tog udgangspunkt i de positive resultater, som er 
opnået med Fællesskabets strukturfondinitiativ INTERREG, som sigter på en 
udvikling af samarbejdet over de nationale grænser med EU. 
Kommissionen (GD I i nært samarbejde med GD XVI) påbegyndte tidligt i 1993 
et projektidentificeringsforløb. Der indløb mange oprindelige 
projektforslag fra medlemsstaterne, som sidenhen drøftedes med de central-
og østeuropæiske lande som et led i PHARE's programmeringsforløb. En række 
af projekterne blev udvalgt sideløbende med projekter foreslået af de 
central- og østeuropæiske lande, hvilket førte til, at der ved udgangen af 
1993 var bevilget 14 mio. ECU til projekter for grænseoverskridende 
samarbejde mellem Albanien, Bulgarien, Polen og Tjekkiet og deres 
respektive grænselande blandt EU-medlemsstaterne. Der var endvidere 
bevilget mere end 40 mio. ECU til grænseoverskridende initiativer mellem de 
central- og østeuropæiske lande indbyrdes. Begge grupper af projekter 
omfattede projekter inden infrastruktur (grænseovergange) og miljø. De 
fleste inititativer fra såvel de central- og østeuropæiske lande som EU 
havde direkte tilknytning til projekter under INTERREG. Følgende er en 
oversigt over projekterne fra de central- og østeuropæiske lande og EU. 
PROJEKTER OM GRÆNSEOVERSKRIDENDE SAMARBEJDE 
MED MEDLEMSSTATER FINANSIERET AF PHARE I 1993 
LAND PROJEKT BELØB (Btio. ECU) 
Albanien Grænseovergang ved Kakavia/Ktismata 0,5 
Bulgarien Miljøundersøgelse, floden Mesta (Nestos) 0,7 
Tjekkiet Grænseovergang i Folmava og Bayern 1,5 
Regionalt program for det nordlige Bohrnen - 1 722 
Sachsen omfattende følgende aktiviteter 
med grænseoverskridende virkning: 
- Godsbaneovergang ved Vejprty 
- Grænseovergang ved Mnisek 
- Grænseovergang ved Moldau 
- Færgeforbindelse Reiharsdorf/Schona-Hrensko 
- Grænseovergang ved C.Potok-Johstadt 
- Ny turistbane Loucna-Oberwiesenthal 
- Fælles kloaksystem for landsbyen Cesky Jiretin 
- Renseanlæg til spildevand Moldau 
- Spildevandsudledning Petrovice-Bahratal 
- Spildevandsrensning Vejprty-Barenstein 
- Turiststi langs grænsen Brandov-Olbernhan 
- Landskabsbevaring i området ved Cinovec-
Petrovice 
Polen Grænseovergang (bro) i Olzyne-Forst 
Grænseovergang ved Kalboskowo på E-28 6,8 
2,8 
PHARE-finansiering i alt 14 022' 
I forbindelse med identificeringen og iværksættelsen af de 
grænseoverskridende initiativer opstod en række spørgsmål med hensyn til 
strategi og gennemførelse. De central- og østeuropæiske lande stillede sig 
i begyndelsen tøvende over for at fremsætte projektforslag for 
grænseområder med medlemsstater, da forholdende økonomisk og socialt 
allerede var bedre her sammenlignet med andre grænseområder, som efter 
deres mening behøvede mere støtte. 
Selvom der i mange sammenhænge og også inden for INTERREG I havde været 
kontakter på lokalt og regionalt plan mellem en medlemsstat og et central­
eller østeruropæisk land, så det ikke ud til at få betydning for de planer 
og målsætninger, som centraladministrationerne fremlagde for PHARE. De 
grænseoverskridende aktiviteter bør kunne bidrage til en forbedring af 
kommunikationsvejene mellem regionerne og centraladministrationerne i de 
central- og østeuropæiske lande med hensyn til PHARE-programmeringen. 
Beløbet dækker udelukkende PHARE-programmets bidrag til 
investeringerne, som kan være af større omfang. Beløbet dækker ikke 
bidrag fra Fællesskabets medlemsstaters side. 
Trods forskelle i PHARE"s og INTERREG*s gennemførelsesprocedurer viser 
erfaringerne fra 1993, at grænseoverskridende initiativer ved stram 
koordinering og nært samarbejde kan programmeres og gennemføres med gode 
resultater såvel mellem de central- og østeuropæiske lande indbyrdes som 
mellem EU-medlemsstaterne og de central- og østeuropæiske lande. PHARE 
opretholdt den "efterspørgselsbestemte" fremgangsmåde, og arbejdet vil give 
nyttige erfaringer med hensyn til programmering og gennemførelse af 
lignende aktiviteter, hvor to af Fællesskabets bistandsprogrammer er 
impliceret. 
5.6 Koordinering med andre donorer 
Kommissionen har siden PHARE's begyndelse været optaget af koordineringen 
af bistanden. Der er med tiden sket en styrkelse af bestræbelserne for at 
opnå komplementaritet mellem de forskellige bistandsaktiviteter gennem et 
tættere samarbejde med de internationale finansielle institutioner i de 
forskellige faser af programmeringen og projektforløbet. Hertil kommer, at 
koordineringen bidrager til en erfaringsudveksling donorerne imellem. Den 
betydning, som Kommissionen tillæger bistandskoordinering, bekræftes på ny 
i PHARE-retningslinjerne for 1993-97, hvori det understreges, at 
"Kommissionen fortsat vil lægge megen vægt på bistandskoordinering, 
herunder samfinansiering med G-24-landene og de multilaterale 
organisationer". Det understreges endvidere i retningslinjerne, at "synergi 
med større finansieringskilder som EIB, EBRD og Verdensbanken" er af stor 
betydning. Selvom koordinering sker på mange forskellige måder, er 
elementet til stede i alle sektorer, endog i de fleste programmer. De 
vigtigste partnere er Verdensbanken, EBRD, EIB og medlemsstaterne, men også 
en række andre bilaterale donorer har været involveret i koordineringen. 
