ISSN 1831-0796
DEN EUROPÆISKE
REVISIONSRET
2013
DA
Særberetning nr. 2
HAR KOMMISSIONEN SØRGET FOR,  
AT SYVENDE RAMMEPROGRAM
FOR FORSKNING GENNEMFØRES EFFEKTIVT ?

HAR KOMMISSIONEN SØRGET FOR,  
AT SYVENDE RAMMEPROGRAM
FOR FORSKNING GENNEMFØRES 
EFFEKTIVT?Særberetning nr. 2  2013
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Fax +352 4398-46410
E-post: eca-info@eca.europa.eu
Internet: http://eca.europa.eu
Særberetning  nr. 2  2013
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Katalogoplysninger findes bagest i denne publikation.
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2013
ISBN 978-92-9241-179-4
doi:10.2865/73182
© Den Europæiske Union, 2013
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?3
INDHOLD
Punkt
 GLOSSAR
I-VI RESUMÉ
1-13  INDLEDNING
1-5  BAGGRUNDSOPLYSNINGER
6-8  LOVGIVNINGSMÆSSIGE RAMMER
9-11   GENNEMFØRELSE
12-13   NYE INSTRUMENTER UNDER RP7
14-16 REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODEN
17-97  BEMÆRKNINGER
17-44   KOMMISSIONEN HAR TAGET EN RÆKKE SKRIDT TIL AT FORENKLE REGLERNE FOR DEL TAGELSE, MEN DER 
BØR GØRES MERE
19-20  GODE FREMSKRIDT MED HENSYN TIL FORENKLINGSDAGSORDENEN
21-29  MÅLET OM I  HØJERE GRAD AT TILPASSE RP7-BESTEMMELSERNE TIL MODTAGERNES PRAKSIS ER IKKE HELT 
BLEVET OPFYLDT
30-44  UNØDVENDIGE UOVERENSSTEMMELSER REDUCERER EFFEKTIVITETEN
45-83   KOMMISSIONEN HAR FOKUSERET MEST PÅ AT SIKRE HØJ UDGIFTSKVALITET OG MINDRE PÅ AT SIKRE 
EFFEKTIVITET
45-55  KOMMISSIONEN HAR UDVIKLET GODE PROCESSER, MEN HAR IKKE FULDT UD TILPASSET RESSOURCERNE TIL 
AT UNDERSTØTTE UDFØRELSEN AF DEM
56-66  PROCESSERNE KAN GØRES ENDNU KORTERE
67-75  KVALITETSKONTROLLEN ER FORNUFTIG MED KUN FÅ SVAGHEDER
76-83  DEN FINANSIELLE KONTROL ER BLEVET RATIONALISERET, MEN ER STADIG IKKE RISIKOBASERET
4
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?4
84-97  DE NYE INSTRUMENTER HAR DÆKKET DE BEHOV, SOM DE BLEV OPRETTET FOR AT DÆKKE, MEN DER ER 
MANGLER I  GENNEMFØRELSEN
84-88  BEGGE INSTRUMENTER HAR FORBEDRET FORSKNINGSSTØTTEORDNINGERNE …
89-93  … MEN GENNEMFØRELSEN AF FTI’ERNE BLEV HÆMMET AF ET ALT FOR KOMPLEKST RETSGRUNDLAG …
94-97   … OG RISIKOEN FORBUNDET MED RSFF OG FACILITETENS FORTRÆNGNINGSEFFEKT MÅ TAGES 
OMHYGGELIGT I  BETRAGTNING
98–104  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
 BILAG I  —   OVERBLIK OVER REVISIONSMETODEN
 BILAG II  —   OPFØLGNING AF RETTENS TIDLIGERE ANBEFALINGER
 BILAG III  —   ÅRSAGER TIL, AT DER GIK LANG TID, FØR STØTTEN BLEV BEVILGET
KOMMISSIONENS SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?5
BPM-værktøj : Værktøj til forretningsprocesstyring.
CIP: Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation er et kommissionsprogram, der støtter innovati -
onsaktiviteter (herunder økoinnovation), giver bedre adgang til finansiering og leverer erhvervsfremmeydelser 
i regionerne.
Deltagergarantifond : Deltagergarantifonden udgør en sikkerhedsstillelse, som Kommissionen kan trække 
på i tilfælde af finansielle tab i tilknytning til RP7-projekterne. Fonden ejes af modtagerne, som yder et bidrag 
hertil på 5 % af det samlede EU-bidrag til deres projekter.
DFG : Det tyske forskningsfællesskab (Deutsche Forschungsgemeinschaft) finansierer forskningsprojekter inden 
for alle områder af naturvidenskab og humaniora. Det har et årligt budget på næsten 2,5 milliarder euro.
EFR : Det europæiske forskningsrum består af alle de forsknings- og udviklingsaktiviteter, programmer og poli -
tikker i Europa, som har et tværnationalt perspektiv. Sammen giver de forskere, forskningsinstitutioner og 
virksomheder langt bedre muligheder for at færdes, konkurrere og samarbejde på tværs af grænserne. Det 
overordnede mål er at forbedre tilrettelæggelsen og koordineringen af forskningsindsatsen i  Europa, således 
at de tværnationale synergier og komplementariteter udnyttes fuldt ud.
Efterfølgende kontrol : Efterfølgende kontrol er en opdagende kontrol, som gennemføres efter, at betalingen 
er blevet afholdt.
EIB: Den Europæiske Investeringsbank.
EMI-database : Databasen »Experts Management Back-office Internal for FP7 « er den vigtigste informations -
kilde, som Kommissionens generaldirektorater med ansvar for forskning anvender til at finde eksperter og 
kontrollere mulige interessekonflikter.
ERCEA : Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd blev oprettet udelukkende med henblik på 
at forvalte særprogrammet »Idéer «, i overensstemmelse med Det Europæiske Forskningsråds strategiske 
retningslinjer.
Europa 2020 : Europa 2020 er EU’s vækststrategi for det næste årti og har til sigte at gøre EU til en intelligent, 
bæredygtig og inklusiv økonomi.
Forudgående kontrol : Forudgående kontrol er forebyggende kontrol, som enten gennemføres, før tilskuds -
aftalen underskrives eller inden betalingen foretages.
FTI: Fælles teknologiinitiativer er længerevarende offentligprivate partnerskaber. De kombinerer investeringer 
fra den private sektor med europæisk offentlig finansiering. FTI’er har retlig status som fællesforetagende, jf. 
artikel 187 i TEUF.
FUI : Forskning, udvikling og innovation.
GD: Generaldirektorat.
GD for Energi (ENER) : Kommissionens Generaldirektorat for Energi.
GD for Erhvervspolitik (ENTR) : Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik.GLOSSAR
6
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?6
GD for Forskning og Innovation (RTD) : Kommissionens Generaldirektorat for Forskning og Innovation.
GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi (CNECT) : Kommissionens Generaldirektorat for Kom -
munikationsnet, Indhold og Teknologi, tidligere Generaldirektoratet for Informationssamfundet og Medier (GD 
INFSO).
GD for Mobilitet og Transport (MOVE) : Kommissionens Generaldirektorat for Mobilitet og Transport.
Horisont 2020 : Horisont 2020 er EU’s nye program for forskning og innovation. Det er efterfølgerprogram -
met til RP7 og vil løbe fra 2014 til 2020. Kommissionen har foreslået et budget på 80 milliarder euro til denne 
periode.
IKT: »Informations- og kommunikationsteknologi « er et af temaerne under særprogrammet »Samarbejde «.
KBBE : »Fødevarer, landbrug, fiskeri og bioteknologi « er et af temaerne under særprogrammet »Samarbejde «.
KPI: Nøgleresultatindikatorer (Key Performance Indicators).
NMP : »Nanovidenskab, nanoteknologi, materialer og ny produktionsteknologi « er et af temaerne under sær -
programmet »Samarbejde «.
NSF : National Science Foundation er et uafhængigt amerikansk forbundsagentur, der har som mål at fremme 
fremskridt inden for videnskab, befordre den nationale sundhed, velstand og velfærd og sikre det nationale 
forsvar. Agenturet har et årligt budget på ca. 6,9 milliarder dollars (5,2 milliarder euro, 2010-tal).
REA : Forvaltningsorganet for Forskning.
Regler for deltagelse : Regler for deltagelse henviser til en samling af dokumenter, som sammen fastlægger 
vilkårene for finansiering af forskning under RP7. Der er tale om forordning (EF) nr. 1906/2006 om regler for 
deltagelse, Kommissionens gennemførelsesbestemmelser og ikkebindende retningslinjer.
Research Clearing Committee : Clearingudvalget for forskning er oprettet mellem de generaldirektorater, 
der er ansvarlige for gennemførelsen af indirekte aktioner under RP7. Udvalget har mandat til at træffe endelig 
afgørelse i tværgående spørgsmål med relation til gennemførelsen, som tjenesterne ikke er nået til enighed 
om.
Research Enquiry Service : Spørgetjenesten er en e-mailtjeneste, der besvarer spørgsmål om alle aspekter 
inden for europæisk forskning.
7
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?7
RP7 : Syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration er Den Europæiske Unions 
vigtigste instrument til støtte af forskning og innovation. De brede mål for RP7 er samlet i fire særprogrammer: 
Samarbejde, Idéer, Mennesker og Kapacitet.
RSFF : Risikodelingsfaciliteten er et finansielt instrument, som har til formål at forbedre adgangen til lånefinan -
siering til FUI-investeringer på acceptable vilkår for private firmaer eller offentlige institutioner, som fremmer 
aktiviteter på FUI-området.
SMV : Små og mellemstore virksomheder.
SNF : Schweizerischer Nationalfonds er et schweizisk forbundsagentur til fremme af videnskabelig forskning. 
Fonden har et årligt budget på ca. 700 millioner schweiziske franc (580 millioner euro).
TSB : Technology Strategy Board er et innovationsagentur i  Det Forende Kongerige, der har som mål at sætte 
fart i den økonomiske vækst ved at fremme og støtte erhvervsstyret innovation. Agenturet har et årligt budget 
på ca. 250 millioner euro.
TTG (»Time to grant «): Time to grant-perioden er den tid, der går, før støtten bevilges, dvs. den tid, det tager 
at udvælge et forslag og forhandle en kontrakt på plads.
TTP (»Time to pay «): Time to pay-perioden er den tid, der går, før støtten udbetales, dvs. den tid, det tager at 
foretage en betaling til et konsortium af modtagere.
8
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?RESUMÉ
I.
Det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk 
udvikling og demonstration er et af Unionens vigtigste 
instrumenter til støtte af forskning og er EU’s bidrag til 
Europa 2020-strategien. Programmet har som mål at 
styrke industriens konkurrenceevne og opfylde andre 
unionspolitikkers forskningsbehov på en sådan måde, 
at det bidrager til opbygningen af et vidensamfund. 
Programmet dækker perioden 2007-2013, og dets sam -
lede budget beløber sig til mere end 50 milliarder euro. 
Langt den største del af budgettet afholdes af Kom -
missionens generaldirektorater eller dens forvaltnings -
organer i form af tilskud til endelige modtagere (jf. 
punkt 1-13).
II.
Retten undersøgte, om Kommissionen har sørget for, at 
FP7 gennemføres effektivt, og søgte i den forbindelse 
svar på følgende spørgsmål (jf. punkt 14-16):
a) Har reglerne for deltagelse muliggjort en effektiv 
gennemførelse af FP7?
b) Er det lykkedes Kommissionen at strømline RP7-
processerne uden at gå på kompromis med 
udgiftskvaliteten?
c) Har Kommissionen forvaltet oprettelsen af de nye 
instrumenter hensigtsmæssigt?
III.
Under gennemførelsen af RP7 har Kommissionen fore -
taget en række ændringer, der har forenklet reglerne 
for deltagelse. Kommissionen har især haft held med 
at rationalisere kravene og forbedre vejledningsdo -
kumenterne til modtagerne. Kommissionen har været 
i stand til at tilpasse RP7-bestemmelserne til modta -
gernes praksis i nogle tilfælde, men der bør gøres 
mere fremover. RP7-modtagerne har problemer med 
uoverensstemmelser vedrørende nogle aspekter af reg -
lerne for deltagelse. Oprettelsen af Clearingudvalget 
for Forskning er et skridt i den rigtige retning, når det 
gælder om at løse de problemer, som disse uoverens -
stemmelser har skabt, men mekanismerne til identifi -
cering af uensartede praksis er svage (jf. punkt 17-44).
9
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?9
IV.
Kommissionens processer har til formål at sikre, at 
støtten ydes til forskning af høj kvalitet, men der har 
været mindre fokus på at sikre effektivitet. Retten kon -
staterede følgende:
a) Kommissionens forvaltning af RP7-processerne er 
stærk på tre ud af fem områder, nemlig procesud -
formning, forbedring og ledelsesinformation, men 
mindre stærk med hensyn til værktøjer og ressour -
cer. De eksisterende værktøjer muliggør ikke en 
effektiv gennemførelse, og der er indikationer på, 
at der anvendes for mange personaleressourcer 
til implementeringen af nogle temaer under sær -
programmet »Samarbejde« på bekostning af andre 
temaer (jf. punkt 45-55).
b) Sagsbehandlingstiden er blevet kortere i løbet af 
RP7, men har først i 2012 nærmet sig ni måneder. 
Under revisionen konstaterede Retten en række 
gode praksis til yderligere forkortelse af den tid 
der går, før støtten bevilges. Det er helt afgørende, 
at ledelsen er opmærksom på dette problem, og at 
der findes et miljø, som muliggør effektiv udveks -
ling af gode praksis (jf. punkt 56-66).
c) Kvalitetskontrollen i forbindelse med udvælgelse 
og opfølgning af projekter fungerer godt. RP7-mo -
dellen for finansiel kontrol tager imidlertid ikke til -
strækkeligt hensyn til risikoen for fejl. Det betyder, 
at der foretages for mange kontroller af RP7-mod -
tagere, der udgør en lav risiko (jf. punkt 67-83).
V.
Rettens gennemgang af risikodelingsfaciliteten og 
de fælles teknologiinitiativer viste, at begge instru -
menter har dækket de behov, som de blev oprettet til 
at dække. De har haft stort held med at tiltrække en 
bestemt gruppe modtagere som f.eks. SMV’er. Gennem -
førelsen af de fælles teknologiinitiativer har imidlertid 
været hæmmet af et alt for komplekst retsgrundlag, og 
Kommissionen har ikke i tilstrækkelig grad dokumen -
teret, at finansiering fra risikodelingsfaciliteten fører 
til investeringer ud over dem, som modtagerne ville 
have foretaget uden offentlig støtte (jf. punkt 84-97).VI.
På grundlag af disse bemærkninger fremsætter Retten 
følgende anbefalinger, som primært henvender sig til 
Kommissionen (jf. punkt 98-103):
a) Med hensyn til reglerne for deltagelse bør Kom -
missionen gøre mere for at sikre, at modtagernes 
praksis kan anvendes i Horisont 2020, og forvalte 
RP7 på en mere ensartet måde.
b) For at styrke processtyringen bør Kommissionen 
anvende it-redskaber, som integrerer alle funktio -
ner, og den bør undersøge ubalancen mellem de 
ansattes arbejdsbyrde.
c) Med henblik på at forkorte sagsbehandlingstiden 
bør Kommissionen sørge for, at processerne auto -
matiseres og implementeres på samme måde i  alle 
tjenesterne.
d) Kommissionen bør gøre kontrolaktiviteterne før og 
efter betalingen mere risikobaserede med henblik 
på at fokusere sin kontrolindsats.
e) Budgetmyndigheden og Kommissionen bør i hø -
jere grad tilpasse retsgrundlaget for de fælles 
teknologiinitiativer efter disses personaleantal. 
For at maksimere risikodelingsfacilitetens effekt 
bør Kommissionen i højere grad målrette den til 
modtagere, som kun har begrænset adgang til 
finansiering.RESUMÉ
10
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?BAGGRUNDSOPLYSNINGER
1. Det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og de -
monstration (RP7) er et af Unionens vigtigste instrumenter til støtte af 
forskning og dens bidrag til Europa 2020-strategien. Programmet har 
som mål at styrke industriens konkurrenceevne og opfylde andre uni -
onspolitikkers1 forskningsbehov på en sådan måde, at det bidrager til 
opbygningen af et vidensamfund på grundlag af et europæisk forsk -
ningsrum og supplerer aktiviteterne på nationalt og regionalt plan2.
2. RP7 består af flere forskellige støtteordninger samlet i fire særprogram -
mer (jf. figur 1 ), som er udformet til at støtte forskningsrelaterede aktivi -
teter, herunder grundforskning og anvendt forskning samt uddannelses- 
og innovationsaktiviteter. For perioden 2007-2013 udgør den støtte, der 
ydes over RP7 til disse aktiviteter, mere end 50 milliarder euro3. De fleste 
af midlerne ydes i form af tilskud til endelige modtagere både i med -
lemsstaterne og uden for EU. De aktiviteter, der kan modtage tilskud, 
udvælges på basis af indkaldelser af konkurrerende forslag. Modtagerne 
arbejder normalt som et konsortium af partnere på basis af støtteaftaler 
med Kommissionen.1 For eksempel 
bæredygtig udvikling, 
klimaændringer, energi, 
transport, folkesundhed, 
informationsteknologi og 
bioteknologi.
2 Bilag 1 til Europa-
Parlamentets og Rådets 
afgørelse nr. 1982/2006/EF 
af 18. december 2006 om 
Det Europæiske Fællesskabs 
syvende rammeprogram 
for forskning, teknologisk 
udvikling og demonstration 
(2007-2013) (EUT L 412 af 
30.12.2006, s. 1).
3 Dette beløb inkluderer 
ikke Euratoms RP7-budget, 
som beløber sig til yderligere 
5,3 milliarder euro for den 
samme periode.INDLEDNING
FIGUR  1
RP7-BUDGETTET FOR PERIODEN  2007-2013  (I MILLIARDER EURO)
Mennesker
4,8
JRC*
1,7Idéer
7,4
I alt
50,5Kapacitet
4,1RSFF
1,0
Samfundsvidenskab
 og humaniora
0,6
Informations- og  
kommunikationsteknologi
9,1Sundhed
6,1Samarbejde
32,4Sikkerhed
1,4Rummet
1,4 Miljø
1,9
Landbrug og  
bioteknologi (KBBE)
1,9
Energi
2,4
Nanovidenskab og
-teknologi (NMP)
3,5
Transpor t
4,2
Fælles teknologi-
initiativer
3,1
NB: De stiplede linjer angiver, at instrumentet først for nylig er blevet indført i RP7.
* Et specifikt særprogram støtter de ikkenukleare aktiviteter under Det Fælles Forskningscenter, som er et generaldirektorat, der udfører direkte   
forskningsaktiviteter for Kommissionen.
11
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
TEKSTBOKS  1
RP7’S SÆRLIGE KENDETEGN
RP7 har modtagere fra alle EU-medlemsstater, associerede lande og tiltrædelseslande (144) samt partnerlande 
for internationalt samarbejde.
Det forvaltes af 19 uafhængige enheder: 8 tjenester i Kommissionen (6 generaldirektorater og 2 forvaltningsor -
ganer), Den Europæiske Investeringsbank, 5 fælles teknologiinitiativer og 5 artikel 185-initiativer5.
I de 8 kommissionstjenester er mere end 2 500 ansatte beskæftiget med gennemførelsen af RP7.
Det gennemsnitlige EU-bidrag pr. projekt er 1,75 millioner euro. Et typisk projekt omfatter tværnationalt samar -
bejde mellem 5 eller 6 deltagere. Samarbejdsprojekter, som udgør to tredjedele af RP7-budgettet, har i gennem -
snit 11 deltagere. For de fleste projekters vedkommende består konsortiet både af deltagere fra den akademiske 
verden og fra den private sektor.
Hvert år evalueres ca. 15 000 forslag, der indgås 2 500 nye tilskudsaftaler og afholdes ca. 10 000 betalinger. 
RP7-porteføljen består af ca. 14 000 tilskudsaftaler (2011-tal).
4 Schweiz, Israel, Norge, Island, Liechtenstein, Tyrkiet, Kroatien, Den tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien, Albanien, 
Montenegro, Bosnien-Hercegovina, Færøerne og Moldova.
5 Initiativer under artikel 185, TEUF (Artikel 185-initiativer) gør det muligt for EU at støtte forsknings- og udviklingsprogrammer, der 
gennemføres af flere medlemsstater i fællesskab. Gennemførelsen forvaltes af specifikke gennemførelsesstrukturer.
Kilde:  Fifth FP7 monitoring report, 2012 General budget of the EU og Kommissionens meddelelse om forenkling af gennemførelsen af 
rammeprogrammerne for forskning (KOM(2010) 187).3. RP7 er et komplekst program for finansiering af forskning. Det årlige bud -
get stiger år for år og forventes at nærme sig 11 milliarder euro i 2013. 
Dette kombineret med RP7’s særlige kendetegn (jf. tekstboks 1 ) gør det 
til et af de største enkeltstående forskningsprogrammer i verden.
4. Disse særlige kendetegn indvirker direkte på den måde, som RP7 skal 
forvaltes på. Som følge af RP7’s tværnationale karakter og kombinationen 
af akademiske enheder og virksomheder i de enkelte projekter kan delta -
gere i samme konsortium for eksempel være underlagt forskellige skat -
temæssige, juridiske, regnskabsmæssige eller finansielle bestemmelser. 
RP7-bestemmelserne skal derfor være så fleksible, at de kan tage højde 
for disse forskelle og samtidig være præcise nok til, at misforståelser kan 
undgås. Reglerne for de nationale forskningsstøtteordninger skal kun 
tage højde for den relevante nationale lovgivning.INDLEDNING
12
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?5. RP7 har indført en række nye instrumenter i forhold til RP6. De vigtigste 
er støtte til frontlinjeforskning6, de fælles teknologiinitiativer (FTI) og 
risikodelingsfaciliteten (RSFF). Støtte til frontlinjeforskning blev indført til 
at støtte grundforskning7, mens de to andre instrumenter blev udformet 
til at støtte innovationsaktiviteter tæt på markedet med henblik på at 
fremme erhvervslivets deltagelse, som siden RP4 er faldet støt8.
LOVGIVNINGSMÆSSIGE RAMMER
6. Målene og de aktiviteter, der kan finansieres under RP7, er defineret 
i afgørelse nr. 1982/2006/EF og i afgørelserne om de fire særprogram -
mer. RP7-forordningen9 fastsætter reglerne for deltagelse. Disse rammer 
kompletteres af Kommissionens gennemførelsesbestemmelser og ikke-
bindende retningslinjer (i det følgende vil termen »regler for deltagelse « 
henvise til den hierarkiske struktur i figur 2 ).
7. Reglerne for deltagelse definerer betingelserne for projektudvælgelse, 
enheders deltagelse i projekterne og finansiering af projekter. Sammen 
fastlægger de finansieringsvilkår som for eksempel finansieringssatser 
og krav med hensyn til omkostningers støtteberettigelse.
8. De gældende regler for deltagelse er resultatet af de erfaringer fra de 
tidligere rammeprogrammer, der er indsamlet over 20 år. Forenkling blev 
den vigtigste drivkraft under RP610 og har været en forpligtelse for Kom -
missionen under RP711.6 Finansieres via 
særprogrammet »Idéer«, 
som gennemføres af Det 
Europæiske Forskningsråd og 
dettes forvaltningsorgan.
7 Termen »grundforskning« 
eller »frontlinjeforskning« 
bruges om forskning inden 
for videnskab og teknologi, 
der går ud over forståelsens 
grænser, skaber fremskridt 
på nye områder og er 
karakteriseret ved, at der ikke 
er nogen faggrænser.
8 Fra 39 % i RP4 til 31 % 
i RP6. Kilde:  Interim evaluation 
of the Seventh Framework 
Programme — report of  
the Expert Group,  
12. november 2012.
9 Europa-Parlamentets 
og Rådets forordning 
(EF) nr. 1906/2006 af 
18. december 2006 om 
regler for virksomheders, 
forskningscentres og 
universiteters deltagelse 
i foranstaltninger under 
syvende rammeprogram 
og for formidling af 
forskningsresultater 
(2007-2013) (EUT L 391 af 
30.12.2006, s. 1).
10 For eksempel delegeringen 
af forvaltningen til 
koordinatorer og anvendelsen 
af revisionsattester eller 
forenklingen af Marie 
Curie-aktioner. Marie 
Curie-aktionerne er nu 
en del af særprogrammet 
»Mennesker«.
11 SEC(2005) 431 final.
13
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?Rets- 
grundlag
Juridiske dokumenter til brug for gennemførelsen
Vejledningsdokumenter
Retningslinjer for projektrapportering
Vejledn. om intellektuelle ejendomsrettighederVejledning  om teknisk gennemgang af projekterVejledning om faste godtgørelserVejledning om ﬁnansielle spørgsmålVejledn. i EU-ﬁnansiering af forsk. og innovationTjekliste for konsortieaftalerÆndringer til vejledn. om RP7-tilskudsaftaler
DOKUMENTER PÅ LAVERE NIVEAUDOKUMENTER PÅ ANDET NIVEAUDOKUMENTER PÅ FØRSTE NIVEAU
Standardtilskudsaftaler:  
dvs. Standard/ERF/REA
Regler for indsendelse af forslag, 
evaluering og udvælgelse
Regler for veriﬁkation af deltagernes eksistens, juridiske status
og operationelle og ﬁnansielle kapacitet 
Afgørelse K(2011) 174 endelig: 
om tre foranstaltninger til forenkling  (Afg. 1982/2006/EF)Forordning (EF) nr. 1906/2006
om regler for deltagelseFIGUR  2
RP7’S REGELHIERARKI FOR DEL TAGELSE
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret., CORDIS.
14
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?GENNEMFØRELSE
9. Målt i værdi gennemføres 58 % af RP7 af seks generalsekretariater ved 
direkte central forvaltning12. Den resterende del af gennemførelsen er 
delegeret til to forvaltningsorganer (Forvaltningsorganet for Forskning 
(REA) og Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA)), 
EIB, FTI’er og de strukturer, der er oprettet specifikt til gennemførelsen 
af artikel  185-initiativer. Mens forvaltningsorganerne følger samme pro -
cedurer som Kommissionen, kan de øvrige enheder tilrettelægge deres 
interne procedurer på forskellig vis. Figur 3  giver en oversigt over for -
valtningsmåderne og de ansvarlige enheder.12 Ved central forvaltning 
gennemføres budgettet 
enten direkte af 
Kommissionen eller indirekte 
af de agenturer eller andre 
organer, som Kommissionen 
har delegeret sine  
beføjelser til.
