a 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.11.1997 
KOM(97) 592 endelig udg. 
1 MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
om miljø og beskæftigelse 
(Udvikling af et bæredygtigt Europa) 
'] '•/ •'»• 
ISHtfi; 

Meddelelse om miljø og beskæftigelse 
(Udvikling af et bæredygtigt Europa) 
/, Indledning 3 
1.1. Ressourceproblemet 3 
1.2. Det politiske mandat 4 
2. Forbindelserne mellem miljø og beskæftigelse 4 
2.1. Økonomisk vækst og bæredygtig udvikling 4 
2.2. På vej mod et arbejdspladsintensivt og bæredygtigt Europa 5 
2.3. Forvaltning af overgangen 8 
3. Støttepolitikker for jobs og miljø 9 
3.1. Hasteopgaver 9 
3.1.1. Fremstillingsindustrien 9 
3.1.2. Transport 9 
3.1.3. Energiproduktion 10 
3.1.4. Landbrugspraksis 10 
3.1.5. Forbrugsmønstre og husholdninger 10 
3.2. Territoriale aspekter 11 
3.2.1. Byudvikling 11 
3.2.2. Udvikling af landdistrikter 11 
3.3. Støttepolitikker 12 
3.3.1. Gennemførelse af den eksisterende miljolovgivning 12 
3.3.2. Beskatningen skal gøres mere beskæftigelses- og miljøvenlig 13 
3.3.3. Vurdering og udvikling af teknologi 13 
3.3.4. Formidling af information 14 
3.3.5. Hjemmemarkeder og eksterne markeder 15 
3.4. Gennemgang af arbejdsmarkedspolitikkerne 15 
3.5. Finansiel støtte 16 
3.5.1. Fællesskabsudgifter 16 
3.5.2. Den Europæiske Investeringsbank 17 
3.5.3. Brugerafgifter 17 
4. Vejen frem - Centrale aktioner 18 
4.1. Miljømæssig og social benchmarking 18 
4.2. Vurdering og udvikling af teknologi 18 
4.3. Agenda 2000 som grundlag for videreudvikling 18 
4.4. Beskatning og prissætning 19 
4.5. Miljøundervisning og -uddannelse 19 
Bilag: 1. Økovirksomheder, 2. Eksempler på god virksomhedspraksis, 
3. Eksempler på medlemsstaternes aktioner 
/l*~ 
Resume 
Formålet med denne meddeleise. Amsterdam-traktaten indeholder en ny 
målsætning om beskæftigelse og et større engagement i miljøspørgsmål. Både 
beskæftigelse og miljø er emner af fælles interesse, og i traktaten kræves, at disse to 
områder integreres i alle andre politikker. Kommissionen råder i sit forslag til 
guidelines for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik medlemsstaterne til at udnytte 
ny teknologi og innovation til at skabe og udvikle virksomheder og fremme 
(miljømæssigt) bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre. 
Denne meddelelse, der bygger på disse politiske mandater, søger at skitsere en 
strategi, gennem hvilken miljø- og beskæftigelsespolitikkerne kan drage fordel af 
hinanden. 
Ressourceproblemet. EU's økonomier er stadig karakteriseret af en 
"underudnyttelse" af arbejdskraftressourcerne og samtidigt en "overudnyttelse" af 
miljøressourcerne. Beskæftigelsen i EU er lav, mens arbejdsløsheden er høj og 
gennemsnitligt ligger på over 10%. På en anden front er den industrialiserede verden 
ansvarlig for en betydelig del af de globale miljøproblemer. De største problemer 
opstår i en række specifikke økonomiske sektorer (industri, transport, energi, 
landbrug), og i forbrugsmønstret. Som helhed er vore produktions- og 
forbrugsmønstre langt fra bæredygtige. 
Forbindelserne mellem beskæftigelse og miljø. Den måde, vi i dag anvender til at 
producere varer og tjenesteydelser, er stadig baseret på forholdet mellem investering 
og pris fra tidligere tider, hvor miljøspørgsmål havde meget mindre betydning. På 
samme måde stammer den måde, hvorpå vi leverer og finansierer offentlige ydelser 
og velfærdssamfundet fra en periode, hvor et fald i erhvervsfrekvensen kombineret 
med en voksende arbejdsløshed var mindre problematisk. I dag opfordres 
medlemsstaterne til at fremskynde overgangen fra gamle, forurenende teknologier og 
forureningsbegrænsende foranstaltninger efter produktionen til nye, rene teknologier 
Samtidig står de over for et behov for at overveje nye finansieringsformer i 
forbindelse med levering af offentlige tjenesteydelser og velfærdsstaten. 
En ændring i teknologi kan bedst gennemføres, når gammel produktionskapital skal 
erstattes med nye investeringer, således at høje miljøstandarder integreres fra 
begyndelsen, underbygget af en kombination af økonomiske incitamenter og bremser. 
Dette medfører en dobbelt fordel: investering skaber arbejdspladser og 
afsætningsmuligheder, og ny teknologi fører til et bedre miljø. Jo hurtigere sådanne 
nye teknologier og metoder udvikles, des hurtigere vil Europa få en bæredygtig 
økonomi og flere arbejdspladser. Miljøpolitikken skal, hvis den udformes rigtigt, ses 
som en stærk drivkraft bag investering og opbygning af et bæredygtigt Europa, der 
skaber både vækst og beskæftigelse. 
1 -
A lo 
Vejen frem - Centrale aktioner. Beskæftigelses- og miljøpolitikker kan gensidigt 
forstærke hinanden. Den hastighed, hvormed fremskridt sker, vil bl.a. afhænge af den 
hastighed, hvormed nye teknologier indføres i produktionskapitalen. Kommissionen 
vil støtte og fremme initiativer til udvikling af medlemsstaternes langsigtede 
investeringsstrategier. Kommissionen foreslår følgende centrale aktioner: 
1. Benchmarking af virksomheders og økonomiske sektorers beskæftigelses- og 
miljøindsats for dermed at tilskynde offentlige myndigheder og private og offentlige 
virksomheder i deres nyorientering mod renere og økoeffektiv produktion og forbrug. 
2. Fremme af vurdering og udvikling af teknologi, herunder nyfremkommende 
sektorer og teknologier og udvidelse af omfanget af de eksisterende metoder til 
undersøgelse af de bedste tilgængelige teknologier, så de omfatter 
beskæftigelsesvirkningerne og en detaljeret vurdering af energi- og ressourceforbrug. 
3. Agenda 2000 som grundlag for fortsættelse og udvidelse af indsatsen for at sikre, 
at fællesskabsfonde og -instrumenter på en integreret måde støtter beskæftigelse og 
bæredygtig udvikling. En fokusering på byfornyelse og udvikling af landområder 
tegner lovende. 
4. Videreførelse af den gradvise omstrukturering af skattesystemerne dels ved at 
nedbringe de indirekte lønomkostninger, dels ved at indarbejde miljø- og 
ressourceudgifter i markedspriserne for varer og tjenesteydelser. 
5. Fremme af undervisning og uddannelse som støtte for gennemførelsen af nye 
miljøvenlige teknologier og arbejdspraksis. 
-2-
1. Indledning 
1.1. Ressourceproblemet 
Vore EU-økonomier udvikler sig ikke på en bæredygtig måde. De er stadig 
karakteriseret af en "underudnyttelse" af arbejdskraftressourcerne og en 
"overudnyttelse" af miljøressourcerne. 
"Underudnyttelsen" af arbejdskraftressourcerne kan beskrives på følgende måde. I to 
tiår havde EU vækstrater i størrelsesordenen 2,5% om året, inklusive en 
produktivitetsstigning på 2%. Antallet af arbejdspladser er vokset, men det samme er 
antallet af mennesker, der søger arbejde. Dette har resulteret i et fald i 
beskæftigelsessatsen til omkring 60,4% af befolkningen i den arbejdsdygtige alder og 
i en stigning i arbejdsløsheden til over 10% af arbejdsstyrken i gennemsnit i EU 
Langtidsledige udgør halvdelen af de arbejdsløse eller 5% af hele arbejdsstyrken 
Dette problem med "underudnyttelse" af arbejdskraftressourcerne skyldes 
hovedsageligt mangel på arbejdspladser (for fa virksomhedsledere tager for få 
initiativer og ansætter for få), mangel på støttepolitikker og manglende kvalifikationer 
(for mange har gamle eller slet ingen kvalifikationer), hvor virksomhederne har 
behov for arbejdskraft med nye og tilpassede kvalifikationer. Grundlæggende er 
arbejdsløshedsproblemet i Europa i vid udstrækning en konsekvens af et fald i de 
jobskabende, langsigtede investeringer. 
Med hensyn til "overudnyttelsen" af naturressourcerne er problemet blevet analyseret 
af OECD, det 5. miljøhandlingsprogram og den reviderede udgave heraf og i 
bedømmelser gennemført af Det Europæiske Miljøagentur. EU's medlemsstater er 
som en del af den industrialiserede verden ansvarlig for en betydelig del af de globale 
miljøproblemer. De største problemer opstår i en række specifikke økonomiske 
sektorer og i forbrugsmønstrene med deraf følgende alvorlige konsekvenser for 
kvaliteten afvand, jord og luft, der er grundlaget for menneskets eksistens. 
• Selv om der er gjort fremskridt, er fremstillingsindustrien fortsat ansvarlig for en 
betydelig del af miljøforureningen særlig gennem anvendelsen af energi og råvarer og 
frembringelsen af farligt affald. 
• I transportsektoren er den generelle negative miljøtendens fortsat på grund af 
væksten i trafikken og til trods for teknologiske forbedringer af motorer og 
brændstof. 
• I energisektoren har den fossile Cyklus betydelige, negative miljøindvirkninger 
hovedsageligt på atmosfæren. 
