DA Den Europæiske Unions Tidende C 188/26

Offentliggørelse af en ansøgning om ændring i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2017/C 188/18)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

»CAPÓN DE VILALBA«

EU-nr.: ES-PGI-0005-01355 — 24.7.2015

BOB ( ) BGB ( X )

1. Navn

»Capón de Vilalba«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produktets art

Kategori 1.1. Kød (og slagteaffald), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Den beskyttede geografiske betegnelse »Capón de Vilalba« bruges om kød fra hanner af arten Gallus domesticus, som er blevet kirurgisk kastreret, inden de bliver kønsmodne. Fuglene er af racen »Galiña de Mos« eller andre stammer, som er lige så hårdføre som denne race, hvilket gør dem i stand til at blive opdrættet udendørs i de klimatiske forhold i området. Disse stammer skal ligesom racen »Galiña de Mos« være halvtunge med en langsom vækst, og de skal have en rødbrun fjerdragt.

Dyrene slagtes i en alder af mindst 150 dage efter en post-kastrationsperiode med opdræt og opfedning på mindst 77 dage. Fodringen i den sidste opfedningsfase foregår i lukkede rum i mindst 25 dage. Der er oprettet en særlig kategori, som markedsføres omkring jul med betegnelsen »Capón de Nadal« som er forbeholdt dyr, der er slagtet i en alder af mindst 210 dage.

Kroppen er perlemorsgul i farven med en tynd og smidig hud. Den skal veje mindst 2,5 kg. Denne minimumsvægt skal stige til 4 kg, når det drejer sig om »Capón de Nadal«. Kødet er kendetegnet ved sin fine struktur, saftighed og mørhed. Strukturen er fiberholdig, og fedtet, som navnlig »Capón de Nadal« har rigeligt af, har en gullig hvid farve.

»Capón de Vilalba« skal markedsføres hel. Den kan dog markedsføres i udskæringer af kroppen, og det er navnlig tilladt at udskære på salgsstedet, forudsat at der er oprettet et passende overvågningssystem til at sikre sporbarheden.

»Capón de Nadal« markedsføres på traditionel vis, det vil sige med både hoved og fødder og en lille birkepind i kroppen til at holde ryggen så lige som muligt, hvilket gør det lettere efterfølgende at fastgøre fedtet, hvorefter vingerne foldes opad, så de hviler på ryggen. Endelig placeres fedtet eller »ensunlla« også på ryggen på begge sider og holdes nede med små pinde.

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Takket være foderet vokser dyrene harmonisk og relativt langsomt. Under den indledende opfedning består fuglenes foder af vegetationen i gården suppleret med majs, andre kornsorter og andre plantebaserede fødevarer (kål, kartoffelskræller, kastanjer osv.), som typisk kommer fra samme gård. Foderet kan suppleres med foderblandinger, som under alle omstændigheder skal have et kornindhold på mindst 70 %.

Fodringen foregår i lukkede rum, typisk i bure kaldet »capoeiras«. I denne fase suppleres grundfoderet fra det foregående trin med en pasta kaldet »amoado«, som består af en blanding af majsmel og kogte kartofler, hvor kartoflerne kan være helt eller delvist erstattet med kastanjer.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Fuglene skal opdrættes — i hvert fald fra kastrationen og fremefter — og fodres, slagtes og bære en sekundær mærkning med den beskyttede geografiske betegnelse inden for det afgrænsede geografiske område.