FIGUR  3
ENHEDER MED ANSVAR FOR GENNEMFØRELSEN
GD R TD
39 %Artikel 185  
       1 %EIB (RSFF)  2 %FTI'er  6 %ERCEA
15 %REA (SMV'er)
3 % GD EA C/REA
10 %
GD ENTR/REA  6 %
GD ENER og
GD MO VE
 1 %
GD CNEC T
17 %Indirekte 
forvaltning
42 %
Direkte 
forvaltning
58 %
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret..
15
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?10.  Uafhængigt af hvilken enhed der står for gennemførelsen, følger udbe -
talingen af tilskud normalt følgende tre hovedprocedurer:
a) identificering af de videnskabelige emner, der skal støttes, og ud -
arbejdelse af arbejdsprogrammerne for gennemførelsen heraf
b) projektudvælgelse, normalt på grundlag af en konkurrencepræget 
udvælgelsesproces, og forhandling med de udvalgte ansøgere
c) kontrol af den videnskabelige gennemførelse af projekterne og 
godtgørelse af modtagernes støtteberettigede omkostninger.
11.  Det er ikke kun reglerne for RP7, som er blevet forenklet, men også 
GD’ernes og forvaltningsorganernes interne procedurer. Siden Rettens 
seneste revision på området13 i 2004 har Kommissionen indført flere nye 
ordninger med det formål at forenkle procedurerne for udbetaling af 
tilskud (f.eks. forskningsdeltagerportalen, det fælles registreringssystem 
og »Negotiation Facility «).
NYE INSTRUMENTER UNDER RP7
12.  FTI’erne er længerevarende offentligprivate partnerskaber. De kombine -
rer investeringer fra den private sektor med EU-finansiering og national 
offentlig finansiering. De har som mål at støtte forskningssamarbejde 
i Europa på området industriel forskning, hvor der er klart definerede fæl -
les teknologiske og økonomiske mål. EU’s bidrag til FTI’er under RP7  be-
løber sig til mere end 3 milliarder euro. Tosidede FTI’er er partnerskaber 
mellem EU og industrisammenslutninger, mens tresidede FTI’er omfat -
ter EU, industrisammenslutninger og de deltagende medlemsstater 
(jf. tabel 1 ). For eksempel omfatter det europæiske fællesforetagende 
for gennemførelsen af det fælles teknologiinitiativ om nanoelektronik 
(ENIAC) Kommissionen, de deltagende medlemsstater14 og en sammen -
slutning, der repræsenterer europæiske nanoelektronikaktiviteter (As -
sociation for European Nanoelectronics Activities).13 Særberetning nr. 1/2004 
om forvaltningen af indirekte 
FTU-aktioner under det femte 
rammeprogram (5. RP) for 
forskning og teknologisk 
udvikling (1998-2002) med 
Kommissionens svar  
(EUT C 99 af 23.4.2004, s. 1).
14 ENIAC-medlemsstaterne 
er Belgien, Tjekkiet, Tyskland, 
Estland, Irland, Grækenland, 
Spanien, Frankrig, 
Italien, Letland, Ungarn, 
Nederlandene, Østrig, 
Polen, Portugal, Rumænien, 
Slovakiet, Finland, Sverige, 
Det Forenede Kongerige og 
Norge.
16
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?TABEL  1
OVERSIGT OVER DE FÆLLES TEKNOLOGIINITIATIVER
Fælles teknologiinitiativ Strategiske målMaksimalt 
EU- bidrag
(i millioner euro)
Tosidede FTI’erInitiativet om innovative 
lægemidler (IMI)At fremskynde udviklingen af bedre og mere 
sikre lægemidler til patienter1 000
Clean SkyAt udvikle banebrydende teknologier med 
henblik på væsentligt at øge luftfartøjers og 
lufttransportens miljømæssige performance 
ved at reducere støjen og gøre luftfartøjerne 
mere brændstofeffektive800
Fællesforetagendet for 
brændselsceller og brint 
(FCH) At fremskynde markedsføringen i Europa af 
energiteknologier baseret på brændselsceller 
og brint470
Tresidede FTI’erENIACAt fokusere på nanoelektronik med henblik 
på en øget integration og funktionalitet af 
komponenter og en formindskelse af deres 
størrelse450
ArtemisAt tackle forskningsmæssige og strukturelle 
udfordringer på området indlejrede 
computersystemer420
Kilde:  Rådets afgørelser om oprettelse af FTI’erne.13.  Risikodelingsfaciliteten (RSFF) er et finansielt instrument, der har til for -
mål at forbedre adgangen til lånefinansiering af investeringer i forskning, 
udvikling og innovation (FUI) på acceptable vilkår for private firmaer eller 
offentlige institutioner, som fremmer aktiviteter på FUI-området. RSFF’s 
målgruppe omfatter også europæiske forskningsintensive enheder og 
forskningsinfrastrukturer. Via GD for Forskning og Innovation overvåger 
Europa-Kommissionen RSFF med hensyn til projekternes støtteberet -
tigelse og budgettildelingen fra RP7, mens EIB står for den daglige drift. 
Instrumentet finansieres i fællesskab af EU og EIB. EU’s bidrag til RSFF 
under RP7 var fastsat til højst en milliard euro.
17
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
15 Valget af videnskabelige 
emner og udarbejdelsen af 
arbejdsprogrammer indgik 
ikke i denne revision.REVISIONENS OMFANG  
OG REVISIONSMETODEN
14.  Retten undersøgte, om Kommissionen har sørget for, at RP7 gennemføres 
effektivt, og den søgte i den forbindelse at få følgende tre underspørgs -
mål besvaret:
a) Har reglerne for deltagelse muliggjort en effektiv gennemførelse 
af RP7?
b) Er det lykkedes Kommissionen at strømline RP7-processerne uden 
at gå på kompromis med udgiftskvaliteten?
c) Har Kommissionen forvaltet oprettelsen af de nye instrumenter 
hensigtsmæssigt?
15.  Revisionen omfattede gennemførelsen af RP7 i perioden fra 2007 og til 
første halvdel af  2012. Revisionskriterierne og metoderne til indsamling 
af revisionsbevis er beskrevet i bilag I . Revisionen omfattede:
a) for det første underspørgsmåls vedkommende reglerne for delta -
gelse for hele RP7
b) for det andet underspørgsmåls vedkommende de interne proce -
durer, der er etableret i GD for Forskning og Innovation, GD for 
Informationssamfundet og Medier, GD for Erhvervspolitik og REA, 
og som har relation til samarbejdsprojekter under særprogrammet 
»Samarbejde«15. Analysen af de interne procedurer dækkede således 
gennemførelsen af næsten to tredjedele af RP7’s budget
c) for det tredje underspørgsmåls vedkommende en analyse af to nye 
instrumenter — FTI’er og RSFF.
16.  Retten fulgte op på de anbefalinger, den havde fremsat i særberet -
ning nr. 1/2004 om forvaltningen af indirekte FTU-aktioner under det 
femte rammeprogram (5. RP) for forskning og teknologisk udvikling 
(1998-2002). Resultaterne af opfølgningen samt henvisningerne til de 
tilhørende bemærkninger i denne beretning findes i bilag II .
18
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?16 SEK(2005) 431,  
KOM(2005) 705 endelig, 
SEK(2005) 430 endelig og 
KOM(2010) 187 endelig.
17 Konklusioner om for -
enklede og mere effektive 
programmer til støtte for 
europæisk forskning og 
innovation, 3016. møde 
i Rådet (konkurrenceevne) 
den 26. maj 2010; Europa-
Parlamentets betænkning om 
forenkling af gennemførelsen 
af forskningsrammeprogram -
merne, 2010/2079(INI).BEMÆRKNINGER
KOMMISSIONEN HAR TAGET EN RÆKKE SKRIDT TIL 
AT FORENKLE REGLERNE FOR DEL TAGELSE, MEN DER 
BØR GØRES MERE
17.  Da RP7 blev iværksat, fremlagde Kommissionen en række planer til for -
enkling af forskellige aspekter af reglerne for deltagelse. I denne del af 
beretningen anvendes følgende principper som basis for vurderingen af 
de fremskridt, der er sket med hensyn til denne forenklingsdagsorden:
a) at rationalisere kravene ved at skabe en bedre balance mellem risici 
og kontrol
b) at optimere ordningerne for udbetaling af refusion til dækning af 
modtagernes forskningsindsats
c) at hjælpe modtagerne med at overvinde problemer i relation til 
ordningens kompleksitet
d) at tilpasse bestemmelserne til modtagernes praksis
e) at undgå dobbeltarbejde og uoverensstemmelser.
18.  Disse principper var afledt af de forskellige kommissionsdokumenter16, 
der indeholder forenklingsplaner, og af de lovgivende myndigheders 
holdninger17 til reglerne for deltagelse. Disse principper har således sty -
ret udviklingen af reglerne for deltagelse siden 2005, da Kommissionen 
begyndte at udarbejde RP7. Tabel 2  giver en oversigt over de fremskridt, 
der er sket med hensyn til forenklingsdagsordenen.
19
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
TABEL  2
FREMSKRIDT MED HENSYN TIL KOMMISSIONENS FORENKLINGSDAGSORDEN
Principper med eksempler  
på planlagte foranstaltningerRettens vurdering
Rationalisere kravene:
ο Deltagerfonden træder i  stedet for bankgarantier
ο Mindre brug af revisionserklæringer i  forbindelse 
med betalingsanmodninger
ο Rationalisering af rapporteringsperioderneTilfredsstillende
Der kræves ikke længere bankgarantier, hvilket fritager modtagerne 
for den administrative byrde, der var forbundet hermed. Efter 
indførelsen af en tærskelværdi skal kun 6 % af udgiftsanmeldelserne, 
svarende til en tredjedel af de omkostninger, der finansieres under 
RP7 , vedlægges en revisionserklæring. I  nogle henseender (f.eks. 
rapporteringsperiodernes længde) står RP7 sig godt i  sammenligning 
med de nationale finansieringsordninger. Det er imidlertid muligt at 
rationalisere rapporteringskravene yderligere, hvis:
ο rapporteringsperioderne også forlænges for projekter 
under IKT-temaet
ο længden af rapporterne underlægges strenge 
begrænsninger, som det er tilfældet i en række nationale 
finansieringsorganer (SNF, DFG, TSB).
Optimere refusionsmetoderne:
ο Bredere anvendelse af faste satser
ο Forenkling af finansieringsmodellen baseret på 
faktiske omkostningerDelvist tilfredsstillende
RP7 omfatter en række nye finansieringsmetoder, som er baseret 
på faste satser frem for på faktiske omkostninger. Den del 
af finansieringsmodellen for RP7 , som er baseret på faktiske 
omkostninger, er fortsat kompleks (jf. punkt 20).
Hjælpe modtagerne med at overvinde problemer 
i relation til ordningens kompleksitet:
ο Forbedring af vejledningsmaterialet
ο Fælles elektroniske redskaber for interaktion 
med modtagerne
ο Supplerende vejledningsredskaber som for 
eksempel helpdeskeTilfredsstillende
Sammenlignet med RP6 er vejledningsdokumenterne blevet 
kortere og klarere, hvilket modtagernes besvarelser i Rettens 
spørgeundersøgelse bekræftede. Nye it-redskaber fremmer 
interaktionen mellem Kommissionen og modtagerne. Der er 
etableret specialiserede helpdeske for modtagere.
Tilpasse bestemmelserne til modtagernes praksis:
ο Attestering af modtagernes metoder til 
beregning af omkostninger
ο Bredere accept af modtagernes metoderIkke tilfredsstillende
Kun få af modtagerne tilsluttede sig attesteringsordningen, 
godkendelsen af metoderne for anvendelse af gennemsnitlige 
personaleomkostninger kom sent, modtagerne bærer den fulde 
risiko ved en forkert fortolkning af RP7-bestemmelserne, og  
RP7-bestemmelserne afspejler ikke altid den almindelige praksis 
på forskningsområdet (jf. punkt 21 til 29).
Undgå dobbeltarbejde og uoverensstemmelser:
ο Et elektronisk registreringssted for  
modtagere (fælles registreringssystem  
(Unique registration facility))
ο Ensartet vurdering af den finansielle levedygtighed
ο Én enkelt clearingcentral (Spørgetjenesten — 
Research enquiry service)
ο Clearingudvalget for ForskningIkke tilfredsstillende
De fleste af de planlagte foranstaltninger er blevet indført, 
men gennemførelsen er stadig præget af uoverensstemmelser  
(jf. punkt 30 til 44).
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.BEMÆRKNINGER
20
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?GODE FREMSKRIDT MED HENSYN TIL FORENKLINGSDAGSORDENEN
19.  For så vidt angår de fem principper har Kommissionen rationaliseret 
kravene, og den har forbedret de forskellige vejledningsdokumenter til -
fredsstillende. Kommissionen har været i stand til at tilpasse RP7-bestem -
melserne til modtagernes praksis i nogle tilfælde (f.eks. med henblik på 
accept af gennemsnitlige personaleomkostninger), men der bør gøres 
mere fremover. RP7-modtagerne har problemer med uoverensstemmel -
ser vedrørende nogle aspekter af reglerne for deltagelse (jf. henholdsvis 
punkt 21 og punkt 30).
20.  For så vidt angår finansieringsmodellen blev der indført nye bestemmel -
ser for finansiering, som var baseret på faste satser i stedet for på faktiske 
omkostninger. Finansiering på basis af faktiske omkostninger er fort -
sat den vigtigste finansieringsmodel under RP7. I sammenligning med 
nationale finansieringsorganer er RP7’s finansieringsmodel kompleks, 
fordi der er så mange kombinationer af omkostningskategorier, metoder 
for beregning af omkostninger og refusionssatser. Det er en byrde for 
modtagerne og har en række alvorlige konsekvenser for Kommissionens 
administrative procedurer. I særberetning nr. 1/2004 anbefalede Retten, 
at finansieringsmodellen blev forenklet (jf. bilag II ). Forenkling af finan -
sieringsmodellen er et vigtigt element i forslaget om regler for deltagelse 
i Horisont 202018.
MÅLET OM I  HØJERE GRAD AT TILPASSE RP7-BESTEMMELSERNE TIL 
MODTAGERNES PRAKSIS ER IKKE HEL T BLEVET OPFYLDT
21.  Ved iværksættelsen af RP7  anførte Kommissionen, at finansieringsmodel -
len på basis af faktiske omkostninger ville være baseret på deltagernes 
normale regnskabs- og forvaltningsprincipper19. De lovgivende myn -
digheder og Kommissionen selv har for nylig understreget, at der er 
behov for i højere grad at gøre RP7-reglerne forenelige med almindelig 
forretningspraksis20.
DER ER BEHOV FOR BEDRE TILPASNING AF REGLERNE TIL MODTAGERNES PRAKSIS
22.  For yderligere at tilpasse RP7-reglerne for deltagelse til modtagernes 
praksis bør reglerne omfatte en mekanisme, der gør det muligt at iden -
tificere disse praksis i god tid og tilpasse regelfortolkninger og Kommis -
sionens praksis i overensstemmelse hermed, forudsat at dette ikke gør 
det umuligt at opfylde RP7’s generelle mål og kontrolmål.18 »Retten mener, at den 
radikalt forenklede model for 
finansiering af omkostninger 
vil gøre modellen mere 
pålidelig, mindske risikoen 
for uregelmæssigheder 
i modtagernes 
omkostningsanmeldelser, 
gøre projektregnskaberne 
mindre komplekse 
og fjerne nogle af de 
kontrolforanstaltninger, 
som er et krav ifølge den 
aktuelle finansieringsmodel 
under RP7, og derved 
lette og fremskynde 
ansøgningsprocessen.« For 
flere detaljer henvises til 
Rettens udtalelse nr. 6/2012 
om forslag til Europa-
Parlamentets og Rådets 
forordning om reglerne for 
deltagelse og formidling 
i »Horisont 2020 — 
rammeprogram for forskning 
og innovation (2014-2020)« 
(EUT C 318 af 20.10.2012, s. 1).
19 SEK(2005) 431 endelig af 
19.12.2011.
20 F.eks. punkt 117 i Europa-
Parlamentets afgørelse om 
decharge for det almin -
delige budget for 2007, 
2008/2186(DEC); KOM(2010) 
187 endelig; Europa-Parla -
mentets betænkning om 
forenkling af gennemførelsen 
af forskningsrammeprogram -
merne (2010/2079(INI)); Kon -
klusioner om forenklede og 
mere effektive programmer til 
støtte for europæisk forskning 
og innovation, 3016. møde 
i Rådet (konkurrenceevne) 
den 26. maj 2010.
21
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?21 Attesteringsmekanismen 
var beregnet til kun at 
omfatte deltagere med 
adskillige store bidrag, 
nærmere bestemt 8 bidrag på 
over 375 000 euro.
22 Revisionsrettens 
årsberetning for 
regnskabsåret 2010 
(EUT C 326 af 10.11.2011).
23 I april 2009 påpegede 
Europa-Parlamentet, at 
modtagerne skulle have 
lov til at anvende deres 
egne metoder til beregning 
af gennemsnitlige 
omkostninger, og det 
anmodede »Kommissionen 
om at indlede en procedure, 
der skal gøre reglerne i det 
syvende rammeprogram 
forenelige med almindelig 
forretningspraksis, i henhold 
til hvilken det er tilladt at 
beregne og angive den 
gennemsnitlige timesats 
pr. omkostningscenter« 
(Kilde : Europa-Parlamentets 
afgørelse om decharge for 
det almindelige budget 
for 2007, 2008/2186(DEC)). 
Afgørelsen (C(2011) 174), 
som imødekommer denne 
anmodning, blev vedtaget 
i januar 2011.
24 Der er nationale 
kontaktpunkter i alle 
medlemsstater. De er 
støttestrukturer for RP7 og 
giver praktiske oplysninger til 
forskere og iværksættere om 
deres deltagelse i RP7.23.  Ved starten af RP7 indførte Kommissionen en attesteringsmekanisme til 
godkendelse af omkostningsberegningsmetoder for at give modtagerne 
sikkerhed for deres metoder. De strenge krav har imidlertid ført til, at 
kun få modtagere har anvendt attesteringsordningen. Kommissionen har 
skønnet, at der højst vil blive udstedt 350 attester21. Pr. marts 2012 hav -
de Kommissionen godkendt ansøgninger om attestering af metoder 
fra 71 modtagere, hvilket svarer til 20 % af denne type modtagere. Re -
sultaterne af Rettens spørgeundersøgelse viser, at de vigtigste årsager 
til ikke at ansøge om forudgående attestering er ansøgningsprocedu -
rens længde og kompleksitet, at det er vanskeligt at opfylde atteste -
ringskriterierne, og at attestens anvendelighed er begrænset. Den lave 
deltagelse underminerede Kommissionens bestræbelser på at forenkle 
procedurerne22.
24.  For at gøre det lettere at tilnærme reglerne for RP7 til modtagernes prak -
sis med hensyn til personaleomkostninger gav Kommissionen i 2011 mu -
lighed for, at modtagerne under visse omstændigheder kunne bruge 
deres interne praksis til beregning af gennemsnitlige personaleomkost -
ninger. Revisionsrettens samtaler med forskningsorganisationer og -del -
tagere viste, at disse var positivt indstillede over for den bredere accept 
af metoderne til beregning af gennemsnitlige personaleomkostninger. 
Men selv om man relativt tidligt erkendte problemet med accept af gen -
nemsnitlige personaleomkostninger23, tog det  21 måneder, før reglerne 
blev ændret. Det er sent for et syvårigt program, der finansierer projekter, 
som i gennemsnit varer 36 måneder.
25.  Selv om de finansielle bestemmelser for RP7 er mindre præskriptive og 
mere principbaserede, er der situationer, hvor det er vanskeligt at for -
ene den virkelighed, som modtageren står over for, med principperne 
i RP7. Hvis modtageren står i en sådan situation, er der tre muligheder. 
Modtageren kan enten:
 ο kontakte den projektansvarlige
 ο henvende sig til det nationale kontaktpunkt24, som vil videresende anmod -
ningen til Spørgetjenesten (Research Enquiry Service (RES)), eller
 ο sende anmodningen direkte til RES.
22
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?26.  Den projektansvarlige kan udelukkende henvise til de gældende regler 
og retningslinjer. RES kan yde mere skræddersyet rådgivning, som, hvis 
der er tale om komplekse juridiske spørgsmål, udarbejdes af den juridiske 
tjeneste i GD for Forskning og Innovation. Denne rådgivning er imidlertid 
stadig omfattet af en juridisk ansvarsfraskrivelse, som væsentligt kan for -
ringe dens anvendelighed i tilfælde af senere uoverensstemmelser med 
Kommissionen. Der kan drages tvivl om fortolkningens rigtighed i op 
til fem år efter projektets afslutning. Der kan være gyldige grunde til at 
have en juridisk ansvarsfraskrivelse, men den nuværende ordning inde -
bærer, at modtagerne bærer den fulde risiko for, at RP7-bestemmelserne 
fortolkes forkert.
RP7-BESTEMMELSERNE AFSPEJLER IKKE AL TID MODTAGERNES ALMINDELIGE PRAKSIS
27.  Retten sammenlignede praksis under RP7 med de nationale finansie -
ringsorganers praksis og modtagernes interne praksis for at vurdere, 
i hvilket omfang RP7 var tilpasset modtagernes almindelige praksis. Ret -
tens analyse havde fokus på personaleomkostninger, eftersom de ofte er 
den vigtigste kategori af direkte omkostninger i forbindelse med gen -
nemførelsen af et projekt.
28.  Nogle nationale finansieringsorganer accepterer faste beløb eller om -
kostningskategorier uden krav om tidsregistrering (f.eks. det tyske 
forskningsfællesskab, DFG) eller anvender budgetterede omkostninger 
baseret på lønkategorier og forud fastsat arbejdstid (den schweiziske 
nationalfond, SNF). Andre har krav til tidsregistrering svarende til dem, 
der gælder for RP7 (f.eks. USA’s energiministerium), og fokuserer på et 
verificerbart tidsfordelingssystem til dokumentation af personaleomkost -
ningerne. I nogle tilfælde tager de nationale finansieringsorganers regler 
imidlertid mere hensyn til modtagernes almindelige forvaltnings- og 
regnskabspraksis.
29.  Rettens rundspørge blandt modtagere viser, at RP7-kravene vedrørende 
personaleomkostninger — trods den positive reaktion på den bredere 
accept af metoder til beregning af gennemsnitlige personaleomkostnin -
ger — i de fleste tilfælde ikke er forenelige med modtagernes praksis. 
For så vidt angår tidsregistrering bekræftede 29 % af respondenterne, at 
de ikke kan opfylde Kommissionens krav med deres interne system (jf. 
figur 4 ). 30 % indførte et tidsregistreringssystem for at kunne deltage 
i EU-projekter. Nogle modtagere anførte, at de til interne formål anvender 
andre metoder end tidsregistrering (jf. tekstboks 2 ).
23
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?FIGUR  4 
TIDSREGISTRERINGSPRAKSIS HOS RP7-MODTAGERE
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
TEKSTBOKS  2 
EKSEMPLER PÅ FORSKELLIGE METODER TIL OPFYLDELSE AF KRAVENE TIL 
TIDSREGISTRERING
 οOutputbaseret tilgang: Specifikt forskningspersonale, som udelukkende arbejder med forskningsopgaver, skal 
ikke udfylde timesedler. Overvågningen gælder for eksempel arbejdets fremskriden, resultaternes kvalitet 
eller opfyldelsen af delmål.
 οTilgang med alternativt bevis: der opnås tilstrækkeligt bevis via arbejdskontrakter (f.eks. en person med et 
afsluttet Ph.d-studium, som arbejder 100 % på et specifikt projekt) eller ved en intern erklæring, som be -
kræfter, at vedkommende er fuldt beskæftiget med et projekt eller en opgave (f.eks. for en specifik periode).
Kilde:  Revisionsretten på basis af en gennemgang af svarene til dens spørgeskema.30 %
23 %
6 %59 %
29 %
12 %
Vi har indført et nyt 
tidsregistreringssystem 
for at kunne 
deltage 
i EU-projekterVi har et 
tidsregistreringssystem, 
men har ændret 
systemet for at kunne 
deltage i RP7-projekterVi har indført 
et parallelt 
tidsregistreringssystem 
for at kunne deltage 
i RP7-projekterVi kan anvende 
vores interne 
tidsregistreringssystem 
uden ændring til at 
deltage i RP7-projekterVed ikke/
ikke relevant
24
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?25 SEK(2005) 431.
26 KOM(2005) 705.
27 SEK(2005) 431; 
COM(2005) 705.
28 Foreløbig evaluering af 
RP7, s. 56.
29 Den finansielle 
valideringskontrol er baseret 
på en kombination af en 
række økonomiske nøgletal 
for likviditet, solvens, 
rentabilitet, autonomi, cash 
flow og nettodriftsoverskud. UNØDVENDIGE UOVERENSSTEMMELSER REDUCERER EFFEKTIVITETEN
30.  Det er ikke altid muligt at sikre, at programmer, som kan have forskellige 
mål, gennemføres ensartet. Der bør dog kun være få forskelle i gen -
nemførelsen af det samme finansieringsinstrument inden for samme 
særprogram. Ved iværksættelsen af RP7 erklærede Kommissionen, at 
sammenhæng var et af de tre principper for gennemførelsen af RP725. 
Den anførte endvidere: »Det må sikres, at alle berørte tjenestegrene 
i Kommissionen benytter ensartede fortolkninger, især af juridiske og 
økonomiske bestemmelser vedrørende projekter «26.
31.  Sammenhæng i gennemførelsen reducerer den administrative byrde for 
modtagerne. Den gør det nemmere for modtagerne at gøre sig klart, 
hvad kravene er og overholde dem og for Kommissionen at forvalte 
programmet.
TRODS INDFØRELSEN AF EN DEL HARMONISERINGSFORANSTAL TNINGER ...
32.  For at sikre en mere sammenhængende gennemførelse foreslog Kom -
missionen i de forberedende retsakter27at:
 ο oprette et elektronisk registreringssted (et fælles registreringssystem)
 ο sikre en ensartet bedømmelse af deltagernes finansielle levedygtighed
 ο etablere én fælles clearingcentral.
33.  Det fælles registreringssystem forhindrer, at modtagerne for hvert enkelt 
projekt gentagne gange anmodes om at forelægge de samme oplysnin -
ger om deres juridiske status og finansielle situation. Det efterslæb, som 
opstod i begyndelsen, fordi mange modtagere blev registreret samtidigt, 
blev indhentet, og på nuværende tidspunkt er der ingen forsinkelser 
af betydning. Ifølge den foreløbige evaluering af RP7 har det fælles re -
gistreringssystem været en succes28. Den finansielle valideringskontrol 
foretages nu af REA’s centrale valideringsteam, som sikrer overensstem -
melse ved at bruge de samme økonomiske nøgletal29.