Koordineringen sker på mange forskellige måder: 
Kommissionen står til stadighed i tæt forbindelse med de internationale 
finansielle institutioner som IMF, Verdensbanken, EBRD og mere direkte EIB 
gennem en regelmæssig udveksling af oplysninger, arbejdsmøder og fælles 
missioner til landene. Sigtet er at sikre sammenhæng mellem synspunkter og 
målsætninger i forbindelse med makroøkonomisk politik og sektorstrategier 
samt arbejdsdeling, når der ydes bistand. F.eks. er IMF den vigtigste kilde 
hvad angår den første rådgivning af centralbankerne om strategier samt 
juridiske og overvågningsmæssige rammer. Dernæst ydes PHARE-bistanden i 
nært samarbejde med IMF til den efterfølgende faglige bistand, uddannelse 
og infrastrukturleverancer, som f.eks. nødvendige edb-systemer til 
institutionsudvikling. Noget sådant er sket i alle de central- og 
østeuropæiske lande. Et lignende samarbejde med IMF omhandler området 
skattereform. 
Mangler reformstrategierne har Kommissionen kunnet bistå de nationale 
myndigheder med at udvikle hensigtsmæssige sektorstrategier, ofte 
efterfulgt af finansielle aktiviteter. I Rumænien blev der f.eks. 
udarbejdet en mellemsigtet landbrugsstrategi med bistand fra PHARE-
programmet, Verdensbanken og EBRD og flere bilaterale donorer. Strategien 
kommer til at danne grundlaget for fremtidig finansiel bistand. Lignende 
støtte er ydet til udformning af en strategi for landbrugssektoren i 
Bulgarien og Polen. En koordineret indsats inden for den rumænske 
banksektor indebar et EBRD-lån på 60 mio. ECU gennem en lokal bank 
kombineret med faglig bistand fra PHARE. En aktion af samme type 
gennemførtes for den albanske sundhedssektor. I Polen blev et større 
program for rekapitalisering af banker med betydelige uerholdelige lån i 
porteføljerne samfinansieret med Verdenbanken, EBRD samt Det Forenede 
Kongerige, Frankrig og US AID til et samlet donorbidrag på mere end 
500 mio. ECU. Et lignende program drøftes for øjeblikket i Ungarn. 
PHARE's faglige bistand til gennemførlighedsundersøgelser og anden faglig 
bistand giver lejlighed til følgende lån og investeringsaktiviteter fra 
EIB's og EBRD's side. De 33 mio. ECU, der blev stillet til rådighed i 1992-
93 under Bangkok-faciliteten førte til EBRD's deltagelse med et beløb 
anslået til 434 mio. ECU i investeringsprojekter inden for transport, 
spildevands- og affaldsbehandling, energi og kapitalindskud i virksomheder. 
Undersøgelser, som finansieredes for EIB, førte på samme måde til ydelse 
eller igangværende behandling af flere større lån til et samlet beløb på 
ca. 635 mio. ECU på forskellige områder som lufttransport, 
telekommunikation og energi. 
Der blev i forbindelse med G-24-ordningen regelmæssigt afholdt møder såvel 
blandt højtstående embedsmænd som i sektorarbejdsgrupperne for at sikre 
sammenhæng mellem strategier og målsætninger og for at drøfte muligheder 
for fælles aktioner i de enkelte sektorer. Der blev ydet faglig bistand fra 
PHARE til at oprette bistandskoordineringsenhederne i alle de central- og 
østeuropæiske lande for at koordinere G-24-bistanden på nationalt plan. På 
sektorplan dannede de forvaltnings- og finansieringsordninger, der er 
oprettet for PHARE-sektorprogrammerne, også ramme for bistandsinitiativer 
fra G-24. Eksempler herpå er de fire større miljøprogrammer i Polen, 
Slovakiet, Tjekkiet og Ungarn, som koordinerer bilateral bistand til såvel 
strategiudformning som enkeltprojekter. I Ungarn støttede 
programstyringsenheden for SMV ligeledes bilaterale aktioner, således 
deltog tolv G-24-donorer, herunder Finland, Tyrkiet, USA og Østrig, i 
samfinansieringen af projekter under ordningen. I forbindelse med 
privatiseringsprogrammet i Slovakiet samarbejdede UNIDO, PHARE samt fransk 
og tysk bilateral bistand om oprettelsen af en rådgivningstjeneste for 
underleverancer rettet mod lokale virksomheder. 
Andre bistandskoordinerende initiativer omfatter koordinering af 
sektorstrategier og bistandsstrategier i forbindelse med drøftelse af 
landeredegørelserne. PHARE bidrog endvidere til at forbedre koordineringen 
gennem støtte til planlægning af de offentlige investeringer i Litauen. 
Lignende bistand er planlagt for Letland og Estland. 
5.7 PHARE fremover 
Den økonomiske omstillingsproces kan opdeles i to faser. Den første 
omfatter kortsigtet stabilisering via makroøkonomiske foranstaltninger 
(rentesatser, långivningskontrol, nedbringelse af budgetunderskud osv.) 
kombineret med liberalisering af samhandelen, priser og fordringers 
konvertibilitet. Hertil kommer indførelse af de love og administrative 
bestemmelser samt oprettelse af institutionelle rammer, som er nødvendige 
for en markedsøkonomi, sideløbende med udformning og iværksættelse af 
reformer for en række nøglesektorer (privatisering, bankvirksomhed, 
arbejdsmarked, udvikling af den private sektor osv.). Dette er væsentlige 
forudsætninger for økonomisk omstrukturering. 
Vægtningen af PHARE-bistanden indtil 1992 afspejlede behovene i denne 
første reformfase. Der blev fokuseret på traditionel faglig bistand, som 
f.eks. undersøgelser, uddannelse og rådgivning i forbindelse med udformning 
af strategier og lovgivning, opbygning af institutioner samt iværksættelse 
af reformprogrammer. Der blev også ydet andre former for støtte, men 
sådanne begrænsede sig indtil 1992 mere eller mindre til 
investeringsordninger til særlige formål, som f.eks. långivning til SMV 
eller mindre landbrug og leverancer af basale varer til lande i særlige 
vanskeligheder. 