• Generelt har de nuværende landbrugspraksis en negativ indvirkning på vandniveau 
og -kvalitet og på jorderosion. Selv om reformen af den fælles landbrugspolitik i 
1992 havde nogle positive virkninger, er der behov for en yderligere indsats. 
3 -
• Forbrugerne, herunder husholdningerne, udgør 70% af den endelige efterspørgsel 
efter varer og tjenesteydelser og spiller en fundamental rolle både gennem deres 
indflydelse på industrien og som endelige brugere. 
1.2. Det politiske mandat 
Det europæiske råd i Amsterdam banede vejen for betydelige fremskridt i Den 
Europæiske Unions beskæftigelses- og miljødimension. Det europæiske råd traf flere 
beslutninger af stor betydning for disse politikker: indførelsen af en bæredygtig 
udvikling som et mål for Unionen, indførelsen af et nyt afsnit om beskæftigelse i 
traktaten, resolutionen om vækst og beskæftigelse og formandskabets konklusioner 
om "Beskæftigelse, konkurrenceevne og vækst". 
Den nyligt underskrevne traktat indeholder to nye målsætninger for Den Europæiske 
Union: "en afbalanceret og bæredygtig udvikling" og "et højt beskæftigelsesniveau1 
Ud over det nuværende krav om at integrere miljøbetragtninger i udviklingen af andre 
politikker, er der nu et udtrykkeligt krav om også at gøre dette med 
beskæftigelsesmæssige aspekter. 
Det europæiske råds resolution af juni 1997 om vækst og beskæftigelse bragte 
beskæftigelsen ind i hjertet af den økonomiske koordineringsproces med øjeblikkelig 
virkning, før den endelige ratificering af traktaten. På grundlag af dette mandat fra 
Amsterdam-topmødet har Kommissionen foreslået retningslinjer for 
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker baseret på fire aktionslinjer: 
foretagsomhed, anvendelighed, tilpasningsevne og lige muligheder. I denne 
forbindelse har Kommissionen rådet medlemsstaterne til at styrke ny teknologi og 
innovation for at skabe og udvikle virksomheder og for at fremme miljømæssigt 
bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre. 
2. Forbindelserne mellem miljø og beskæftigelse 
En detaljeret analyse af forbindelserne mellem miljø og beskæftigelse er blevet 
gennemført af OECD. Endvidere blev alle de berørte parter bragt sammen på 
konferencen om miljø og beskæftigelse, som Kommissionen og Europa-Parlamentet 
afholdt i fællesskab i maj 1997, med henblik på udveksling af synspunkter om 
erfaringer meçl forskellige politikker. Nedenstående konklusioner kan drages på 
grundlag af disse og andre analyser: 
2.1. Økonomisk vækst og bæredygtig udvikiing 
Der skal foretages en grundlæggende sondring mellem økonomisk vækst og 
udvikling. Mens vækst generelt henviser til stigninger i niveau og omfang af 
økonomiske aktiviteter, indebærer udvikling ligeledes en kvalitativ forbedring og 
udfoldelse af et yderligere potentiale. Miljømæssige og sociale betragtninger er 
tydeligvis det centrale i enhver sådan forbedring. 
Den mest almindelige definition på bæredygtig udvikling er en udvikling, dei 
imødekommer den nuværende generations behov uden at ødelægge frcmiidirr 
generationers mulighed for at opfylde deres behov . Af afgørende betydning hu ci 
begrebet naturlig kapital. (1) det naturlige miljø er en kilde til energi og materialer, 
der omdannes til varer og tjenesteydelser for at opfylde menneskets behov; (2) miljøet 
er en kloak for affald og emissioner frembragt af producenter og forbrugere; (3) 
miljøet leverer ligeledes en række grundlæggende elementer, der er nødvendige for 
menneskets eksistens og økonomien, såsom luft, jord og vand. 
Empiriske beviser tyder på, at der ikke er noget enkelt lineært forhold mellem 
økonomisk vækst og brug af denne naturlig kapital. Det er rigtigt, at emissioner af 
nogle forurenende stoffer vokser kraftigt med den økonomiske aktivitet, men der er 
mange typer af pres på miljøet, som rent faktisk falder, når økonomierne blomstrer. 
Takket være økonomisk vækst og ledsagepolitikker har Fællesskabet haft held til at 
begrænse flere former for miljøforurening på områderne luft, vand og affald. 
En af de vigtigste tilbageblivende udfordringer i de kommende tiår er imidlertid 
overskridelser af planetens bæreevne og den fortsatte intensive brug af ikke-
fornyelige naturressourcer. Skridtet hen imod en bæredygtig udvikling kræver således 
en øget effektivitet i udnyttelsen af primær energi og råstoffer, maksimal genbrug af 
produkter og affald, design af produkter, så de er holdbare, samt en mere intensiv 
udnyttelse af vedvarende energi og råstoffer. Kommissionen vil om kort tid 
offentliggøre en hvidbog om en fællesskabsstrategi og handlingsplan vedrørende 
vedvarende energikilder. 
2.2. På vej mod et arbejdspladsintensivt og bæredygtigt Europa 
Tilgængeligheden af et tilstrækkeligt antal arbejdspladser af høj kvalitet for den 
nuværende såvel som for fremtidige generationer er et kritisk aspekt, der i høj grad 
berører borgernes livskvalitet. Den udfordring, der ligger i at skabe et bæredygtigt 
samfund i Europa, består derfor i at opnå en konkurrencedygtig økonomi kombineret 
med mindre miljøforurening, forbedret ressourceeffektivitet af energi og råstoffer og 
højere beskæftigelsessatser. 
Før denne udfordring omsættes til politikker er der behov for en analyse af de mange 
forskellige forbindelser mellem politikker i tilknytning til disse tre elementer. En 
detaljeret analyse er blevet gennemført af OECD . Analysen konkluderede, at 
indvirkningen på det generelle antal arbejdspladser vil være positiv, selv om der vil 
være forskellige gevinster og tab af arbejdspladser i forskellige regioner og sektorer. 
OECD-rapporten konkluderede ligeledes, at det vil være ønskeligt at koordinere 
miljøpolitikken og beskæftigelsespolitikken. 
Som er anvendt i det 5. miljøhandlingsprogram, EFT C 138 af 17.5.93 og i "Mod en 
bæredygtig udvikling", rapport om programmets fremskridt, 1997. 
Meddelelse om "Økonomisk vækst og miljøet", KOM(94)465. 
OECD "Environmental Policies and Employment", 1997, s. 10 
5-
De vigtigste faktorer, som OECD identificerede som værende af afgørende betydning 
for et positivt miljø- og beskæftigelsesresultat, er opstillet i boksen nedenfor: 
Faktorer, der er bestemmende for miljøpolitikkernes nettobeskæftigelsesvirkninger 
Faktor 1: Miljøudgifternes niveau og bæredygtighed - Grønne arbejdspladser vil kun blive opretholdt, hvis 
miljøudgifterne fortsætter. 
Faktor 2; Den økonomiske sammenhæng, som miljøforanstaltningen gennemføres i -
Miljøforanstaltningernes indvirkning på beskæftigelsen berøres af de økonomiske konturer. Når økonomien 
kører på fuld kapacitet, vil indvirkningerne hovedsageligt antage form af en ændring i beskæftigelsen frem for af 
en absolut stigning. Når økonomien er i krise, sker der derimod normalt en direkte og temmelig øjeblikkelig 
ændring i antallet af beskæftigede. 
Faktor 3: Arbejdsløshedsniveauet og de sektorielle, regionale og strukturelle arbejdsløshedsmonstre - Hvis 
miljøudgifterne ikke kan målrettes ordentligt, kan de være af ringe værdi i forbindelse med nedbringelsen af 
arbejdsløsheden i visse regioner, industrier, beskæftigelsesgrupper eller kvalifikationer i krise. 
Faktor 4: Tilgængeligheden af menneskelige ressourcer - Beskæftigelsesvirkningerne afhænger ligeledes af 
tilgængeligheden af tilstrækkeligt forberedte og kvalificerede menneskelige ressourcer på alle niveauer (ledelse, 
drift osv.). 
Faktor S: Arten af de miljøpolitiske strategier, der skal forfølges - Forureningskontrol og naturligvis strategier 
for afhjælpende foranstaltninger ved produktionscyklens afslutning har haft og vil få andre indvirkninger på 
beskæftigelsesniveau og beskæftigelsens sammensætning end forebyggelse. Det samme gælder en ændring fra 
en "brug og smid væk" økonomi til en økonomi, der fokuserer på genbrug og genanvendelse. 
Faktor 6: Miljøudgiftsmønstret: Investeringsudgifter som miljølovgivningen medfører, vil sandsynligvis få en 
anden beskæftigelsesvirkning, end en stigning i driftsomkostningerne eller i forureningsafgifterne. 
Faktor 7: Typen af miljøinvestering eller teknologi - Investering i kontrol eller ekstraudstyrsteknologier vil 
have en anden beskæftigelsesvirkning end investeringer i "rene teknologier" 
Faktor 8: Finansieringsmidlerne og betydningen af låntagning og skatter - Beskæftigelsesvirkningen vil 
sandsynligvis være en anden, hvis hele finansieringen stammer fra private kilder sammenlignet med en situation. 
hvor midlerne stammer fra statslån eller skatter. 
Faktor 9: Import og der af følgende tab af beskæftigelsesmuligheder- Hvis en betydelig andel af 
miljøudgifterne går til indkøb af importeret udstyr, vil beskæftigelsen blive skabt i den udenlandske og ikke den 
indenlandske økonomi. 