25
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?30 Formålet med én enkelt 
fælles clearingcentral var 
at sikre, at den fortolkning, 
som Kommissionen 
giver modtagerne, er 
sammenhængende og 
ensartet, særlig med hensyn 
til kontrakternes juridiske og 
finansielle bestemmelser.
31 Afgørelse nr. 1982/2006/EF.34.  Der er ikke blevet etableret én fælles clearingcentral30. I stedet opret -
tede Kommissionen i første omgang Spørgetjenesten med henblik på at 
besvare modtagernes spørgsmål. I 2011 nedsatte Kommissionen Clea -
ringudvalget for forskning, der har mandat til at træffe endelig afgørelse 
om tværgående spørgsmål vedrørende gennemførelsen, som tjeneste -
grenene ikke kan nå til enighed om31.
… BÆRER NOGLE ASPEKTER VED GENNEMFØRELSEN AF RP7  PRÆG AF MANGLENDE 
SAMMENHÆNG
35.  Til trods for disse fremskridt bærer nogle aspekter ved gennemførelsen 
af RP7 præg af manglende sammenhæng. Hvis man kun ser på samar -
bejdsprojekterne under særprogrammet »Samarbejde «, afslørede Rettens 
sammenligning af regler og procedurer praksis, der førte til forskelle 
i behandlingen af stort set identiske situationer i de forskellige tjene -
ster eller endda i de forskellige enheder inden for samme tjeneste (jf. 
tekstboks 3 ).
26
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?TEKSTBOKS  3
EKSEMPLER PÅ FORSKELLIGE PRAKSIS
1. Anvendelse af faste satser til dækning af rejserelaterede dagpenge — accepteres ikke af GD 
for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi,  men accepteres af andre tjenester .
2. Høringer under evalueringen af store projekter — anvendes af GD for Kommunikationsnet, Ind -
hold og Teknologi, GD for Erhvervspolitik og REA, men ikke af GD for Forskning og Innovation.
3. Kravet om, at der skal indgås og forelægges en konsortieaftale — varierer fra tema til tema.
4. Behandlingen af ikke planlagt outsourcing — varierer fra tjeneste til tjeneste.
5. Definitionen af forvaltningsbudgettet — varierer fra tjeneste til tjeneste.
6. Den procedure, der skal følges, hvis modtageren ændrer sit registrerede navn — der foretages 
kun en formel ændring i GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi.
7. Rapporteringshyppighed — hyppigere rapportering i GD for Kommunikationsnet, Indhold og 
Teknologi end i andre tjenester.
8. Anvendelse af videnskabelige undersøgelser i forbindelse med projektovervågning — anven -
des mere i GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi end i andre tjenester.
9. Mulighed for at afholde flere betalinger pr. periode — delbetalinger anvendes i GD for Forsk -
ning og Innovation og GD for Erhvervspolitik, men ikke i GD for Kommunikationsnet, Indhold 
og Teknologi og i Forvaltningsorganet for Forskning (REA).
Forskellige praksis, som blev drøftet og afklaret i Clearingudvalget for forskning
10. Støtteberettigelsen af omkostninger til en ikke obligatorisk attest om årsregnskabet.
11. Behandling af justeringer til fordel for modtageren i forbindelse med afsluttede projekter.
Kilde:  Revisionsretten. Denne liste er baseret på en analyse af regler, interne kommissionsdokumenter, modtagernes svar og samtaler med 
ledende personale i Kommissionen.
27
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?36.  Rettens rundspørge viser, at gennemførelsen af RP7 ifølge modtagerne 
bærer præg af manglende sammenhæng: 51 % af modtagerne anførte, 
at de, i det mindste lejlighedsvis, var udsat for forskellig behandling, som 
ikke var begrundet i retsgrundlaget eller af særlige forhold i relation til 
særprogrammet, og 15 % af modtagerne anførte, at de havde oplevet 
sådanne forskelle i behandlingen i forbindelse med næsten alle projekter. 
Modtagernes bemærkninger viser, at fortolkningen kan variere afhæn -
gigt af den projektansvarlige (jf. tekstboks 4 ).
MEKANISMERNE TIL IDENTIFICERING AF UENSARTEDE PRAKSIS ER SVAGE
37.  Pr. september 2011 havde Clearingudvalget for Forskning drøftet og af -
klaret tre forhold vedrørende bedre koordination mellem tjenesterne. To 
af disse havde direkte relation til harmoniseringen af RP7-procedurerne. 
Rettens analyse (jf. tekstboks 3 ) fandt ni eksempler på uensartede regler 
og procedurer, som ikke var blevet drøftet i Clearingudvalget for Forsk -
ning. Det tyder således på, at de gældende mekanismer ikke identificerer 
alle uensartede procedurer i gennemførelsen af RP7, selv om Clearing -
udvalget er effektivt med hensyn til at fastlægge ensartede holdninger.
TEKSTBOKS  3
EKSEMPLER PÅ KOMMENTARER FRA MODTAGERE OM FORSKELLIGE PRAKSIS
I forbindelse med de enkelte projekter følger forhandlingerne reglerne, som de fortolkes af den enkelte pro -
jektansvarlige. Forhandlingerne varierer derfor afhængigt af denne fortolkning, og den ledende organisation 
skal tilpasse sig og reagere på de instrukser, som den projektansvarlige giver.
Det er i visse situationer sket, at forskellige projektansvarlige fra forskellige enheder har behandlet samme 
situation forskelligt.
De detaljerede oplysninger, der anmodes om i relation til ansøgningens indhold, den tekniske (projektleverancer, 
delmål, statusrapporter) og finansielle rapportering samt anvendelsen af RP7-it-værktøjer og tilrettelæggelsen 
af procedurerne varierer afhængigt af den projektansvarlige. Dette gælder alle faser i projektgennemførelsen.
Kilde:  Revisionsrettens spørgeskema.
28
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?32 RP7 vil udgøre ca. 10 % 
af medlemsstaternes 
finansiering i 2013. Kilde: 
Foreløbig evaluering af 
syvende rammeprogram — 
Eksportgruppens rapport.
33 Forordning (EF) 
nr. 1906/2006, betragtning 5.
34 Betragtning 21 i afgørelsen 
om RP7.38.  Forhold kan primært forelægges for Clearingudvalget via to kanaler:
 ο en afgørelse truffet af en af Kommissionens interne arbejdsgrupper eller 
af generaldirektørerne for de GD’er, der beskæftiger sig med forskning, 
eller deres repræsentanter, og
 ο en forespørgsel fra en modtager på Spørgetjenestens websted.
39.  I begge tilfælde er Clearingudvalget afhængigt af, at Kommissionens 
ansatte eller modtagerne involverer sig aktivt. Der var kun gjort lidt for 
at kortlægge alle eventuelle forskelle i de gældende RP7-procedurer. Der 
er stof til yderligere harmonisering af RP7-procedurerne, eftersom nogle 
af dem vil blive brugt i op til fem år efter 2013, fordi mange projekter 
løber over flere år.
ERFARINGERNE FRA RP7  VISER, HVOR SVÆRT DET VIL BLIVE AT FORFØLGE LIGNENDE 
MÅL I  TILKNYTNING TIL DET EUROPÆISKE FORSKNINGSRUM
40.  Rammeprogrammet udgør kun en lille del af de offentlige udgifter til 
forskning i Europa32. Den grundlæggende tankegang bag det europæiske 
forskningsrum (EFR) er, at forskningsindsatsen i Europa skal tilrettelæg -
ges og koordineres bedre. Tilpasning af reglerne er et af aspekterne i for -
bindelse med en bedre koordinering inden for EFR. I relation til EFR bør 
RP7-reglerne for deltagelse udgøre en sammenhængende ramme, der 
kan sikre, at syvende rammeprogram gennemføres så effektivt som mu -
ligt33. RP7 bør gennemføres på en sådan måde, at der sikres indbyrdes sy -
nergier og komplementaritet med Unionens politikker og programmer34.
41.  RP7 omfatter instrumenter som FTI’er, der har deres eget regelsæt, de -
res egne procedurer for indkaldelse af forslag og deres egne finansielle 
bestemmelser (f.eks. kriterier for støtteberettigelse og finansieringsbe -
stemmelser). Tilsvarende kan artikel 185-initiativer vedtage egne regler, 
som bør svare til RP7-reglerne, men som i detaljerne stadig kan afvige 
herfra.
29
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?35 Offentlige almennyttige 
organer, sekundære og højere 
uddannelsesinstitutioner, 
forskningsorganisationer og 
SMV’er.
36 Artikel 7, stk. 4, 
i Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 1080/2006 af 5. juli 2006 
om Den Europæiske Fond 
for Regionaludvikling og om 
ophævelse af forordning (EF) 
nr. 1783/1999 (EUT L 210 af 
31.7.2006, s. 1).42.  For de øvrige programmer, der finansieres eller medfinansieres af Unio -
nen, anvendes der særskilte regler for deltagelse. Reglerne for rammepro -
grammet for konkurrenceevne og innovation (CIP) er baseret på andre 
støtteberettigelseskriterier, en anden finansieringsmodel og andre om -
kostningsordninger og procedurer mv. Strukturfondsmidlerne forvaltes 
ved delt forvaltning, og det begrænser Kommissionens handlefrihed med 
hensyn til at kræve, at regler, som er fastsat af regionerne og medlems -
staterne, tilpasses reglerne for deltagelse under RP7. Der er dog stadig 
tilfælde, hvor der kunne opnås mere synergi. Både under strukturfondene 
og RP7 er det muligt at godkende metoder for beregning af persona -
leomkostninger og indirekte omkostninger, men en godkendelse, som 
Kommissionen har givet under en ordning, er ikke gyldig under en an -
den ordning. Ikkerefunderbar moms er en støtteberettiget udgift under 
strukturfondene, men ikke under RP7. Mens nogle RP7-modtagere35 får 
en enhedstakst på 60 % til dækning af deres indirekte omkostninger, 
fastsætter den gældende strukturfondsforordning36 en standardsats på 
op til 20 % af de direkte omkostninger.
43.  Nogle af de påpegede forhold forventes at blive afklaret under Hori -
sont 2020, hvor CIP og RP7  lægges sammen. Strukturfondene dækker 
imidlertid en bred vifte af aktiviteter, som ikke nødvendigvis har relation 
til forskning, og en harmonisering af forskningsaktiviteterne vil kunne 
føre til yderligere uoverensstemmelser i forhold til andre aktiviteter.
44.  RP7 viser, hvor svært det er at opfylde EFR’s mål om bedre koordination 
gennem en tilnærmelse af regler. RP7-modtagerne oplever forskelle, som 
skyldes, at Kommissionens GD’er eller de andre gennemførelsesorganer 
er forholdsvis autonome. Hertil kommer, at finansieringsorganerne for 
strukturfondene eller nationale programmer er endnu mere autonome. 
Det vil derfor blive meget vanskeligt at opnå en harmonisering af reg -
lerne, i betragtning af at en sådan harmonisering ikke er opnået fuldt 
ud i de programmer, hvor Kommissionen er beslutningstager.
30
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?37 En proces er defineret 
som »a structured, measured 
set of activities designed to 
produce a specific output 
for a particular customer« 
(et struktureret og tilpasset 
sæt aktiviteter beregnet til 
at frembringe et specifikt 
output til en bestemt kunde). 
Kilde:  Davenport, T.H., Process 
innovation: Reengineering 
work through information 
technology , Harvard Business 
School Press.  
38 Disse fem elementer blev 
udvalgt på grundlag af praksis 
i både den offentlige sektor 
(f.eks. Kommissionens interne 
kontrolstandarder og UK 
National Audit Office’s ramme 
for vurdering af processtyring) 
og i den private sektor (f.eks. 
Hammer: »The Process 
Audit«, Harvard Business 
Review , »2011-12 Criteria for 
performance excellence« 
og »Baldrige Performance 
Excellence Program«).KOMMISSIONEN HAR FOKUSERET MEST PÅ AT SIKRE 
HØJ UDGIFTSKVALITET OG MINDRE PÅ AT SIKRE 
EFFEKTIVITET
KOMMISSIONEN HAR UDVIKLET GODE PROCESSER, MEN HAR 
IKKE FULDT UD TILPASSET RESSOURCERNE TIL AT UNDERSTØTTE 
UDFØRELSEN AF DEM
45.  Gode processer37 gør det lettere at forbedre en organisations effektivitet. 
I forbindelse med vurderingen af resultaterne på dette område fokuse -
rede Retten på fem elementer38, der karakteriserer stærk processtyring: 
procesudformning, forbedring, værktøjer, information og personale (jf. 
figur 5 ).
FIGUR  5
FEM ELEMENTER I  EN STÆRK PROCESSTYRING
Proces-
udform-
ning
Forbedring
Værktøjer InformationPersonale
ProcesstyringTjenesten skal have personale, som kan 
udføre processerne. Personalet skal have 
de færdigheder og kompetencer samt den tid og 
støtte, som det kræver at opfylde måleneOrganisationen skal sikre, at dens 
forretningsprocesser bliver stærkere 
over tid og kan tilpasses ændringerHver proces skal have en 
velspeci/f_iceret udformning, der afspejler 
organisationens strategiske mål
Der skal anvendes nøgleresultatindikatorer til 
at rapportere om fremskridt med hensyn 
til målopfyldelse. Der skal anvendes 
procesparametre til at overvåge processernes 
funktion og kontrollere resultatudsvingOrganisationens personale og ledelse 
skal have it-værktøjer, som hjælper dem 
til at udføre deres opgaver eﬀektivt
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
31
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?39 Der anvendes 
hyppigere rapportering og 
videnskabelige vurderinger 
i GD for Kommunikationsnet, 
Indhold og Teknologi.
40 Hammer, M. »The Process 
Audit«, Harvard Business 
Review, april 2007 .
41 Kommissionens interne 
kontrolstandard nr. 7, 
»Operational Structure« — 
Tips for effectiveness.
42 It-værktøjerne til 
frontoffice letter interaktionen 
med modtagerne. It-
værktøjerne til backoffice 
støtter Kommissionens 
personale i udøvelsen af 
deres backofficefunktioner. 
It-værktøjerne til BPM har 
til formål at automatisere 
arbejdsstrømmene 
og dermed gøre de 
administrative processer 
hurtigere. De giver også 
ledelsen mulighed 
for bedre at overvåge 
arbejdsstrømmene.PROCESUDFORMNING, FORBEDRING OG LEDELSESINFORMATION ER STÆRKE OMRÅDER 
MED FÅ SVAGHEDER
46.  Alle tjenesterne har en procesorienteret tilgang til forvaltningen af deres 
operationelle aktiviteter. Der er udarbejdet og udsendt dokumentation, 
som beskriver procedurer og roller for samtlige brugere, der er involveret 
i de interne processer. Alle tjenesterne har nedsat interne udvalg eller 
afsat personaleressourcer til gennemførelse af forbedringstiltag. Siden 
RP7’s ikrafttræden er der iværksat en række forbedringstiltag, som stadig 
er i gang. I alle tjenesterne findes der eksempler på god praksis med 
hensyn til procesudformning og forbedring.
47.  Information er også et af de stærkere områder. I overensstemmelse med 
Rettens tidligere anbefaling (jf. bilag II ) har Kommissionen indført et 
system til sikring af, at der indsamles et sæt nøgleresultatindikatorer for 
hele RP7, og disse indikatorer udgør rygraden i de årlige overvågnings -
rapporter. Til intern brug modtager lederne hvert kvartal, hver måned 
eller i realtid procesrelaterede nøgleresultatindikatorer eller anden le -
delsesinformation, f.eks. oplysninger om budgetudnyttelse, hvor lang tid 
der går, før støtten udbetales (time to pay-perioden), hvor lang tid der 
går, før støtten bevilges (time to grant-perioden), og antallet af ubesatte 
stillinger. Oplysninger vedrørende vigtige parametre såsom arbejdsbyrde 
og anvendelse af personaleressourcer indsamles imidlertid ikke på en 
sådan måde, at der let kan foretages sammenligninger mellem de for -
skellige tjenester. Endvidere er sammenhængen mellem de forskellige 
procesparametre, f.eks. at hyppigere rapportering eller videnskabelige 
vurderinger fører til lavere fejlprocenter eller bedre opfølgning af pro -
jekter39, ikke blevet analyseret tilstrækkeligt.
DE EKSISTERENDE VÆRKTØJER MULIGGØR IKKE EN EFFEKTIV UDFØRELSE AF 
PROCESSERNE
48.  Processerne bør understøttes af et integreret it-system40. Systemerne bør 
være interoperable, og mulige synergier mellem de forskellige GD’ers 
informationssystemer bør udnyttes41. Retten koncentrerede sig derfor 
om at undersøge, hvordan it-værktøjer til frontoffice, backoffice og sty -
ring af forretningsprocesser (BPM)42 støtter gennemførelsen af RP7, og 
i hvilket omfang der findes værktøjer, som er fælles for alle de tjenester, 
der beskæftiger sig med forskning.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
32
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?49.  Oprettelsen af deltagerportalen har forbedret frontofficeværktøjerne, og 
interaktionen med modtagerne foregår stort set ved hjælp af de samme 
værktøjer i alle de tjenester, der beskæftiger sig med forskning. De back -
officeværktøjer, der bruges i de forskellige tjenester, er imidlertid ikke 
blevet harmoniseret i samme omfang. Det er ikke i overensstemmelse 
med en økonomisk ressourceanvendelse at vedligeholde og videreud -
vikle flere forskellige backofficeværktøjer, der grundlæggende anvendes 
til det samme.
50.  BPM-værktøjerne er de mindst udviklede, hvis man ser bort fra iFlow, som 
anvendes i GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi, og som er 
et elektronisk workflowværktøj, der interagerer med de andre backof -
ficeværktøjer og automatiserer processerne. Dette værktøj bidrager til 
at nedbringe den tid, det tager at udføre processerne (jf. punkt 63). De 
andre tjenester (GD for Forskning og Innovation, GD for Erhvervspolitik 
og REA) anvender i højere grad papirbaserede arbejdsstrømme, lokale 
værktøjer, som dækker bestemte faser i gennemførelsen af tilskudsord -
ningerne, eller Excelregneark.
51.  De forskellige værktøjer, der anvendes til forvaltning af tilskud, er udviklet 
som stort set uafhængige moduler, uden at man har overvejet, hvordan 
de skal forbindes med hinanden. Det har skabt behov for at etablere 
mekanismer til synkronisering mellem systemerne. Desuden er det ofte 
sådan, at hvis en leder vil have overblik over projekterne i sin porte -
følje, er han nødt til manuelt at indsamle data fra op til seks forskellige 
systemer.
52.  Sammenlignet med værktøjerne i de fleste af de nationale finansierings -
organer, som Retten besøgte, står RP7’s elektroniske værktøjer sig ge -
nerelt godt, men nogle af de nationale værktøjer er eksempler på god 
praksis. For eksempel har den schweiziske nationalfond (SNF) i sit værktøj 
til forvaltning af tilskud integreret alle frontoffice- og backofficefunktio -
ner. Det giver mindre kompleksitet og dataredundans og sikrer bedre 
»just-in-time «-forvaltning af data. SNF og National Science Foundation 
(NSF) bruger eksterne datakilder såsom forfatterdatabaser til at forbedre 
deres systemers nøjagtighed.
FORSKELLE I  ANVENDELSEN AF PERSONALERESSOURCER I  DE FORSKELLIGE TJENESTER 
BØR FORKLARES
53.  Fordelingen af personalet bør baseres på GD’ets mål og prioriteter. Når 
det er nødvendigt, og mindst én gang om året, bør ledelsen tilpasse de 
organisatoriske strukturer og personalefordelingen efter prioriteter og 
arbejdsbyrde43.43 Kommissionens interne 
kontrolstandard nr. 3, »Staff 
Allocation and Mobility«,   
Requirements.
33
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?54.  I de otte kommissionstjenester er mere end 2 500 ansatte beskæftiget 
med at gennemføre RP7, og heraf er 1 500 (60 %) direkte beskæftiget 
med at forvalte gennemførelsen af særprogrammet »Samarbejde «. Det 
svarer til den andel af budgettet, der er afsat til programmet (61 %). 
Inden for programmet er der imidlertid indikationer på, at anvendelsen 
af personaleressourcer varierer væsentligt fra tema til tema (jf. tabel 3 ), 
selv om projektforvaltningens kompleksitet ikke er væsentligt forskellig.
TemaBudget pr. ansat 
(i millioner euro)Kontrakter pr. 
ansatDeltagere pr. 
ansat
Energi (GD for Forskning og Innovation, 
GD for Energi)20,4 2,2 25
Miljø (GD for Forskning og Innovation) 13,8 2,5 39
Sundhed (GD for Forskning og Innovation) 35,7 4,1 48
IKT (GD for Kommunikationsnet, Indhold 
og Teknologi)12,5 2,1 20
KBBE (GD for Forskning og Innovation) 16,0 2,9 41
NMP (GD for Forskning og Innovation) 24,5 3,6 48
Samfundsvidenskab og humaniora  
(GD for Forskning og Innovation)9,9 2,8 29
Rummet og sikkerhed  
(REA, GD for Erhvervspolitik)22,5 2,7 32
Transport  
(GD for Forskning og Innovation)35,0 3,8 47TABEL  3
INDIKATORER FOR PERSONALEANVENDELSE FOR TEMAERNE I  SÆRPROGRAMMET 
»SAMARBEJDE «
NB: Indikatorerne for personaleanvendelse er beregnet på grundlag af det samlede antal ansatte, der i henhold til oplys -
ningerne i de årlige aktivitetsrapporter var beskæftiget med temaerne.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
34
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?44 Kommissionens interne 
kontrolstandard nr. 8, 
»Processes and Procedures«.
45 Betragtning 23 i afgørelse 
nr. 1982/2006/EF.
46 Betragtning 19 i forordning 
(EF) nr. 1906/2006. 
47 SEK(2005) 430, bilag 1, 
s. 42.
48 SEK(2009) 477 endelig, s. 3.55.  Kommissionen har ikke tilstrækkeligt grundlag til at foretage en gennem -
sigtig og objektiv sammenligning af forskellene i personaleanvendelse 
fra tema til tema i særprogrammet »Samarbejde «.
PROCESSERNE KAN GØRES ENDNU KORTERE
56.  De processer og procedurer, som et GD anvender til gennemførelse og 
kontrol af sine aktiviteter, skal være effektive44. Et af de nøgleelementer, 
der karakteriserer effektive processer, er rettidighed. Betydningen af ret -
tidighed fremhæves i afgørelsen om RP7: »For at gøre det lettere at del -
tage i [RP7, bør der] være en hensigtsmæssig anvendelse af […] hurtige 
procedurer «45, og også i reglerne for deltagelse: »Det er nødvendigt, at 
deltagerne modtager Fællesskabets finansieringsbidrag uden unødig for -
sinkelse «46. På denne baggrund fokuseres der i denne del af beretningen 
på to centrale tidsindikatorer i forbindelse med processerne under RP7:
a) time to grant-perioden (TTG) — dvs. den tid, det tager at udvælge 
et forslag og forhandle en kontrakt på plads, og
b) time to pay-perioden (TTP) — dvs. den tid, det tager at foretage en 
betaling til et konsortium af modtagere.
TIME TO GRANT-PERIODEN BLIVER STADIG KORTERE, MEN I  DE FØRSTE FEM ÅR UNDER 
RP7  HAR DER VÆRET FORSKELLE FRA TJENESTE TIL TJENESTE
57.  Da RP7 blev iværksat, anførte Kommissionen i  sin konsekvensanalyse, at 
der skulle gøres en indsats for at forkorte den tid, det tager at forhandle 
en kontrakt på plads47. Når der er tale om projekter, der har de samme 
karakteristika (f.eks. med hensyn til kompleksitet, størrelse og modta -
gernes erfaring), bør time to grant-perioden ikke variere væsentligt fra 
projekt til projekt. Det er vigtigt, at denne periode er kort, fordi:
a) det gør det muligt at starte projektet tidligere, hvilket er meget 
vigtigt inden for forskning og innovation, hvor idéer hurtigt kan 
blive forældede, og
b) det giver tidligere adgang til finansiering og øger dermed likvidi -
teten for alle modtagere48, herunder SMV’er.
35
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?58.  Ser man på samtlige færdigforhandlede projekter under RP7, er time to 
grant-perioden (TTG) i gennemsnit 333 kalenderdage49. I løbet af RP7 har 
det været en klar tendens, at time to grant-perioden er blevet kortere. 
Den fortsatte forbedring af de interne procedurer bevirker også, at de 
forskellige tjenesters TTG-statistikker nærmer sig hinanden, men der er 
stadig forskelle tjenesterne imellem. Selv om man kun ser på projekter, 
der er nogenlunde ens (projekter under særprogrammet »Samarbejde «), 
er TTG-perioden ca. 260 dage i GD for Kommunikationsnet, Indhold og 
Teknologi, 315 i GD for Forskning og Innovation og 380 i REA og GD for 
Erhvervspolitik50 (jf. figur 6 ).
59.  Time to grant-perioden er stadig længere i forbindelse med RP7 end i de 
nationale finansieringsorganer. Deres gennemsnit ligger på mellem fem 
og syv måneder. Det gælder imidlertid for de projekter, der finansieres af 
de nationale finansieringsorganer, at de normalt har et mindre budget, 
og at der ofte kun er én deltager.49 Webcorda, projekter 
forhandlet på plads inden 
udgangen af maj 2012.
50 REA og GD for 
Erhvervspolitik behandles 
under ét, da de deler 
forvaltningen af to 
temaer i særprogrammet 
»Samarbejde«. Deres 
længere TTG skyldes 
delvis den procedure for 
sikkerhedsgodkendelse, som 
alle projekter under temaet 
sikkerhed skal igennem. Den 
seneste gennemsnitlige 
TTG for projekter under 
temaet rummet, hvor 
forhandlingsprocessen 
ikke forsinkes af 
sikkerhedsprocedurer, var 
350 dage. 
FIGUR  6
UDVIKLINGEN I  TTG I  SÆRPROGRAMMET »SAMARBEJDE «
200300400500600700
REA
RTD
CNECT
3. KV. 2007 4. KV. 2007 1. KV. 2008 2. KV. 2008 3. KV. 2008 4. KV. 2008 1. KV. 2009 2. KV. 2009 3. KV. 2009 4. KV. 2009 1. KV. 2010 2. KV. 2010 3. KV. 2010 4. KV. 2010 1. KV. 2011TTG i kalenderdage
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
36
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?51 For eksempel: »Den 
enklere forvaltning af 
mindre konsortier åbner 
mulighed for at afkorte det 
gennemsnitlige tidsrum frem 
til bevillingen af støtten.« 
Kilde:  KOM(2010) 187.NOGLE AF ÅRSAGERNE TIL DEN LANGE TTG-PERIODE LIGGER INDEN FOR 
KOMMISSIONENS KONTROL
60.  Kommissionens ansatte nævnte en række faktorer, som efter deres me -
ning kan indvirke på, hvor lang time to grant-perioden bliver51. Med 
hensyn til de faktorer, som kan kvantificeres, og for hvilke der var let 
tilgængelige data, brugte Retten en multipel regressionsanalyse for at 
anslå deres relative indvirkning. Denne analyse tyder på, at blandt de 
mulige faktorer med indvirkning på TTG har det været en vigtig faktor, 
hvilken tjeneste der fik overdraget sagen. Hvis et forslag blev forhandlet 
af GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi, var TTG-perioden 
f.eks. alt andet lige 29 % kortere. Andre faktorer (f.eks. personalets ar -
bejdsbyrde, antallet af deltagere, konsortiets erfaring med RP7) havde 
ingen væsentlig indvirkning.