3.5. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning, emballering osv. af det produkt, som den registrerede betegnelse henviser til

—

3.6. Særlige regler vedrørende mærkning af det produkt, som det registrerede navn henviser til

Hver kapun, der sælges under den beskyttede geografiske betegnelse »Capón de Vilalba«, skal mærkes med den geografiske betegnelse (sekundær mærkning) med den alfanumeriske kode og fortløbende nummerering, der anvendes under tilsyn af kontrolorganet, samt det officielle logo for BGB, som vises nedenfor:

Både på mærkningen, der anvendes af de enkelte operatører, og den sekundære mærkning med den geografiske betegnelse skal den beskyttede geografiske betegnelse »Capón de Vilalba« fremgå. Mærkningen skal også indeholde logoet for den europæiske beskyttede geografiske betegnelse. Denne betegnelse skal også fremgå af mærkningen på »Capón de Nadal«.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Det geografiske område for den beskyttede geografiske betegnelse (BGB) »Capón de Vilalba« omfatter hele regionen »Terra Chá« i provinsen Lugo i den selvstyrende region Galicien, som omfatter følgende kommuner: Muras, Xermade, Vilalba, Abadín, A Pastoriza, Guitiriz, Begonte, Cospeito og Castro de Rei.

5. Tilknytning til det geografiske område

Registreringen af denne geografiske betegnelse er baseret på visse specifikke egenskaber ved produktet, som er knyttet til miljøet med sine naturlige og menneskelige faktorer, og på dets fine omdømme.

Det afgrænsede geografiske område er kendetegnet ved mange små familieejede husdyrbrug, hvor opdræt af kapuner traditionelt har været en sekundær aktivitet, der skulle give en ekstra indtægt. Det fugtige klima med milde somre og minimale temperaturudsving er gunstigt for dyrkning af de afgrøder, der indgår som en vigtig del af kapunernes foder, navnlig græs og korn og særligt majs. Den kolde årstid går fra november til marts med en gennemsnitlig månedlig temperatur på mellem 5 og 10 °C. Denne periode undgås til opdræt af kapuner, som traditionelt starter i april/maj og ender i december, hvor fuglene holdes indendørs og ikke mere kommer ud i det fri.

De små familieejede gårde bruger stadig traditionelle metoder til opdræt og håndtering af fuglene med lav dyretæthed i fjerkræhuset og i gården, hvor fuglene tilbringer en stor del af deres dag, så de kan få masser af motion. Disse forhold har også en direkte virkning på kødets organoleptiske egenskaber.

Brugen af halvtunge fugle med langsom vækst, som er tilpasset miljøet og det system, der anvendes til opdræt, påvirker også produktets egenskaber.

Derudover har foderet — baseret på korn og navnlig majs — også til kødets kendetegn og til kroppens gullige farve. Den sidste opfodring foregår i mere afgrænsede områder med et bestemt foder, hvor foderet fra det foregående trin suppleres med »amoado«, der fremstilles ved hjælp af en lokal teknik, hvor majsmel og kogte kartofler og/eller kogte kastanjer sammenblandes. Dette er et yderligere bevis på de lokale producenters særlige ekspertise, som har en direkte indflydelse på produktets egenskaber. Det er vigtigt at huske på, at området producerer store mængder majs, kartofler og kastanjer, som sammen med de græsser og bælgplanter, disse fugle selv æder på græsgange og enge, danner grundlag for foderet. Derfor kommer størstedelen af råvarerne til foderet fra regionen eller sågar fra den samme gård.

Kort sagt er den anvendte type fugl, den måde, de opdrættes på, og foderet ansvarlig for både fuglens udseende og kvalitet samt saftigheden og mørheden af kødet. Flere videnskabelige undersøgelser har påvist den indflydelse, som denne type opdræt og håndtering af fuglene har på kvaliteten af kødet og dets organoleptiske egenskaber. Fugle, der opdrættes under disse forhold, har rødere kød med mere konsistens, et højere proteinindhold og en mere intens aroma.

Den specifikke måde, som »Capón de Nadal« markedsføres på som beskrevet i punkt 3.2, er endnu et eksempel på produktets særlige karakter, som følger af områdets indbyggeres ekspertise.

Takket være deres fine omdømme er kapunerne blevet optaget i Inventario español de productos tradicionales (spansk fortegnelse over traditionelle produkter), som blev offentliggjort af ministeriet for landbrug, fiskeri og fødevarer i 1996.