Faktor 10: Virkningerne af miljøforanstaltningerne - Der er ligeledes forskel på miljøforanstaltningernes 
mdvirkning på konkurrenceevne og beskæftigelse afhængigt af, om de indføres i den enkelte medlemsstat eller 
på internationalt plan. 
Faktor JJ: Målindustriernes konkurrencesituation - Miljøpolitikkernes nettobeskæftigelsesvirkninger 
afhænger også i høj grad af målindustriernes konkurrenceevne. 
Kommissionen ønsker at understrege følgende aspekter: 
• Instrumenterne: 
På grund af den fleksibilitet, som de økonomiske instrumenter inden for miljøpolitik 
giver de økonomiske aktører, er de generelt billigere end detaljeret teknisk 
lovgivning. De yder ligeledes et permanent incitament til nedbringelse af 
forureningen, hvorved de skaber incitament til produktion og anvendelse af 
innovative og mindre forurenende teknologier. 
• Miljøinvesteringernes art: 
Indtil nu har en stor del af fremstillingsindustriens bestræbelser for at opfylde 
miljøkravene fokuseret på gennemførelse af afhjælpende foranstaltninger i slutningen 
af produktionscyklen såsom spildevandsrensning, støvfiltre, behandling af fast affald 
osv. Afhjælpende foranstaltninger i slutningen af produktionscyklen resulterer 
imidlertid sjældent i effektivitets- eller produktivitetsgevinster, hvorfor de er en ren 
imidlertid sjældent i effektivitets- eller produktivitetsgevinster, hvorfor de er en ren 
udgift for virksomheden. Ren teknologi derimod forbedrer processens effektivitet 
Selv om de indledende investeringsudgifter typisk er højere end for afhjælpende 
foranstaltninger i slutningen af produktionscyklen, er der ofte en kort 
tilbagebetalingsperiode. Endvidere nedbringer ren teknologi normalt forurenende 
emissioner til alle medier i stedet for blot at flytte dem fra et medie til et andet 
Investeringer i ren teknologi vil bidrage til bevarelse af en konkurrencefordel, 
hvorved der skabes og opretholdes beskæftigelse. 
• De berørte virksomheders konkurrenceevne: 
Den nye efterspørgsel efter udstyr til forureningsbekæmpelse, ren teknologi og 
miljøvenlige produkter vil ikke skabe nye arbejdspladser i Fællesskabet, hvis det 
produceres i udlandet og importeres. Endvidere vil nettobeskæftigelsesvirkningerne 
også afhænge af de berørte virksomheders konkurrencesituation. Som skitseret i 
rapporten om den europæiske industris konkurrenceevne, er der kun ringe empiriske 
beviser på samlet plan for, at eksisterende miljøpolitikker har en betydelig negativ 
eller positiv konkurrencemæssig indvirkning, men i specifikke sektorer kan disse 
være betydelige. 
Der findes ligeledes en række veldokumenterede undersøgelser af sektorer og 
virksomheder, som har kunnet vende pålæggelsen af strenge standarder til fordele 
gennem innovation samt effektivitets- og produktivitetsgevinster. Innovationerne 
resulterede i omkostningsreduktioner, forbedret udbytte, øgede markedsandele eller 
udvikling af nye markeder og produkter. De pågældende virksomheder hævder, at 
disse ændringer særlig på længere sigt ofte holdt virksomhederne kørende. Som 
følge heraf har man konkluderet, at virksomheder, der systematisk ignorerer miljø- og 
ressourcespørgsmål, bringer sig selv i en mere sårbar markedsposition. 
Der er i øjeblikket mindst 3,5 mio. miljørelaterede arbejdspladser i Europa. Omkring 
2 mio. af disse arbejdspladser er knyttet til rene teknologier, vedvarende energi, 
affaldsgenbrug, natur- og landskabsbeskyttelse samt økologisk fornyelse af 
byområder. I de såkaldte økovirksomheder er der beskæftiget omkring 1,5 million 
mennesker.9 Disse virksomheder producerer teknologier, varer og tjenesteydelser "til 
måling, forebyggelse, begrænsning eller genopretning af miljøskader på vand, luft og 
jord samt problemer i forbindelse med affald, støj og økosystemer".1 
Den europæiske industris konkurrenceevne, Europa-Kommissionen, 1997, s. 101. 
Se eksempler i boks 1, 2 og 3 i bilag 2. 
Den europæiske industris konkurrenceevne, Europa-Kommissionen, 1997, s. 103. 
"Attitude and strategy of business regarding protection of the environment" af Eurostratcgv 
for GD III, 1995. 
Eurostat til EU's beskæftigelsesrapport 1997. 
"An estimate of eco-industries in the EU", Ecotec-Eurostat- GD XI, 1997. Se ligeledes bilag 
1. 
Definitionen af økovirksomheder er fastlagt af OECD, se OCDE/GD(96)l 17. 
-7 
Der er et stort potentiale for beskæftigelse i de enkelte lande inden for denne sektor. 
Som eksempel kan nævnes, at der i henhold til undersøgelsen vil kunne skabes en 
halv million arbejdspladser i Den Europæiske Union inden for vedvarende energi som 
følge af et intensiveret investeringsprogram på op til 180 mia. ECU frem til år 2020.n 
Efterspørgslen stiger hurtigt på udenlandske markeder. Mens det europæiske marked 
for forureningsbekæmpelsestjenester og -udstyr i 1994 udgjorde omkring 90 mia. 
ECU, anses det for på verdensplan at have en værdi på omkring 280 mia. dollars, og 
det forventes at vokse til 640 mia. dollars i 2010, hvilket er en årlig vækstrate på 
omkring 8%. Ud over forureningsbekæmpelse skønner UNEP, at markedet for 
energieffektivt udstyr beløber sig til omkring 200 mia. dollars, mens salget af nye og 
fornyede "renere" fremstillingsprocesser endnu ikke er blevet kvantificeret. 
2.3. Forvaltning af overgangen 
Miljøpolitikker er forenelige med højere beskæftigelse, så længe de er konsekvente 
og drager fordel af de koordineringsmekanismer, som en moderne markedsøkonomi 
er baseret på. Når man overvejer at tackle det dobbelte problem med "underudnyttelse 
af arbejdskraften" og "overudnyttelse af de naturlige ressourcer", vil den mest 
lovende strategi faktisk være at tilpasse de dertil knyttede priser i overensstemmelse 
hermed. 
En sådan strategi skulle udformes og gennemføres omhyggeligt. Nedenstående 
betragtninger er af afgørende betydning for en uproblematisk forvaltning af 
overgangen til et bæredygtigt samfund i Europa: 
• en gradvis implementering letter de nødvendige tilpasninger af økonomiens 
struktur 
• en væsentlig grad af international koordinering letter beskyttelsen af sårbare 
industrisektorers internationale konkurrenceevne 
• miljøudgifterne skal målrettes både på regionalt plan og på sektorplan. 
Timingen af taktiske foranstaltninger inden for virksomhedscyklussen kan også have 
en vis indvirkning. Når økonomien fungerer på fuld kapacitet, vil indvirkningerne 
snarere antage form af en ændring i beskæftigelsen end af en absolut stigning. På den 
anden side er der, når der er økonomisk krise, normalt en direkte og temmelig hurtig 
reel ændring i antallet af beskæftigede. Dette er navnlig tilfældet, når 
arbejdsmarkederne fungerer uproblematisk, og der findes kvalificerede menneskelige 
ressourcer på alle niveauer. 
Med henblik på at kunne håndtere de fordelingsmæssige indvirkninger på visse 
økonomiske sektorer og regioner, må der findes pragmatiske løsninger for at lette 
overgangen til bæredygtige produktionsmønstre for alle de berørte økonomiske 
"TERES II - The European Renewable Energy Study - The Prospects for Renewable Energy 
in 30 European Countries from 1995-2020", ESD, for Altener. 
"Global Environmental Markets- An update", for JEMU (Joint Environmental Markets Unit) 
og DTI (Department of Trade and Industry), af Ecotec, 1997. 
"Private Sector Investment Flows and the Environment: Defining the Opportunities and 
Issues", UNEP nindbordsmøde om "Investering i miljø", oktober 1995 
8-
aktører. Det omfang, i hvilket midler der rejses f.eks. i form af højere energiskatter, 
udelukkende anvendes til at nedbringe udgifterne til arbejdskraft eller til andre former 
for ansporende foranstaltninger, må vurderes fra sag til sag. 
Politikker omfattende disse begrænsninger vil sandsynligvis skabe rammer, der gør 
hjemlige, arbejdskraftintensive og bæredygtige investeringer mere attraktive. De bør 
støttes af en stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik samt af en nedtrapning af 
subsidier til ikke-bæredygtige teknologier og aktiviteter. 
3. Støttepolitikker for jobs og miljø 
I løbet af de seneste 25 år efter FN's konference om "Human Environment" i 1972, 
der fungerede som et politisk vendepunkt, har alle medlemsstaterne udviklet 
miljøpolitikker. Det er imidlertid et faktum, at udskiftningen af teknologi sker for 
langsomt, at der investeres for lidt i rene teknologier og systemer. Det er på tide, at 
Europa mobiliserer alle politikker på lokalt, nationalt og europæisk plan i en 
velkoordineret og bæredygtig aktion for jobs og miljø. 
3.1. Hasteopgaver 
Udvikling af et bæredygtigt Europa vil kræve vigtige ændringer i følgende store 
sektorer: industri, transport, energi, landbrug og forbrug. 