61.  At en vigtig variabel med indvirkning på TTG er, hvilken tjeneste der får 
overdraget sagen, indikerer, at der ikke kun er en enkelt årsag til forskel -
lene mellem tjenesternes TTG. Overdragelsen af en sag til en bestemt 
tjeneste har primært at gøre med denne tjenestes forskellige karakteri -
stika, f.eks. de interne procedurer, it-systemerne, den interne organisa -
tionsstruktur og ledelsens prioritering eller særlige forhold, som ikke er 
til stede i andre tjenester. Der er altså tale om en kombination af flere 
faktorer, som alle indvirker på TTG.
62.  Retten undersøgte også de væsentligste årsager til den lange time to 
grant-periode i forbindelse med de enkelte projekter. I bilag III  er disse 
årsager sammenfattet og opdelt i  årsager, der ikke kunne være undgået, 
årsager, Kommissionen delvis kunne have undgået, og årsager, der kunne 
være undgået. Analysen viser, at der kun er få årsager, der er fuldstændig 
uundgåelige, men at de kan have stor indvirkning på TTG. Kommissionen 
er i løbet af RP7 begyndt at afhjælpe nogle af de problemer, der kan 
undgås, men nogle af dem findes stadig, f.eks. dårlig kommunikation, 
udskiftning af tjenestemænd med ansvar for forhandling af projekter og 
alt for lange frister for indsendelse af oplysninger.
37
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?BESTEMTE PRAKSIS BIDRAGER TIL AT UNDGÅ EN LANG TIME TO GRANT-PERIODE
63.  Udveksling af gode praksis mellem tjenesterne er en af de metoder, der 
kan bidrage til at sikre bedre rettidighed. Under samtalerne med Retten 
fremhævede Kommissionens ansatte forskellige praksis, som bidrager til 
at modvirke årsagerne til forsinkelser. Det er også muligt at tage ved lære 
af de nationale finansieringsorganers praksis. Tekstboks 5  sammenfatter 
de gode praksis, der blev konstateret under revisionen.
TEKSTBOKS  5
PRAKSIS, DER BIDRAGER TIL AT FORKORTE TIME TO GRANT-PERIODEN
Automatisering af processerne
 οFremskridt måles i forhold til de sagsbehandlingsmål, der er fastsat for hvert enkelt trin i processerne.
 οDer anvendes automatiske sporingsværktøjer, som gør det let at indsamle overvågningsoplysninger.
Ensartede processer
 οAlle forslag og projekter gennemgår de samme trin og underkastes de samme kontroller, som udføres på 
samme måde hver gang.
Tilpasning af den organisatoriske struktur efter processerne
 οKort afstand i organisationen mellem de forskellige personer med forhandlingsansvar.
 οHele ansvaret for udvælgelse og forhandling af forslag gives til én enkelt gruppe.
 οStøttefunktionerne centraliseres.
Parallel sagsbehandling
En handlekraftig forvaltning
 οForhandlinger, der overskrider tidsfristen, bringes til ophør.
 οDer lægges vægt på processernes effektivitet.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret.
38
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?64.  Lederne af de operationelle enheder i Kommissionen oplyste, at de 
indhøstede erfaringer fra forhandlingerne videregives inden for de re -
spektive enheder eller direktorater. Der foreligger dokumentation for, 
at denne type information delvis formidles gennem interne udvalg i de 
enkelte tjenester. De vedvarende forskelle mellem tjenesternes TTG viser 
imidlertid, at der er iboende organisatoriske barrierer, som forhindrer ef -
fektiv formidling og rettidig udnyttelse af de indhøstede erfaringer. For 
eksempel er ansvarsfordelingen i de operationelle direktorater i GD for 
Forskning og Innovation ikke standardiseret i samme grad som i andre 
GD’er. Forskellen i den organisatoriske struktur forhindrer en effektiv 
udveksling af gode praksis, da det, der fungerer godt i ét direktorat, ikke 
altid er relevant for andre direktorater, som er organiseret anderledes.
DER ER STOR FORSKEL PÅ, HVOR LÆNGE DE ENKEL TE DIREKTORATER ER OM AT UDBETALE 
STØTTEN
65.  Generelt skal betalingerne finde sted så hurtigt som muligt52. Mellem -
liggende og endelige betalinger skal gennemføres inden for 90 kalen -
derdage fra den dato, hvor den periodiske rapport anses for at være 
fuldstændig53. Modtagerne skal inden for 60 dage efter udløbet af en 
rapporteringsperiode indsende en periodisk rapport sammen med en 
omkostningsanmeldelse. Kommissionens tjenester afgør, hvornår den 
periodiske rapport kan godkendes som grundlag for (delvis) betaling, 
og kan suspendere fristen, hvis der skal foretages korrektioner eller ind -
hentes yderligere oplysninger fra konsortiet.
66.  I gennemsnit foretages over 85 % af betalingerne vedrørende forsknings -
tilskud inden for fristerne. I sig selv giver denne indikator dog ikke et 
fuldstændigt billede af situationen med hensyn til rettidighed. For ek -
sempel er resultaterne for direktorat E og direktorat I i GD for Forskning 
og Innovation meget ens. Begge direktorater gennemførte ca. 95 % af 
deres betalinger i 2010 inden for fristen og 92 % i 2011. Koordinatorerne 
for de projekter, der forvaltes af direktorat I, modtager imidlertid beta -
lingerne på grundlag af deres omkostningsanmeldelser mindre end syv 
måneder efter udløbet af rapporteringsperioden, mens der i direktorat 
E går næsten 10,5 måneder. En forskel på mere end tre måneder ved -
rørende en projektportefølje kan vanskeligt tilskrives eksterne faktorer, 
eftersom direktoraterne forvalter den samme type projekter med de 
samme deltagelsesmønstre.52 SEK(2009) 477 endelig.
53 Med virkning fra tredje 
kvartal 2009 forkortede 
Kommissionen fristerne 
for gennemførelse af 
mellemliggende og endelige 
betalinger til 90 dage for at 
fremme den økonomiske 
genopretning. I henhold 
til retsgrundlaget er fristen 
105 dage (artikel 106 
i Kommissionens forordning 
(EF, Euratom) nr. 2342/2002 
af 23. december 2002 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til finansforordningen 
(EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1) 
og artikel II.14 til II.19 i bilag 2 
til standardtilskudsaftalen). 
39
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?KVALITETSKONTROLLEN ER FORNUFTIG MED KUN FÅ SVAGHEDER
67.  Intern kontrol kan bredt defineres som en proces, der har til formål at 
give ledelsen rimelig sikkerhed for, at GD’ernes mål opfyldes. De kvali -
tetsrelaterede kontrolforanstaltninger skal sikre, at RP7 finansierer pro -
jekter af høj kvalitet.
KVALITETSKONTROLLEN FUNGERER GODT
68.  Under RP7 fordeles tilskuddene på grundlag af indkaldelser af konkur -
rerende forslag, som bedømmes på grundlag af en uafhængig og me -
ritbaseret fagfælleevaluering54. Jo mere pålidelig kontrollen af projekt -
udvælgelsen og projektgennemførelsen er, jo mere sandsynligt er det, 
at RP7 finansierer projekter af høj kvalitet. Følgende centrale kontrol -
foranstaltninger har væsentlig betydning for projektudvælgelsens og 
projektgennemførelsens kvalitet:
a) Projekterne udvælges af eksperter, som har forstand på området, 
og som ikke har interessekonflikter, der vil kunne svække deres 
objektivitet.
b) Eksperterne vejledes gennem bedømmelsesprocessen af  
Kommissionen.
c) Bedømmelsen foretages i overensstemmelse med bedste interna -
tionale praksis på området.
d) Tilskudsaftalen underskrives først, når der er taget tilstrækkeligt 
hensyn til de anbefalinger, der fremsættes under bedømmelsen.
e) De projektansvarlige følger op på den videnskabelige gennemfø -
relse af projekterne.
f ) De videnskabelige fremskridt, der opnås med projekterne i porte -
føljen, måles i forhold til fastsatte mål.54 Forordning (EF) 
nr. 1906/2006. 
40
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?69.  Kommissionen bedømmer forslagene med bistand fra uafhængige eks -
perter for at sikre, at kun forslag af højeste kvalitet udvælges til finan -
siering. Kommissionens metode ligner meget de metoder, der anvendes 
i de nationale finansieringsorganer, men på nogle punkter er bedøm -
melsesprocedurerne forskellige. For eksempel er det kun Kommissionen, 
der fastsætter strenge kriterier vedrørende bedømmelseseksperternes 
sammensætning (f.eks. geografisk spredning, kønsfordeling og andelen 
af eksperter fra erhvervslivet).
70.  I løbet af RP7 er kvalitetskontrollen blevet bedre for så vidt angår vej -
ledningen til eksperterne og dokumenteringen af projektforhandlingsfa -
sen, hvor eksperternes anbefalinger behandles. Kommissionen har også 
eksperimenteret med værktøjer til afsløring af plagiering, og i denne 
henseende er den forud for de nationale finansieringsorganer.
DET VIGTIGSTE VÆRKTØJ TIL UDVÆLGELSE AF EKSPERTER HAR VISSE SVAGHEDER
71.  De eksperter, der skal bistå ved vurderingen af de indsendte forslag, 
udvælges fra EMI-databasen, som Kommissionen har oprettet til dette 
formål. Alle eksperter, der deltager i bedømmelsen, skal lade sig regi -
strere i denne database. De operationelle enheder skal desuden sikre 
sig, at de eksperter, der foretager bedømmelserne, ikke har interesse -
konflikter, der kan svække deres objektivitet. Eftersom EMI-databasen 
er den vigtigste informationskilde, som samtlige tjenester anvender til 
at finde eksperter og kontrollere mulige interessekonflikter, bør denne 
database indeholde nøjagtige og fuldstændige oplysninger. Der er re -
gistreret ca. 100 000 eksperter i den.
72.  Det er helt frivilligt for eksperterne at lade sig registrere i databasen og 
at ajourføre oplysningerne om deres baggrund. Der er en risiko for, at 
eksperterne indtaster upålidelige oplysninger om deres erhvervserfa -
ring, eller at oplysningerne er forældede. Derfor anvender tjenesterne 
ofte andre kilder55, når de skal finde egnede eksperter. Nogle tjenester 
bruger EMI som deres primære kilde, nogle anvender både EMI og andre 
kilder, og nogle anvender primært andre kilder til at finde eksperter, som 
derefter skal lade sig registrere i EMI.55 Der kan være tale om 
videnskabelige publikationer 
med relation til emnet for 
indkaldelsen af forslag (f.eks. 
Nature og Science), søgning 
på videnskabelige websteder 
(f.eks. PubMed, »ISI web of 
knowledge« og SCOPUS), 
deltagelse i konferencer 
og anvendelse af sociale 
medier og internettet til 
at undersøge eksperters 
baggrund.
41
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?73.  Rettens gennemgang af EMI-databasen afslørede svagheder, der be -
grænser databasens anvendelighed både med hensyn til udvælgelse 
af eksperter og sikring af, at eksperterne ikke har interessekonflikter. 
Følgende kan især fremhæves:
a) Der er ingen oplysninger om eksperternes præstationer i forbin -
delse med tidligere bedømmelsesaktiviteter. Det kan være en væ -
sentlig svaghed, især i  tilfælde, hvor det er konstateret, at eksperten 
ikke har overholdt bedømmelsesreglerne og/eller den relevante 
adfærdskodeks.
b) Tjenesterne skal sikre sig, at eksperterne ikke er »involveret i en 
kontrakt eller et forskningssamarbejde med en ansøgerorganisation 
eller har været det inden for de foregående tre år«56. Alligevel kræ -
ves det ikke af de eksperter, der lader sig registrere i EMI-databasen, 
at de skal afgive oplysninger om deres ansættelsesforhold tre år 
tilbage i tiden.
74.  Det er ikke omkostningseffektivt at foretage kvalitetskontrol af de op -
lysninger, som hver enkelt ekspert har indtastet i EMI. Nogle nationale 
finansieringsorganer har imidlertid udviklet omkostningseffektive me -
toder til at forbedre pålideligheden af deres ekspertdatabaser:
a) Brug af links mellem ekspertdatabasen og forfatterdatabaser el -
ler andre eksterne informationskilder. For eksempel anvender SNF 
en webcrawler, som er forbundet med ekspertdatabasen, og som 
forbedrer dataenes pålidelighed ved at søge i udvalgte kilder på 
internettet.
b) Brug af interne oplysninger om eksperterne. Når eksperterne ud -
vælges, kan de projektansvarlige i NSF også se en liste over de 
projekter, som eksperterne tidligere har deltaget i.
75.  Da revisionen fandt sted, planlagde Kommissionens GD’er en opgrade -
ring af værktøjerne til forvaltning af eksperter med henblik på at indføre 
nye funktioner, f.eks. angivelse af start- og slutdato for eksperternes tid -
ligere ansættelsesforhold. Kommissionen forventer, at de nye funktioner 
vil forbedre datakvaliteten.56 Generelle betingelser 
gældende for udnævnelsen 
af uafhængige eksperter 
som fastsat i reglerne for 
indsendelse af oplysninger. 
42
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?42
DEN FINANSIELLE KONTROL ER BLEVET RATIONALISERET, MEN ER 
STADIG IKKE RISIKOBASERET
76.  Formålet med den finansielle kontrol er at undersøge, om RP7-transakti -
onerne opfylder betingelserne for støtteberettigelse, og om de afholdte 
udgifter har direkte relation til projektets mål.
RP7-MODELLEN FOR FINANSIEL KONTROL ADSKILLER SIG VÆSENTLIGT FRA DE 
MODELLER, DER ANVENDES I  DE NATIONALE FINANSIERINGSORGANER, NAVNLIG VED 
AT DER LÆGGES MINDRE VÆGT PÅ RISIKONIVEAUET
77.  Kontrolsystemet bør udformes på en sådan måde, at det er omkost -
ningseffektivt57. Det indebærer, at udbyttet af kontrollen skal modsvare 
kontrolomkostningerne58. Kommissionen har ikke blot et ansvar for at 
sikre, at midlerne anvendes hensigtsmæssigt — hvilket kræver robust 
kontrol og effektiv resultatmåling — men også et ansvar for at mindske 
den administrative byrde, der lægges på modtagerne, og reducere ad -
ministrationsomkostningerne så vidt muligt.
78.  Under RP6 og RP7 traf Kommissionen afgørelse om at gå væk fra detal -
jeret forudgående kontrol59 og i højere grad forlade sig på efterfølgende 
kontrol60 for at lette modtagernes byrde med hensyn til at fremlægge 
dokumentation, før betalingerne gennemføres. Det har medført, at de 
fleste af de væsentlige fejl, der konstateres, opdages ved efterfølgende 
kontrol. Som Retten tidligere har bemærket61, består den forudgående 
kontrol ofte blot i en administrativ kontrol af omkostningsanmeldelser 
og opnåede resultater. Grundlæggende er alle betalingstransaktioner 
underlagt den samme efterfølgende kontrol.
79.  De fleste nationale finansieringsorganer foretager generelt grundigere 
forudgående kontrol end Kommissionen. Grundigere forudgående kon -
trol betyder bedre kontrol, men kræver også mere personale og lægger 
en større administrativ byrde på modtagerne. Nogle nationale finansie -
ringsorganer anvender forskellige forudgående kontroller alt efter typen 
af modtagere62 eller modtagernes risikoprofil63. Det gør det muligt for 
agenturerne at koncentrere deres begrænsede ressourcer på de modta -
gere, der anses for at udgøre en højere risiko. Fremgangsmåden har også 
den fordel, at den letter byrden i forbindelse med forudgående kontrol 
for modtagere, der udgør en lavere risiko.57 Punkt 21 i Rettens 
udtalelse nr. 1/2010.
58 Punkt 12 i Rettens 
udtalelse nr. 1/2010.
59 Forudgående kontroller 
er finansielle kontroller, der 
foretages før underskrivelsen 
af tilskudsaftalen eller 
før betalingen. De kan 
være institutionsbaserede 
(f.eks. kontrol af den 
juridiske validering og af 
valideringen af den finansielle 
levedygtighed) eller 
projektbaserede.
60 Efterfølgende 
kontroller foretages, 
efter at modtagerne har 
modtaget godtgørelse 
på grundlag af deres 
omkostningsanmeldelser.
61 Punkt 8.20 i Rettens 
årsberetning for 
regnskabsåret 2011.
62 DFG og Frankrigs nationale 
forskningsagentur. 
63 SNF.
43
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?43
80.  Kommissionens system for efterfølgende kontrol adskiller sig væsentligt 
fra de kontrolmodeller, der typisk findes i de nationale finansieringsor -
ganer. Ingen andre finansieringsorganer anvender en repræsentativ stik -
prøve af efterfølgende kontroller i samme omfang som Kommissionen. 
I stedet anvender de en risikobaseret strategi for efterfølgende kontrol. 
Nogle finansieringsorganer64 lægger mere vægt på institutionsbaseret 
kontrol, som giver dem mulighed for at opnå en vis grad af sikkerhed 
med hensyn til modtagerens kontrolmiljø og mindske revisionsbyrden. 
Kommissionens efterfølgende kontrol har fokus på individuelle projekter.
81.  Efterfølgende kontrol kan oplyse om modtagernes praksis og risiko. For 
eksempel risikoklassificerer SNF modtagerne på grundlag af deres tidlige -
re resultater. Denne klassificering gør det muligt for agenturet at udvide 
den forudgående kontrol for modtagere, der udgør en højere risiko, og 
øge revisionsindsatsen på områder, der anses for at være problematiske 
(f.eks. løn og udstyr). Kommissionen anvender ikke de oplysninger, som 
den får i  forbindelse med efterfølgende kontrol, til at variere den for -
udgående kontrols intensitet og fokus med det formål at forbedre dens 
effektivitet.
INDFØRELSEN AF ÉN ENKEL T REPRÆSENTATIV STIKPRØVE ER EN FORBEDRING
82.  De GD’er, der beskæftiger sig med forskning, har vedtaget én fælles stra -
tegi for efterfølgende kontrol65. Indtil udgangen af november 2011 in -
debar stikprøvemetoden, at der blev udtaget otte separate repræsenta -
tive stikprøver på 161 efterfølgende kontroller for hver af de tjenester, 
der beskæftiger sig med forskning66. Denne strategi for efterfølgende 
kontrol fik bred kritik fra interessenterne, som mente, at den lagde en 
unødvendig administrativ byrde på modtagerne67. Strategien medførte, 
at en modtager kunne blive revideret flere gange i løbet af RP7.
83.  Der udtages nu kun én enkelt repræsentativ stikprøve, som er fælles for 
alle de tjenester, der beskæftiger sig med forskning. Kommissionen for -
venter, at dette vil mindske revisionsbyrden for modtagerne og minimere 
antallet af tilfælde, hvor en modtager revideres gentagne gange af for -
skellige tjenester. Den fælles repræsentative stikprøve dækker imidlertid 
kun Kommissionens tjenester (92 % af RP7-budgettet). Den omfatter ikke 
de dele af RP7, der gennemføres af uafhængige organer (f.eks. FTI’er og 
artikel 185-initiativer), og disse vil derfor stadig være ansvarlige for at 
udføre deres egen efterfølgende kontrol.64 SNF og forskningsrådene 
i Det Forenede Kongerige.
65 »FP7 Ex-post Audit Strategy 
2009-2016«.
66 Ud over repræsentative 
efterfølgende kontroller kan 
tjenesterne også foretage 
korrigerende efterfølgende 
kontroller med henblik på 
at opnå større sikkerhed for, 
at deres kontrolsystemer 
fungerer korrekt.
67 Både Europa-Parlamentet 
og Rådet samt flere 
medlemsstater (f.eks. 
Tyskland, Det Forenede 
Kongerige, EU-12 og Finland) 
og ansøgerlande opfordrede 
under udarbejdelsen af 
Horisont 2020 til at reducere 
revisionsintensiteten.
44
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?44
DE NYE INSTRUMENTER HAR DÆKKET DE BEHOV, 
SOM DE BLEV OPRETTET FOR AT DÆKKE, MEN DER 
ER MANGLER I  GENNEMFØRELSEN
BEGGE INSTRUMENTER HAR FORBEDRET 
FORSKNINGSSTØTTEORDNINGERNE …
84.  FTI’erne og RSFF blev skabt for at opfylde mål, som ikke umiddelbart 
kunne opfyldes alene ved hjælp af de traditionelle tilskudsbaserede in -
strumenter. FTI’erne blev oprettet med det formål at fremme langsigtede 
investeringer fra erhvervslivet på bestemte forskningsområder. Det væ -
sentligste mål for RSFF68 var at fremme »den private sektors investeringer 
i forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FTU) samt inno -
vation i hele Europa «. Dette mål skulle opfyldes ved at supplere disse 
private investeringer med et målbeløb på yderligere 10 milliarder euro 
i FUI-lån.
85.  Fra 2008 til 2011 indgik FTI’erne forpligtelser for 1,4 milliarder euro til 
forskningsprojekter. Dette beløb svarer til næsten  90 % af budgettet. 
Fordi de FTI-finansierede projekter er flerårige, er betalingerne imidlertid 
meget lavere69. Deltagelsesmønstrene viser, at FTI’erne har været i stand 
til at tiltrække mange forskellige modtagere, og indkaldelserne af forslag 
har rettet op på balancen mellem den akademiske verden og den private 
sektor ved at tiltrække flere private deltagere end indkaldelserne under 
særprogrammet »Samarbejde «.
86.  Nogle FTI’er har haft særligt held med at få involveret SMV’er i deres pro -
jekter. For eksempel er 38 % af EU-midlerne til Clean Sky gået til SMV’er, 
og over 40  % af de projekter, ENIAC har finansieret, har involveret en 
SMV, selv om kun ca. 19 % af finansieringen fra ENIAC er gået til SMV’er. 
I gennemsnit er 21 % af finansieringen fra FTI’erne gået til SMV’er.68 Bilag III til Rådets 
beslutning 2006/971/EF 
af 19. december 2006 
om særprogrammet 
»Samarbejde« til 
gennemførelse af Det 
Europæiske Fællesskabs 
syvende rammeprogram 
for forskning, teknologisk 
udvikling og demonstration 
(2007-2013) (EUT L 400 af 
30.12.2006, s. 86).
69 Beretningerne om 
årsregnskaberne for 
fællesforetagenderne for 
regnskabsåret 2011 med 
fællesforetagendernes svar 
(EUT C 6 af 10.1.2013, s. 1, 9, 
18, 27, 36, 46 og 56).
45
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?45
87.  Under RSFF var der indtil udgangen af 2011 blevet godkendt 96 opera -
tioner til et beløb på 9,5 milliarder euro. Eftersom det ikke var alle de 
godkendte operationer, der faktisk førte til underskrivelse af en låneaftale 
mellem EIB og låneren, nåede lånebeløbet for de underskrevne projekter 
op på 7,3 milliarder euro, og der blev udbetalt næsten 5 milliarder euro70. 
Ifølge GD for Forskning og Innovation har EU-bidraget en løftestangs -
effekt på 6,6 (hver euro fra EU har ført til over 6 euro i lånefinansiering 
fra RSFF). GD for Forskning og Innovation skønner endvidere, at RSFF’s 
multiplikatoreffekt på den samlede FUI-investering er 28 (hver euro fra 
EU-budgettet har ført til en samlet FUI-investering på 28 euro). Under 
RSFF er der også stor geografisk spredning. Ved udgangen af 2011 var der 
underskrevne projekter fra 21 lande i RSFF-porteføljen71. Dog tegnede 
tre medlemsstater (Tyskland, Spanien og Sverige) sig for over halvdelen 
af RSFF’s samlede transaktioner.
88.  Retten bad henholdsvis eksperter fra erhvervslivet (for FTI’ernes ved -
kommende) og modtagere (for RSFF’s vedkommende) om at vurdere de 
to instrumenter. Holdningen var generelt positiv, og de adspurgte var 
enige om, at instrumenterne var nyttige. For eksempel anførte de eks -
perter, der var involveret i FTI’erne, at FTI’erne tilførte merværdi ved at 
fremme forskningsaktiviteter og skabte gensidig tillid mellem FTI’ernes 
interessenter.
... MEN GENNEMFØRELSEN AF FTI’ERNE BLEV HÆMMET AF ET AL T FOR 
KOMPLEKST RETSGRUNDLAG …
89.  Finansieringsordninger skal tilpasses efter den teknologiske udfor -
dring, der skal løses, forholdet mellem interessenterne og initiativets 
finansieringsbehov72.
FTI’ERNE ER UNDERLAGT KRAV, SOM PÅ GRUND AF FTI’ERNES STØRRELSE IKKE ER 
HENSIGTSMÆSSIGE
90.  FTI’erne er små organisationer, der er oprettet som EU-organer. På grund 
af deres juridiske status som EU-organer skal de opfylde krav, som nor -
malt med hensyn til personaleressourcer kun ville gælde for langt større 
organisationer. Det medfører, at gennemsnitligt 52 % af FTI’ernes ansatte 
er beskæftiget med administrative opgaver. I EU’s agenturer, som er un -
derlagt de samme juridiske krav, er det til sammenligning kun 22 % af 
de ansatte73, der er beskæftiget med administrative opgaver.70 RSFF’s årlige driftsrapport 
for 2011.
71 19 medlemsstater, Israel og 
Tyrkiet.
72 »European Commission’s 
Report on ETP and JTIs: 
fostering public-private 
R&D partnerships to 
boost Europe’s industrial 
Competitiveness« 
(SEC(2005) 800) (revideret 
marts 2006).
73 Tal baseret på Rettens 
egen analyse vedrørende 
22 agenturer i årene 2008, 
2009 og 2010.