Reformernes anden fase er mere kompleks. Det drejer sig her om 
grundlæggende langsigtet nationaløkonomisk omstrukturering og udvidelse af 
den private sektors andel i økonomien. Dette indebærer bl.a. et omfattende 
skift til privat ejerskab, omorganisering af de tilbageværende statslige 
virksomheder, modernisering af bankerne og de finansielle systemer eller 
foranstaltninger til fremme af investeringer og forbedring af 
infrastrukturer. Det er ligeledes vigtigt, at alle hindringer for 
oprettelse eller udvidelse af private virksomheder fjernes. Der er 
ligeledes behov for en større omstrukturering af undervisnings- og 
uddannelsessystemerne, herunder omfattende programmer for 
erhvervsuddannelse. Endelig er det nødvendigt at gennemføre en grundig 
reform af den offentlige forvaltning og at oprette de institutioner, som er 
nødvendige for et borgerretssamfund. 
Den første omstillingsfase er kommet godt igang, og en række PHARE-
modtagerlande har nu overstået de indledende reformfaser. De påbegynder nu 
reformernes anden fase, hvor der vil være et mindre behov for traditionel 
faglig bistand og et øget behov for omfattende såvel private som offentlige 
investeringer med stor multiplikatoreffekt. De offentlige investeringer må 
dog på grund af den lave indenlandske opsparing og de budgetmæssige 
begrænsninger, som er nødvendige for opretholdelse af de interne 
makroøkonomiske balancer, finansieres gennem en kombination af lån fra de 
internationale finansielle institutioner, budgetmidler og udenlandsk 
bistand. 
Europaaftalerne giver en ramme for de associerede landes forberedelse til 
et fremtidigt medlemskab af EU. Dette blev bekræftet på Det Europæiske Råds 
møde i København. Der bliver derfor behov for strukturel bistand til de 
central- og østeuropæiske landes tilpasning af økonomiske, sociale og 
fysiske strukturer til kravene i forbindelse med integration. Dette kan 
f.eks. være forbedring af de fysiske forbindelser mellem EU og de cehtral-
og østeuropæiske lande (og mellem de central- og østeuropæiske lande 
indbyrdes) på områder som transport, telekommunikation og energi og støtte 
til regional udvikling i områder, som er hårdt ramt som følge af 
reformerne. Endvidere kan der lægges større vægt på "følsomme" sektorer som 
stål for at fjerne muligheden for konflikter gennem et bedre gensidigt 
samarbejde. En række foranstaltninger i denne henseende er på vej, men skal 
yderligere udvikles af hensyn til den mellemsigtede programmering. 
PHARE har allerede ydet eller er i færd med at yde investeringsstøtte inden 
for de eksisterende retningslinjers lofter. Denne støtte udvides til den 
private sektor i tilfælde af manglende afsætningsmuligheder, hvor hverken 
de lokale finansielle institutioner eller eksterne kilder kan tilvejebringe 
de nødvendige midler. EIB's og EBRD's lånebestræbelser støttes på lige fod 
med indenlandske finansieringskilders. Med hensyn til den offentlige sektor 
har PHARE været effektiv i forbindelse med udviklingen og forbedringen af 
de nationale finansieringsinstrumenters effektivitet. Hertil kommer, at 
PHARE har finansieret hastende infrastrukturarbejder af begrænset omfang og 
infrastrukturprogrammer med demonstrerende virkning. Endvidere 
samfinansierer PHARE infrastruktur sammen med de internationale finansielle 
institutioner i overensstemmelse med de kriterier for støtteberettigelse og 
inden for de finansielle lofter, som blev besluttet på Det Europæiske Råds 
møde i København (j f. pkt. 5.2). 
Disse forskellige muligheder for investeringsstøtte er ikke tilstrækkelige, 
hvis PHARE i betydeligt omfang skal kunne dække behovet i de central- og 
østeuropæiske lande og fortsat have den ønskede virkning i medlemsstaterne. 
Der er derfor behov for at udvide de eksisterende muligheder for 
investeringsstøtte ud over den allerede planlagte videreudvikling af 
investeringsforanstaltningerne. 
Et flerårigt bistandsprogram med sigte på såvel at bidrage til en 
fremskyndelse af omstillingsprocessen gennem støtte til strategiske 
investeringer (sammen med de vigtigste långivere EIB, EBRD, IBRD og den 
private sektor) som at forsætte støtten til den strukturelle reform, som 
gennemføres inden for rammerne af Europaaftalerne, ville være et effektivt 
middel til at støtte og opretholde forløbet hen imod tiltrædelse. Et sådant 
program ville kunne nedbringe omkostningerne i forbindelse med de central-
og østeuropæiske landes medlemskab af Den Europæiske Union. 