3.1.1. Fremstillingsindustrien 
Udvikling et bæredygtigt Europa vil indebære nye muligheder for 
fremstillingsrelaterede tjenesteydelser, og nogle sektorer kan forventes at vokse 
kraftigt.1 Som følge af en ny tilrettelæggelse af arbejdet og en nye organisation af 
virksomhederne i form af indgåelse af underleverandøraftaler vil 
beskæftigelsesvirkningerne hovedsageligt kunne ses i SMV (små og mellemstore 
virksomheder), særlig inden for servicesektoren. Brugen af informationsteknologier 
har ændret sig og vil fortsat ændre produktions-, forbrugs- og 
beskæftigelsesmønstrene med en deraf følgende positiv indvirkning på miljøet (f.eks. 
teleshopping og telearbejde). Virksomhederne vil også stå over for et marked af langt 
mere miljøbevidste forbrugere, og investering i mere bæredygtige produkter og 
produktionssystemer vil være godt for omsætningen. 
3.1.2. Transport 
Det ufuldendte indre marked inden for jernbanesektoren og de eksisterende 
hindringer for intermodal transport har ført til transportineffektivitet. Liberalisering 
og genoplivning af jernbanesystemerne i Europa har højeste prioritet, når dette 
problem skal løses, og kunne fjerne det voksende pres på vejene og nedbringe brugen 
af motorbrændstof. Også brugen af intelligente transportstøttesystemer kan bidrage 
hertil. En yderligere væsentlig forbedring i energieffektiviteten inden for vejtrafikken, 
særlig passagertransport må gennemføres i de kommende få år sammen med 
See navnlig boks 1 og 2 i bilag 2 
-9-
udformning af fremtidens nye bildesign. Disse initiativers succes vil være af 
afgørende betydning for både beskæftigelsen i den europæiske bilindustri og for 
jernbanernes overleven. Centrale elementer i en sådan fremadskuende miljøstrategi 
for industrierne vil sandsynligvis blive fiskale incitamenter, betaling for brug af 
vejene, brændstoføkonomimærkning og forbedret brændstofkvalitet. 
3.1.3. Energiproduktion 
Potentialet for jobskabelse inden for energibesparelse kan være betydeligt, samtidig 
med at betydelige miljøfordele kan realiseres særlig inden for klimaændringer og 
forsuring.16 Kommissionen har allerede angivet konkrete metoder til fremme af 
vedvarende energi17, og nogle medlemsstater såsom Danmark og Tyskland er specielt 
aktive på dette område. Også systemer for kombineret varm e-kraftfrembringelse 
bidrager til den industrielle og den kommercielle sektors øgede konkurrenceevne og 
skaber samtidigt arbejdspladser. 
3.1.4. Landbrugspraksis 
Den fortsatte reform af den fælles landbrugspolitik som anført i Agenda 2000 skulle 
føre til en ny balance mellem sikring af en tilstrækkelig forsyning med 
landbrugsprodukter af høj kvalitet og beskyttelsen af det naturlige miljø, herunder 
dets ressourcer såsom vand og jord. Fire områder forekommer særlig vigtige i 
forbindelse med jobskabelse: (i) bevarelse af landskaber, beskyttelse af naturområder 
og habitater af høj værdi såsom vådområder, floder og beskyttede områder, (ii) et 
skovbrug, der er bæredygtigt, og som opretholder biodiversitet og tilbyder andre 
(f.eks. rekreative) funktioner, (iii) udvikling og brug af nye afgrøder inden for non­
food sektoren (f.eks. til industrielle formål eller biomasseenergi), (iv) og endelig 
økologisk landbrug. 
3.1.5. Forbrugsmønstre og husholdninger 
Forbrugerefterspørgslen ændrer sig allerede hen imod mere miljøvenlige valg. Denne 
tendens kan forventes at intensiveres, efterhånden som mere information bliver 
tilgængelig f.eks. gennem økomærkning, og efterhånden som miljø- og 
ressourceomkostninger i stigende grad integreres i markedspriserne. 
Genbrug af husholdningsaffald vil blive intensiveret betydeligt, forudsat at separate 
indsamlings- og sorteringsordninger behandler affaldet på en sådan måde, at det 
bliver et økonomisk attraktivt sekundært råstof for industrien. Genbrug af affald har 
endvidere vist sig at kunne skabe et betydeligt antal arbejdspladser. 
Kommissionens grønbog "Mod fair og effektiv prissætning på transportområdet". 
Meddelelse om klimaændring - EU's indfaldsvinkel til Kyoto, oktober 1997. Se boks 4 i bilag 
2 for eksempler på jobskabelse 
Se meddelelse om vedvarende energikilder, 1997. 
Meddelelse om "Combined Heat and Power Promotion Strategy", KOM(97)514. 
10 
3.2. Territoriale aspekter 
Udviklingen af et bæredygtigt Europa har en stærk territorial dimension med 
forskellige implikationer i by- og landområder. 
3.2.1. Byudvikling 
Presset på bymiljøet er en voksende bekymring for størstedelen af europæerne. De 
europæiske byer har allerede vedtaget forskellige miljøstrategier baseret på 
forskellige geografiske proftier, demografiske tendenser og økonomiske fortrin. 
Behovet for fælles europæiske rammer blev erkendt i Pagten om europæiske storbyer 
og byer på vej mod bæredygtighed (1994). 
Meddelelsen "En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union"19 indeholder 
passende rammer for en aktion. Byforummet med repræsentanter for 
medlemsstaterne, storbyer, byer og regioner, som vil blive afholdt i 1998, vil 
videreudvikle meddelelsen. Kommissionens initiativ til en kampagne for bæredygtige 
storbyer og byer (hvori deltager omkring 320 lokale myndigheder, som repræsenterer 
omkring 100 mio. indbyggere) vil være en vigtig vektor for høring og yderligere 
aktion. 
Ud fra et beskæftigelsessynspunkt frembyder fornyelsen af bymiljøet store 
muligheder ikke blot gennem de mere traditionelle miljøinvesteringer i behandling af 
20 
affald og vand, men også i bredere forstand. Byggeaktiviteter såsom renovation af 
private bygninger og forretninger, bevarelse af kulturarven, fornyelse af bycentre og 
af infrastrukturen i storbyer (herunder fortove og cykelstier og udvidelse af de 
offentlige transportfaciliteter) har den fordel, at de skaber arbejdspladser, øger den 
økonomiske aktivitet på lokalt plan (herunder turistsektoren), bevarer energikilderne, 
forbedrer miljøkvaliteten og opgraderer bolig- og transportinfrastrukturer til moderne 
standarder. De fleste af arbejdspladserne inden for byggesektoren vil blive oprettet i 
SMV, der udgør 97% af de 1,8 mio. virksomheder inden for byggesektoren. 
3.2.2. Udvikling af landdistrikter 
I Kommissionens forslag i Agenda 2000 påtænkes gennemførelse af en støtteordning 
for en politik for udvikling af landdistrikter i Unionen som helhed. Med henblik på at 
optimere økonomiske, sociale og miljømæssige fordele i landdistrikter, må landbrugs-
, skovbrugs-, turist-, naturbevarelses- og energipolitikker behandles på en integreret 
måde. Udviklingen af nye tjenesteydelser (f.eks. grøn turisme), bevarelse af 
fortrinnene ved seminaturlige habitater og diversiteten i landområder, forvaltningen 
af naturlige og patrimoniale ressourcer (vand, skove) er vigtige opgaver for 
lokalsamfund i landområder og har et stort potentiale for skabelse af arbejdspladser. 
19 KOM (97 ), 197. 
20 Se boks 5 i bilag 2 for succesrige byprojekter og Kommissionens meddelelse "En europæisk 
strategi til fremme af lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer", KOM(95)273 af 
13.6.95. 
- 11 
Da lokalsamfundene kan drage økonomisk fordel af disse projekter, har de et 
incitament til at beskytte og forvalte de naturlige aktiver omhyggeligt. 
Et andet centralt aspekt i en mere integreret fremgangsmåde er, at udviklingen af 
landdistrikterne inden for rammerne af strukturfondene også bør skabe bedre 
forbindelser mellem landdistrikterne og de lokale byer. Dette vil bidrage til 
økonomisk diversificering og levende landdistrikter, der vil være til fordel for både 
miljø og beskæftigelse. 
Udnyttelse af de tilgængelige muligheder i landdistrikter må inddrage regionale og 
lokale myndigheder, landmænd, virksomheder, finanssektoren og NGO'er. Udvikling 
af landmændenes rolle i miljøforvaltningen kan bidrage til skabelse af supplerende 
eller alternative indtægter og beskæftigelsesmuligheder i landdistrikter. Lokale 
initiativer og territoriale beskæftigelsespagter bør anvendes i videre udstrækning for 
at sætte skub i miljømæssig sund beskæftigelsesskabelse og for at skabe bedre 
levevilkår. 
3.3. Støttepolitikker 
Der findes forskellige måder, hvorpå man kan skabe incitamenter, der fører til 
investeringer i nye, rene teknologier og til nye produktions- og forbrugsmønstre, der 
er mindre ressourceintensive. 
3.3.1. Gennemførelse af den eksisterende miljølovgivning 
Kommissionen har allerede anført, hvordan medlemsstaterne kan forbedre 
gennemførelsen og håndhævelsen af miljøllovgivningen. Der er planer om 
yderligere aktioner for at indføre mekanismer ikke blot for at sikre overholdelse af 
lovgivningen, men også den faktiske anvendelse på området. Der er en 
implementeringskløft med hensyn til investeringer, særlig på områderne vand, affald 
og naturbevarelse. Der må gøres en fortsat indsats inden for rammerne af Agenda 
2000 hen imod en optimal brug af fællesskabsmidlerne, til fordel for regioner og 
medlemsstater, der skal nå op på økonomisk omgangshøjde, for dermed at forbedre 
integreringen af miljø og beskæftigelse. 