46
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?46
91.  FTI’erne skal anvende en finansforordning, som ligner den, der anvendes 
af EU-institutionerne, og EU’s personalevedtægt74 gælder for FTI’ernes an -
satte. Denne retlige ramme kræver, at der i hvert FTI er en bestemt række 
funktioner: en databeskyttelsesansvarlig, en lokal it-sikkerhedsansvarlig, 
en intern kontrolkoordinator, en regnskabsfører (og en afløser), en anvis -
ningsberettiget (og en afløser), initieringsansvarlige (og afløsere), ansatte 
med ansvar for at fastsætte udgifter (og afløsere), en intern revisor, en 
it-ansvarlig og et personaleudvalg. Det er svært at opfylde disse krav i en 
enhed, som har mellem 13 og 31 ansatte.
92.  Finansforordningen tillader ikke, at et FTI indgår en serviceleveranceaf -
tale med et andet FTI. Det betyder, at FTI’erne ikke kan deles om tjene -
ster med henblik på at reducere omkostningerne. For eksempel kunne 
FTI’erne have haft en fælles intern revisor. Desuden skal en lang række 
afgørelser ifølge retsgrundlaget godkendes af bestyrelsen. Det betyder, 
at alt for mange administrative beslutninger (f.eks. om cateringordrer og 
indkøb af papirvarer til kontorbrug) bringes op på bestyrelsesniveau og 
dermed svækker bestyrelsens fokus på strategiske spørgsmål75.
KRAVENE TIL FTI’ERNE FØRTE TIL FORSINKELSER I  STARTFASEN
93.  Fordi det tog lang tid at fastlægge og implementere en forretningsorden 
og at ansætte personale, forløb FTI’ernes startfase langsommere end 
planlagt76. I gennemsnit gik der to år, før FTI’erne blev finansielt uaf -
hængige. Det betød, at Kommissionen forblev ansvarlig i gennemsnitlig 
en tredjedel af FTI’ernes forventede operationelle levetid. Eksperterne 
mente i overvældende grad, at det tog urimeligt lang tid at etablere 
FTI’ernes operationelle struktur.
... OG RISIKOEN FORBUNDET MED RSFF OG FACILITETENS 
FORTRÆNGNINGSEFFEKT MÅ TAGES OMHYGGELIGT I  BETRAGTNING
KOMMISSIONEN HAR IKKE I  TILSTRÆKKELIG GRAD DOKUMENTERET, AT RSFF-
FINANSIERING FØRER TIL INVESTERINGER UD OVER DEM, SOM MODTAGERNE VILLE 
HAVE FORETAGET UDEN OFFENTLIG STØTTE
94.   RSFF har til formål at finansiere »mere risikobehæftede europæiske FTU-
aktioner, som ikke ville have været mulige uden en sådan fællesskabs -
støtte «77. For at opfylde denne betingelse tager EIB sigte på at finansiere 
RSFF-projekter med en intern klassificering på D- og derunder. EIB ville 
normalt ikke finansiere projekter med så høj risiko.74 Vedtægten for 
tjenestemænd og 
ansættelsesvilkårene for 
de øvrige ansatte i EU’s 
institutioner.
75 Ifølge de eksperter fra 
erhvervslivet, som Retten 
interviewede.
76 Kommissionen har 
bekræftet dette: »[JTI’s] 
internal structures were not 
yet working optimally and 
they have still to recover 
from the initial operational 
delays« (FTI’ernes interne 
strukturer fungerede 
endnu ikke optimalt, og de 
har stadig ikke indhentet 
de første operationelle 
forsinkelser). Kilde:  
»Commission staff working 
document accompanying 
the annual report on the 
progress achieved by the 
Joint Technology Initiatives 
Joint Undertakings in 2010« 
(SWD(2012) 105).
77 Bilag III til 
beslutning 2006/971/EF.
47
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?47
95.  Denne mulighed for at opnå lånefinansiering til mere risikobehæftede 
FUI-projekter har været særlig værdifuld under den finansielle krise. RSFF 
var et af de få finansielle instrumenter, som offentlige virksomheder for -
sat kunne anvende til opretholdelse af FUI-aktiviteter. Dette blev bekræf -
tet af RSFF-modtagernes svar på Rettens rundspørge. RSFF-modtagerne 
gav desuden udtryk for, at lånene bidrog til at forhindre »hjerneflugt « af 
højt kvalificerede personer og fastholde beskæftigelsen i EU.
96.  Rundspørget blandt RSFF-modtagerne afslørede, at adgang til finansie -
ring ikke var et væsentligt problem, som afholdt dem fra at investere 
i FUI. Over halvdelen af RSFF-modtagerne (56 %) anførte, at den lavere 
rente spillede en afgørende eller væsentlig rolle for beslutningen om 
at optage et RSFF-lån (jf. figur  7). Det indikerer, at RSFF kan have en 
fortrængningseffekt, og at en række RSFF-projekter kunne være blevet 
finansieret af kommercielle banker78, omend med højere omkostninger 
for modtagerne. På grund af lånenes relativt lange løbetid er det endnu 
for tidligt at vurdere de risici, EIB har taget under RSFF. Den nuværende 
lave misligholdelsesprocent79 kan imidlertid indikere, at RSFF-lånene 
ikke nødvendigvis er så risikable, som det blev antaget, da RSFF blev 
etableret.78 72 % af RSFF-modtagerne 
er enten uenige eller stærkt 
uenige i, at de ikke havde 
adgang til andre former for 
lånefinansiering.
79 Kun to lån til en samlet 
værdi af 70 millioner euro 
er blevet misligholdt. Dette 
beløb svarer til 7 % af EU’s 
bidrag til dækning af RSFF-
tab og 1,4 % af de samlede 
udbetalinger.
FIGUR  7
GRUNDE TIL AT OPTAGE ET RSFF-LÅN
56 %
44 %
11 %
6 %Lavere rente 
som vigtigste grund
Adgang til 
låne/f_inansiering som vigtigste grund
0 % 20 % 40 % 60 % 80 % 100 %Den /f_inansielle fordel ved renten på lånet 
var en afgørende/væsentlig årsag til, at De optog et RSFF-lån
De havde adgang til andre former for 
låne/f_inansiering af forskning, udvikling og innovation, men til en højere rente i en anden privat/oﬀentlig bank
De havde ikke adgang til andre former for 
låne/f_inansiering, da der ikke /f_indes et 
låne/f_inansieringsmarked for sådanne projekter
De havde ikke adgang til andre former for 
låne/f_inansiering af forskning, udvikling og innovation, da ingen kommercielle/oﬀentlige banker ville låne Dem penge til Deres projekt
Kilde:  Revisionsrettens spørgeskema til RSFF-modtagerne.
48
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?48
ÆNDRINGEN AF RSFF-PARAMETRENE I  2011  ÆNDREDE RISIKOBALANCEN, SÅ  
EU-BUDGETTET NU BÆRER EN STØRRE DEL AF RISICIENE
97.  Under den oprindelige RSFF-samarbejdsaftale mellem EIB og Europa-
Kommissionen bar EU-budgettet i tilfælde af tab højst 50 % af den no -
minelle låneværdi. Ved en ændring i december 2011 blev der indført 
en ny porteføljetilgang. Denne first-loss-tilgang indebærer, at EIB kan 
trække 95 % af det misligholdte lånebeløb fra EU-bidraget, så længe 
rammerne for det samlede EU-bidrag overholdes. EIB bærer derfor den 
resterende risiko på 5 % og hele risikoen for alle misligholdelser, der 
overstiger EU-bidraget. Den ændrede samarbejdsaftale har således flyt -
tet risiciene fra EIB til EU. Hvis lånene rent faktisk viser sig kun at være 
forbundet med lav risiko, vil de kumulerede tab ikke overstige det mak -
simale EU-bidrag, og EU vil ende med at bære  95 % af tabene på mis -
ligholdte lån (jf. eksemplet i tekstboks 6 ). Det fremgår ikke helt klart af 
Rådets beslutning, hvor højt et risikoniveau EU kan acceptere.
TEKSTBOKS  6
SAMMENLIGNING MELLEM DEN OPRINDELIGE OG DEN ÆNDREDE SAMARBEJDSAFTALE
Den oprindelige samarbejdsaftale
Det maksimale EU-bidrag til dækning af tab på et givet lån var  50 %. I  forbindelse med et lån på  100  millioner euro 
blev der således blokeret et beløb på 50 millioner euro til dækning af risikoen for misligholdelse. Hvis låneren 
misligholdt lånet, ville EU’s tab beløbe sig til 50 millioner euro, mens EIB ville bære resten af tabet.
Den ændrede samarbejdsaftale
For det samme lån blokeres der nu et beløb på 95 millioner euro fra EU-bidraget. Hvis låneren misligholder 
lånet, vil EU’s tab beløbe sig til 95 millioner euro, mens EIB kun vil lide et tab på 5 millioner.
49
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
98.  I løbet af RP7 har Kommissionen foretaget en række ændringer, der har 
forenklet reglerne for deltagelse. Kommissionen har især haft held med 
at rationalisere kravene og forbedre vejledningsdokumenterne til modta -
gerne. Finansieringsmodellen for RP7 er stadig kompleks, men forenkling 
af finansieringsmodellen er et vigtigt element i Kommissionens forslag 
om reglerne for deltagelse i Horisont 2020 (jf. punkt 17-20).
99.  Kommissionen har været i stand til at tilpasse RP7-bestemmelserne til 
modtagernes praksis i nogle tilfælde, men der bør gøres mere fremover 
for at maksimere fordelene. Retten noterer sig, at selv om Kommissio -
nen i de forberedende retsakter fremhævede betydningen af at sikre 
sammenhæng, bærer nogle aspekter ved gennemførelsen af RP7 præg 
af manglende sammenhæng. RP7-modtagerne oplever forskelle, som 
skyldes, at Kommissionens tjenester er forholdsvis autonome. Oprettel -
sen af Clearingudvalget for Forskning som et højtstående udvalg med 
overordnet ansvar er et skridt i den rigtige retning, når det gælder om at 
løse problemerne med usammenhængende regler, men mekanismerne 
til identificering af uensartede praksis er svage (jf. punkt 21-44).
Med henblik på bedre tilpasning af rammeprogrammernes bestem -
melser til modtagernes praksis bør Kommissionen i Horisont 2020 be-
stræbe sig på:
— at gøre mere for at sikre, at modtagernes praksis kan accepteres
— at mindske de krav, som modtagerne skal opfylde for at få at -
testeret deres metode til beregning af omkostninger
— at sikre, at attester for metoder giver klare fordele i form af en 
mindre administrativ byrde, så det klart giver modtagerne valuta 
for pengene at få en sådan attest
— når det er berettiget, at acceptere eksisterende nationale 
praksis — f.eks. metoder til beregning af gennemsnitlige perso -
naleomkostninger — med henblik på yderligere forenkling for 
de modtagere, der anvender dem.ANBEFALING  1
50
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?50
Kommissionen bør forbedre sammenhængen i  RP7-forvaltningen. Op -
rettelsen af Clearingudvalget for Forskning er et skridt fremad. Kom -
missionen bør foretage dybtgående analyser af procedurerne med det 
formål at identificere og fjerne eventuelle forskelle. Undtagelser bør 
begrundes klart. Kommissionen bør bringe gennemførelsen af andre 
forskningsrelaterede instrumenter (FTI’erne, strukturfondene) mere på 
linje med rammeprogrammerne (RP7  og Horisont  2020) som et godt 
eksempel på, hvordan det europæiske forskningsrums mål om bedre 
harmonisering gennem tilnærmelse af regler kan opfyldes.ANBEFALING  2
100 . På visse centrale områder er Kommissionens forvaltning af RP7-proces -
serne ikke tilstrækkelig robust. På den ene side er procesudformning, for -
bedring og information stærke områder med få svagheder. På den anden 
side har Kommissionen ikke fuldt ud tilpasset ressourcerne til at under -
støtte RP7-processerne. Den manglende harmonisering af backoffice -
værktøjerne og manglen på værktøjer til styring af forretningsprocesser 
kan hindre en effektiv gennemførelse. I Kommissionen findes der nogle 
eksempler på avancerede værktøjer, som andre tjenester kunne lære af. 
Der er desuden indikationer på, at anvendelsen af personaleressourcer 
varierer fra tema til tema i særprogrammet »Samarbejde «. I forbindelse 
med sin analyse brugte Retten simple indikatorer for arbejdsbyrde, som 
indikerer, at der anvendes for mange personaleressourcer til gennem -
førelsen af nogle temaer på bekostning af andre temaer eller andre af 
Kommissionens aktiviteter (jf. punkt 45-55).
Med henblik på at forbedre processernes effektivitet bør Kommissionen 
sikre, at ressourcerne tilpasses korrekt:
— Kommissionen er allerede begyndt at udvikle en ny generation 
af it-værktøjer til Horisont 2020. For at sikre, at processerne kan 
udføres effektivt, bør Kommissionen sørge for værktøjer, som in -
tegrerer frontoffice-, backoffice- og workflowfunktioner, og som 
har en fleksibel struktur, der gør det muligt at foretage hurtige op -
graderinger uden negativ indvirkning på det almindelige arbejde.
— Med hensyn til personale bør Kommissionens GD’er enes om at 
anvende indikatorer for arbejdsbyrde, der kan lægges til grund 
for en objektiv vurdering af personalebehovet i  forbindelse med 
forvaltningen af rammeprogrammet. På grundlag af disse indika -
torer bør Kommissionen foretage en undersøgelse for at fastslå, 
om nogle tjenester eller direktorater har for mange medarbej -
dere, hvoraf nogle kan overflyttes til områder med for få medar -
bejdere eller til andre aktiviteter.ANBEFALING  3
51
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?51
101 . Sagsbehandlingstiden er blevet kortere i løbet af RP7, men har først 
i 2012 nærmet sig ni måneder. Under revisionen konstaterede Retten en 
række årsager til, at time to grant-perioden forlænges, såvel som gode 
praksis for håndtering af de årsager, der kan undgås. Det er helt afgø -
rende, at ledelsen er opmærksom på dette problem, og at der findes et 
miljø, som muliggør effektiv udveksling af gode praksis. Den store forskel 
på, hvor lang tid der i alt går, før støtten udbetales i de forskellige direk -
torater, lader også formode, at der kan ske forbedringer (jf. punkt  56-66).
En forkortelse af sagsbehandlingstiden, især time to grant-perioden, 
vil kræve, at processerne automatiseres mest muligt og implementeres 
ensartet overalt i Kommissionen. For at opnå dette bør Kommissionen 
undersøge, om en mere harmoniseret ansvarsfordeling mellem tjene -
sterne kan forbedre proceseffektiviteten. Kommissionen bør sikre, at 
ansvarsfordelingen optimeres under hensyntagen til de ændringer, 
der er planlagt under Horisont 2020. Det vil gøre det let at udveksle 
bedste praksis mellem tjenesterne og skabe lige vilkår, så man direkte 
kan sammenligne resultaterne i  forskellige organisatoriske enheder, 
der gennemfører det samme program. Det vil også give den fordel, at 
kompleksiteten reduceres, og rammeprogrammet dermed kan blive 
mere effektivt (for eksempel vil det blive lettere at anvende elektroni -
ske workflowværktøjer).ANBEFALING  4
102 . Kvalitetskontrollen i forbindelse med udvælgelse og opfølgning af pro -
jekter fungerer godt. Kommissionens bedømmelsesmetode er i overens -
stemmelse med de bedste internationale praksis. I kvalitetskontrollen 
konstaterede Retten en enkelt specifik mangel, som vedrører det vig -
tigste værktøj til udvælgelse af eksperter. Med hensyn til den finansielle 
kontrol adskiller RP7-modellen sig væsentligt fra de modeller, der anven -
des i de nationale finansieringsorganer. RP7-modellen anvender i højere 
grad kontrol efter betaling og lægger mindre vægt på risikoen for fejl. 
De nationale finansieringsorganers risikobaserede kontrolstrategi gør det 
muligt for dem at fokusere deres kontrolindsats på de modtagere, der 
udgør en højere risiko, og lette kontrolbyrden for modtagere, der udgør 
en lavere risiko (jf. punkt 67-83).
52
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?52
Kommissionen bør sørge for, at dens kontrolaktiviteter bliver mere ri -
sikobaserede. Det endelige mål bør være at koncentrere kontrollen om 
de modtagere, der anses for at udgøre en højere risiko, og lette byrden 
for modtagere, der udgør en lavere risiko. Modtagerne bør inddeles 
i kategorier på grundlag af deres generelle risikoprofil og Kommis -
sionens erfaringer med deres kontrolmiljø. Samarbejde med nationale 
finansieringsorganer kunne give yderligere viden om risikoforhold og 
potentielt også føre til en mindskelse af kontrolbyrden for nogle mod -
tagere. Hvad angår efterfølgende kontrol bør Kommissionen udvide sin 
repræsentative stikprøve af kontroller, så den dækker alle dele af RP7.ANBEFALING  5
103 . Begge de nye instrumenter, som Retten analyserede i forbindelse med 
denne revision, har vist, at de har potentiale til at forbedre forsknings -
støtteordningerne. De har dækket de behov, som de blev oprettet for 
at dække. Somme tider har de haft stort held med at tiltrække en be -
stemt gruppe modtagere (f.eks. SMV’er). Gennemførelsen af FTI’erne 
har imidlertid været hæmmet af et alt for komplekst retsgrundlag (jf. 
punkt 84-93).
Retten anbefaler, at budgetmyndigheden og Kommissionen tilpasser 
restgrundlaget for FTI’erne (og eventuelle fremtidige instrumenter af 
samme karakter) efter disses medarbejderantal. Navnlig bør krav, der 
ikke direkte bidrager til at sikre korrekt kontrol, rationaliseres. Den 
administrerende direktør, som er ansvarlig for den daglige ledelse, bør 
have flere beføjelser, så bestyrelsen kan koncentrere sig udelukkende 
om operationelle og strategiske spørgsmål.ANBEFALING  6
104 . Risikoen forbundet med RSFF og den mulige fortrængningseffekt må 
tages omhyggeligt i betragtning. Kommissionen har ikke i tilstrækkelig 
grad dokumenteret, at RSFF-finansiering fører til investeringer ud over 
dem, som modtagerne alligevel ville have foretaget uden offentlig støtte 
(jf. punkt 94-97).
53
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?53
For at maksimere RSFF’s effekt og minimere risikoen for fortrængning 
bør Kommissionen dokumentere, at instrumentet er målrettet modta -
gere, der ikke kan opnå lånefinansiering fra kommercielle udlånere og 
andre udlånere. Desuden bør retsgrundlaget give en klarere beskrivelse 
af ordningerne for risikodeling mellem Kommissionen og EIB, sådan 
som det er tilfældet i  forbindelse med nogle af de andre finansielle 
instrumenter, der forvaltes af Kommissionen.ANBEFALING  7
Vedtaget af Afdeling IV, der ledes af Louis GALEA, medlem af  
Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 19. marts 2013.
På Revisionsrettens vegne
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Formand

54
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?54
BILAG I
OVERBLIK OVER REVISIONSMETODEN
Retten undersøgte, om Kommissionen har sikret, at RP7 gennemføres eﬀektivt. 
Revisorerne søgte at få besvaret følgende tre underspørgsmål:
Har reglerne for deltagelse 
muliggjort en eﬀektiv 
gennemførelse af RP7?Er det lykkedes Kommissionen 
at strømline RP7-processerne 
uden at gå på kompromis 
med udgiftskvaliteten?Har Kommissionen forvaltet 
oprettelsen af de nye 
instrumenter hensigtsmæssigt?
- Rationalisering af kravene- Hjælpe modtagerne med at 
overvinde problemer i relation til ordningens kompleksitet
- Undgåelse af dobbeltarbejde 
og uoverensstemmelser
- Tilpasning af bestemmelserne 
til modtagernes praksis
- Optimering af 
ﬁnansieringsmetoderne
- Tilpasning af reglerne inden 
for det europæiske forskningsrum- Forretningsprocesserne er 
stærke, bygger på en veldeﬁneret 
procesudformning, forbedres 
kontinuerligt, understøttes 
eﬀektivt af it-værktøjer, 
overvåges ved hjælp af procesparametre og udføres af kvaliﬁceret personale
- Processerne er rettidige- Projektudvælgelsen foretages af 
sagkyndige og uafhængige eksperter i overensstemmelse med de bedste internationale praksis
- Kontrolsystemet er udformet på 
en sådan måde, at det er 
omkostningseﬀektivt- Formålet og de ønskede 
resultater står klart
- Instrumenternes karakter 
er afspejlet i retsgrundlaget 
og i de organisatoriske 
strukturer, der er ansvarlige 
for gennemførelsen
- Benchmarkingbesøg 
i nationale ﬁnansieringsorganer (2)
- Spørgeskema til modtagere (3)- Delvis strukturerede samtaler 
med de tjenester, der er involveret i gennemførelsen af RP7 (4-5)
- Dokumentgennemgang- Brug af Rettens eksisterende 
viden fra ﬁnansiel revision- Benchmarkingbesøg i nationale 
ﬁnansieringsorganer (2)
- Delvis strukturerede samtaler 
med de tjenester, der er involveret i gennemførelsen af RP7 (4-5)
- Skrivebordsgennemgang af en 
stikprøve af projekter (6)
- Dataanalyse- Dokumentgennemgang- Brug af Rettens eksisterende 
viden fra ﬁnansiel revision- Samtaler med repræsentanter 
for industrisammenslutningerne
- Spørgeskema til modtagere 
af RSFF-lån og repræsentanter for FTI’erne (7-8)
- Dokumentgennemgang- Brug af Rettens eksisterende 
viden fra ﬁnansiel revisionRevisionsmål
Revisions-
kriterier
Metoder til 
indsamling 
af bevis
NB: Tallene i parentes henviser til de punkter i bilaget, hvor de pågældende metoder er beskrevet.
55
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?55
BESKRIVELSE AF METODERNE TIL INDSAMLING AF REVISIONSBEVIS
FORUNDERSØGELSE
1. Før hovedundersøgelsen blev påbegyndt, gennemførte Retten en forundersøgelse for at finde frem til 
de centrale risici, der spiller en rolle med hensyn til effektiv gennemførelse af RP7. Arbejdet byggede på 
skrivebordsundersøgelser og samtaler med de ansatte i Kommissionen, der beskæftiger sig med de væ -
sentligste af RP7’s gennemførelsesområder, samt personale, der beskæftiger sig med forskningsspørgsmål 
i en række faste repræsentationer, personale fra de nationale forbindelseskontorer vedrørende forskning 
og innovation i Bruxelles og repræsentanter for centrale modtagere såsom universiteter, forskningsor -
ganisationer og private virksomheder.
BENCHMARKINGBESØG I  DE NATIONALE FINANSIERINGSORGANER
2. For at kunne udføre en komparativ analyse udvalgte Retten på baggrund af kvaliteten af deres systemer 
for forskningsfinansiering fem lande for at sammenligne disses systemer med RP7-reglerne for deltagelse 
og Kommissionens processer. I disse fem lande blev der udvalgt i alt ti organer for forskningsfinansie -
ring ved hjælp af tre hovedkriterier: størrelsen af budgettet for de forvaltede finansieringsordninger, at 
finansieringsmetoderne var delvist identiske, og at ordningerne var anerkendt som værende af højeste 
kvalitet. Retten besøgte følgende organer:
 ο i Tyskland: det tyske forskningsfællesskab (DFG), forbundsministeriet for økonomi og teknologi og 
Brandenburgs ministerium for økonomi og europæiske anliggender
 ο i Det Forenede Kongerige: forskningsråd, Technology Strategy Board og agenturer for regio-  
naludvikling
 ο i Frankrig: det nationale forskningsagentur
 ο i USA: National Science Foundation (NSF) og energiministeriet
 ο i Schweiz: den schweiziske nationalfond (SNF).BILAG I
56
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?56
SPØRGESKEMA TIL MODTAGERE
3. En stikprøve på over 300 modtagere blev bedt om i et elektronisk spørgeskema at kommentere aspekter 
med stor betydning for gennemførelsen af RP7. Stikprøven blev udtaget blandt centrale RP7-modtagere 
fra hver kategori af modtagere (højere læreanstalter, forskningsinstitutioner, erhvervslivet, private enhe -
der, SMV’er). De udvalgte modtagere tegner sig for næsten halvdelen af RP7-budgettet. Ca. 40 % af de 
adspurgte besvarede spørgeskemaet. 
DELVIS STRUKTUREREDE SAMTALER MED DE ANSATTE I  KOMMISSIONEN, DER ER 
INVOLVERET I  GENNEMFØRELSEN AF RP7
4. Retten udvalgte i alt otte af Kommissionens direktorater og/eller tjenester, som blev besøgt under 
revisionen:
 ο Direktorat H — Luft- og rumfartsindustri, global miljø- og sikkerhedsovervågning, sikkerheds- og 
forsvarsindustri i GD for Erhvervspolitik
 ο Direktorat E — Digitalt indhold og kognitive systemer i GD for Informationssamfundet og Medier 
(nu direktorat A i GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi)
 ο Direktorat G  — Komponenter og systemer i  GD for Informationssamfundet og Medier (nu direktorat 
G i GD for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi)
 ο Direktorat E — Bioteknologi, Landbrug, Fødevarer i GD for Forskning og Innovation
 ο Direktorat F — Sundhed i GD for Forskning og Innovation
 ο Direktorat G — Industriteknologi i GD for Forskning og Innovation
 ο Direktorat I — Miljø i GD for Forskning og Innovation
 ο Forvaltningsorganet for Forskning — Rumforskning og sikkerhedsforskning.
5. I hvert direktorat gennemførte revisionsholdet delvis strukturerede samtaler med lederne af administrati -
ons- og finansenheden, enheden for horisontal koordinering (hvis en sådan fandtes) og to operationelle 
enheder med ansvar for bedømmelse og overvågning af projekternes videnskabelige fremskridt. End -
videre gennemførte revisionsholdet en række samtaler med nøgleansatte i GD’erne/tjenesterne med 
henblik på at opnå revisionsbevis for, hvordan GD’erne/tjenesterne forvalter deres interne processer. BILAG I
57
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?57
SKRIVEBORDSGENNEMGANG AF EN STIKPRØVE AF PROJEKTER
6. Retten udtog en stikprøve på 30 koordinatorer med projekter fra forskellige tjenester for at analysere 
Kommissionens procedurer set fra modtagernes synspunkt. Analysen blev brugt til at identificere tilfælde, 
som kan illustrere forskelle i procedurerne set fra modtagernes synspunkt, til at klassificere almindelige 
årsager til forsinkelser i forhandlingen af projekter og til at vurdere, hvordan centrale kontroller til sikring 
af udgiftskvaliteten fungerede.
SPØRGESKEMA TIL MODTAGERE AF RSFF-LÅN OG REPRÆSENTANTER FOR FTI’ERNE
7. Under revisionen fik alle 26 modtagere af RSFF-lån i EU-lånevinduet tilsendt et spørgeskema. Hensigten 
med spørgeskemaet var at få overblik over modtagernes bevæggrunde til at bruge RSFF-instrumentet 
og over resultaterne af de finansierede investeringer. 18 ud af de 26 kontaktede modtagere besvarede 
spørgeskemaet. Det giver en svarprocent på næsten 70 %.