•V.'v 
7t 
PHARE PROGRAMME 
SYNTHESIS OF NATIONAL PROGRAMMES 1993 
[NATIONAL PROGRAMMES 801.0 \ 
JALOANIA | 6S.0 
AL9301 Balance payments g/ant 3S.0 
AL9302 Tempus 2 5 
AL9303 Health 6.0 
AL9305 Private sector development : 7.0 
AL9306 Environment 3.3 
AL9307 Public administration reform 1.2 
AL9308 |Agricullure (ARISE) | 10.0 
1 BULGARIA I 90^0 
BG9202 Nuclear safety reconst. BG9107 4.8 
BG9301 Health 10.5 
BG9302 Tempus 1S.0 
BG9303 Private sector 6.0 
BG930S Transform, of customs 8.0 
BG9306 Financial sector 5.0 
BG9307 Energy 8.4 
BG9308 Transport . 3.5 
BG9309 Telecommunications 2.0 
BG931Q Environment 7.0 
BG9311 Nudear safety 3.8 
8G9312 GTAF Social & labour market 2.0 
BG9313 GTAF Social dialogue .____ 2.0 
BG9314 GTAF Education 1.0 
BG931S GTAF Manag. training * 1.5 
BG9316 GTAF lmplem.Europe agr 2.0 
BG9317 GTAF Public admn. reform ; .3.0 
BG9318 GTAF Statistics 3.0 
JBG9319 JGTAF Aid co-ordination | ILS 
JCZECK REPUBLIC 1 60.0 
CZ9301 Tempus 8.0 
CZ9302 Private sector develop. 27.0 
CZ9303 Infrastructure 9.0 
CZ9304 GTAI 111 8.0 
CZ9305 ] Human resources 8.0 
I ESTONIA | 12,0 
ES9301 Tempus 1.5 
ES9302 {GTAF \ 10.5 
| HUNGARY I 100.0 
HU9208 Techn. assist 1.0 
HU9301 Tempus * 16.0 
HU93Q2 ..... Health 100 
HU9303 Private sector develop. •••••-. ••.•••. .•••-,•., : ^^ 
HU!330< Âgiicu'imo 30 S 
HU930S .{Technological develop. 10.0 
HU930G {Assistance co-otdmalion 1.5 
1 LATVIA ^___"' 2 I 18.0 
LE9301 Tempus 2.0 
LE9302 IGTAI" ) 16.0 
L13301 
LI9302 LHHUANIA 
ITom"::' 
GTAf- H 22.5 
•s**r? .'•AV-A ••<; ?^vy^^!^-ff!^^-i^y^'^ -n 
jPOLANO I 22S.0 
PL9301 Tempus 35.0 
PL9302 Upgrading statistical inf. 12.0 
PL9303 Quality control 5.0 
PL9304 Financial sector 10.0 
PL9305 Customs 15.0 
PL9307 Safe society ; 10.0 
PL9308 * Transport ; 180 
PL9309 Transport infrastructure 30 0 
PL9310 Tourism 80 
PL9311 Foreign investment 100 
PL9312 Rural and agricultural 30.0 
PL9313 Posts & Telecom. 7.0 
PL9314 Training & education ref. 10.0 
PL9315 •" Enterprise restructuring ; 7.0 
PL9316 Flexible reserve TA. 16.0 
PL9317 Fiesta II Commerce 10 
PL9318 | Fiesta II Securities | 1.0 
{ROMANIA { 130.0 
RO9302 Tempus 180 
RO9303 Private sector develop. 700 
RO9304 Computer, customs 10.0 
RO9305 GTAF 27.0 
RO9306 {Agriculture j 5.0 
[SLOVAKIA | 40.0 
SR930I Tempus 5.0 
SR9302 Private sector develop. 19.0 
SR9303 Infrastructure 5.0 
SR9304 Agriculture 3.0 
SR9305 GTAF III 5.0 
SR9306 . | Huyman resources 3.0 
JSLOVENIA | 11.0 
SL9301 Tempus 3.5 
SL9302 JGTAF | 7.5 
lex-YUGOSLAVlA j 25.0 
MA9301 JFYROM-importalion | 25.0 
PHARE BREAKDOWN OF 1993 COMMITMENTS. BY SECTOR AND COUNTRY (situation at 31.12.1993) 
_ 
SECTORS i 
PrtviU »eclo', Rt;"u::urlrg, Prlvatlia'.lon, SME'a 
financial iec'cr 
Admlnlsfrddc- tm Public hilltutlofli 
Ajrteullural r^ilnjt'.ur'ng 
Environment >id NueMarSafaty 
Social d4vclc-T>«-! t*i Emp!ey^«n! '. 
Education, "Miniri «-d ftnaa'ch 
Public health '' ; 
Infraalrueture '£r»-;y. Tra^spe-v Te»e^~.| 
Integrated Pet'or^'.'•Ajur«» 
Humanitarian .^(j ---- Aid 
0«mo«M(lsn''*i 
(Other [MultlC'ilf -#-., OTAf, M«...l 
1 Total 
1* PR 
Fl 
AO 
AG 
ÊN 
SO 
ED 
SP 
IN 
RE 
HA 
06 
AA 
| AU 
7.0 
35.0 
1.2 
10.0 
3.3 
2.6 
8.0 
10.0 
7J.6 
7ft | BO 
14.0 
5.0 
15.8 
14.5 
17.5 
13.9 
3.0 
6.5 
»0.0 
• «| ca 
1.5 
105 
12.0 
,H| HU 
31.0 
30.5 
10.0 
M.O 
. . 
2.5 
100.0 
10W | IE 
2.0 
16.0 
11.0 
«*l PL 
22.0 
20.0 
30.0 
45.0 
75.0 
33.0 
22S.O 
22ft | U 
2.5 
22.5 
2S.0 
2ft AO 
70.0 
5.0 
18.0 
10.0 
9.9 
27.0 
139.1 
Hft ez 
27.0 
8.0 
8.0 
9.0 
6.0 
to.o 
«ft j ift 
19.0 
3.0 
3.0 
5.0 
5.0 
5.0 
40.0 
-I YU 
250 
54.0 
7ft j Jl 
35 
(') 
7 5 
11.4 
1ft | ftP 
20.0 
10.0 
20 6 
3«.0 
27 5 
112.1 
lift j | OP 
10.0 
9.9 
10.0 
40.6 
70.7 
;»| (M6cus) 
TOTAL 
190.0 
70.0 
1.2 
78.5 
38.9 
45.5 
162.2 
8.0 
146.9 
3.0 
44.9 
10.0 
206.6 
1,001* 
100» | * 
19* 
7H 
OH 
AH 
4H 
5H 
16H 
1tf 
15H, 
OHi 
.... **, 
IH" 
21* 
100*1 
Table 3 
>ï 
} PHARE PROGRAMME 
SYNTHESIS OF REGIONAL PROGRAMMES 1993 
REGIONAL PROGRAMMES 112.3\ 
Z29305 Tempus technical assist. 5.5 
ZZ9306 Tempus regional projects 10.3 
ZZ9308 Regional energy sector 5.0 
ZZ9311 Joint venture JOPP 27.5 
Z29312 Customs 100 
2LZ9313 Transport extension 92 4.0 
Z29314 Transport 200 
Z29316 Drug extension . 10.0 
ZZ9317 j Nuclear safety j 2ÔÔ 
PHARE PROGRAMME 
^^AaUiÉÉiÉÉ^ÉbaNMi^àtaiÉÀiÉMyéMÉtWàiMÉÉi Table 4 
GENERAL OVERVIEW OF BUDGETS SINCE 1990 
(budget line B7-600Ô - situation at 31.12.1993 - in Mecu) 
Budget 
Year 
1990 
1991 
1992 
1993 
Total Appro 
' Initial 
: Budget 
300.0 
759.9 
1,000.0 
1,040.0 
3,099.9 priations for commitments 
Final 
Budget 
500.0 
775.0 
1,015.5 
1,005.7 
3,296.2 Commitments 
(1) 
500.0 
775.0 
1,014.3 
1,003.9 
3,293.2 Appropriations for payments 
Initial 
Budget 
300.0 
291.9 
537.0 
447.7 
1,576.6 Final 
Budget 
350.0 
307.0 
437.0 
521.1 
1,615.1 Payments 
171.0 
283.9 
436.2 
521.1 
1,412.2 C 
(1) After decommitmont of unused amounts. 