Forberedelse af de nye ansøgerlande, så de opfylder Fællesskabets eksisterende 
miljølovgivning, er af afgørende betydning. De første skøn tyder på, at de krævede 
investeringer kan være helt op til 120 mia. ECU. Størstedelen af investeringen vil 
sandsynligvis blive foretaget inden for bekæmpelse af luftforurening (40%) og til 
vand- og spildevandsbehandling (40%). 
Det skal understreges, at sådanne incitamenter skal være i overensstemmelse med eksisterende 
EU-regler som fastlagt i artikel 92-93 i traktaten. 
Meddelelse om "Gennemførelse af Fællesskabets miljølovgivning', KOM (96) 500 of 
22.10.96. 
12 
3.3.2. Beskatningen skal gøres mere beskæftigelses- og miljøvenlig 
I EU som helhed ligger over 42% af den indirekte skattesats på arbejdskraften mod 
30% for tyve år siden. Der er nu bred enighed om, at der er behov for at vende 
tendensen i beskatningsstrukturerne ved at nedbringe byrden på arbejdskraften 
sammenlignet med andre faktorer. Det er vigtigt for hver medlemsstat at definere, 
hvordan en sådan ændring kan indarbejdes i landets generelle skattepolitik. Valget af 
alternativ finansiering omfatter indirekte skatter, miljø- eller energiskatter og kapital 
eller beskatning af fast ejendom. En sådan skattereform bør i så vid udstrækning som 
muligt samtidigt korrigere ovennævnte skævheder. 
I denne forbindelse har Kommissionen vedtaget et forslag til Rådets direktiv om 
omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter. De 
vigtigste mål med dette forslag er at fjerne skattemæssige forvridninger mellem 
brændstoftyper og mellem medlemsstaterne. I direktivet bestemmes det, at " ved 
gennemførelsen af direktivet skal medlemstaterne bestræbe sig for at undgå enhver 
forøgelse af den samlede afgiftsbyrde. For at nå dette mål skal medlemsstaterne især 
bestræbe sig for samtidig at sænke de lovpligtige afgifter på arbejdskraft." I henhold 
til skøn vil anvendelsen af direktivet på beskatningen af energiprodukter skabe et 
25 
betydeligt antal arbejdspladser. 
Kommissionen har for nylig fremsat et forslag, som vil give medlemsstaterne 
mulighed for på forsøgsbasis at anvende en reduceret momssats (i stedet for 
standardsatsen) på visse arbejdskraftintensive tjenesteydelser. 
Flere medlemsstater har ligeledes gennemført en bred række af specifikke 
foranstaltninger, herunder fiskale foranstaltninger, for at fremme miljøinvesteringer 
og beskæftigelse. Fremskyndede afsknvningsordninger for visse typer af 
investeringer, skattefritagelser for renter, der modtages fra grønne investeringsfonde, 
og indførelse af specifikke miljøskatter og øremærkede afgifter har vist sig at være 
særligt succesrige. Kommissionen fremlagde en meddelelse for at støtte brugen af 
miljøskatter og afgifter og for at sikre, at de anvendes på en måde, der er forenelig 
27 
med fællesskabslovgivningen. 
3.3.3. Vurdering og udvikling af teknologi 
Forskning og udvikling i nye, renere og energieffektive teknologier er af afgørende 
betydning for opbygningen af et bæredygtigt samfund i Europa. Fællesskabets 
tidligere programmer inden for forskning, teknologi og udvikling, særlig 
miljøprogrammet, har ydet vigtige bidrag til udviklingen af viden og redskaber til 
25 Indirekte skattesats: skatteindtægter plus indtægter fra bidrag til sociale sikringsordninger 
divideret med summen af godtgørelser til arbejdstagerne. 
KOM (97) 30, vedtaget d. 12. marts 1997. 
Kommissionens arbejdsdokument "Evaluering af forslagets indvirkninger" Addendum af 
30.07.97 til SEC (97)1026 af 23.05.1997 indeholder skøn mellem 155 000 og 457 000 
arbejdspladser frem til 2005. 
Se boks 1 i bilag 3. 
Kommissionens meddelelse - "Miljøafgifter i det indre marked", KOM (97) 9 af 26.03.1997. 
13 
opbygning af et bæredygtigt samfund i Europa. Kommissionens forslag til det 5. 
rammeprogram lægger øget vægt på miljø- og beskæftigelsesspørgsmål. 
For beslutningstagere i både den offentlige og den private sektor, der er interesserede 
i at indarbejde betragtninger omkring beskæftigelse og bæredygtig udvikling i deres 
investeringsbeslutninger, er det ofte for dyrt at undersøge og vurdere forskellige 
alternativer ud over spørgsmålet om, hvorvidt deres planer er i overensstemmelse 
med strengt juridiske bestemmelser. Offentlige myndigheder, der ønsker at indføre 
støtteordninger for at fremme anvendelsen af nye og miljøvenlige løsninger, har 
ligeledes brug for gode informationssystemer, da nyfremkommende teknologier er 
karakteriseret ved en hurtig udvikling, og nogle er mere attraktive end andre ud fra et 
miljø- og beskæftigelsessynspunkt. 
Et fleksibelt informationssystem ser ud til at være nødvendigt for at kunne formidle 
resultaterne af tilgængelige teknologivurderinger i henhold til miljøkriterier og 
sociale kriterier. Sådanne informationsbehov skal tilpasses de behov, som 
virksomhedsledere, banker, de lokale myndigheder, konsulenter, ingeniørkontorer og 
andre, der er involveret i investeringsbeslutninger, har. Indsamling og vurdering af 
disse data skal omfatte tekniske eksperter, producenter og brugere af 
miljøteknologier, ingeniører og forskere i den private og den offentlige sektor. På 
grund af den sociale dimension, der skal indarbejdes, må andre parter såsom 
fagforeninger, sociale og miljøorienterede NGO'er, finansielle institutioner og 
tjenestemænd fra medlemsstaterne ligeledes inddrages. 
EU har allerede erkendt behovet for højt specialiserede tekniske data som en hjælp 
for dem, der opfylder miljølovgivningen gennem oprettelsen af European Bureau for 
Integrated Pollution Prevention and Control ved Instituttet for Teknologiske 
Fremtidsstudier (IPTS). Omfanget af den vurdering, som kontoret i øjeblikket 
gennemfører, kan udvides til at omfatte beskæftigelse og sektorer, der ikke er 
omfattet af IPPC-direktivet, særlig nyfremkommende (ofte højteknologiintensive) 
sektorer. 
3.3.4. Formidling af information 
Der er blevet truffet mange initiativer med henblik på produktion og formidling af 
information i form af håndbøger, databaser, telefonhjælpelinjer, konferencer, 
økomærkater osv., da investorer og forbrugere af grønnere metoder, produkter og 
tjenesteydelser har behov for at udveksle information og bedste praksis vedrørende 
miljøforvaltning.29 Der er behov for en større indsats for at sprede informationen 
mere systematisk. Opbygningen af et bæredygtigt samfund i Europa vil gøre det 
nødvendigt, at nye, aktive informationsinitiativer kan ud nå til millioner af 
beslutningstagere i private og offentlige organer i hele Fællesskabet. 
Meddelelse om oprettelse af det europæiske kontor for integreret forebyggelse og bekæmpelse 
af forurening under instituttet for teknologiske fremtidsstudier på Det Fælles Forskningscenter 
,KOM( )1997. 
Se boks 1 i bilag 3 vedrørende medlemsstaternes initiativer. 
14 
3.3.5. Hjemmemarkeder og eksterne markeder 
En effektiv offentlig indkøbspolitik er grundlæggende for det indre markeds succes 
med at realisere dets målsætninger, nemlig at skabe en bæredygtig, langsigtet vækst 
og arbejdspladser, at fremme udviklingen af virksomheder, der kan udnytte de 
muligheder, som det indre marked frembyder, og som er konkurrencedygtige på de 
globale markeder, for at give skatteyderne og brugere af offentlige ydelser mest 
muligt for pengene.30 EU's offentlige indkøbspolitikker frembyder en række 
muligheder for at indgå kontrakter med offentlige myndigheder om at integrere 
sociale og miljømæssige betragtninger i deres offentlige indkøbspolitikker. 
Kommissionen vil beskæftige sig yderligere med dette spørgsmål i en kommende 
meddelelse. 
En kraftig intern efterspørgsel efter miljømæssigt sunde produkter, tjenesteydelser og 
teknologier er grundlaget for udnyttelse af mulighederne på verdensmarkederne. 
Eksportfremmende initiativer gennemføres af Unionens vigtigste konkurrenter såsom 
Japan, USA, Canada. Aktuelle EU-initiativer, såsom Det Regionale Institut EØF-
Singapore for Miljøteknologi (RIET) i Singapore tegner lovende, da de fremmer 
europæisk knowhow i en international, samarbejdssammenhæng. I denne henseende 
bør integrationen ligeledes styrkes i Fællesskabets programmer f.eks. dets 
udviklingsfond. 
3.4. Gennemgang af arbejdsmarkedspolitikkerne 
Kommissionen har i retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik 1998 
skitseret en ny beskæftigelsesstrategi baseret på en stabilitets- og vækstorienteret 
makroøkonomisk politik og en aktivering af arbejdsmarkedet og andre strukturelle 
politikker. Retningslinjerne omfatter fire prioriteter: foretagsomhed, ansættelighed, 
tilpasningsdygtighed og lige muligheder. I overensstemmelse med disse retningslinjer 
vil medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker lette den igangværende 
omstrukturering af økonomien, uanset om årsagerne hertil er ny teknologi, global 
handel eller opbygning af et bæredygtigt samfund i Europa. 