Dette omdømme går mange år tilbage. De tidligst kendte rapporter om kapuner, der opdrættes og spises i Galicien, stammer tilbage fra middelalderen. Der er mange dokumenter fra denne periode, der beskriver møder, hvor de tilstedeværende lovede at betale en del af deres husleje i kapuner. Selv i nyere tid kan der findes henvisninger til, at denne skik med at bruge kapuner som betaling er bevaret, hvilket giver en idé om den prestige, som produktet har nydt i regionen i forskellige perioder af historien.

Siden begyndelsen af det 20. århundrede er der i flere publikationer blevet nævnt ikke kun »Capón de Vilalba«, men også »Feria de Vilalba«, som var det marked, hvor kapunerne traditionelt blev solgt. Der kan f.eks. findes henvisninger i aviser som El Eco de Villalba, som i 1908 rapporterede om skikken med at betale skat i kapuner, og El Regional, der i 1927 også indeholdt henvisninger til de meget succesrige kapunmarkeder i Vilalba.

Galiciske forfattere henviser utallige gange til skikke og traditioner i forbindelse med produktet og citerer gerne udtalelser om kvaliteten af kapuner fra denne region.

Manuel María, regionens største digter, gav os et vers eller to om kapunerne i sin bog fra 1954 Terra Chá samt tekster om Feria de Vilalba.

I sin berømte bog La Cocina Gallega (det galiciske køkken) (1973) roste multitalentet Álvaro Cunqueiro, en af de største forfattere af galicisk litteratur og en anerkendt gourmand, i lidenskabelige vendinger kapuner opdrættet i forskellige kommuner i Terra Chá, som blev solgt på Feria de Vilalba.

Et andet bemærkelsesværdigt referencepunkt i den galiciske kultur, Ramón Otero Pedrayo, henviser til »Capones de Vilalba« i kronikken fra sin rejse til San Andrés de Teixido (i sit værk fra 1929 Pelegrinaxes).

Som allerede nævnt er både produktet og dets omdømme tæt knyttet til det marked, der holdes i Vilalba. Der findes historiske henvisninger til dette marked, som er næsten 200 år gamle, nemlig noter fra rådhuset fra 1835. Gennemsnitsprisen i det pågældende år var angiveligt »10 reales for et par«. En officiel prisliste fra 1840 afslører, at et par kapuner blev vurderet til samme pris som »en god ren buk« (12 reales), og at karpunmarkederne ikke kun blev afholdt til jul, men også i januar og februar i modsætning til i dag. Fra 1900 til 1947 steg prisen på et par kapuner fra 10 pesetas til 100 pesetas. I 1949 lå værdien på 200 pesetas, og prisen for et par fortsatte med at stige gradvist frem til 1974, hvor et par kapuner angiveligt var blevet solgt for 8 000 pesetas — et usædvanligt beløb, da gennemsnitsprisen på det tidspunkt lå på mellem 4 000 pesetas og 6 000 pesetas. Gennemsnitsprisen for de kapuner, der er blevet solgt på markedet i Vilalba i løbet af de seneste 10 år, har ligget på mellem 80 og 120 EUR pr. kapun, og det er endda almindeligt at betale op til 140 EUR for en kapun. For kapuner på op til ca. 5 kg betyder det en pris pr. kg på ca. 20 EUR. Dette skal sammenlignes med en standardkapun fra et andet område, som kan koste omkring 10 til 15 EUR pr. kg. De galiciske og også de spanske medier giver hvert år omkring jul masser af oplysninger om markedet og priserne, hvilket også kan bekræftes ved at udføre en søgning på internettet. De utallige hits, der fås ved at søge på produktets navn, og de høje priser vidner yderligere om dets nuværende omdømme.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

http://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2017/Pliego_de_condiciones_CAPON_de_VILALBA_febrero_2017_C.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.