8. Retten bad FTI-repræsentanterne og repræsentanterne for industrisammenslutningerne om at udfylde 
et spørgeskema, hvis formål var at give et afbalanceret billede af aspekterne ved FTI’ernes organisatoriske 
struktur.BILAG I
58
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?58
BILAG II BILAG II
OPFØLGNING AF RETTENS TIDLIGERE ANBEFALINGER
Centrale revisionsre -
sultater i særberetning 
nr. 1/2004, som denne 
revision fulgte op påRettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Kommissionens svar på 
Rettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Rettens vurdering af 
situationen i 2011/2012
De meget komplekse regler  
for deltagelse vanskeliggør  
effektiv kontraktforvaltning  
under 5. RP og komplicerer 
tingene for modtagerne  
(punkt III, 15, 17, 27, 28 og 29).Kommissionen bør […] tage de 
grundlæggende principper for 
fastsættelsen af EU’s bidrag op til 
fornyet overvejelse og sørge for, at 
ordningerne under et kommende 
7. RP bliver væsentligt forenklet, og at 
udgifterne kan kontrolleres effektivt. 
Retten har tidligere anbefalet, at der 
kun opereres med én ordning for 
omkostningsgodtgørelse med tre 
hovedkategorier af omkostninger. 
En sådan forenkling bør indgå som et 
væsentligt element i overvejelserne 
(punkt 115).[Kommissionen] vil fortsætte med 
at udvikle modellen for forvaltning 
af rammeprogrammerne, herunder 
når den fremsætter forslag til det 
kommende 7. rammeprogram, hvorved 
den vil lægge særlig stor vægt på 
forenkling af procedurerne.Delvis implementeret.
Nogle forenklinger er blevet foreslået 
i RP7.
Forenkling af finansieringsmodellen 
er et vigtigt element i Kommissionens 
forslag om Horisont 2020 (jf. punkt 20).
Opsplitningen af programmerne, 
så de forvaltes af fem GD’ er, 
resulterer i en udvanding af 
beføjelser, dobbeltarbejde og øget 
behov for koordinering og samråd 
(punkt V, 46-57, 63 og 116).Retten anbefaler, at 
rammeprogrammets struktur og den 
organisatoriske struktur i de ansvarlige 
tjenester i Kommissionen tilpasses 
hinanden. Forskningsprogrammerne er 
enkeltstående programmer, og denne 
grundlæggende struktur bør afspejles 
i Kommissionens organisatoriske 
struktur. Horisontale aspekter, 
såsom støtte til små og mellemstore 
virksomheder eller internationalt 
samarbejde, bør så vidt muligt 
integreres i de tematiske programmer 
(punkt 119). 
Retten anbefaler, at Kommissionen 
undersøger, om det er muligt at samle, 
FTU-rammeprogrammerne hos én 
enkelt enhed (punkt 123).[…] Revisionsrettens anbefalinger 
vedrørende de horisontale aspekter er 
i stort omfang blevet fulgt.
[…] et programforvaltningsudvalg 
[tilser], at alle tematiske prioriteringer 
overholdes for hvert særprogram under 
[6.]  rammeprogram.
[…] Kommissionen deler 
Revisionsrettens opfattelse, at en god 
koordination […] er en uomgængelig 
betingelse for en effektiv forvaltning. 
[…] Kommissionen mener [ikke], 
at den centrale forvaltningsmodel er 
velegnet. 
[…] I den handlingsplan, som 
Kommissionen vedtog i januar 2003 
[…] foreslås bl.a., at der oprettes en 
tværtjenstlig gruppe til sikring af bedre 
koordinering og kohærens mellem 
Kommissionens tjenestegrene.Delvis implementeret
Antallet af kommissionstjenester, der 
er involveret i forvaltningen af RP7, er 
tilmed steget.
Denne situation har kompliceret 
gennemførelsen af RP7. For eksempel 
oplever RP7-modtagerne nogle forskelle, 
som skyldes, at Kommissionens tjenester er 
forholdsvis autonome (jf. punkt 35 og 36).
Spørgetjenesten blev oprettet ved 
begyndelsen af RP7. I 2011 oprettede 
Kommissionen Clearingudvalget 
for Forskning, der har mandat til 
at træffe endelig afgørelse om 
tværgående spørgsmål med relation til 
gennemførelsen, som tjenesterne ikke 
kan nå til enighed om (jf. punkt 34).
Støtte til SMV’ er og internationalt 
samarbejde er i vidt omfang blevet 
integreret i de tematiske programmer.
Retten anbefaler […] Kommissionen 
at overveje at etablere følgende fælles 
supporttjenester:
— »rådgivning i procedurer og 
juridisk rådgivning«
— »it-support«
— »registrering og clearing« og
— »tilsyn og rapportering«  
(punkt 122).[…] Afhængigt af de aktioner der skal 
gennemføres, foretages koordineringen 
inden for 6. rammeprogram efter 
følgende principper […]I det store og hele implementeret.
Kommissionen har gennemført adskillige 
foranstaltninger med henblik på at 
begrænse unødvendigt dobbeltarbejde, 
f.eks. det fælles registreringssystem, 
Spørgetjenesten og Clearingudvalget for 
Forskning (jf. punkt 25 og 32-34).
Supporttjenesten »it-support « blev 
ikke centraliseret. I stedet udviklede 
Kommissionens tjenester uafhængigt af 
hinanden forskellige it-værktøjer med 
de samme funktioner (jf. punkt 49). 
59
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?59
Centrale revisionsre -
sultater i særberetning 
nr. 1/2004, som denne 
revision fulgte op påRettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Kommissionens svar på 
Rettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Rettens vurdering af 
situationen i 2011/2012
Visse regler og praksis forlænger 
udvælgelsesprocessen unødigt 
(punkt VI, 58-61, 68 og 69).Kommissionen bør gøre FTU-
rammeprogrammet endnu mere 
fleksibelt og strømline de interne 
procedurer og praksis. Retten anbefaler, 
at de administrative procedurer 
forenkles, og at man tilstræber at få 
halveret sagsbehandlingstiden fra start 
til undertegnelse af kontrakter til fem 
eller seks måneder (punkt 120).[…] Kommissionen vil […] 
fortsætte med at forenkle 
sine forvaltningsprocedurer 
i overensstemmelse med de nye 
bestemmelser, der er fastsat i reglerne 
for deltagelse i 6. rammeprogram.Delvis implementeret.
Time to grant-perioden er først i 2012 
blevet forkortet til ca. 270 dage i de 
fleste tjenester (jf. punkt 56-64). 
Kommissionen havde problemer 
med at få ansat personale med 
de nødvendige fagprofiler, 
hvilket førte til ujævn fordeling af 
arbejdsbyrden, flaskehalse eller 
utilstrækkeligt tilsyn  
(punkt V og 70-77).[…] Kommissionen bør især gøre 
noget for at få nedbragt antallet af 
ubesatte stillinger, og den bør sørge 
for, at personaleressourcerne fordeles 
ligeligt mellem generaldirektorater og 
programmer på grundlag af vurderinger 
af den aktuelle og den forventede 
arbejdsbyrde. Det forudsætter egnede 
overvågningsinstrumenter inden for 
rammerne af det aktivitetsbaserede 
budgetsystem (punkt 121).I overensstemmelse med 
Revisionsrettens anbefalinger har 
Kommissionen vedtaget en pakke 
foranstaltninger med henblik på 
at integrere forskerpersonalet 
i Kommissionens almindelige 
personalepolitik og nedsætte antallet af 
ledige stillinger.
[…] Kommissionen har [indført] 
aktivitetsbaseret budgetlægning […] 
[hvilket] vil muliggøre en systematisk 
opfølgning af ressourcetildelingen […]Delvis implementeret.
Antallet af ubesatte stillinger er blevet 
nedbragt. 
Personaleressourcerne er fortsat 
et problem i forbindelse med 
forvaltningen af RP7. Det er ikke 
sikkert, at personaleressourcerne er 
fordelt ligeligt mellem de forskellige 
tjenester (jf. punkt 53-55). 
De anvendte it-systemer 
var utilstrækkelige og ikke 
tilstrækkeligt integreret  
(punkt VIII, 82-86 og 127).[…] Kommissionen [bør] fortsætte 
arbejdet med at implementere et 
fælles, integreret it-system. Et sådant 
system bør navnlig være baseret på 
klart definerede brugerbehov, og 
programmellet bør testes indgående, 
før programmerne bliver taget i brug 
(punkt 125).
Under 6. RP bør man i videst muligt 
omfang gå bort fra papirbaserede 
transaktioner, og man bør stræbe 
efter at få indført en rent elektronisk 
forvaltning af 7. RP (punkt 126).Kommissionen accepterer imidlertid, 
at en yderligere integrering af dens 
it-systemer ville have effektiviseret 
forvaltningen af de indirekte  
FTU-aktioner under  
5. rammeprogram […]Delvis implementeret.
Kommissionen har taget en række 
forskellige værktøjer i brug, som 
skal understøtte gennemførelsen 
af RP7. Frontofficeværktøjerne 
i Kommissionens tjenester er blevet 
harmoniseret, men harmoniseringen af 
backofficeværktøjerne er ikke skredet 
frem i samme tempo (jf. punkt 49).
Værktøjerne er endnu ikke fuldt 
integreret (jf. punkt 51). BILAG II
60
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?60
Centrale revisionsre -
sultater i særberetning 
nr. 1/2004, som denne 
revision fulgte op påRettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Kommissionens svar på 
Rettens anbefalinger  
i særberetning nr. 1/2004Rettens vurdering af 
situationen i 2011/2012
Ikke alle vigtige interne kontroller 
blev gennemført effektivt  
(punkt 26, 89-94 og 100).De interne kontrolaktiviteter bør 
harmoniseres, og de bør styrkes 
inden for hele rammeprogrammet. 
Navnlig bør Kommissionens 
tjenestegrene i fællesskab fastlægge 
kontrolforanstaltninger, som er 
relevante og nødvendige, og som kan 
afhjælpe de på forhånd kendte risici på 
dette budgetområde (punkt 130). 
Den forebyggende kontrol bør 
intensiveres (punkt 131).Der vil blive gjort en yderligere 
indsats for at sikre, at Kommissionens 
procedurer er tilstrækkeligt 
standardiserede inden for FTU-
rammeprogrammet og passende 
dokumenteret for så vidt angår 
de enkelte generaldirektorater og 
programmer.
Kommissionen vil fortsætte sine 
bestræbelser på de områder, der 
nævnes af Revisionsretten.Delvis implementeret.
Procedurerne er blevet dokumenteret 
(jf. punkt 46), de kontroller, der udføres 
af projekterne, er fornuftige, og nogle 
kontroller er blevet bedre  
(jf. punkt 67-70).
Den forebyggende kontrol er ikke 
blevet intensiveret. Kommissionen er 
gået væk fra detaljeret forudgående 
kontrol og forlader sig i højere grad på 
efterfølgende kontrol (jf. punkt 78).
Samlet set vurderer Retten 
i sin årsberetning for 2011, at 
kontrolsystemerne vedrørende 
rammeprogrammerne for forskning er 
delvis effektive.
Mangler 
i ledelsesinformationssystemet 
umuliggør effektiv overvågning af 
rammeprogrammet som helhed 
(punkt XI og 101-110).Retten anbefaler, at Kommissionen 
udvikler et omfattende  
rapporterings- og tilsynssystem til  
FTU-rammeprogrammerne (punkt 135).
Kommissionen [bør] fastlægge fælles 
[…] mål for forskningsområdet 
og for gennemførelsen af FTU-
rammeprogrammerne (punkt 136).Kommissionen opfylder [retskravene] 
vedrørende den generelle kontrol 
af programgennemførelsen […] 
Indførelse af interne harmoniserede 
kontrolstandarder har bidraget til, 
at der regelmæssigt har kunnet 
udarbejdes forvaltningsrapporter som 
supplement til udarbejdelsen af dem, 
der kræves ifølge lovgivningen.
Kommissionen fortsætter med at lægge 
vægt på vedvarende forbedring af sin 
forvaltning med fastsættelse af klare 
mål og prioriteringer.Implementeret.
Kommissionen har indført et system, 
der skal sikre, at der indsamles et sæt 
nøgleresultatindikatorer for hele RP7 
(jf. punkt 47).BILAG II
61
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?61
BILAG III
ÅRSAGER TIL, AT DER GIK LANG TID, FØR STØTTEN BLEV BEVILGET
ÅRSAGER, SOM LÅ UDEN FOR KOMMISSIONENS KONTROL
 ο Partnere forlod konsortiet. Det kan tage 1-2 måneder at finde nye partnere til erstatning for dem, 
der er trådt ud.
 ο Modtagerne indsendte den nødvendige dokumentation for sent, eller de brugte meget lang tid 
på at analysere dokumenterne fra Kommissionen.
 ο Konsortiet manglede erfaring med RP7.
 ο Forhandlinger med finansielt svage eller usamarbejdsvillige modtagere.
ÅRSAGER, SOM KOMMISSIONEN TIL DELS KUNNE HAVE UNDGÅET
 ο Forsinkelser i den juridiske og finansielle godkendelse af partnere som følge af en ophobning af 
ansøgninger om godkendelse på grund af de komplekse regler for godkendelse af SMV’er eller 
partnere fra lande uden for Europa eller på grund af drøftelser om bestemte modtageres status.
 ο Reglerne vedrørende bestemte aspekter (f.eks. outsourcing og anvendelse af tredjeparter) er kom -
plekse, og det var nødvendigt at forklare disse begreber for modtagerne.
 ο Hyppigheden af møder i programudvalgene.
 ο Under temaet sikkerhed tager det ca. ti uger at foretage en sikkerhedsundersøgelse (processen 
går i stå, fordi dette trin afgør, hvilken tjeneste der skal være ansvarlig for projektet).
62
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?62
ÅRSAGER, KOMMISSIONEN KUNNE HAVE UNDGÅET
 ο Nogle tjenester manglede på et bestemt tidspunkt personale med de rigtige profiler (f.eks. 
finansmedarbejdere).
 ο Svagheder i it-værktøjerne, f.eks. NEF (i 2009) og CPM (i 2010). 
 ο Tjenesten skulle bruge længere tid til at reagere på eller analysere de dokumenter, som konsortiet 
havde indsendt.
 ο Medarbejdere med ansvar for forhandling af projekter blev udskiftet, hvilket medførte, at nogle 
kontroller blev foretaget igen.
 ο Der var dårlig kommunikation mellem de forskellige medarbejdere, der var involveret i  
forhandlingen.
 ο Tjenesten sendte fragmentariske eller meget sene anmodninger om ændring af tilskudsansøg -
ninger eller arbejdsbeskrivelser.
 ο Tjenesten fastsatte lange frister eller undlod at fastsætte faste frister for indsendelse af ajourførte 
arbejdsbeskrivelser og tilskudsansøgninger.
 ο Bestemte trin i  processen var lineære (f.eks. mellem bedømmelsespanelets konklusion og den 
formelle indledning af forhandlingen med konsortiet).
 ο Konsortiet skal bruge unødvendigt lang tid på at udarbejde sit forslag, når forslagene og arbejds -
beskrivelsen ikke har samme struktur.
NB: Disse oplysninger er indsamlet ved samtaler med ledere i Kommissionen og ved skrivebordsanalyse af 29 projekterBILAG III
63
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
KOMMISSIONENS 
SVAR
RESUMÉ
III.
Kommissionen har tilpasset RP7-bestemmelserne til mod -
tagernes praksis, hvor den kunne gøre det i overensstem -
melse med andre støtteberettigelseskriterier, især i forbin -
delse med gennemsnitlige personaleomkostninger. I de 
fleste tilfælde er modtagernes generelle regnskabspraksis 
dog ikke i overensstemmelse med de andre støtteberetti -
gelseskriterier, lovgiver har fastsat. Under disse betingelser 
er yderligere tilpasning ikke mulig i RP7.
På grundlag af erfaringerne med de rapporteringskanaler 
for interessenter, den har oprettet, har Kommissionen kun 
konstateret få tegn på udbredte uoverensstemmelser.
Lige siden begyndelsen af RP7 har Kommissionen arbej -
det på at sikre en god koordinering mellem sine forskellige 
tjenestegrene, der gennemfører programmet. Med henblik 
herpå har Kommissionen proaktivt oprettet en række ord -
ninger til identifikation og løsning af tilfælde af inkonse -
kvent sagsbehandling i forskellige kommissionstjeneste -
grene. Disse ordninger omfatter Spørgetjenesten, Research 
Enquiry Service (RES), tværtjenstlige grupper og Clearing -
udvalget for forskning. Clearingudvalget for Forskning er 
en instans, der anvendes som sidste udvej, når andre meka -
nismer til løsning af en sag om inkonsekvent sagsbehand -
ling slår fejl. Den kendsgerning, at kun få sager ender hos 
Clearingudvalget for forskning, viser, at de øvrige mekanis -
mer er velegnede til at behandle og løse de fleste tilfælde 
af inkonsekvent behandling.
IV.
For så vidt angår processernes effektivitet vil Kommissio -
nen gerne understrege, at:
IV. a)
De aktuelle it-værktøjer og den nuværende personale -
anvendelse har gjort det muligt at forhandle og under -
skrive tusinder af tilskudsaftaler og analysere og foretage 
i tusindvis af mellemliggende og endelige udbetalinger, 
samtidig med at tiden frem til bevillingen (time to grant-
perioden) er blevet harmoniseret og afkortet. I 2012 har 
disse processer f.eks. gjort det muligt at indgå 4 324 til -
skudsaftaler med 19 963 støttemodtagere. Derfor fungerer 
de aktuelle it-værktøjer og den nuværende personalean -
vendelse effektivt.Det forhold, at der er sket en tilnærmelse af time to grant-
perioderne mellem Kommissionens tjenestegrene, der 
gennemfører RP7, og det forhold, at perioden allerede er 
blevet afkortet til et niveau tæt på den frist, som er fast -
sat i den nye finansforordning og gælder for kontrakter 
i forbindelse med fremtidige indkaldelser (270 dage), er 
et yderligere bevis på, at de aktuelle it-værktøjer og den 
nuværende anvendelse af personaleressourcer fungerer 
effektivt.
Endvidere bør det bemærkes, at særprogrammet »Sam -
arbejde « omfatter forskellige former for aktioner (forsk -
ningssamarbejde inden for forskellige områder med f.eks. 
forskellige etiske og sikkerhedsmæssige bedømmelses -
kriterier, fælles programlægning, FTI’er), hvor det ikke er 
muligt blot at foretage mekaniske sammenligninger af 
personaleanvendelsen.
Kommissionen er dog enig i, at den optimale anvendelse 
af personaleressourcer er en permanent udfordring for 
enhver forvaltning, og vil i lyset af det nye rammeprogram 
»Horisont 2020 « tage behørigt hensyn til dette spørgsmål.
IV. b)
Der er sket en tilnærmelse af time to grant-perioderne mel -
lem Kommissionens tjenestegrene, der gennemfører RP7, 
og perioden er allerede blevet afkortet til et niveau tæt 
på den frist, som er fastsat i den nye finansforordning og 
gælder for kontrakter i forbindelse med fremtidige indkal -
delser (270  dage). For kontrakter indgået i 2012  var time 
to grant-perioden 264 dage i GD for Kommunikationsnet, 
Indhold og Teknologi og 279 dage i GD for Forskning og 
Innovation.
IV. c)
Kontrolarkitekturen for RP7  er blevet udformet på en sådan 
måde, at der lægges mest vægt på efterfølgende kontrol. 
Der er bevidst skåret ned på den forudgående kontrol for 
at forenkle systemet og mindske den administrative byrde 
for modtagerne. Dette sikrer, at der kan tages behørigt 
hensyn til at skabe balance mellem tillid og kontrol, til 
at forbedre den tid, der går, inden støtten bevilges (time 
to grant-perioden), og inden den udbetales (time to pay-
perioden), og endelig til ordningens tiltrækningskraft. 
Kommissionen er ikke desto mindre enig i, at den forud -
gående kontrol bør rettes mod modtagere med en højere 
risikoprofil. Med hensyn til efterfølgende kontrol indehol -
der Kommissionens strategi for efterfølgende kontrol alle -
rede i dag også risikobaserede revisioner samt en særskilt 
revisionsstrategisøjle.
KOMMISSIONENS  
SVAR64
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?V.
Kommissionen er enig i, at retsgrundlaget for FTI’er skal 
forenkles i fremtiden. Den nye finansforordning går i den 
retning ved at indføre muligheden (artikel 209) for at 
oprette »særlige offentligprivate partnerskabsorganer «, 
hvis finansielle regler vedtages i  overensstemmelse med 
en »light « model for finansforordning for offentligprivate 
partnerskabsorganer.
Midtvejsevalueringsrapporten om RSFF har bekræftet 
merværdien af RSFF. Det skal også understreges, at addi -
tionaliteten ved offentlig finansiering er et komplekst og 
flerdimensionelt begreb, der dækker mere end ren projekt -
additionalitet (om projektet ville være blevet gennemført 
uden offentlig finansiering), men også omfatter målestok, 
anvendelsesområde, acceleration, partner, output osv.
VI.
Kommissionens holdning til Rettens anbefalinger er:
VI. a)
Både Kommissionen og Retten afdækker jævnligt i deres 
revisioner, at støttemodtagernes normale regnskabsprak -
sis omfatter udgifter, der ikke opfylder de kriterier for støt -
teberettigelse, som er fastsat af lovgivningsmyndigheden 
(f.eks. moms, omkostninger til reklame og markedsføring, 
omkostninger til finansiering af gæld osv.). Kommissionen 
kan derfor ikke acceptere disse modtageres regnskabsprak -
sis, som de er. Kommissionen har i RP7  taget skridt til at 
acceptere modtagernes praksis, hvis det er muligt, og den 
vil se på, hvordan dette kan udvides, især i Horisont 2020.
VI. b)
Med hensyn til spørgsmålet om it-værktøjer understreger 
Kommissionen de meget store fremskridt, der allerede er 
gjort. Elektroniske RP7-værktøjer tåler normalt sammen -
ligning med de fleste besøgte nationale finansieringsor -
ganers værktøjer. Yderligere forbedringer er dog planlagt 
under Horisont 2020 (jf. pkt. 52).
Med hensyn til risikoen for ubalancer i personalets 
arbejdsbyrde skal det bemærkes, at særprogrammet 
»Samarbejde« omfatter forskellige former for aktioner 
(forskningssamarbejde inden for forskellige områder med 
f.eks. forskellige etiske og sikkerhedsmæssige bedømmel -
seskriterier, fælles programlægning, FTI’er), hvor det ikke 
er muligt blot at foretage mekaniske sammenligninger af 
personaleanvendelsen.Kommissionen er enig i, at den optimale anvendelse 
af personaleressourcer er en permanent udfordring for 
enhver forvaltning, og vil i lyset af det nye rammeprogram 
Horisont 2020 tage behørigt hensyn til dette spørgsmål.
VI. c)
Der er sket en tilnærmelse af time to grant-perioderne mel -
lem Kommissionens tjenestegrene, der gennemfører RP7, 
og perioden er allerede blevet afkortet til et niveau tæt 
på den frist, som er fastsat i den nye finansforordning (se 
IV b) ovenfor) og gælder for kontrakter i forbindelse med 
fremtidige indkaldelser (270 dage). I 2012 brugte GD for 
Forskning og Innovation (RTD) gennemsnitligt 279 dage til 
at indgå en tilskudsaftale og GD for Kommunikationsnet, 
Indhold og Teknologi (CNECT) 264 dage.
VI. d)
Kommissionen udfører allerede risikobaseret kontrol, men 
er enig i, at der er behov for videreudvikling.
VI. e)
Kommissionen er enig i, at retsgrundlaget for de fælles tek -
nologiinitiativer bør forenkles. Den nye finansforordning 
går i den retning ved at indføre muligheden (artikel 209) 
for at oprette »særlige offentligprivate partnerskabsor -
ganer «, hvis finansielle regler bør vedtages i overens -
stemmelse med en »light « model for finansforordning for 
offentligprivate partnerskabsorganer.
Dog er det betydelige budget, der afsættes til og forvaltes 
af disse organisationer, lige så vigtigt som personalet, når 
man ser på kontrolrammen.
Med hensyn til risikodelingsfaciliteten (RSFF) finder Kom -
missionen på grundlag af den tilgængelige dokumenta -
tion, at den allerede på tilfredsstillende vis retter sig mod 
de modtagere, som har begrænset adgang til finansiering. 
Den vil dog fortsat overvåge dette aspekt.
65
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?BEMÆRKNINGER
20.
RP7-finansieringsmodellen forudsætter frivillig anvendelse 
af faste satser, især for indirekte omkostninger. Mange 
modtagere har dog frivilligt valgt ikke at benytte denne 
mulighed.
På baggrund af sine erfaringer med RP7 er Kommissionen 
enig i Revisionsrettens analyse og foreslår en vidtrækkende 
forenkling under Horisont 2020, især én refusionssats pr. 
projekt og en obligatorisk fast sats for beregningen af 
indirekte omkostninger. Dette har Retten godkendt i sin 
udtalelse 6/2012 om Kommissionens forslag til regler for 
deltagelse og formidling i »Horisont 2020 — rammepro -
gram for forskning og innovation (2014-2020) «. Endvidere 
er Kommissionens rammeprogrammer i sagens natur præ -
get af en kompleksitetsgrad, som sjældent — om overho -
vedet — ses i nationale støtteprogrammer, med tusinder af 
tilskudsformer, der involverer forskellige typer af deltagere 
fra forskellige lande.
21.
Kommissionen har så vidt muligt gjort RP7-bestemmel -
serne kompatible med normal forretningspraksis. Kommis -
sionen skal dog sørge for, at alle kriterierne for støtteberet -
tigelse i henhold til reglerne for deltagelse er opfyldt.
Som Retten og Kommissionen har konstateret i deres revi -
sioner, afholder modtageren omkostninger, som ikke er 
støtteberettigede, selv om de er baseret på deltagerens 
regnskabs- og forvaltningsprincipper og -praksis. Som 
eksempel er moms ikke støtteberettiget i RP7. De fleste 
offentlige modtageres regnskabs- og forvaltningsprincip -
per og -praksis omfatter imidlertid moms (da de ikke kan 
opkræve den). Den normale praksis er derfor ikke i over -
ensstemmelse med RP7’s støtteberettigelseskriterier. Andre 
eksempler på ikkestøtteberettigede omkostninger i delta -
gerens normale regnskabs- og forvaltningsprincipper og 
-praksis er udgifter til reklame og markedsføring, omkost -
ninger til gældsfinansiering osv.22.