Table 5 
PHARE, PRO:0@Pa - — -s ——2?^*^ *** * *,- - •—, •. -
I UHMttUtàiàjàlàtÉtàaàiàtààiMiièXm—t*. 
3ENERAL OVERVIEW OF CONTRACTS - 1990-1993 
situation at 31.12.1993 - in Mecu) 
'Contracts concluded by fis Commission headquarters end by the recipient countries) 
Year 
1 
1920 
1991 
1992 
1993 
Total Commitments 
2 
500.0 
775.0 
1,014.3 
1,003.9 
3,293.2 Contracts concluded in 
1990 
3 
154.7 
0.0 
0.0 
0.0 
154.7 1991 
4 
99.5 
197.6 
0.0 
0.0 
297.1 1992 
5 
103.6 
179.8 
258.8 
0.0 
542.2 1993 
6 
27.8 
115.3 
186.0 
243.0 
572.1 Total 
7 = 3lo6 
385.6 
492.7 
444.6 
243.0 
1,566.1 % 
8 «7/2 
77.1% 
63.6% 
43.9% 
24.2% 
47.6% c£ 
Table 6 
PHARE PROCTrøfflf-g .' Y lft||^ 
«MMM^MtUMiUlÉMMMÏMMMU^tUa^MléWliUiMéi 
GENERAL-OVERVIEW OF PAYMENTS • 1990-1993 
(s'luation at 31.12.1993 • ;n Mecu) 
("syrens on Commission I-oadquarters contracts + advance payments to recipients) 
I Year 
| 
i 1 
1990 
: 1991 
1992 
! 1993 
i Total 1 Commitments 
2 
500.0 
775.0 
1,014.3 
1,003.9 
3,293.2 Paid on budget year 
1990 
3 
171.0 
0.0 
0.0 
0.0 
171.0 1991 
4 
131.9 
152.0 
0.0 
0.0 
283.9 1992 
5 
51.1 
169.4 
215.7 
0.0 
436.2 1993 
6 
68.6 
148.0 
161.5 
143.0 
521.1 Total 
7 O to 6 
422.6 
469.4 
377.2 
143.0 
1,412.2 % 
8 = 7/2 
84.5% 
60.6% 
37.2% 
14.2% 
42.9% 
NO 
PHARE Programme 
AMOUNT OF OPERATIONS CONCLUDED BY YEAR -1990-1993 
(s;!uation a! 31.12.1993 • in Mecu) Table 7 y^^lf 
Operations 
Committed 
Contracted (1) 
Paid (2) 1990 
500.0 
154.7 
171.0 1991 
775.0 
297.1 
283.9 1992 
1,014.3 
542.2 
436.2 1993 
1,003.9 
572.1 
521.1 Total 
3,293.2 
1.566.1 
1,412.2 
<:'<) Contracts excluded by the Commission headquarters and by the recipient countries. 
(2) Payments c-. Commission headquarters contracts and advance payments lo recipients. 
1,200.0 -
1.000 _ a 
• Committed 
Contracted 
•• Paid 
•90 1991 1992 1993 
Table 8 
BREAKDOWN OF COMMITMENTS, CONTRACTS AND PAYMENTS BY COUNTRY • 1990-1993 
(station a! 31.12.1993 - in Mecu) 
1 
Country 
Albania ,> 
Bulgaria 
Er;c-iia 
Hi.n-ary 
Latvia 
Lithuania 
Pc'ar.d 
Remania 
ex-Cr.eehoslovakla 
Czoc'i Republic 
Slovakia 
ex-Yugoslavia (except Slovenia) 
Slovenia 
ex-GDR 
(Regional Programmes) 
(Other Programmes) 
Total 2 
Commitments 
195.0 
308.5 
22.0 
405.8 
33.0 
45.0 
802.8 
441.7 
233.0 
60.0 
40.0 
123.9 
20.0 
35.0 
389.1 
138.3 
3,293.2 3(1) 
Contracts 
149.5 
139.6 
8.5 
149.0 
11.2 
14.9 
270.5 
225.0 
102.9 
8.0 
5.0 
121.4 
11.9 
22.9 
210.0 
115.8 
1,566.1 4*3/2 
% 
76.7% 
45.3% 
38.7% 
36.7% 
34.1% 
33.0% 
33.7% 
50.9% 
44.2% 
13.3% 
12.6% 
97.9% 
59.7% 
65.4% 
54.0% 
83.7% 
47.6% | 5(2) 
Payments 
136.3 
124.2 
53 
1963 
7.3 
8.0 
277.6 
198.8 
111.0 
6.4 
3.5 
33.0 
8.4 
25.9 
163.8 
56.4 
1,412.2 6*5/2 , 
% 
69.9% 
40.3% 
24.1% 
48.4% 
22.1% 
17.7% 
34.6% 
45.0% 
47.6% 
10.6% 
8.7% 
67.0% 
42.0% 
74.0% 
42.1% 
40.8% 
42.9% % 
?, 
(1) Cc-trects concluded by the Commission headquarters and by the recipient c'ountn'es. 