I medlemsstaternes politikker må der imidlertid lægges større vægt på 
jobskabelsesmuligheder og behovet for nye kvalifikationer i tilknytning til 
opbygningen af et bæredygtigt samfund i Europa. Der er behov for nye 
undervisnings- og uddannelsesmønstre, så der kan skabes og bruges nye, 
miljøvenlige teknologier og infrastrukturer. Overgangen til bæredygtighed vil 
endvidere kræve en motiveret arbejdsstyrke med særlige kvalifikationer og en 
højtudviklet miljøbevidsthed og dermed en god grundlæggende uddannelse. Den 
nuværende formidling af undervisning og uddannelse af ledere og arbejdstagere 
lever imidlertid langt fra op til sådanne krav. 
FAST for eksempel. Kommissionens grønbog "Public Procurement in the European Union". 
1996 
- 15-
Data om manglen på miljørelaterede kvalifikationer viser en bred række af forskellige 
behov31. Med hensyn til erhverv omfatter behovene biologer og kemikere, geologer 
og landinspektører, arkitekter og arealudnyttelsesplanlæggere, civilingeniører, 
mekanikingeniører, elektroingeniører og produktionsingeniører samt miljøteknikere, 
drifts- og uddannelsesspecialister. 
Der findes beviser på, at en lang række arbejdsmarkedsforanstaltninger og -initiativer 
vedrørende miljøtjenester med succes fremmes i medlemsstaterne. De primære mål 
er beskyttelse af den kulturelle arv, miljøbeskyttelse og kloakering. Mange lovende 
politikker og foranstaltninger er blevet gennemført på lokalt eller regionalt plan 
såsom det økologiske genopretningsprogram i Berlin. Udveksling af sådan 
information kunne forbedres gennem net af lokale aktører. Efterhånden som antallet 
af projekter stiger, vil de også blive interessante i forbindelse med medlemsstaternes 
flerårige programmer. 
3.5. Finansiel støtte 
3.5.1. Fællesskabsudgifter 
Europa-Parlamentet har udtrykt ønske om yderligere "grønne" poster på EU-
budgettet. Kommissionen deler denne bekymring og ønsker ligeledes at forbedre 
mekanismerne for passende hensyntagen til miljøvirkningerne af Fællesskabets 
udgifter. I forbindelse med Agenda 2000 har Kommissionen anført de brede 
rammer, inden for hvilke miljø- og beskæftigelsesinitiativer skal specificeres i 
forslagene til nye forordninger for fondene. 
Gennem strukturfondene og en lang række fællesskabsinitiativer anvendes en stor del 
af EU-budgettet allerede til miljørelaterede projekter såsom: spildevandsbehandling, 
affaldsbehandling, jordrensning, luftforureningsbegrænsning, støtte til ren teknologi, 
renere produktion og genbrug af industriaffald samt miljøforvaltning. 
Samhørighedsfonden anvender halvdelen af sine midler på miljøinfrastrukturer og 
halvdelen på transportinfrastrukturer, nogle gange i forbindelse med offentlig 
transport. Der er blevet skabt arbejdspladser inden for byggesektoren, produktion af 
maskiner og andet udstyr gennem kapitalinvesteringer og senere i drift og 
vedligeholdelse. Endvidere kræves der vurdering af virkningerne pa miljøet, når 
strukturfondene overvejer finansiering af større projekter. 
FAST for eksempel. 
Se boks 2 i bilag 3 for medlemsstaternes arbejdsmarkedsforanstaltninger. Se også Det 
Europæiske Observationsorgan for Beskæftigelse, "Tableau de Bord" 1966. 
Se boks 5 i bilag 2. 
Europa-Parlamentets beslutning om retningslinjer for 1997-budgettet, 28. marts 1996, slk. 28. 
Omkring 6 mia. ECU ud af EU's samlede budget. 
Meddelelse "Cohesion Policy and the Environment", KOM (95) 509. 
Meddelelse om strukturelle interventioner og beskæftigelse, 1996. Et eksempel: 
Regionalfondenes programmer for udvikling af jernbanerne i Italien og Grækenland skabte 
eller bevarede 64 000 jobs. 
16-
Den fælles landbrugspolitik har ligeledes bidraget til opretholdelsen af arbejdspladser 
i landdistrikter og i nogle henseender til beskyttelse af miljøet I sidstnævnte 
forbindelse har ledsageforanstaltninger (agro-miljafornnsialtniiigoi. skovicjsmny. p.i 
landbrugsarealer) været af særlig betydning, og disse støtter beskyttelsen af miljøet og 
landskabet. Andre foranstaltninger er ekstensivering af afgrøder og økologisk 
landbrug, ekstensivering af husdyravl, opdræt af truede arter, vedligeholdelse af 
forladt jord og langsigtet braklægning samt uddannelse. 
Endvidere er de midler, der stilles til rådighed gennem fællesskabsprogrammerne for 
forskning, teknologi og udvikling, til dels blevet afsat til FTU i tilknytning til 
miljøet. 
Tilgængeligheden af finansiering til miljøinvesteringer har helt klart haft en positiv 
virkning på jobskabelsen. Mange EU-programmer og initiativer har været 
instrumentale: "Vækst og miljø" pilotprojektet (med lånegarantier til SMV), Den 
Europæiske Investeringsfond (EIF), URBAN, LEADER, den foreslåede EU-
lånegarantiordning for beskæftigelsesskabende investeringer (ELISE) LIFE. Disse 
og andre erfaringer må indarbejdes i den operationelle opfølgning af Agenda 2000. 
3.5.2. Den Europæiske Investeringsbank 
Den Europæiske Investeringsbank, der allerede investerer omkring en tredjedel af 
sine aktiver i miljøprojekter, planlægger som opfølgning til Amsterdam-topmødet at 
spille en større rolle i støtten til miljøprojekter gennem: 
• udvidelse af dens aktiviteter inden for uddannelse, sundhed, bymiljø og 
miljøbeskyttelse, 
• styrkelse af dens aktiviteter inden for TEN og SMV, idet den tillader en 
midlertidig stigning i finansieringsloftet til 75% af omkostningerne til TEN og 
miljøprojekter, 
• anvendelse af en del af overskuddet fra 1996 til finansielle instrumenter (herunder 
risikovillig kapital) til innovative SMV. 
Kommissionen ser frem til EIB's bestyrelses rettidige vedtagelse af disse planer, så 
der kan gøres en øget indsats til fordel for miljøprojekter. 
3.5.3. Brugerafgifter 
Da de offentlige midler finansieret over den generelle beskatning bliver mindre, har 
der udviklet sig finansieringsordninger såsom afgifter på miljøtjenesteydelser. Disse 
ordninger nedbringer ikke blot miljøudgifternes belastning af de offentlige budgetter, 
men indebærer også muligheder for at øge den generelle økonomiske effektivitet 
gennem en mere generel anvendelse af "forureneren betaler"-princippet. Endelig 
Arbejdsnoter om den fælles landbrugspolitik, "Landbrug og miljø", 1997. 
For eksempel havde det 4. rammeprogram med et budget på 12,3 mia. ECU delprogrammer 
for rene og effektive teknologier, miljø og klima samt socioøkonomisk forskning. 
Se boks 6 i bilag 2. 
- 17-
resulterer brugerafgifter i indtægter for offentlige eller private virksomheder og letter 
dermed finansieringen gennem banksystemet. 
4. Vejen frem - Centrale aktioner 
Udviklingen et bæredygtigt Europa kræver nye teknologier og nye investeringer 
Dette kræver brug af forskellige politiske instrumenter og samarbejde mellem alle 
parter på EU-plan, medlemsstatsplan, virksomhedsplan og lokalt plan, herunder den 
private sektor, offentlige myndigheder og NGO'er. Kommissionen vil støtte og 
fremme initiativer til fremme af dataindsamling og analyse rettet mod udvikling af 
medlemsstaternes langsigtede strategier. Kommissionen foreslår følgende centrale 
aktioner: 
4.1. Miljømæssig og social benchmarking 
Udviklingen af miljømæssig og/eller social benchmarking for industrisektorer kan 
medvirke til at lede investeringerne over i renere og energieffektive produkter og 
processer. Europa-Kommissionen vil tage initiativer til at fremme fastsættelsen af 
referencekriterier og til indsamling af den nødvendige information i partnerskab med 
alle berørte aktører og særlig medlemsstaterne og industrisektorerne. 
4.2. Vurdering og udvikling af teknologi 
Kommissionen vil udvide de eksisterende screeningsordninger for bedste tilgængelige 
teknologier ved at inddrage beskæftigelsesvirkningerne og en mere detaljeret 
vurdering af energi- og ressourceanvendelsen. Passende initiativer vil blive truffet for 
at udvide den liste af sektorer, der i øjeblikket vurderes, til at omfatte 
nyfremkommende teknologier. 
4.3. Agenda 2000 som grundlag for videreudvikling 
Der må gøres en fortsat og voksende indsats for at sikre, at de europæiske finansielle 
instrumenter (strukturfondene, Samhørighedsfonden, fællesskabsinitiativer) samtidigt 
fremmer økonomisk vækst, beskæftigelse og bæredygtig udvikling. De forslag, der 
fremsættes i Agenda 2000, er et første skridt i den retning. De må udvikles yderligere 
gennem et aktivt partnerskab med medlemsstaterne f.eks. gennem identificering af 
passende kriterier. Regionale/lokale aktører bør tage initiativ til at foreslå 
programmer og projekter, der lægger stor vægt på beskæftigelse og miljø, og til at 
sikre deres aktions succes ved at opbygge partnerskaber, der ikke blot omfatter 
offentlige myndigheder, men også alle andre interesserede parter. 