Kommissionen har bestræbt sig på at godkende modtager -
nes praksis, når dette kunne gøres i overensstemmelse med 
de øvrige støtteberettigelseskriterier i retsgrundlaget, f.eks. 
i forbindelse med gennemsnitlige personaleomkostninger.
Som det fremgår af ovenstående, er modtagernes praksis 
dog ofte ikke i overensstemmelse med de øvrige støttebe -
rettigelseskriterier i henhold til deltagelsesreglerne. Derfor 
kan de ikke godkendes.
23.
Attesteringsmekanismen viser, at Kommissionen ønskede 
at tage hensyn til RP7-modtagernes regnskabspraksis, hvor 
det var muligt.
Modtagere, der var interesserede i  denne mulighed, blev 
bedt om ikke blot at tage hensyn til deres egen regnskabs -
praksis i deres metoder, men også til støtteberettigelses -
kriterierne i henhold til deltagelsesreglerne. Kommissionen 
attesterede modtagernes metoder, når begge betingelser 
var opfyldt.
Kommissionen har også indført en betydelig forenkling for 
at lette brugen af gennemsnitlige personaleomkostninger 
inden for det eksisterende retsgrundlag.
Alt i alt vil der dog blive taget hensyn til de skuffende erfa -
ringer med forudgående attestering af omkostningsbereg -
ningsmetoder ved udarbejdelsen af bestemmelserne for 
den næste finansieringsperiode.
24.
Kommissionen reagerede meget hurtigt på Europa-Par -
lamentets beslutning. Allerede den 23. juni 2009 vedtog 
Kommissionen foreløbige acceptkriterier for metoder til 
udregning af gennemsnitlige personaleomkostninger 
K(2009) 4705.
Da disse foreløbige kriterier blev vedtaget, var det nødven -
digt at anlægge en forsigtig tilgang — bestående af en 
pilotfase før yderligere afgørende skridt — på grund af risi -
koen for, at de gennemsnitlige omkostninger skulle afvige 
væsentligt fra de faktiske omkostninger. For Kommissionen 
var det herefter nødvendigt med en vis periode til gen -
nemførelse af 2009-afgørelsen med henblik på at indsamle 
faktuelle data om virkningerne af denne, især tilbagemel -
dinger fra interessenter.
KOMMISSIONENS  
SVAR66
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?Der blev herefter samlet yderligere oplysninger, og på det 
grundlag indledte Kommissionen en ændring af kriteri -
erne, idet den i videst mulige omfang tog hensyn til de 
erfaringer, der var gjort i pilotfasen. Som følge af oven -
stående blev acceptkriterierne for metoder til udreg -
ning af gennemsnitlige personaleomkostninger forenk -
let i 2011 (Kommissionens afgørelse af 24. januar 2011, 
K(2011) 174 endelig).
På baggrund heraf er henvisningen til 21 måneder og 
antydningen af langsom beslutningstagning misvisende. 
Endvidere gælder den nye tilgang, der følger af Kommis -
sionens afgørelse fra 2011, med tilbagevirkende kraft for 
alle RP7-projekter.
25.
Støtteberettigelseskriterierne er tydeligt anført i de del -
tagelsesregler, lovgivningsmyndigheden har vedtaget, og 
det er Kommissionens opgave at sørge for, at de alle bliver 
overholdt.
26.
RES’ svar er omfattet af en ansvarsfraskrivelse, fordi de ude -
lukkende er baseret på informationer fra modtageren, som 
kan være partiske og ufuldstændige. Som følge heraf har 
tjenesten måske ikke alle de oplysninger, der er nødven -
dige for en fuldstændig forståelse af sagen. Der er derfor 
gyldige grunde til at have en juridisk ansvarsfraskrivelse.
29.
Ifølge artikel 31 i deltagelsesreglerne skal omkostninger 
ved gennemførelse af en indirekte aktion »være faktiske « 
for at være støtteberettigede. Som følge heraf skal støt -
temodtagere under RP7 underbygge de afholdte omkost -
ninger. I vejledningen »Guide to Financial Issues « anbefaler 
Kommissionen — som svar på de spørgsmål, modtagere 
har stillet om dette emne — at bruge løn- eller timesedler 
som passende dokumentation for afholdte personaleom -
kostninger. Det hedder i vejledningen, at arbejdstid, der 
skal betales, skal registreres i hele projektets varighed ved 
hjælp af løn- eller timesedler og være tilstrækkeligt under -
bygget af dokumentation for, at de er reelle og pålidelige. 
Det hedder dog videre i vejledningen, at modtageren 
i mangel af time- eller lønsedler skal underbygge de påstå -
ede omkostninger med rimelige midler (alternativt bevis) 
ved at give en tilsvarende sikkerhed, som skal vurderes af 
revisor.Kommissionen accepterer derfor modtagerens praksis 
ved sin vurdering af omkostningernes støtteberettigelse, 
såfremt denne praksis opfylder ovenstående kriterier. 
Eksempler på acceptabel praksis er: fastsættelse af tidsfor -
brug på grundlag af løn- eller timesedler og dermed det 
faktiske timetal, omkostninger fastsat på grundlag af pro -
centsatser, og, hvis en forsker udelukkende er ansat til ét 
projekt, alle omkostningerne til ansættelse af den pågæl -
dende forsker, forudsat at de påståede udgifter underbyg -
ges tilstrækkeligt med hensyn til realitet og pålidelighed.
Boks 2
Begge disse metoder er acceptable i henhold til RP7, så 
længe der er passende dokumentation for, at den tid, der 
finansieres af projektet, faktisk er medgået.
34.
Kommissionen mener, at Spørgetjenesten er en fælles 
clearingcentral.
Fælles svar på punkt 35-39
Lige siden begyndelsen af RP7 har Kommissionen arbejdet 
på at sikre en god koordinering mellem sine forskellige tje -
nestegrene, der gennemfører programmet.
Med henblik herpå har Kommissionen proaktivt oprettet 
en række ordninger til identifikation og løsning af inkon -
sekvent behandling i forskellige kommissionstjeneste -
grene. Disse ordninger omfatter Spørgetjenesten (Research 
Enquiry Service, RES), tværtjenstlige grupper og Clearing -
udvalget for Forskning.
67
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?Kommissionen har klare indikationer for, at manglende 
sammenhæng er af begrænset betydning. Disse indika -
tioner stammer især fra Kommissionens erfaringer med 
Spørgetjenesten siden begyndelsen af RP7, men også fra 
erfaringerne med Clearingudvalget for Forskning (RCC). 
RCC rettede henvendelse til de nationale kontaktpunk -
ter og bad om hjælp til at afdække divergerende praksis 
i gennemførelsen af RP7-projekter. For at give interessenter 
mulighed for at blive inddraget i afdækningen af diverge -
rende praksis fik RP7-deltagerne endvidere mulighed for at 
kontakte udvalget direkte via Spørgetjenesten, der er til -
gængelig på webstedet Europe Research. Ingen interessen -
ter har dog gjort brug af disse kanaler, hvilket kan tyde på, 
at antallet af tilfælde af divergerende praksis er begrænset. 
Der er imidlertid ad andre kanaler gjort opmærksom på 
nogle få uoverensstemmelser.
Clearingudvalget for Forskning er derfor blot én blandt en 
række mekanismer, men også den, der anvendes som en 
sidste udvej. Det betyder, at den kun træder i funktion, når 
andre eksisterende samordningsmekanismer ikke løser et 
tilfælde af inkonsekvent behandling.
Den kendsgerning, at kun få sager ender hos Clearingud -
valget for Forskning, viser, at de øvrige mekanismer er vel -
egnede til at behandle og løse de fleste tilfælde af inkon -
sekvent behandling, inden de når til Clearingudvalget for 
Forskning.
Endelig ønsker Kommissionen at understrege, at det, 
der af modtageren opfattes som en uberettiget forskels -
behandling, faktisk ofte skyldes forskellige omstændig -
heder omkring den enkelte sag, som fører til forskelle 
i behandling.
Kommissionen har gennemgået de ni eksempler på for -
skellig praksis (boks 3). Kommissionen er enig i nogle af 
disse tilfælde. Kommissionen mener, at forskellene i andre 
tilfælde skyldes modtageres eller tjenestegrenes bevid -
ste valg i henhold til reglerne eller projekternes særlige 
kendetegn.Boks 3 — Regler
1. Anvendelse af faste satser til dækning af rejserelate -
rede dagpenge:
Et GD’s arbejdsprogrammer omfattede ikke denne mulig -
hed, fordi virkningen af forenklingen blev anset for at være 
meget lille.
2. Høringer under evalueringen af store projekter:
Ifølge reglerne om indsendelse af forslag kan der afholdes 
høringer, når Kommissionens tjenestegrene finder det nød -
vendigt til »yderligere afklaring af forslagene «. Kommissio -
nens tjenestegrene finder det især nødvendigt at afholde 
høringer ved projekter, der er store og komplekse med 
hensyn til partnere, budget og indhold. Beslutningen om, 
hvorvidt der skal afholdes en høring, henhører dog under 
den pågældende kommissionstjenestegrens beføjelser 
og afhænger af tjenestegrenens vurdering af de særlige 
bestemmelser i forslaget.
3. Kravet om, at der skal indgås og forelægges en konsor-  
tieaftale:
i) Forpligtelsen til at indgå en konsortieaftale: Ifølge artikel 24 i del -
tagelsesreglerne er en konsortieaftale obligatorisk, medmindre 
andet er bestemt i indkaldelsen af forslag. Skønt reglerne formelt 
er blevet anvendt korrekt, anerkendes det, at der ikke er nogen 
skriftlige objektive kriterier for, hvornår konsortieaftalen ikke skal 
være obligatorisk. Praksis viser, at konsortieaftalen er obligatorisk 
i de fleste tilfælde undtagen for samordnings- og støtteaktioner 
og for FET Open (fremtidige og opdukkende teknologier), hvor 
konsortieaftalen anbefales kraftigt.
ii) Tidspunktet for underskrivelse af konsortieaftalen, og hvordan 
Kommissionen underrettes: Ifølge artikel 1, stk. 4, i EUGA-tilskuds -
aftalen anses støttemodtagerne for at have indgået en konsortie -
aftale om konsortiets interne organisering. Nærmere betegnet ved 
at underskrive tilskudsaftalen bekræfter modtagerne implicit, at de 
har indgået konsortieaftalen før indgåelse af tilskudsaftalen. Efter -
som det er en privat aftale mellem modtagerne, som Kommissio -
nen ikke er part i, hverken reviderer eller kommenterer den konsor -
tieaftalen. Den kontrollerer heller ikke, om konsortieaftalen faktisk er 
blevet undertegnet, eller hvornår det er sket, og udbeder sig heller 
ikke konsortieaftalen eller noget andet bevis for, at den eksisterer 
(med undtagelse af helt særlige tilfælde, f.eks. SMV-aktioner).
KOMMISSIONENS  
SVAR68
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?4. Behandlingen af ikke planlagt outsourcing:
Ifølge artikel II.7 i EUGA er en ændring nødvendig under 
alle omstændigheder, undtagen når en underentreprise 
vedrører mindre opgaver. Ifølge Guide to Financial Issues 
er kriterierne for, om en underentreprise vedrører mindre 
opgaver, kvalitative og ikke kvantitative. Tjenestegrenene 
med relation til forskning anvender de gældende regler. 
Da betegnelsen for outsourcingen afhænger af projektets 
særlige karakter, vil afgørelsen af, hvad der udgør »mindre 
opgaver «, dog fortsat være en vurdering i den enkelte sag.
Der benyttes ingen tærskler i forbindelse med forskning. 
Såfremt de anslåede omkostninger ved outsourcingen sti -
ger væsentligt med en påvirkning af arten af de opgaver, 
der skal outsources, til følge, kræves der en ændring.
5. Definition af forvaltningsbudgettet:
Dette problem er blevet løst ved den sidste revision af 
Guide to Financial Issues fra januar 2012 (art. II.16 vedrø -
rende præciseringer af, hvilke aktiviteter der kan anføres 
under kategorien »øvrige omkostninger «, herunder »for -
valtningsomkostninger «), som gav større klarhed over 
betingelserne for støtteberettigelse for de forskellige akti -
viteter (forskning eller forvaltning). Kommissionens tjene -
stegrene har derfor handlet proaktivt ved at afdække og 
løse dette problem.
6. Den procedure, der skal følges, hvis modtageren æn-  
drer sit registrerede navn:
Ifølge vejledningen »Amendments Guide for FP7 Grant 
Agreements « kræver en ændring af det registrerede navn 
ikke en tilføjelse og foretages via et informationsbrev. 
I nogle tilfælde kan det, der ser ud til at være en »nav -
neændring «, dog henvise til forskellige situationer, hvoraf 
nogle vil kræve en tilføjelse (f.eks. ændring af retlig enhed). 
I disse tilfælde kræver Kommissionen, at der foretages en 
tilføjelse til tilskudsaftalen.
7. Rapporteringshyppighed:
Det accepteres, at tjenestegrenene har forskellig praksis for 
rapporteringsperiodernes standardvarighed. Forskellene 
kan være begrundet i en forskellig risikovurdering eller 
i forskningsprojekternes længde eller størrelse. En fælles 
standardløsning for rapporteringsperioder er i øjeblikket 
under overvejelse.8. Anvendelse af videnskabelige undersøgelser i forbin -
delse med projektovervågning:
De uoverensstemmelser, Retten omtaler, accepteres. Kom -
missionen vil sørge for, at dette spørgsmål harmoniseres 
under hensyntagen til forskellige projekter og program -
mers særlige karakteristika.
9. Mulighed for at afholde flere betalinger pr. periode:
Når »single submission button «-systemet bliver operatio -
nelt fra andet kvartal 2013, vil de forskelle, Revisionsretten 
har afdækket, forsvinde. Dog vil delbetalinger fortsat være 
mulige under særlige omstændigheder, og en tjeneste -
grens anvendelse heraf bør ikke betragtes som en forskel -
lig anvendelse af reglerne.
41.
Ifølge Kommissionens forslag til deltagelsesregler for Hori -
sont 2020 skal der som generelt princip anvendes et fæl -
les regelsæt for alle dele af Horisont 2020, herunder FTI’er. 
I henhold til artikel  1 er undtagelser kun mulige, hvis dette 
er fastsat i basisretsakten, eller — med forbehold for Kom -
missionens samtykke — hvis det er nødvendigt på grund 
af de særlige forhold.
42.
For det fremtidige rammeprogram gælder reglerne for 
Horisont 2020 nu i fuldt omfang for rammeprogrammet for 
konkurrenceevne og innovation. Endvidere har Kommissio -
nen banet vejen for harmonisering af de regler, der gælder 
for EU’s struktur- og investeringsfonde, og dem, der finder 
anvendelse i EU’s politikker for en lignende type opera -
tion og støttemodtager, i sit forslag til en forordning om 
fælles bestemmelser, som for tiden drøftes med Europa-
Parlamentet og Rådet. I sine forslag til Horisont 2020 og til 
strukturfondene sigter Kommissionen derfor mod synergi -
effekter mellem de forskellige EU-finansieringskilder. End -
videre tilnærmes finansieringsreglerne for forskning og 
innovation samt strukturfondene langt mere til bestem -
melserne i finansforordningen, hvilket vil klare en del af 
forskellene. F.eks. vil der ikke længere være forskelsbehand -
ling med hensyn til moms.
69
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?43.
Et af de centrale elementer i Kommissionens forslag om 
samhørighedspolitikken for perioden  2014-2020  er indfø -
relsen af en fælles strategisk ramme (FSR) for EU’s struk -
tur- og investeringsfonde (EFRU, ESF, SF, ELFUL, EHFF), der 
netop skal udstikke en klarere strategisk kurs for program -
meringsprocessen og lette sektoriel og territorial samord -
ning af EU-interventionerne under FSR-fonde med mål -
sætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, 
bæredygtig og inklusiv vækst (artikel  10 i forordningen om 
fælles bestemmelser). Bilag I til forordningen om fælles 
bestemmelser, som er bindende både for medlemsstaterne 
og Kommissionen, indeholder også et særligt afsnit om 
samordning mellem FSR-fondene og EU’s øvrige politikker 
og instrumenter og især Horisont 2020 og andre centralt 
forvaltede EU-programmer på forsknings- og innovations -
områderne (4.3). FSR skal derfor bidrage til at søge synergi 
mellem EU-finansieringskilder, der støtter forskning og 
innovation.
På det grundlag har Kommissionen lige oprettet en tvær -
tjenstlig arbejdsgruppe vedrørende synergi mellem EU-
finansieringskilder, der støtter forskning og innovation. 
Endvidere er et aftalememorandum ved at blive underteg -
net af generaldirektørerne for GD REGIO, GD RTD og JRC.
For Horisont 2020-programmet er der bestræbelser i gang 
for yderligere at rationalisere reglerne for omkostnings -
refusion. Kommissionen har til hensigt at udarbejde en 
vejledning til beslutningstagere og forvaltningsmyndig -
heder på EU-, nationalt og regionalt plan for at sikre, at 
de synergimuligheder, de nye forordninger giver, vil blive 
omsat i udformning af operationelle programmer og 
Horisont 2020-arbejdsprogrammer.
44. 
Et af de centrale indsatsområder, der er anført i medde -
lelsen om EFR, er optimalt tværnationalt samarbejde og 
konkurrence. Hvis store udfordringer skal løftes i fælles -
skab, skal synergier mellem europæiske og nationale pro -
grammer udnyttes, og de forskellige kilder til nationale og 
andre midler på EU-niveau skal tilpasses strategisk. Kom -
missionen erkender, at det ikke er nogen let opgave, men 
det er et væsentligt element i et velfungerende europæisk 
forskningsrum.47.
Forlængelsen af rapporteringsperioderne var først og frem -
mest en forenklingsforanstaltning med det formål at mind -
ske modtagernes administrative byrde. I den forbindelse 
viser tabel 2, at forlængelsen af rapporteringsperioderne 
udgør en tilfredsstillende påvisning af fremskridt med 
Kommissionens forenklingsdagsorden.
Fælles svar på punkt 48-52
It-værktøjer til forvaltning af rammeprogrammerne har 
undergået en betydelig udvikling og forbedring siden 
Rettens revision af RP5 i 2004. RP7’s elektroniske værk -
tøjer tåler normalt sammenligning med værktøjerne i de 
fleste nationale finansieringsorganer, Retten besøgte (se 
pkt. 52). Yderligere forbedringer er dog planlagt under 
Horisont 2020.
Ved behandlingen af de forskellige it-værktøjer, Kommis -
sionen anvender på forskningsområdet, påbegyndte Kom -
missionen harmoniseringen på det område, der har stær -
kest indvirkning på servicekvaliteten for modtagerne, og 
som samtidig har den laveste automatiseringsgrad.
Med hensyn til backofficeværktøjer skal det understreges, 
at der er sket betydelige fremskridt i RP7 i forhold til tid -
ligere rammeprogrammer. Modulerne er dog endnu ikke 
blevet fuldt integreret.
Det forventes at ske ved udgangen af Horisont 2020. Kom -
missionen er i øjeblikket ved at udvikle et fælles backoffi -
ceværktøj (SYGMA) og et fælles elektronisk workflowværk -
tøj (COMPASS). Det scenario vil betyde afslutningen på den 
opsplitning, Retten beskriver, og der vil derfor være etable -
ret et integreret it-system.
Kommissionen mener, at ressourcerne udnyttes økonomisk.
KOMMISSIONENS  
SVAR70
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?I den forbindelse har Kommissionen oprettet en ledelses -
struktur og arbejdsprocedurer til at forvalte og tilpasse 
de tilgængelige it-værktøjer til ledelsens behov og for -
ventninger under fuld hensyntagen til alle aspekter af 
omkostningseffektivitet.
Udviklingen af disse værktøjer er til stadighed blevet kon -
trolleret og overvåget. For hvert skridt i processen blev der 
truffet beslutninger under hensyntagen til alle relevante 
muligheder i overensstemmelse med den tilgængelige tek -
nologi og tilgængelige ressourcer, behovet for at yde en 
kontinuerlig og effektiv service til modtagerne og behovet 
for at drage nytte af allerede gennemført udvikling.
I frontofficesystemet til indsendelse af C-formularer er alle 
oplysninger om tilskud og modtagere på forhånd udfyldt 
med eksisterende data, hvilket har gjort det muligt at for -
bedre datakvaliteten af C-formularerne betydeligt. Et andet 
eksempel er synkroniseringen mellem forhandlingsværk -
tøjet (NEF) og værktøjet til forvaltning af tilskud (CPM/
PHOENIX).
Til rapportering findes der et datalager (CORDA), så 
der automatisk kan udarbejdes rapporter med infor -
mationer fra forskellige it-systemer (f.eks. om time to 
grant-perioden).
Under RP7 er der også eksempler som dem, Retten anfører 
i pkt. 52. I forhandlingsværktøjet NEF bliver backoffice og 
frontoffice konsekvent integreret, så modtageren og Kom -
missionen kan arbejde med de samme data. Det gælder 
også front- og backofficesystemet til C-formularer. For at 
forbedre datakvaliteten benytter Kommissionen desuden 
også eksterne databaser med tidsskriftslister i rapporte -
ringsværktøjet til videnskabelige rapporter (SESAM).
Fælles svar på punkt 54 og 55
De beregninger af personaleanvendelse, Retten benytter 
i tabel  3, afspejler ikke virkeligheden af alle de aktiviteter, 
medarbejderne gennemfører, og muliggør ikke en retfær -
dig sammenligning mellem de forskellige GD’er og agen -
turer for forskning.Det bør desuden bemærkes, at særprogrammet »Sam -
arbejde« omfatter forskellige former for aktioner (forsk -
ningssamarbejde inden for forskellige områder med f.eks. 
forskellige etiske og sikkerhedsmæssige bedømmelseskri -
terier, fælles programlægning, FTI’er). Endvidere har mange 
medarbejdere ansvarsområder, der rækker ud over RP7-
projektforvaltning, f.eks. politikarbejde, som ikke fremgår 
af tabel 3.
Kommissionen er dog enig i, at den optimale anvendelse 
af personaleressourcer er en permanent udfordring for 
enhver forvaltning, og vil i lyset af det nye rammeprogram 
Horisont 2020 tage behørigt hensyn til dette spørgsmål.
57.
Time to grant-perioden vil altid variere fra projekt til pro -
jekt. Den afhænger af forslagets kvalitet, behovet for for -
handling, konsortiets reaktivitet, koordinatorens erfaring 
osv.
58.
Kommissionen ser positivt på Rettens bemærkning om, at 
der er klar tendens til, at time to grant-perioden er blevet 
kortere. Det er et bevis på Kommissionens arbejde for at nå 
en rimelig time to grant-periode og en følge af Kommis -
sionens tætte overvågning heraf. I 2012 var time to grant-
perioden 264 dage i GD CNECT og 276 dage i GD RTD. 
Rettens analyse bygger på tal fra hele RP7-perioden, men 
virkeligheden i  dag er helt anderledes. Dette resultat er 
i overensstemmelse med fristen på ni måneder, der er fast -
sat i den nye finansforordning for denne proces og gælder 
for kontrakter i forbindelse med fremtidige indkaldelser.
Spørgsmålet om yderligere afkortelse af time to grant-
perioden skal behandles med forsigtighed, eftersom der er 
risici forbundet hermed. I den forbindelse vil Kommissio -
nen henvise til en kommentar for nylig fra League of Euro -
pean Research Universities (LERU) herom. I den forbindelse 
erklærer dette organ, at en »... strengt begrænset time to 
grant-periode vil medføre for lidt tid til forhandlingerne af 
tilskudsaftalen «. Endvidere vil disse stramme frister »især 
for institutioner som LERU-medlemmer, men ikke kun dem, 
der formentlig forvalter et stort antal H2020-projekter, 
blive meget byrdefulde og kan føre til meget ufordelagtige 
tilskudsaftaler «.
Der er derfor behov for at sikre balance mellem hurtighed 
og kvalitet.
71
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?59.
Kommissionen er enig i, at det af de årsager, Retten anfø -
rer, er vanskeligt at tilpasse sin time to grant-periode til 
nationale finansieringsorganers.
Fælles svar på punkt 60-64
Kommissionen er af den opfattelse, at overdragelsen til et 
GD ikke længere er en relevant faktor, der påvirker time to 
grant-perioden.
Der er sket en tilnærmelse af time to grant-perioden mel -
lem Kommissionens tjenestegrene, og i de vigtigste tje -
nestegrene, der gennemfører RP7, er den allerede blevet 
afkortet til et niveau tæt på den frist, som er fastsat i den 
nye finansforordning og gælder for kontrakter i forbindelse 
med fremtidige indkaldelser:Kommissionen har længe været klar over de vigtigste 
årsager til den lange time to grant-periode på projektni -
veau. Disse årsager har været emne for relevant analyse 
i tjenestegrenene, som efterhånden har resulteret i gen -
nemførelse af klart definerede, målrettede forenklingsbe -
stræbelser og andre foranstaltninger, der alle sigter mod at 
nedbringe time to grant-perioden.
Skønt de operationelle direktorater under GD for Forsk -
ning og Innovation i al væsentlighed har haft de samme 
ansvarsområder i ovennævnte periode, har bedre vej -
ledning, udveksling af god praksis og nøjere overvåg -
ning spillet en central rolle for afkortelsen af time to 
grant-perioden.
66.
Kommissionen bemærker, at den gennemsnitlige andel af 
betalinger, der blev foretaget til tiden, er steget betydeligt 
i løbet af de seneste par år.
Forskellen i bruttobetalingstid skyldes forskelle i udsættel -
sestid og modtagernes svartid.
Der er plads til forbedring for at nedbringe udsættelsesti -
der til mere acceptable niveauer gennem korrekt tilbage -
melding til modtagerne og gennemførelse af en harmoni -
seret tilgang. Med henblik herpå forventes gennemførelsen 
af it-værktøjet COREFLOW (elektronisk workflow i GD for 
Forskning og Innovation) at forbedre situationen.
71.
Kommissionen udfører kun kontrol vedrørende interesse -
konflikt for de eksperter, der er blevet udvalgt.
72.
Registrering er frivillig, men alle obligatoriske felter skal 
udfyldes, hvis en person skal komme i betragtning som 
ekspert. Med indførelsen af det moderniserede ekspertin -
terface, jf. pkt. 75 (Expert Management on the Participant 
Portal — EMPP) , er eksperter blevet bedt om at ajourføre 
og bekræfte deres data.GD/ÅR 2010 2011 2012
RTD 372 346 279
CNECT 283 252 264
Disse reduktioner er opnået gennem bedre vejledning, 
udveksling af god praksis og nøjere overvågning.
Som det fremgår af ovenstående tabel, har overdragelsen 
til disse særlige GD’er mistet sin betydning i 2012. Faktisk 
er forskellen i time to grant-perioden mellem GD for Kom -
munikationsnet, Indhold og Teknologi og GD for Forskning 
og Innovation under 5 %.
Den iagttagelse, at time to grant-perioden er under tilnær -
melse og er faldende, gælder også, når man f.eks. ser på 
RTD’s tematiske direktorater, der gennemfører RP7-særpro -
grammet »Samarbejde«. For tilskudsaftaler, der blev under -
tegnet i  2012, var forskellen i  time to grant-perioder i  disse 
direktorater kun 43 dage (mod 145 dage i 2010).
Harmoniseringen af forretnings- og it-processer og fri -
sten på 270 dage, som nu er fastsat i finansforordningen, 
vil blive væsentlige betingelser for fremme af yderligere 
forbedringer i time to grant-perioden i resten af RP7 og 
i Horisont 2020.
KOMMISSIONENS  
SVAR72
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?73.
Kommissionen finder, at EMI-databasen opfylder de krav, 
den skal, dvs. at skabe en pulje af potentielle kandidater, 
der hurtigt kan ansættes.
73. a)
I henhold til evalueringsreglerne kan eksperter fjernes 
fra databasen i tilfælde af brud på adfærdskodeksen eller 
anden alvorlig tjenesteforsømmelse, der kan betegnes som 
en alvorlig fejl i forbindelse med ekspertens udøvelse af sit 
erhverv på linje med bestemmelserne i finansforordningen.
Effektiviteten af systematisk at registrere andre præstati -
onsrelaterede problemstillinger vil skulle overvejes nøje, 
især i betragtning af, at de relevante bestemmelser om 
personoplysninger skal overholdes, bl.a. den enkeltes ret 
til at anfægte evt. registrerede data.
73. b)
EMPP-systemet kræver nu, at der faktisk afgives oplysnin -
ger om tidligere ansættelsesforhold.
74. a)
Sådanne systemer spiller faktisk en rolle og er blevet brugt 
i nogle dele af RP7. Citatdatabaser vil dog være stort set 
irrelevante, når man skal finde frem til centrale eksperter 
fra industrisektoren og andre innovationsaktører, og det er 
her de største udfordringer ligger.
74. b)
Når de projektansvarlige udvælger eksperter, kan de 
trække på deres erfaringer med deltagere i igangværende 
projekter, og det gør de. Men Kommissionen ønsker at 
kaste sit net så langt ud som muligt ved ansættelse af eks -
perter og undgå evt. tendenser til »lukkede klubber «.78.
Kontrolarkitekturen for RP7  er blevet udformet på en sådan 
måde, at der lægges mest vægt på efterfølgende kontrol. 
Det var et bevidst valg baseret på berettigede bekymrin -
ger. Der er skåret ned på den forudgående kontrol for at 
forenkle systemet og mindske den administrative byrde for 
modtagerne. Dette sikrer, at der kan lægges behørig vægt 
på at skabe balance mellem tillid og kontrol, på at forbedre 
time to grant- og time to pay-perioderne og endelig på 
ordningens tiltrækningskraft.
I den forbindelse er det logisk, at de fleste væsentlige fejl, 
der opdages, opspores via den efterfølgende kontrol.
80.
Arkitekturen i Kommissionens kontrolsystem er en logisk 
følge af kontrolrammerne, som kræver revision af en repræ -
sentativ stikprøve for at anslå den mest sandsynlige fejl -
procent, og kan derfor ikke sammenlignes med de kontrol -
systemer, der anvendes af nationale finansieringsorganer.
Under anvendelse af den tærskelværdi på 2 %, Revisions -
retten benytter, er Kommissionens centrale målsætning at 
afgøre, om fejlprocenten overstiger tærskelværdien. Som 
led i hvert GD’s kontrolstrategi skal Kommissionen derfor 
bestemme fejlprocenten i politikgennemførelsen. Den 
interne kontrolramme er en kombination af forudgående 
og efterfølgende kontrol. En vigtig del af Kommissionens 
efterfølgende strategi er at revidere en repræsentativ stik -
prøve af projektet med henblik på at identificere Kommis -
sionens fejlprocent på politikområdet.
Det er et vigtigt input til tro og love-erklæringen, som 
generaldirektørerne skal underskrive i deres årsberetnin -
ger, og således til Kommissionens kontrolrammer. Ingen 
medlemsstats finansieringsorgan er underlagt lignende 
kontrolrammer, navnlig ikke kravet om en indikator for lov -
lighed og formel rigtighed på 2 %. Sammenligningen med 
medlemsstaterne skal behandles med forsigtighed.
Dog omfatter Kommissionens efterfølgende kontrolstrategi 
allerede risikobaserede revisioner samt en særskilt søjle for 
revisionsstrategi.
73
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?81.
I GD RTD og GD CONNECT er såvel kvantitative som kva -
litative revisionsresultater forbundet til projektstyringssy -
stemet. Gennem denne forbindelse har projektansvarlige 
og finansadministratorer adgang til revisionsresultaterne.
Blandt de kvalitative anbefalinger kan medarbejderne 
kontrollere revisionsresultaternes seriøsitet, revisionsresul -
taternes art, anbefalingerne til systemforbedringer, eller 
om der blev iværksat en ekstrapoleringsprocedure. Som 
kvantitativ information er der adgang til den detaljerede 
omkostningsfordeling pr. revideret deltagelse i et projekt 
og de tilsvarende fejlprocenter.
Kommissionen erkender dog, at der kan gøres en ekstra 
indsats for at variere intensitet og fokus i de forudgående 
kontroller, og vil forsøge at indføre dette i fremtiden.
83.
FTI’er har harmoniseret deres revisionsstrategier med Kom -
missionens revisionsstrategi.
For de tresidede FTI’er udføres endvidere efterfølgende 
kontroller af de revisionsmyndigheder i medlemsstaterne, 
som FTI’erne henhører under.
87.
RSFF søger at støtte forskningsprojekter af høj kvalitet. Der 
er ingen nationalitetsmæssige eller geografiske kriterier.
RSFF søger navnlig at støtte private investeringer i  forsk -
ning, udvikling, demonstration og innovation baseret på 
efterspørgsel. RSFF er åben for en bred vifte af modtagere, 
og på grund af det bevidste valg af »først til mølle-prin -
cippet « er der ikke øremærket en bestemt sektor eller et 
bestemt land. Dette princip blev bekræftet som pragmatisk 
af den uafhængige ekspertgruppe, der foretog den første 
midtvejsevaluering af RSFF i 2010.
Til trods herfor har både Kommissionen og EIB gjort en 
betydelig indsats under gennemførelsen af RSFF for at nå 
størst mulig geografisk og sektoriel diversificering i over -
ensstemmelse med de tematiske prioriteringer for RP7.Vedrørende de opnåede løftestangs- og multiplikatoreffek -
ter (henholdsvis 6,6 og 28) har RSFF overgået de oprinde -
lige forventninger (henholdsvis 5 og 15).
En vis geografisk koncentration af RSFF-udlån i nogle lande 
afspejler private virksomheders relativt høje investerings -
aktiviteter i forskning, udvikling og innovation i de pågæl -
dende lande. Koncentrationsniveauet er i det store og hele 
i overensstemmelse med andelen af private FUI-investerin -
ger i disse lande sammenholdt med hele EU.
90.
Valget af retlig enhed blev truffet under hensyntagen til 
industriens krav om, at EU skulle være medlem af hvert FTI-
FF. På baggrund af de retlige rammer, som Kommissionen 
kunne handle inden for på det tidspunkt, var det optimale 
valg et organ i henhold til finansforordningens artikel 185.
Ganske vist insisterede Kommissionen som følge af forord -
ningens krav på en meget høj grad af finansiel sikkerhed 
ved oprettelsen af disse organer, men der var tale om nye 
strukturer, som er relativt uafhængige, men bruger store 
offentlige pengebeløb.
Med henblik på at forenkle og forbedre ledelsen af FTI-FF’er 
har Kommissionen planer om i forordningen om oprettelse 
af den nye generation af FTI’er under Horisont 2020 at ind -
føre OPP-specifikke finansielle regler og herunder muligvis 
fælles tjenesteydelser/funktioner for FTI-FF’er og overdra -
gelse af rutinemæssige administrative, finansielle og ledel -
sesmæssige beslutninger til de administrerende direktører.
KOMMISSIONENS  
SVAR74
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?91.
Når man tænker på de offentlige interesser, der er invol -
veret, er det meget vanskeligt at beslutte, hvilke af disse 
opgaver der kan fjernes uden at påvirke den interne kon -
trol og disse enheders kontrolrammer. Det er normalt ikke 
fuldtidsfunktioner.
Kommissionen har planer om at indføre OPP-specifikke 
finansbestemmelser på grundlag af finansforordningens 
artikel 209, bl.a. mulig indførelse af fælles tjenesteydelser/
funktioner for FTI-FF’er, som f.eks. fælles intern revisions -
funktion eller en fælles regnskabsansvarlig.
92.
Kommissionen er opmærksom på begge de rejste spørgs -
mål. De vil blive behandlet i Horisont 2020 under hen -
syntagen til de erfaringer, der høstes i denne periode, 
statutterne for FTI’er under Horisont 2020 samt den stan -
dardfinansforordning for OPP-organer, der i øjeblikket er 
under udarbejdelse.
93.
Ifølge bestemmelserne i artikel 16 i Rådets forordninger 
(for alle FTI-FF’er) om oprettelse af fællesforetagender 
havde Kommissionen ansvaret for oprettelsen og den ind -
ledende drift af fællesforetagendet, indtil fællesforetagen -
det havde operativ kapacitet til at gennemføre sit eget 
budget.
Kommissionen godkendte hvert FTI-FF’s uafhængighed, 
når det enkelte fællesforetagende viste, at det havde den 
operative kapacitet til at gennemføre sit eget budget. 
Inden da blev fællesforetagendets aktiviteter iværksat af 
Kommissionen, der sørgede for, at påvirkningen af forsk -
ningsresultaterne blev holdt på et minimum.
Endvidere finder Kommissionen, at de to år, der er gået fra 
vedtagelsen af forordningerne for FTI-FF til deres uafhæn -
gighed, kan sammenlignes med de tilsvarende perioder for 
andre nystartede EU-organer.
94.
RSFF, navnlig EU’s RSFF-vindue, som EIB’s RSFF-udlån til 
mere risikable FoU-investeringer støttes igennem, har vir -
kelig gjort det muligt for EIB at finansiere modparters og/
eller projekters investeringer langt over bankens normalt 
acceptable risikoniveau. Formålet med RSFF er således ble -
vet opfyldt.96.
Den uafhængige ekspertgruppe, der foretog midtvejseva -
lueringen af RSFF i 2010, konkluderede om merværdien af 
RSFF, at:
»RSFF har hjulpet mange forskningsintensive virksomheder 
i Europa til at opretholde FUI-aktiviteter i en periode med stort 
finansielt pres, den har hjulpet nogle af de mest innovative euro -
pæiske virksomheder til at omstrukturere deres finansielle posi -
tioner på et tidspunkt, hvor banker og andre finansinstitutioner 
begrænsede adgangen til finansiering til højrisikoinvesteringer … «  
(midtvejsevalueringsrapporten om RSFF, august 2010, side 18).
Det er ikke den store overraskelse, at iværksættere og virk -
somheder erklærede, at en lavere rente var en afgørende 
betingelse for at optage et RSFF-lån, og RSFF-modtagernes 
synspunkter om deres adgang til andre former for gældsfi -
nansiering må behandles med forsigtighed, da RSFF-mid -
ler normalt anvendes sammen med gældsfinansiering fra 
kommercielle kilder. RSFF-lån ligger gennemsnitligt i stør -
relsesordenen 30-35 % pr. projekt. Andre (kommercielle) 
banker eller finansinstitutioner kan således stille finansie -
ring til rådighed for RSFF-låntagere.
Efter Kommissionens mening er adgangen til langfristet 
lånefinansiering af investeringer i mere risikobetonede 
FoU-projekter til rimelige rentesatser stadig en væsentlig 
barriere for private virksomheder i mange EU-lande.
Den nuværende relativt lave misligholdelsesgrad for RSFF-
lån afspejler måske ikke den samlede reelle kreditrisiko, EIB 
løber, da misligholdelser typisk forekommer på et senere 
tidspunkt i investerings- og lånecyklussen.
Det bør endvidere bemærkes, at additionaliteten ved 
offentlig støtte er et komplekst og flerdimensionelt 
begreb, der dækker mere end ren projektadditionalitet 
(om projektet ville være blevet gennemført uden offentlig 
støtte), men også omfatter målestok, anvendelsesområde, 
acceleration, partner, output osv.
75
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?Svar på punkt 97 og boks 6
I kraft af den fjerde ændring af RSFF-samarbejdsaftalen, 
der blev indgået den 5. december 2011, er risikodelingen 
mellem EU og EIB rent faktisk ændret fra en projektbaseret 
tilgang til en porteføljetilgang, idet EU skal dække det før -
ste tab op til en vis grænse. For EIB-vinduet ligger risikoen 
fortsat helt og holdent på EIB’s balance.
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
99.
I henhold til bestemmelserne for RP7 skal Kommissionen 
sørge for, at alle støtteberettigelseskriterier er opfyldt —
ikke kun modtagernes praksis — med hensyn til de under -
liggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
I mange tilfælde indeholder modtagernes sædvanlige 
regnskabspraksis imidlertid omkostninger, der ikke er 
i overensstemmelse med andre støtteberettigelseskriterier 
(f.eks. moms, reklame- og markedsføringsomkostninger, 
omkostninger til gældsfinansiering osv.). Af disse årsager 
kan de ikke godkendes.
Hvor det har været muligt, f.eks. for gennemsnitlige per -
sonaleomkostninger, har Kommissionen tilpasset bestem -
melserne til disse praksis. I  mange tilfælde har det dog ikke 
været muligt at forene målet om at godkende modtager -
nes praksis med retsforskrifterne.
Kommissionen erkender, at dette skal undersøges nøje 
i Horisont 2020, og Kommissionens forslag indeholdt alle -
rede i de grundlæggende regler en vis bevægelse i den 
retning.
Anbefaling 1 — Svar på pind 1-3
Kommissionen vil søge at mindske kravene til attestering 
og se på, hvordan modtagernes praksis kan godkendes, 
men gør samtidig opmærksom på den udfordring, det er at 
mindske kravene og opretholde overholdelsen af alle kra -
vene til støtteberettigelse.Anbefaling 1 — Svar på pind 4
Kommissionen bemærker, at der er »nationale «, »regio -
nale « og »modtagerrelaterede « praksis, og at tusinder af 
forskellige modtagere deltager i rammeprogrammet. I det 
omfang, deres praksis opfylder alle krav til støtteberetti -
gelse, vil de blive godkendt.
Anbefaling 2
Siden begyndelsen af RP7 har Kommissionen arbejdet på 
at sikre en god koordinering mellem sine forskellige tjene -
stegrene, der gennemfører programmet.
Med henblik herpå har Kommissionen proaktivt oprettet 
en række ordninger til identifikation og løsning af tilfælde 
af inkonsekvent behandling i forskellige kommissionstje -
nestegrene. Disse ordninger omfatter Spørgetjenesten 
(Research Enquiry Service), tværtjenstlige grupper og Clea -
ringudvalget for Forskning.
Den kendsgerning, at kun få sager ender hos Clearingud -
valget for Forskning, viser, at de øvrige ordninger er vel -
egnede til at behandle og løse de fleste tilfælde af inkon -
sekvent behandling, inden de når til Clearingudvalget for 
Forskning.
På grundlag af erfaringerne med de rapporteringskanaler 
for interessenter, Kommissionen har oprettet, finder den 
kun få tegn på udbredte uoverensstemmelser.
Kommissionen vil dog undersøge uoverensstemmelser og 
træffe passende foranstaltninger.
KOMMISSIONENS  
SVAR76
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?100.
Kommissionen finder, at dens forvaltning af RP7-proces -
serne i det store hele er robust på vigtige områder.
De aktuelle it-værktøjer har gjort det muligt at forhandle 
og underskrive mange tusind tilskudsaftaler og analysere 
og foretage i  tusindvis af mellemliggende og endelige 
udbetalinger, samtidig med at time to grant-perioden er 
blevet harmoniseret og afkortet. I 2012 har disse proces -
ser f.eks. gjort det muligt at indgå 4 324 tilskudsaftaler 
med 19 963  støttemodtagere. Disse værktøjer må derfor 
være effektive.
Det forhold, at der er sket en tilnærmelse af time to grant-
perioden mellem de af Kommissionens tjenestegrene, der 
gennemfører RP7, og det forhold, at den allerede er blevet 
reduceret til et niveau tæt på det mål, som er fastsat i den 
nye finansforordning og gælder for kontrakter i forbindelse 
med fremtidige indkaldelser, er et bevis på, at de aktuelle 
it-værktøjer og den nuværende personaleanvendelse fun -
gerer effektivt.
Det bør desuden bemærkes, at særprogrammet Sam -
arbejde omfatter forskellige former for aktioner (forsk -
ningssamarbejde inden for forskellige områder med f.eks. 
forskellige etiske og sikkerhedsmæssige bedømmelses -
kriterier, fælles programlægning, FTI’er). Endvidere har 
mange medarbejdere ansvarsområder, der rækker ud over 
RP7-projektstyring, f.eks. politikarbejde, som ikke fremgår 
af tabel 3.
De personaleanvendelsesberegninger, Retten benytter 
i tabel 3, afspejler derfor ikke virkeligheden af alle de akti -
viteter, medarbejderne gennemfører, og giver ikke mulig -
hed for en retfærdig sammenligning mellem de forskellige 
GD’er og agenturer for forskning.
Kommissionen er dog enig i, at den optimale anvendelse 
af personaleressourcer er en permanent udfordring for 
enhver forvaltning, og vil i lyset af det nye rammeprogram 
Horisont 2020 tage behørigt hensyn til dette spørgsmål.Anbefaling 3 — Første pind
Som anført ovenfor finder Kommissionen, at dens it-værk -
tøjer allerede er ganske effektive, som det fremgår af deres 
kapacitet til at håndtere store antal tilskud og betalinger 
og af konvergensen og faldet i  time to grant-perioden. 
Elektroniske RP7-værktøjer tåler normalt sammenligning 
med værktøjerne i de fleste besøgte nationale støtteor -
ganer. Yderligere forbedringer er dog planlagt under Hori -
sont 2020. Udviklingen af integrerede værktøjer er under -
vejs. Kommissionen er i øjeblikket ved at udvikle et fælles 
backofficeværktøj (SYGMA) og et fælles elektronisk work -
flowværktøj (COMPASS). Det scenario vil betyde afslutnin -
gen på den opsplitning, Retten beskriver, og der vil derfor 
være etableret et integreret it-system.
Anbefaling 3 — Pind 2
Kommissionen er enig i, at den optimale anvendelse 
af personaleressourcer er en permanent udfordring for 
enhver forvaltning, og vil i lyset af det nye rammeprogram 
Horisont 2020 tage behørigt hensyn til dette spørgsmål.
Det forhold, at der er sket en tilnærmelse mellem time to 
grant-perioderne mellem Kommissionens tjenestegrene, 
der gennemfører RP7, og det forhold, at den allerede er 
blevet reduceret til et niveau tæt på det mål, som er fastsat 
i den nye finansforordning og gælder for kontrakter i for -
bindelse med fremtidige indkaldelser, er et bevis på, at den 
nuværende personaleanvendelse fungerer effektivt.
Endvidere bør det bemærkes, at særprogrammet »Sam -
arbejde« omfatter forskellige former for aktioner (forsk -
ningssamarbejde inden for forskellige områder med 
f.eks. forskellige etiske og sikkerhedsmæssige bedøm -
melseskriterier, fælles programlægning, FTI’er), hvor det 
ikke er muligt blot at foretage mekaniske beregninger af 
personaleanvendelsen.
101.
Der er sket en tilnærmelse af time to grant-perioden mel -
lem Kommissionens tjenestegrene, der gennemfører RP7, 
og den er allerede blevet reduceret til et niveau tæt på den 
frist, som er fastsat i den nye finansforordning og gælder 
for kontrakter i forbindelse med fremtidige indkaldelser 
(270 dage). GD for Forskning og Innovation brugte gen -
nemsnitligt 279 dage og GD CNECT 264. Med hensyn til 
yderligere afkortelse må der anlægges en forsigtig tilgang, 
eftersom der er risici involveret. F.eks. har LERU, der er en 
central interessent, bemærket, at stramme frister ville være 
meget byrdefulde og kunne føre til meget ufordelagtige 
tilskudsaftaler.
77
KOMMISSIONENS  
SVAR
Særberetning nr. 2/2013 – Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?Anbefaling 4
Kommissionen vil forbedre automatiseringen for Hori -
sont 2020 og arbejder på at harmonisere forretningspro -
cesserne. Kommissionen må dog også fremhæve nedsæt -
telsen i sagsbehandlingstiden og den øgede konvergens 
i sagsbehandlingstider mellem tjenestegrenene, der alle -
rede er opnået i RP7. Det viser, at identisk ansvarsfordeling 
ikke er nødvendig for at skabe forbedringer.
Time to grant-perioden er blevet tilnærmet mellem de fle -
ste af Kommissionens tjenestegrene, der gennemfører RP7, 
og er allerede blevet reduceret til et niveau tæt på den 
frist, som er fastsat i den nye finansforordning og gælder 
for kontrakter i forbindelse med fremtidige indkaldelser 
(270 dage).
Dette skyldes bedre vejledning, udveksling af god praksis 
og nøjere overvågning.
Ovenstående viser, at automatisering og konsekvent gen -
nemførelse er vigtige, men ikke afgørende, faktorer for 
nedbringelse af time to grant-perioden.
102.
Kommissionen mener, at værktøjet til ekspertudvælgelse er 
egnet til det formål, det er udviklet til.
Anbefaling 5
Kommissionen er enig i, at dens kontrolaktiviteter kunne 
blive mere risikobaserede.
Kommissionen minder om, at kontrolarkitekturen for RP7 er 
blevet udformet på en sådan måde, at der lægges mest 
vægt på efterfølgende kontrol. Det var et bevidst valg 
baseret på berettigede bekymringer.
Der er skåret ned på den forudgående kontrol for at for -
enkle systemet og mindske den administrative byrde for 
modtagerne. Dette sikrer, at der kan lægges behørig vægt 
på at skabe balance mellem tillid og kontrol, på at forbedre 
time to grant- og time to pay-perioden og endelig på ord -
ningens tiltrækningskraft.
Kommissionen er enig i, at fokus i de forudgående kontrol -
ler i den forbindelse bør rettes mod modtagere med en 
højere risikoprofil.
Med hensyn til efterfølgende kontrol er arkitekturen en 
logisk følge af behovet for at råde over en repræsentativ 
stikprøve for at anslå den mest sandsynlige fejlprocent.Uanset disse begrænsninger omfatter den efterfølgende 
kontrolstrategi allerede i dag risikobaserede revisioner.
Med hensyn til Rettens sidste punkt om udvidelse af den 
ene stikprøve: revisionsstrategien er allerede samordnet. 
I henhold til Horisont 2020 skal revisionen af udgifter til 
alle aktioner foretages på en sammenhængende måde: 
»Revision af udgifter til indirekte aktioner under Hori -
sont 2020 gennemføres på en sammenhængende måde 
i overensstemmelse med principperne om sparsommelig -
hed, produktivitet og effektivitet for at mindske revisions -
byrden for deltagerne. «
Anbefaling 6
Kommissionen mener, at der i retsgrundlaget for FTI’er ikke 
kun bør tages hensyn til medarbejderantal, men også til de 
betydelige budgetressourcer, der bevilges disse FTI’er. Det 
vil der skulle gøres noget ved, før kontrolkravene ændres.
Med den nye finansforordnings artikel 209  indføres mulig -
heden for, at FTI’er får mere fleksible, skræddersyede regler, 
der vedtages i overensstemmelse med modellen for finans -
forordning for offentligprivate partnerskabsorganer, og 
hvori der fastlægges de nødvendige principper til at sikre 
en forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. artikel 60 i finansfor -
ordningen om indirekte forvaltning.
Kommissionen er enig i, at den administrerende direktørs 
og bestyrelsens beføjelser bør genovervejes i de nye stif -
telsesdokumenter for FTI’er under Horisont 2020.
104.
Midtvejsevalueringen af RSFF har vist merværdien af RSFF. 
Det skal også understreges, at additionaliteten ved offent -
lig finansiering er et komplekst og flerdimensionelt begreb, 
der dækker mere end ren projektadditionalitet (om pro -
jektet ville være blevet gennemført uden offentlig finan -
siering) og også omfatter målestok, anvendelsesområde, 
acceleration, partner, output osv.
Anbefaling 7
Kommissionen er enig i anbefalingen og vil tage hensyn 
hertil i udformningen af efterfølgende finansielle instru -
menter og i den endelige evaluering af RSFF.

Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 2/2013
Har Kommissionen sørget for, at syvende rammeprogram for forskning gennemføres effektivt?
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor
2013 — 77 s. — 21 × 29,7 cm
ISBN 978-92-9241-179-4
doi:10.2865/73182

SÅDAN FÅR MAN FAT I  PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•	 Via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu).
•	 Hos	Den	Europæiske	 Unions	repræsentationer	 eller	delegationer.  
 Kontaktoplysninger kan findes på: http://ec.europa.eu  
 eller fås ved at sende en fax til +352 2929-42758.
Betalingspublikationer:
•	 Via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu).
Betalingsabonnementer (f.eks. Den Europæiske Unions Tidende  og samlinger af afgørelser  
fra Den Europæiske Unions Domstol):
•	 Via	Den	Europæiske	 Unions	Publikationskontors	 salgskontorer  
 (http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm).
QJ-AB-13-002-DA-C
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
DET SYVENDE RAMMEPROGRAM FOR FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG 
DEMONSTRATION ER ET AF UNIONENS VIGTIGSTE INSTRUMENTER TIL STØTTE AF 
FORSKNING. I  DENNE BERETNING UNDERSØGER REVISIONSRETTEN KOMMISSIO -
NENS FORVALTNING AF PROGRAMMET. RETTEN KONKLUDERER, AT KOMMISSIO -
NEN HAR TAGET SKRIDT TIL AT FORENKLE OG FORBEDRE PROGRAMFORVALTNIN -
GEN, MEN AT DET PÅ EN RÆKKE OMRÅDER STADIG ER EN UDFORDRING AT SIKRE 
EN EFFEKTIV GENNEMFØRELSE. BERETNINGEN INDEHOLDER ANBEFALINGER, SOM 
TAGER SIGTE PÅ AT HJÆLPE KOMMISSIONEN TIL AT FORBEDRE FORVALTNINGEN AF 
SÅVEL DET AKTUELLE RAMMEPROGRAM SOM FREMTIDIGE RAMMEPROGRAMMER.