(2) Payments c o Cc~^iss:on hosdquarters contracts end advance payments to recipients. 
viMÉPjmŒkiM&m Table 9 
BREAKDOWN OF COMMITMENTS, CONTRACTS AND PAYMENTS BY SECTOR -1990-1993 
(ri!'j3lion at 31.12.1993-in Mecu) 
1: 3(1) 4*3/2 5(2) 6-5/2 
Sectors Commitments Contracts % Payments % 
P-ivata sector, Restructuring, Privatisation, SME's 594.5 198.1 33.3% 200.4 33.7% 
Financial sector 161.7 89.3 55.2% 98.3 60.8% 
Agr.:cultural restructuring 383.5 179.5 46.8% 191.8 50.0% 
E-'vi-onment and Nuclear Safety 312.4 79.4 25.4% 95.7 30.6% 
S -ci.il development and Employment 220.7 26.7 12.1% 34.3 15.5% 
Education, Training and Research 446.4 374.9 84.0% 323.1 72.4% 
Ir.'rastructure (energy, Transport, Telecom.) 307.8 73.5 23.9% 65.9 21.4% 
Administration and Public Institutions 40.2 20.7 51.5% 9.7 24.1% 
Ir'.es »ated Regional Mea s ures 20.8 12.9 62.0% 4.4 21.2% 
Humanitarian and Food Aid 385.6 339.6 88.1% 286.1 74.2% 
P.'bi'C health 6.0 0.0% 0.0% 
Démocratisation 10.0 0.0% 0.0% 
O:no- (Multldlsclpllnary, GTAF, etc..) 403.8 171.6 42.5% 
Tc^l,«. i;•?i-' i''''^fåUÆm^SÆfåiiuiffii m MMåm-«i 102.7 mm 25.4% 
wwmmwMi 
(i Contracts concluded by the Commission headquarters and by the recipient countries. 
(2 Pr.yments on Ccnmiss'on headquarters contracts and advance payments to recipients. 
Table 'O 
PHARi COMMITMENTS FROM 1990 TO 1993 (situation at 31.12.1993). 
Private aeeif, P.: 
financial icisr 
Agricultural rest-
Envlronme^.: ant; 
Social deveisa.T: 
Education, 7;«ir 
inffulrueture (£,-
Admlnlitralien i-
integriled Pejio* 
Humanitarian anc 
Public heat^ 
O»moeral)i«!'on 
dih»r (Muttieieif 
[total 
» SECTORS 
s!-.elur!ng, PSvr;j«'!on, SM£j 
•::i.,-lnç) 
••'u'.:eif Sa.'tiy 
•l >^d Emp!ay~e»i 
i /-.dfteiea.'c^ 
'.•gv, Trmapon, Te'econ.) 
; eubllc lni'.;tu!!f.» 
«i "-'»aior«» 1 
c65dAid 
'•»-/, OTA*. «•«.. ) 
' i 4L 
7.000 
70.000 
25.000 
3.300 
0 
3.700 
4,400 
1.200 
0 
70.000 
6.000 
0 
4.400 
111,000 
«ftj 80 
56.500 
15.000 
51,000 
37,600 
17,000 
30,500 
51.400 
3.000 
0 
40.000 
0 
0 
6.500 
364,860 
•*l ES 
0 
0 
0 
0 
0 
2.500 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
18,500 
22,669 
ill | HU 
113,500 
19,000 
68.500 
47,000 
26,500 
88,500 
11.300 
13.000 
10,000 
0 
0 
0 
6.600 
431,100 
12ft | IE 
0 
0 
0 
0 
0 
3.500 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
29.500 
31,600 
1ft j PI 
139.000 
42.700 
165,000 
75.000 
117,200 
104,300 
117.450 
6.500 
0 
0 
0 
0 
33.660 
102,600 
24ft | LI 
9.500 
0 
0 
0 
0 
4.000 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
31.500 
41,000 
1ft ftO 
110.000 
s;ooo 
71.000 
5,000 
15,000 
41,000 
19.000 
0 
0 
108,720 
0 
0 
69.000. 
441,720 
11ft OOft 
0 
0 
0 
20,000 
0 
1.000 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
14.000 
31,000 
1ft ei 
90.000 
0 
0 
35.000 
19.000 
38.000 
21.000 
0 
0 
0 
0 
0 
30,000 
111.000 
»*l M 
27.000 
0 
0 
0 
8.000 
8.000 
9.0C0 
0 
0 
0 
c 
0 
6.000 
10.066 
2ft | S* 
19.000 
0 
3.0C0 
0 
3 COO 
5.0C0 
S.CCO 
0 
0 
c 
0 
0 
S.CCO 
46.036 
1ft | -« 
0 
0 
0 
0 
0 
S.CCO 
0 
0 
0 
!!?,900 
0 
0 
*l 
m.eoo 
4,j K 
0 
» 
0 
0 
5 5CC 
c 
o 
o 
• 
* 
0 
i4 J:I 
J3.6C3 
'•'1 » 
23.000 
o 
c 
89.500 
13.000 
94.342 
S3 000 
9,4 95 
10100 
$1.000 
0 
0 
29.000 
219,129 
12ft] OP 
0 
•.0.000 
0 
0 
0 
10.292 
0 
£.000 
0 
0 
0 
',0.000 
103.0-5 
111,117 
4ft | (K*CU8) 
tOtAL 
531.500 
141.700 
353 MO 
312400 
223.700 
44-5.434 
307.550 
40.195 
20.800 
365.620 
6.000 
10.000 
401.795 
).291.1»l_ 
100ft j 
Al • AlSANir. 
80 • BULGARIA 
ES t ESTONIA 
HU « MUNGAOy 
LE • LATVIA 
LI «LlTHUAVA 
PL • POLAND 
no « noMAVA 
CS ««i.eZEOC'.C-\KiA 
;: • CZECH"er-.v: 
5fl • SLOVAKIA 
ru • ea.YUGOSL' •"' 'CfC»oi î':»e- «) 
SL » S\0VÊN'.\ 
GOR t o».GO° 
rtP * Regions' 0'S:«--»J 
0D « Otner P'c;f,---»s 
Table 11 
PHARE CONTRACTS FROM 1990 TO 1993 (1) (situation at 31.12.1993) 
(KèCui) 
Private lee;', r 
Financial ssstc-
Agriculture re; 
Envlronmt-t a-
Soclal devrop-
Edueitlo.n, T.'a'-
Infraairve'.L-a (i 
Admlnlilra:'sr. 
integrated neg' 
Mumanlia'!"! a• 
Public he»'"i 
Oemoereiu ••.!<>' 
Oiner (Mu" -»£ 
Toial 
* ££: — -s 
tiVjetuM^c. P•'*":•!.«!ion, S'-'E'l 
•ut jflr^ 
•r ••' ilea.' Jfcv 
».-• and £"-:';v-.--
'-; «na »aite,:k 
"«•:y, T-«*!ss". "• • ce*v) 
*i ^ub'': I* )'''-' **i 
• r ••'•aiu"!•. 