I denne forbindelse er byfornyelsesprojekter og -programmer og projekter og 
programmer inden for udvikling af landdistrikter af Særlig betydning: 
Medlemsstaterne bør styrke forbindelsen mellem byudvikling, miljøbeskyttelse og 
jobskabelse gennem udvikling af byfornyelsesplaner, der fokuserer på områder med 
et særligt potentiale for miljømæssig beskæftigelse. Regionale/lokale aktører bør 
træffe konkrete foranstaltninger til gennemførelse af disse planer inden for en fastsat 
-18-
tidsramme. Europa-Kommissionen vil støtte denne aktion i sin opfølgning til 
meddelelsen om byspørgsmål og i sin forberedelse af "Byforummet" 1998, og den vil 
sikre, at dens indsats støtter denne orientering. 
Europa-Kommissionen fastslog i sit forslag til Agenda 2000, at gennemgangen af den 
fælles landbrugspolitik må fortsættes for at opnå en bedre balance mellem 
landbrugsproduktion, miljøbeskyttelse og jobskabelse. Ved at reagere på miljøkrav 
kan landdistrikterne drage fordel af nye aktiviteter. En fortsat fremme af en 
produktion af høj kvalitet frembyder nye markedsperspektiver for de europæiske 
landmænd. Fremme af landbrugssystemer med lav tilførsel udefra og målrettede agro­
miljøforanstaltninger vil i stigende grad udgøre nye beskæftigelsesmuligheder, 
samtidig med at miljøkvaliteten forbedres i landdistrikterne. 
Gennem fremme af nye tjenesteydelser såsom turisme og forvaltning af 
naturressourcer, vil landdistrikterne finde nye beskæftigelsesmuligheder i tilknytning 
til jorden. Derudover vil strukturfondene fremme økonomisk diversificering generelt i 
de støtteberettigede landdistrikter, og skabe yderligere incitamenter for folk til at 
blive på landet og dermed imødegå tendensen til at opgivelse af jorden. 
4.4. Beskatning og prissætning 
Tendensen hen imod øgede skattebyrder på arbejdskraften må vendes 
Kommissionens forslag om beskatning af energiprodukter skal ses som et første skridt 
hen imod integrering af traktatens nye målsætninger i skattepolitikken. 
Kommissionen vil som en del af dens overordnede politik, der går ud på at anvende 
en kombination af omkostningseffektive instrumenter i miljøpolitikken, fortsat 
forfølge en korrektion af de eksisterende forvridninger i det nuværende skattesystem 
og prioritere anvendelsen af markedsbaserede instrumenter, herunder instrumenter af 
skattemæssig karakter, højt. 
4.5. Miljøundervisning og -uddannelse 
Der er behov for at udvikle specifikke faglige kvalifikationer, der svarer til nye og 
ajourførte jobprofiler. Kommissionen har til hensigt at fremlægge specifikke 
retningslinjer for miljøundervisning og -uddannelse. 
Forberedelse af de menneskelige ressourcer på "grønnere" produktionsmetoder vil 
afhænge af aktive arbejdsmarkedspolitikker, der er rettet mod hele arbejdsstyrken, og 
som yderligere fokuserer på genintegrering af arbejdsløse. Medlemsstaterne vil 
forfølge en sådan arbejdsmarkedspolitik inden for rammerne af retningslinjerne for 
beskæftigelse (foretagsomhed, tilpasningsdygtighed, ansættelighed og lige 
muligheder), og de vil regelmæssigt aflægge rapport herom. 
Fremskridt i brugen af politikker såsom, beskatning og undervisning/uddannelse med 
henblik på en gensidig styrkelse af miljø og beskæftigelse vil blive indarbejdet i den 
fælles beskæftigelsesrapport 1998. 
00000 
19 
BILAG 1- Økovirksomheder i EU, 1994 
Øko-industricrncs vigtigste aktiviteter er: vand- og spildcvandsbchandling (42% af del samlede \ÅI 
output); affaldsforvaltning og genbrug (29%); luftforureningsbekæmpclsc (19%); stoj- og 
vibrationsbekæmpelse; afhjælpende foranstaltninger i forbindelse med forurenet jord og vand; 
miljøforskning og -udvikling samt miljøtjencstcydclscr/-rådgivning. Omkring 20 000 til 30 000 sin.i 
og store virksomheder beskæftiger en million mennesker, mens en anden halv million er beskæftiget 
med tilknyttede aktiviteter. Outputtet havde en værdi på 90 mia. ECU i 1994, og dette omfatter både 
offentlige og private købere. 
De største markeder for disse nye aktiviteter og job er: Tyskland (35% af EU's output), efterfulgt af 
Frankrig (20%), Det Forende Kongerige (12%), Italien (10%), Nederlandene (8%) og Østrig (4%). I 
nationale tal er økovirksomhederne mest omfattende i Østrig (industriens omsætning svarer til 2,3% af 
BNP), Nederlandene (2.3%), Tyskland (2%), Frankrig (1,5%) og Sverige (1,5%). 
En bredere definition på miljørelaterede arbejdspladser giver et samlet tal, der nænner sig 3.5 mio.. 
hvis man medtager vedvarende energi, genbrug, natur- og landskabsbeskyttelse samt økorcnovcring af 
byområder. 
Kilder: "Et skøn over øko-industrierne i Den Europæiske Union 1994", Ecotcc/ BIPE/ IFO for GD XI 
og Eurostat, 1997 og Eurostat for EU beskæftigelsesrapporten 1997. 
20-
BILAG 2- Eksempler på god virksomhedspraksis 
BOKS 1- Affaldsmininienngsprojckt i Aire and Calder regionen- UK 
Målet med Aire and Calder projektet var at vise, at omkostningsbesparelser opnået gennem 
affaldsminimeringsinitiativcr kan medføre en lang række fordele for de berørte virksomheder. Disse 
omfatter øget rentabilitet og konkurrencefordel, forbedret overholdelse af lovgivningen og en 
nedbringelse af virksomhedens risici. 
Aire and Calder fungerede som et demonstrationsprojekt for andre virksomheder og industrisektorer i 
UK. Hensigten var at formidle resultaterne af projektet bredt med det formål at udbrede fordelene ved 
affaldsminimering. Ordningen sigtede på at vise, at uanset hvor lille virksomheden er, vil en 
grundlæggende anderledes indfaldsvinkel til fonireningsbckæmpelse give fordele på lang sigt. 
Formålene med projektet var: 
* Tilskyndelse til en systematisk indfaldsvinkel til affaldsminimering, der kan anvendes af store ou 
små virksomheder uden bistand fra konsulenter eller andre kontorer. 
* Identifikation og kvantificering af affaldsminimeringsmuligheder og -metoder. En vurdering ;if 
omkostninger, tilbagebetalingsperioder og affaldsreduktionspotentialet. 
* Ændring i affaldsforvaltningshierarkiet fra indsamling og bortskaffelse til forebyggelse ou 
minimering. 
* Skabelse af et partnerskab mellem industrien, lovgiverne og støttekontorer, som kan behandle 
spørgsmål i forbindelse med affaldsminimering. 
Resultaterne: Ordningen lob i 18 måneder. Ved udløbet af denne periode havde de 11 deltagende 
virksomheder sparet 2,5 mio. ECU om året som folge af 542 forskellige aktioner, der var identificeret 
med henblik på at forbedre effektiviteten. Et år efter projektets afslutning, i september 1994. var 
besparelserne steget til 4,1 mio. ECU om året som følge af 671 effektivitetsforanstaltninger Ti 
procent af de gennemførte foranstaltninger var omkostningsneutrale, mens yderligere 60% havde 
tilbagebetalingsperioder på under 1 år. De identificerede besparelser beløb sig til i alt 0,3% af de 
deltagende virksomheders omsætning. Disse besparelser har hjulpet de berørte virksomheder til at 
blive mere konkurrencedygtige og effektive. Som følge heraf er disse virksomheders langsigtede 
beskæftigelseskapacitet blevet forbedret. 
Miljøbesparelserne var ligeledes betydelige, i september 1994 var der: 
* en reduktion på 600 OOOm3 om året i spildevandsudledningerne til kloaksystemet 
* en årlig reduktion på 36 OOOm3 i udledningerne til floder 
* et fald på 15% i forbruget afvand. 
Kilde: Ecotec (for Europa-Kommissionen): Opmuntrende bæredygtig udvikling gennem mål 2 
programmer: Vejledning for programledere, Endelig rapport, Bruxelles 1997. 
21 
BOKS 2- Indførelse af en renere teknologi i et nederlandsk garveri 
Virksomheden: Et garveri, der producerer læder til møbler og til bilindustrien, som beskæftiger 107 
mennesker og havde en omsætning på 40 mio. fl i 1993, står over for øget konkurrencemæssigt pres. 
Investeringerne: Tvlellem PI985 og 1993 investerede virksomheden 5 mio. fl. i udviklingen og 
indførelsen af en ny, ren hårfjerningsteknologi, der kostede 1,5 mio. i 1990-1991, hvilket svarede til 
virksomhedens nettoresultat i 1990. Virksomheden modtog en støtte på 300 000 fl. fra et 
teknologiprogram gennemført af regeringen. 
Fordelene: * forbedrede omgivelser i omegnen takket være en reduceret brug af kemikalier til 
fjernelse af hår, mindre produktion af affald og bedre spildevandskvalitet, 
* for virksomheden: mindre miljøudgifter (fra 3,5% til 2% af omsætningen), lavere udgifter til 
kemikalier, overskud fra salg af det hår, der fjernes fra huderne, forbedret image, mindre fravær, del 
interne afkast af investeringerne er beregnet til 40%, 
* beskæftigelsesvirkninger: der blev udpeget en miljøkoordinator, der var behov for et højere 
kvalifikationsniveau hos personalet (ingeniører, kemikere), der var behov for færre ansatte med lavere 
kvalifikationer (op til 30% mindre!). Sidstnævnte er ikke blevet fyret, da der forventes en stigning i 
produktionen. 
* Sociale virkninger: bedre luftkvalitet for ansatte og naboer. 
Kilde: "Case study Three: Cleaner Technology", Arthur D. Little for Forward Studies Unit, Europa-
Kommissionen, 1995. 
BOKS 3- Genforarbejdning af drivaksler i Frankrig 
En fransk producent af drivaksler til bilindustrien startede i 1976 en parallel produktion af 
genforarbejdede drivaksler. Denne produktionslinje beskæftiger nu 100 ansatte (80 på fuld tid). På 10 
år steg produktionen fra 50 000 enheder til over 427 000, og antallet af modeller steg fra 50 til 275. 
Salget i 1996 beløb sig til i alt 18 mio. ECU. Til sammenligning producerer virksomheden ligeledes 
3,5 mio. nye drivaksler om året. 
Konkurrencedygtighed: de genforarbejdede drivaksler er af høj kvalitet og er 50% billigere end nye 
Produktionsomkostningeme er lavere end for nye drivaksler (henholdsvis 18,5 og 38), og 
produktionen giver overskud. Genforarbejdning er, skønt den er marginal i forhold til produktionen af 
nye drivaksler, godt for virksomhedens image. 
Miljø: Miljøpåvirkningerne fra genforarbejdning er mindre end for nye drivaksler: mindre 
ressourceforbrug og 24% mindre energiforbrug. Selv om affaldsproduktionen per enhed er lavere, er 
udgifterne til bortskaffelse af affald 6 gange højere end for nye drivaksler og er vokset med en faktor 
5 siden 1994. Udgifterne til bortskaffelse af fast affald (skrotmetal, fedtstoffer og affald fra 
sandblæsning) per enhed er 26 gange højere. 
Arbejdskraft: Genforarbejdning er dobbelt så arbejdskraftintensiv som ny fremstilling, og jobbene 
ligger på et højere kvalifikationsniveau. 
Resultater: God for konkurrenceevnen, beskæftigelsen og miljøet; i nogen grad svækket af de høje 
omkostninger til affaldsbehandling. 
Kilde: "Case Study Six: Effect of Extending Product Service Life on Competitiveness, Employment 
and Environment", Arthur D. Little for Forward Studies Unit, Europa-Kommissionen, 1997. 
22 -
BOKS 4- Eksempler på jobskabelse i forbindelse med energibesparelse og vedvarende 
energiformer: 
* Anvendelse af 26 BATS (bedste tilgængelige teknikker) til energibesparelse og energieffektivitet 
nettoomkostning = 19 mia. ECU for EU-12, skaber 690 000 jobs. (Kilde: Ecotec for Det Europæiske 
Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkåreme, 1994). 
* Udskiftning af alle enkeltglasvinduer i hele EU's boligmasse til højtydende dobbelte glas. 
Resultater: Investeringer på 84 mia. ECU (over 10 år) og skabelse af 127 000 jobs i 10 år. (Kilde: 
Industries du Verre og GD XVII- Thermie, 1995) 
* Anvendelse af alle de bedste støttepolitikker til vedvarende energiformer fra de enkelte lande i alle 
de andre EU-lande fører til: en ekstra investering på 180 mia. ECU inden 2020 og 500 000 ekstra 
jobs. (Kilde: Teres 11/ Altener, GD XVII, 1966). 
* Omkring 3,4 mio. job-år kunne skabes direkte gennem installering af energibesparende udstyr og 
materialer. I de indledende faser vil størstedelen af jobbene komme fra distribution og installering 
(frem for fremstilling) af varer og tjenesteydelser. Kilde: EuroACE. 
BOKS S- Eksempler på succesfulde miljøprojekter i storbyer 
* Med nye arbejdsløse: (i) Berlin, hvor der blev gennemført et projekt omfattende byplanlægning. 
byfornyelse, skabelse af grønne områder i byen, indførelse af rene teknologier i SMV og 
vandbesparelsesforanstaltninger, og (ii) Tampere, Finland, hvor unge inddrages i en lang række 
aktiviteter: genbrug, renovering af biler, affaldsforvaltning). 
* Med flere generationer af arbejdsløse: Glasgow, Skotland, hvor midlertidige jobs og uddannelse. 
nogle i forbindelse med miljøet, afhjælper de arbejdsløses sociale problem, uden at der er egentlig 
udsigt til førsteklasses jobs). 
* Med unge arbejdsløse: (i) Baix Llobregat, Spanien, hvor unge arbejder med at genvinde og fremme 
den kunstneriske natur- og kulturarv, genvinding af byomgivelser eller miljøet, og (ii) Strasbourg, 
Frankrig, hvor der er blevet oprettet virksomheder for at beskæftige unge (med sociale problemer) 
med indsamling og genbrug af husholdningsvarer). 
* Med højt kvalificerede arbejdsløse: Stockholm, Sverige, hvor mennesker med en miljørelateret 
kvalifikation hjælpes til at finde jobs i virksomheder). 
* Med socialt handicappede arbejdsløse: Graz, Østrig, hvor der er blevet etableret projekter inden for 
genbrug i partnerskab med lokale industrier og kommunale renovationstjenester, med en hoj 
overførselssats til det egentlige arbejdsmarked). 
Kilde: "Job Creation in the Environmental Sector", Det Europæiske Akademi for Bymiljø for GD V, 
1997. 
BOKS 6- Beskæftigelsesvirkningerne af LIFE-Nature projekterne 
De 63 projekter under LJJFE-Nature i 1996 havde en værdi på 45 mio. ECU og skabte omkring 500 
fuldtidsækvivalente stillinger (omfattende 1 300 arbejdstagere), hvoraf 300 er det direkte resultat af 
EU-midler og 200 knyttet til medlemsstaternes finanser. Da projekterne har en gennemsnitlig 
varighed på 3,3 år, blev der skabt omkring 1 500 fuldtidsækvivalenter med 1996 LIFE midlerne. EU's 
udgifter til et fuldtidsjob per år er omkring 30 000 ECU. 
Kilde: "Life-Nature 1996 & L'Emploi", Ecosphère for GD XI, 1997. 
23 -
BILAG 3- Eksempler på medlemsstaternes aktioner 
BOKS 1- Medlemsstaternes direkte og indirekte støtte til miljøjobs 
- Foranstaltninger til formidling af information, så markederne kan fungere bedre: information om de 
bedste tilgængelige teknologier gennem databaser, hjælpelinjer, vejledninger, faktablade, udstillinger, 
konferencer, infocentre, "observationsorganer". Også information om eksportmarkeder, om produkter 
(økomærkning) og om virksomheder (øko-revisionsordning, retningslinjer for miljøindberetning). 
- Frivillige aftaler med visse sektorer (producenter af farligt affald, om genbrug af produkter), 
samarbejdsaftaler mellem forskellige niveauer af offentlig administration om miljøinfrastrukturer, 
samarbejde mellem regioner om udveksling af information om miljøprojekter, støtte til 
networking/partnerskaber/klubber mellem virksomheder. 
- Finansiel støtte til investeringer, indførelse eller uddannelse i renere teknologier eller 
energibesparelse (ofte gennem et teknologistøtteprogram og nogle gange gennem pilotprojekter), 
bistand til miljøjobskabelsesordninger (til naturbevarelsesprojekter, støjnedbringelse fra veje, 
midlertidig ansættelse af miljørevisorerV-rådgivere, gennem økorenoveringsprogrammer i byer osv.) 
- Fiskale foranstaltninger såsom tilladelse af fremskyndede afskrivningssatser for miljøinvesteringer 
eller miljøopførelser, skattelettelser for renter, der indhøstes fra investeringer i "grønne fonde", lavere 
moms på vedvarende kilder. Afgifter for affaldsproduktion og vandforbrug og den kul-/energiskat, der 
findes i flere EU medlemsstater, bør ligeledes betragtes som incitamenter til investering i renere 
produktion og energibesparelse. 
- Støtte til F&U og innovation. 
BOKS 2- Eksempler på medlemsstaternes arbejdsmarkedsaktioner: 
- Forbedring af nærmiljøet gennem subsidier, der beløber sig til 50% af de lønomkostninger, som 
private husholdninger eller ejere af lejligheder skal betale for reparationsarbejder (virkning: der blev 
skabt omkring 5 000 jobs); vedtagelse i 1993 af et lov om affaldsbortskaffelse og genbnjg, der 
indebærer subsidier til projekter osv. (Danmark). 
- Skole-workshopper (Programa de Escuelas-Taller), et program, der tilbyder "sandwichuddannelse" 
til unge arbejdsløse; både teoretisk uddannelse og erhvervserfaring vedrørende beskyttelse af 
kulturarven (Spanien). 
- Finansiel støtte til arbejdsløshedsorganisationer; der er voksende opmærksomhed på miljøspørgsmål 
i forbindelse med alle aktiviteter i samfundet og i virksomheder i tilknytning til udvikling af den 
nødvendige knowhow og teknologi (Finland). 
- Beboelsesejendomsprogram (renovation); Lov nr.451/94 indførte nye bestemmelser om arbejde i 
den almene interesse på områder såsom kulturarv, miljøbeskyttelse, byfornyelse og støtte til SMV 
(Italien). 
- System af incitamenter for unge iværksættere bl.a. til projekter, der sigter på at beskytte miljøet 
(Portugal). 
- Subsidier til byfornyelse og fornyelse af landdistrikter gennem Single Regeneration Budget (SRB). 
Partnerskaber i industriområder bidrager til at fremme jobskabelse og investering ved at rydde og 
benytte uopdyrket land og ledige steder (UK). 
- Skabelse af nye, permanente jobs inden for affaldsforvaltning og miljørådgivning (Østrig). 
-24-
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 592 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 04 05 
Katalognummer : CB-CO-97-642-DA-C 
ISBN 92-78-28045-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg