Udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indførelse af ONP-vilkår for taletelefoni () (95/C 236/10)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 18. april 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport og Kommunikation, som udpegede Bo Green til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. maj 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 326. plenarforsamling af 31. maj og 1. juni 1995, mødet den 31. maj 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Kommissionens forslag

1.1. Med dette forslag genfremsætter Kommissionen i store træk et forslag fra 1992 (KOM(92) 247 endelig udg.), som Europa-Parlamentet forkastede i juli 1994, især på grund af udvalgsprocedurerne. ØSU vedtog enstemmigt en udtalelse om det oprindelige forslag den 25. november 1992 (CES 1342/92).

1.2. I mellemtiden har Europa-Parlamentet anmodet om en genfremsættelse af forslaget, og Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet er nået til forståelse om udvalgsspørgsmålet. Kommissionen håber derfor, at det genfremsatte forslag nu hurtigt kan vedtages.

Institutionerne er som nævnt nået til forståelse, og det drejer sig om et spørgsmål, som står åbent i traktaten om Den Europæiske Union: Den nye procedure for fælles beslutningstagning er ikke nævnt i forbindelse med artikel 145, der omhandler Kommissionens gennemførelsesbeføjelser. I traktaten mangler der således en procedure for tildeling af beføjelser i forbindelse med proceduren for fælles beslutningstagning.

1.3. Rådet er nået til enighed om en tidsplan for liberalisering af alle telekommunikationsnet, -infrastrukturer og -tjenester med den 1. januar 1998 som primær skæringsdato. Denne udvikling ændrer det nuværende grundlag for eksklusive og særlige rettigheder og er et kriterium for at indføre ONP-vilkår i forbindelse med televirksomheder (som er »målområdet« for ONP).

Det foreslåede direktiv forudsætter ikke nogen specifik liberaliseringsgrad og overlader det til de enkelte medlemsstater at meddele Kommissionen, hvilke televirksomheder der skal omfattes af direktivet. Dette stemmer overens med subsidiaritetsprincippet; afhængigt af, hvor præcist ONP-vilkårenes anvendelsesområde defineres, kan det imidlertid medføre visse forskelle i ONP-vilkårenes anvendelse i de enkelte medlemsstater.

Den mere detaljerede gennemførelse af liberaliseringen mangler stadig at blive fastlagt gennem passende lovgivningsforanstaltninger. Det må forventes, at alle eksklusive eller særlige rettigheder ophæves. I henhold til Kommissionens grønbog om liberalisering af infrastrukturerne (anden del) må det forventes, at antallet af aktører inden for telekommunikation kun kan begrænses ad lovgivningens vej, hvis det er begrundet i begrænsede »naturlige ressourcer«, f.eks. radiofrekvenser, numre eller byplanlægningsmæssige bindinger. Det er dog vigtigt at bemærke, at denne lovgivning stadig er i støbeskeen, og at vi dermed befinder os i en overgangsfase.

1.4. Det genfremsatte forslag er ændret på en række punkter, men direktivets hovedindhold er uændret. Ændringerne tager især sigte på øget forbrugerbeskyttelse, idet der lægges vægt på de nationale myndighedsorganers overvågningsfunktion.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Selv om markedet efterhånden åbnes for konkurrence, er der stadig behov for et direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni, og ØSU henviser til sin udtalelse af 1992, hvor det peger på de forventede fordele med hensyn til forbrugerbeskyttelse, universel tjeneste og et harmoniseret indre marked for taletelefonitjenester.

2.2. Med afskaffelsen af eksklusive og særlige rettigheder inden for taletelefoni og de tilknyttede net bliver det endnu vigtigere, at der fastlægges et minimumssæt af fælleseuropæiske teletjenestefunktioner, som skal stilles til rådighed af alle større tjenesteleverandører på telekommunikationsområdet. ØSU henviser derfor til sin tidligere udtalelse om emnet: »Fastlæggelsen, gennemførelsen og vurderingen af ONP-foranstaltninger bør stå i forhold til de omkostninger, de indebærer. ONP-foranstaltningerne skal udformes under hensyntagen til den konkrete efterspørgsel, den økonomiske og sociale bæredygtighed, de tekniske muligheder samt etablerings- og driftsomkostningerne. Enhver tilnærmelse til omkostningsorienterede takster bør ske gradvist. Samtidig må man træffe foranstaltninger for at sikre, at alle brugere, herunder brugere med et lavt forbrug, opnår takstreduktioner på lige fod med erhvervslivets brugere, lige som man må fremme nettilslutningen for de husholdningers vedkommende, som ellers ikke ville have mulighed for at blive tilsluttet.«

Det foreslåede direktiv fastlægger et sådant minimumssæt af fælleseuropæiske tjenesteaspekter og overlader det til hver enkelt medlemsstat at udpege de teleselskaber, der er ansvarlige for tilrådighedsstillelsen (afhængigt af tjenesteudbudet og konkurrencen i den pågældende medlemsstat). Senere bør markedsmekanismerne træde i stedet for lovreguleringer, men det må forventes, at telekommunikationsmarkedet endnu i nogen tid vil kræve et vist mål af regulering, især af flaskehalsproblemer og i øvrigt varierende alt efter markedsforholdene i det enkelte land.

2.3. Med indførelsen af konkurrence vil det også være vigtigere at fastlægge de grundlæggende principper for loyal konkurrence, ikke mindst i forbindelse med netsammenkobling. Kommissionen har bebudet, at den vil forelægge et forslag til direktiv om sammenkobling i forbindelse med ONP-vilkår. ØSU accepterer artiklerne i det nuværende forslag om særlige nettilslutninger og -sammenkoblinger som indledende foranstaltninger og ser frem til et kommende, mere omfattende sæt af forslag i et særskilt direktivforslag. I mellemtiden bør medlemsstaterne påse, at alle konkurrerende leverandører sikres en passende og fair netsammenkobling.

2.4. ØSU bifalder ændringen af artikel 10, stk. 1, der sikrer brugerne ret til at indbringe sagen for det nationale myndighedsorgan, inden der træffes afgørelse. Denne ændring blev foreslået under punkt 3.2 i ØSU's tidligere udtalelse.

2.5. ØSU håber også, at det foreslåede direktiv kan vedtages hurtigt.

3. Særlige bemærkninger

3.1. ØSU understreger nødvendigheden af kravet i artikel 9 om, at der skal stilles avancerede faciliteter til rådighed (jf. bilag III, punkt 1), men forventer, at man i den udstrækning, det er teknisk gennemførligt og økonomisk bæredygtigt, også hurtigst muligt i hele EU indfører de tjenester og faciliteter, der er anført i bilag III, punkt 2. Dette forekommer nødvendigt, for at den universelle tjeneste kan sikres. Der må derfor lægges særlig vægt på den procedure til sikring af større fælleseuropæisk konvergens, som er omhandlet i artikel 25.

3.2. ØSU ønsker at understrege betydningen af, at principperne om omkostningsægthed og omkostningsfordeling i artikel 12 og 13 anvendes, og at der i forbindelse med disse principper levnes passende mulighed for investeringer i indførelse af nye teknologier.

3.3. ØSU bemærker, at der i betragtning nr. 44 lægges stor vægt på direktivets tilpasning til den tekniske udvikling og på medlemsstaternes standpunkter. ØSU vil også pege på vigtigheden af konkrete forslag fra medlemsstaterne. Da sådanne tilpasninger kan få vidtrækkende konsekvenser, bør ØSU høres om sådanne forslag.

3.4. ØSU mener, at Kommissionen bør aflægge rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og ØSU senest 2 år efter gennemførelsesfristen (jf. artikel 31 og 33).

Bruxelles, den 31. maj 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 122 af 18. 5. 1995, s. 4.