•t'-sd-'-'i 
" " • "V, J * '' r. ' • 
I *L , 
0 
70.000 
6.255 
0 
0 
3.70C 
4.031 
0 
0 
59.40* 
0 
0 
3.99' 
149,411 
10ft BO 
12,774 
1,741 
30,775 
9.415 
1,609 
25,000 
2'.947 
0 
0 
27.359 
0 
0 
0 
119.127 
. « tJ 
0 
c 
c 
« 
0 
2.500 
c 
c 
0 
c 
o 
c 
5.011 
1.111 
ill MU 
40,237. 
7,516 
17.548 
1.740 
9.£6? 
55.654 
7.212 
6.M2 
2,092 
0 
0 
0 
0 
141,021 
10ft L£ 
0 
0 
0 
0 
0 
3,500 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
7.737 
11,217 
- a PL 
61,649 
6.523 
87.374 
21.625 
7.981 
76.666 
8,712 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
270,111 
17ft LI 
3.640 
0 
0 
0 
0 
4,000 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
7.023 
14,113 
1ft ftO 
19.955 
3.486 
35.520 
0 
125 
41.000 
6,376 
0 
0 
66.344 
0 
0 
30.155 
224,111 
14ft OOP. 
0 
. 0 
0 
11.300 
0 
6,700 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
4.690 
22,110 
1ft cs 
36.604 
0 
0 
21.905 
4,147 
29.066 
7,519 
0 
0 
0 
0 
0 
3,619 
102,111 
7ft ct 
0 
0 
0 
0 
0 
6,000 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1,063 
1ft Sft 
0 
0 
c 
0 
0 
5.000 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1,666 
Oft -u 
0 
0 
0 
0 
c 
*.coo 
0 
0 
0 
MS 355 
0 
0 
0 
ill. Ill 
1ft li 
0 
0 
0 
0 
.0 
s.eoo 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1.140 1 
11,946 | 
1ft I ftp 
23000 
0 
0 
13.455 
3.000 
16.766 
9.576 
6.749 
'.0.786 
51.000 
0 
0 
1.500 
269,919 
11ft J OP 
0 
c 
0 
0 
0 
'.0.265 
0 
5.000 
0 
0 
0 
0 
100.552 
111,117 | 
»*l tOIAL ' 
193.059 
69.250 
179.47S' 
7944*' 
20.725 
J74.MJ 
71,470 
20.711 
12 930 
339 504 
0 
0 
171.624 
1,911,111 
100ft 
AL ' AL8A-.A 
OG « euiC'Pi' 
ES • esîc^ 
HU • HU.VC-\RV 
LE t LATVIA 
Il t LITHU'-VIA 
PL • POLA'O 
RO t AC-"'.'!* 
cs «er-c,:!:c'-'-.-\'A--A 
CZ «CZEO'T .- iC 
ST « SLOV.-^IA 
YU « CJ-VUÔ0S' -.v •• |e.;e: S : - - • 
SL * SLOV£-J:A 
COR • en-C;*! 
RP f Regie5' P- • :•:•-•'(!< 
OP » 0:nc <*•:? :s 
Table 12 
PHARE PAYMENTS FROM 1993 TO 1993 (1) (situation at 31.12.1993) 
Private near, ••>•: 
Financial netc 
Agrieultu'M rc".?L 
Envlron?-m >-i 
Social devtior-? 
Edueallo.i. Tra •> 
infraairuciva !"-: 
Admlnliir.'iior \*t 
iniegrited Pae -.-. 
Humanlta'sn a"! 
Public he-'^ 
Ocmecra' • al'r -
OlherlVu' •'«;• :'r 
Total 
» sscrc^s 
•vjciy*i,*s. Privaiisai'on, S^E'a 
'.tuflr-g 
• jdear Safe'y 
• and Emp'oyi-c.! 
: and Ptjei-c'-
•jy, Tri,»jep.i, Ta'seorv) 
Pub'le 1' »l'iule- « 
Meaiu'M 
"sod Aid 
•ary. 0".\f, »•:. .•• 
1 "• • 
0 
70.000 
9.366 
0 
0 
3.463 
1,047 
0 
0 
50,162 
0 
0 
2.207 
111.341 | 
,, .î?*l 60 
12.C02 
2,701 
31,404 
8.109 
456 
21,547 
20,359 
0 
0 
Î7.ÎÎ3 
0 
0 
0 
124,229 
9ft | El 
C 
c 
0 
c 
0 
2,500 
c 
c 
0 
r 
c 
c 
2.81' 
1.111 
Oft HU 
46.595 
11,495 
27,892 
32.970 
9,198 
54,449 
6,876 
2.751 
1,607 
0 
0 
0 
500 
191,111 
14ft It 
0 
0 
0 
0 
0 
3.500 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3,790 
7,296 
1*1 PL 
65.235 
11,568 
87.523 
20,697 
15.646 
65.043 
10,795 
640 
0 
0 
0 
0 
0 
177,117 
20ft LI 
3.052 
0 
0 
0 
0 
3.755 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1.175 
7,111 
1ft ftO 
14.337 
2.463 
35,566 
0 
• 828 
36,656-
7.321 
0 
0 
60.370 
0 
0 
21.271 
1*1.111 
14% COft 
0 
0 
0 
• 14.600 
0 
927 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
10.366 
21.113 
2ft 1 C) 
46.414 
0 
0 
14.654 
7.054 
28.792 
6,612 
0 
0 
0 
0 
0 
3.552 
110.919 
1ft c: 
0 
0 
0 
0 
0 
6,366 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
6.116 
Oft 1 " 
0 
0 
0 
0 
0 
3.462 
0 
0 
0 
* 
c 
0 
o 
3.411 
6 V, ru 
0 
0 
0 
0 
0 
6.000 
0 
0 
0 
77.005 
0 
0 
0 
13.661 | 
1ft | SL 
0 
0 
0 
0 
0 
5.519 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
2.719 
1.46?] 
1ft | ftp 
8.639 
0 
0 
4.625 
900 
60.103 
10.995 
3.597 
2.757 
51.000 
0 
0 
1,226 
111.141 
. 12ft OP 
0 
0 
0 
0 
0 
952 
0 
2.504 
0 
0 
0 
0 
52.925 
11,191 
4ft (Kecua) x 
tOTAU 
200.354 
95.2(3? 
191.753 
95.055 
34.291 
32J.W 
65.928 
9.692 
4.364 
280.120 
0 
6 
102.971 
1,411,149 
• . 
100ft 
é'l ~ 
ANNEX-f 
Professional Associations and Non-Profit Making Organisations 
Awarded PHARE Contracts 
PROJECT CONSULTANT 
1. Bankina and Financial Sector 
- Assistance to the Latvian Central Bank - European Association of Cooperative Banks 
- Assistance to the Latvian Savings Bank - European Association of Savings Banks 
- Capital Market Development - Czech Republic - Banque Nationale de Belgique 
- Banking Supervision Reform - Slovakia - Banque de France 
- Banking Training - Chartered Institute of Bankers 
- Insurance Training - Insurance Training Association 
- Development of EU linked compensation - ECU Banking Association 
2. Taxation and Accounting 
- Assistance for taxation reform in the CEECS - Danish, Irish, French, Belgian and Dutch 
Ministries of Finance (Tax Administrations) 
- Accounting training - Institute of Chartered Accountants 
3 Institutional Infrastructure 
- Customs Administration Reform - Eurodouanes (customs association of the 12 EU 
Member Slates) 
- Statistics Reform - CESD, Unité Conseil d'Eurostat 
-Development and Harmonisation of Industrial - CEN-ÇENELEÇ, Comité Européen.de 
Standards and Quality Com ml No-malisaiion 
- Reorganisation of the Patent Offices - liumpean Patent O 111 ce 
So 
4. SME Promotion and Regional Development 
- Training and Reorganisation of Chambers of 
Commerce in the CEECs 
- Creation of BICs (Business and Innovation 
Centres) 
- Assistance to SME Associations in the CEECS 
- Assistance to Regional Agencies in Poland 
- Support lo regional development in Slovakia 
- SME Development in Romania 
- Restructuring of the textile industry and SME 
development Lodz, Poland - Eurochambers, European Association of 
Chambers of Commerce and Industry 
- EBN, European Business and Innovation Centre 
Network 
- UAPME, (Union of SME Associations) 
- Centre de Rencontres et d'Initiatives pour le 
Développement Local (CRIDEL-DATAR, France) 
avec le Centre Européen de Recherche sur les 
Reconversions et les Mutations (CERRM, Longwy) 
- SPR1, Sociedad para la promotion y Reconversion 
Industrial, Bilbao 
- CNA Vencto, Confederazione Artiginale e delle 
Piccola Imprese di Veneto, Italie 
- Novacité et Chambre de Commerce de Lyon 
5 Financial Instruments for SMEs 
- Creation of financial assistance schemes 
- Creation of a guarantee fund for SMEs in 
Poland 
- Creation of a Regional Investment Fund, 
Ostrava, Czech Republic 
- Creation of a Regional Investment Fund, 
Zilina, Slovakia IAPME, Istituto de Apoio as Pequenas e medies 
Empresas e as Invesiimento, Portugal 
CEPME, France, Crédit d'Equipment des PME 
NEHEM-1NG, Netherlands 
IBF Belgique (Instilut Belge de Formation) with 
FRIULIA (Société régionale d'Investissement du 
Fiioul) 
6. Public Administration and Training 
- Training of Public Enterprise Managers, 
Bulgaria 
- Industrial training attachment programme 
- Management training - Chemical Industry 
- SME Support 
- Public Administiation Reform 
- Regional Cooperation in Higher Education - Université Bocconi, Milano with a consortium of 5. 
Business Schools 
- Eurochambers (responsible for the selection of 
placing interims) 
- CEFIC (European Confederation of the Chemical 
Industiy Federation) 
- Euiopean Senior Service (European Associai ion oi 
Retired Managers established specifically for TACIS 
ano Ph.iic) 
- OhCD 
- OECD 
*•...- • -.' ^••<-T'<**t "-! ?i**"?«- ^ '*?''*•*'' <sr,,'?7t-'; ;>*•.*r 
31 
7. Health. Social Sector. Employment. 
Democracy 
- Healthcare support and training 
- Health and security in Romania 
- Development of Social Services - Romania 
- Worker protection - Poland 
- Social and employment policy - Bulgaria 
- Democracy Programme 
- NGO Programme ECPC, European Consortium for Primary Healthcare 
Danish Working Environment Service 
King's Fund College (UK registered charity) 
Health and Safety Executive 
ILO (International Labor Organisation) 
European Human Rights Foundation 
European Volunteer Centre 
8 Food Aid 
- 250 MECU Food Aid operation to ex-
USSR in 1991 
- Pesticide Distribution in Poland 
- Development and training of rural cooperative 
bank staff in Poland 
- Training of Cooperative field advisors in Poland - A number of non-profit organisations were 
responsible for the distribution e.g. Red Cross, 
Médecins Sans Frontières, Save the Children Fund 
- Foundation for the Development of Poland 
(Rockfellcr Foundation) 
- EC Association of Cooperative Banks 
- The Plunkett Foundation, UK 
9 Environment. Energy, Infrastructure 
- Technical assistance to the Romanian Energy 
Conservation Agency 
- Development of an Energy Conservation 
strategy for Slovenia 
- Research Programme on Air and Health in 
('entrai and Eastern lui rope 
- Strengthening the Role of Enviionmental NGOs 
and stimulating environmental awareness and 
education 
-Institutional Development of the Bulgarian 
Ministry of Transport 
- Institutional Development of Lithuanian 
National Roads Administration 
- Training of Aii Traffic Controllers in Central 
and Eastern Europe Agence pour les Déchets, l'Environnement et la 
Mail rise de l'Energie, France 
Energy Technology Support Unit from the State 
Department of Envnonment (UK) 
The National Institute of Public Health (NL) and the 
London School of Hygiene and Tiopical Medicine 
British Council 
Deutsche Gcsellschaft fur Tcchnische Zusammcn-
arbeil (GTZ) 
Danish National Roads Administration 
Lurocontrol 
«u 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 13 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-95-019-DA-C 
ISBN 92-77-85097-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg