Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag om fastsættelse af priser for landbrugsprodukter og dertil knyttede foranstaltninger (1996/1997)« (96/C 204/16)

Rådet besluttede den 27. marts 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Giuseppe Pricolo til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. april 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog den 24. april 1996 på sin 335. plenarforsamling af 24.-25. april 1996 følgende udtalelse med 79 stemmer for, 6 imod og 9 hverken for eller imod.

1. Bemærkninger om landbrugets situation

1.1. Landbruget var i 1995 præget af den generelle økonomiske udvikling, hvis vækst anslås til 2,6 % mod 2,8 % i 1994.

1.2. Trods det utilfredsstillende generelle økonomiske klima (ledighed 10,7 %; inflation 3 %; moderate lønstigninger i faste priser osv.) skete der en mindre forbedring i landbrugets økonomiske situation som helhed.

1.2.1. Ifølge foreløbige skøn fra EUROSTAT steg landbrugsindkomsterne (værditilvækst i faktorpriser pr. årsarbejdsenhed) i 1995 med 2,6 % i EU som helhed (7,4 % i 1994).

1.3. Stigningen gjaldt dog ikke alle EU-lande; i seks lande faldt indkomsterne, i visse tilfælde endog mærkbart (eks. Belgien -9,8 %, Spanien -4,8 %).

1.3.1. Disse indkomstforskelle kan også tilskrives kursudsvingene for visse valutaer i 1995, der som bekendt har negativ eller positiv indvirkning på landbrugsindkomsterne.

1.3.2. Årsagerne til den nævnte forbedring er bl.a. den udligningsstøtte, som landbrugsreformen indførte for at opveje nedsættelsen af de institutionelle priser (GATT-aftalerne).

1.4. Når bortses fra nogle regioner i Spanien og Portugal, som atter var ramt af tørke, herskede der i næsten alle EU-lande gode vilkår for den vegetabilske produktion, især på grund af stigningen i verdensmarkedspriserne på korn og den vedvarende lagernedbringelse, faldet i den samlede oliefrøproduktion og faldet i vinproduktionen.

1.4.1. I 1995 steg producentpriserne (målt i faste priser) på vegetabilske produkter med 2,7 % i forhold til 1994. Heller ikke her var stigningen generel, idet der var tale om et fald i faste priser i fem lande (Belgien -6,1 %, Holland -5 %, Østrig -20,2 %, Finland -33 %). Tallene for Østrig og Finland har kun relativ værdi, da de er stærkt påvirket af EU-tiltrædelsen.

1.5. For de animalske produkter under ét var der ingen forbedringer, hverken i priser eller forbrug. Producentpriserne i faste priser faldt gennemsnitligt med 2,8 %, med fald på 11 % for æg, 8,8 % for kvæg og 4,3 % for får. Stigningen på 3,5 % for svinekød skyldtes den normale cykliske prisudvikling, som er typisk for denne sektor, hvor overskudsperioder med lave priser følges af perioder med begrænset udbud til højere priser.

1.6. 1995-prisindekset i faste priser for samtlige landbrugsvarer faldt med 0,2 % for EUR-15 og 0,9 % for EUR-12. Tallene omfatter ikke udligningsstøtte til markedsafgrøder og oksekødspræmier, da støtten og præmierne er medregnet i landbrugsindkomsterne.

1.7. Priserne på produktionsmidler synes at være steget mindre end inflationsgennemsnittet og er i faste priser faldet med beskedne 0,9 %. I praksis er der tale om prisstabilitet.

1.8. Ovennævnte makroøkonomiske tal fører til følgende konklusioner:

- forskellen - i landbrugets disfavør - mellem udviklingen i landbrugspriser og udviklingen i priser på produktionsmidler er fortsat stort set uændret,

- GATT-aftalerne begynder at få negative virkninger for det europæiske landbrug, især i de produktionssektorer, hvor der ikke er indført kompensation,

- den agromonetære situation vækker fortsat uro på grund af hyppige ændringer i nogle valutaers paritet,

- 1992-foranstaltningerne om markafgrøder, som var et led i landbrugsreformen, har gjort det muligt at nå målene om produktionsstyring og markedsstabilisering.

1.8.1. Kornlagrene faldt fra 33 mio. ton i 1992/1993-produktionsåret til 4,7 mio. ton i januar 1996. Oksekødslagrene faldt fra godt 1 mio. ton til 15 000 ton; smørlagre er nu en saga blot.

1.8.2. Rydning af vinarealer og tørke i nogle af EU's vinregioner førte til relativ balance på vinmarkedet, så der bliver ingen obligatorisk destillation i 1995/1996.

1.8.3. Ca. 14 mio. ha blev lagt brak i toårsperioden 1994/1995 og 1 mio. ha blev anvendt til skovbrug.

2. Prispakken for produktionsåret 1996/1997

2.1. Der er ingen større nyheder i Kommissionens landbrugsprisforslag for 1996/1997.

2.1.1. Priser og støttebeløb fastfryses på det foregående års niveau og ligger - i det mindste for korn- og oliefrøprodukter - i forlængelse af landbrugsreformen, dvs. at de institutionelle priser tilnærmes til verdensmarkedspriserne.

2.2. Opretholdelsen af status quo for ikke-reformprodukter skyldes udelukkende målet om at begrænse landbrugsudgifterne. Dette bekræftes af Kommissionens begrundelse for at videreføre den gamle prisordning, nemlig at man i afventning af reformen af de fælles markedsordninger for vin, frugt og grønsager og olivenolie ikke bør ændre støtteniveauet på de pågældende markeder.

2.3. Angående de såkaldte »tilknyttede foranstaltninger« er der i realiteten - i det mindste for markafgrøder og oksekød - tale om en forenkling af de gældende ordninger med »direkte støtte«. For korn og oliefrø foreslås det at indføre en enhedssats for braklægning med og uden omdrift.

2.3.1. For oksekød foreslås det ligeledes at indføre en enkelt handyrpræmie i stedet for de nuværende to præmier, som udbetales for ikke-kastrerede dyr, når de er 10 og 22 måneder gamle.

2.4. For olivenolie indføres der derimod to større fornyelser:

a) på Kommissionens initiativ suspenderes den fælles toldtarif, hvis markedsprisen er højere end interventionsprisen,

b) kriteriet om EU-fremstilling som betingelse for forbrugsstøtte afskaffes.

2.5. Endelig foreslås det for vin, at man for produktionsåret 1996/1997 viderefører de nugældende regler om rydning og forbud mod nyplantning og om beregning af de mængder, som skal destilleres for hver produktionsregion. Kommissionen foreslår endvidere at udsætte datoen for gennemførelsen af fortegnelsen over vindyrkningsarealer fra 31. december 1996 som oprindeligt planlagt til 31. december 1998.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Ifølge ØSU er Kommissionens forslag nok inspireret af den seneste udvikling i den fælles landbrugspolitik, men hovedsigtet er at sikre finansiel neutralitet. Derfor indeholder de ingen gennemgribende tilpasninger, som kan forenkle EU-reglerne i de sektorer, der berøres af 1992-reformen. De indeholder heller ingen tilskyndelser til enkelt- og/eller fællesinitiativer til produktionsomlægning i ikke-reformsektorerne.

3.1.1. Kort sagt imødekommer forslagene ikke fuldt ud landmændenes konkrete problemer, og de bør derfor udbygges.

3.2. Pris- og støttefastfrysningen harmonerer for reformsektorernes vedkommende givetvis med de forpligtelser, EU har i medfør af GATT-aftalen.

3.3. Stillet over for den kraftige stigning i verdensmarkedspriserne på korn i 1995 og EU-lagrenes nedbringelse til et historisk minimum, maner ØSU imidlertid til allerstørste forsigtighed i forvaltningen af de mekanismer, som direkte påvirker de interne produktionsniveauer. Der bør fastsættes en afbalanceret årlig braksats, så der opretholdes tilstrækkelige lagre til både at dække den interne efterspørgsel og imødekomme øget efterspørgsel udefra. EU's eksportformåen bør udnyttes fuldt ud, men naturligvis inden for GATT-aftalens grænser.

3.3.1. Under alle omstændigheder skal det med henblik på eventuelle korrektioner eller nedsættelser tages i betragtning, at udviklingen på verdensmarkedet er uforudsigelig, og at den nuværende situation derfor kan ændre sig radikalt.

3.4. Der skal her peges på den advarsel, som FAO's generaldirektør for nylig udsendte om verdensfødevaresituationens forværring: han oplyste, at lagrene ligger 4 % under sikkerhedsgrænserne, og at 830 mio. mennesker, deraf 200 mio. børn, er underernærede.

3.4.1. For at imødekomme denne efterspørgsel og for at forebygge en yderligere mindskelse af lagrene i 1996 er det ifølge FAO nødvendigt at øge kornproduktionen med 5 %, og for at bringe lagrene op over sikkerhedsgrænsen er der brug for en yderligere stigning på 3-4 %.

3.5. Angående ikke-reformprodukterne, som er mest udsatte for fald i den interne støtte som følge af GATT-aftalerne fra 1993, ser ØSU med bekymring på, at forslagene synes at negligere den ugunstige situation, der er opstået for nogle produkter, såsom olivenolie, frugt og grøntsager, vin, tobak osv., der hovedsagelig dyrkes i EU's sydlige regioner.

3.6. EU's udgifter til disse produkter er stedse faldende (fra 6,523 mia. ECU i 1994 til 4,980 mia. ECU i 1995, svarende til at andelen af de samlede landbrugsudgifter er faldet fra 17,89 % til 13,51 %), hvorimod EU's udgifter til de øvrige produkter under ét er stigende.

3.7. Marokko fik for nylig tildelt ekstra markedsadgang; der er bebudet en mere liberal GSP-ordning; GATT-aftalen medfører begrænsninger. Derfor må der snarest findes en løsning på de problemer, som de bi- og multilaterale aftaler medfører for ovennævnte produkter.

3.8. ØSU kan gå med til pris- og støttefastfrysning for disse produkter i næste produktionsår, forudsat de bebudede reformer af de fælles markedsordninger for vin, frugt og grønsager, olivenolie og tobak ændrer den finansielle balance til disses fordel, således at der opnås konsekvent ligestilling mellem samtlige produktionssektorer og regioner i EU.

3.9. Afslutningsvis mærker ØSU sig, at den generelle prisfastfrysning beror på målet om at stabilisere støtteniveauet for reformprodukter og på ønsket om at gennemføre reformen for de produkter, der er nævnt i punkt 3.5 Samtidig må det dog konstateres, at Kommissionen ikke har benyttet den traditionelle betydningsfulde landbrugsprisfastsættelse til at give et vejledende omrids af det europæiske landbrugs fremtidsudsigter.

3.10. I kapitlet om »udsigterne på mellemlang sigt for en række landbrugsprodukter« undlader Kommissionen at se på en række scenarier, som er ved at aftegne sig, og som kan udsætte EU's produktion for en stadig mere skærpet konkurrence fra tredjelande og uigenkaldeligt svække princippet om EU-præferencen.

3.11. I særdeleshed drejer det sig om følgende:

a) den nye amerikanske Farm Bill, hvorefter den gradvise afvikling over 7 år af støtten til landbrugsprodukter ikke er betinget af objektive kriterier, såsom produktionsmængder, men af politisk/økonomiske hensyn,

b) Det Europæiske Råds beslutning fra december 1995 om inden 2010 at etablere et frihandelsområde med landene i Middelhavsområdet,

c) EU's beslutning om at forhandle sig frem til en præferenceaftale med Sydafrika,

d) de ikke så fjerne udsigter til særaftaler med Mexico og de latinamerikanske lande (MERCOSUR),

e) Kommissionens forordningsforslag om at udvide den generelle toldpræferenceordning, så udviklingslandene opnår nedsættelser på 15 til 100 % i den nuværende fødevareimporttold.

3.12. Alle disse begivenheder burde allerede have affødt indgående hasteovervejelser over de eventuelle konsekvenser for det europæiske landbrug.

3.13. I prispakken skorter det endog på de få foranstaltninger, som kunne have sat landmændene i stand til at overvinde den vanskelige tilpasningsfase, de befinder sig i. ØSU mener, at følgende ville have medvirket til en forbedring:

- en mere effektiv politik for landbrugsråvarers anvendelse til non-food-formål,

- en nedsættelse af landmændenes administrative byrder (procedureforenklinger og hurtigere udbetaling af landbrugsstøtte),

- nøje overholdelse af fristerne for udbetalinger og forskud,

- hurtigere lovgivningsharmonisering som led i enhedsmarkedets gennemførelse, især på momsområdet.

3.14. Endelig mener ØSU:

a) at forslagene om oksekød er utilstrækkelige, efter at der er opstået en meget alvorlig krise på grund af BSE-epidemiens (bovin spongiform encephalopati) voldsomme udbredelse i Storbritannien.

Den offentlige opinions reaktion på dette problem har bl.a. forårsaget en overdreven og generel mistillid hos forbrugerne til hele oksekødssektoren. Der tages ikke hensyn til de produkter, der ikke er ramt af sygdommen.

De britiske kvægavlere lider store tab, som Rådet af landbrugsministre den 1.-2. april vedtog at dække. Hertil kommer de tab, som kvægavlere i de øvrige medlemslande lider nu og i endnu højere grad fremover, hvis der ikke træffes de nødvendige foranstaltninger.

ØSU mener, at den allerede trufne beslutning om at intervenere over for 50 000 ton oksekød er en simpel løsning, som helt sikkert ikke harmonerer med situationens alvor, der kræver hurtige og ekstraordinære foranstaltninger, som ligger uden for de normale markedsstøttemekanismer.

Det forstærkede, generelle og pludselige fald i forbruget af oksekød viser med al ønskelig tydelighed, at der er behov for sådanne foranstaltninger.

Endelig tilslutter ØSU sig princippet om at udvise finansiel solidaritet med Det Forenede Kongerige i forbindelse med BSE. De nødvendige midler til dækning af omkostningerne ved denne operation bør - i betragtning af dens usædvanligt store omfang - hentes fra det almindelige budget. Der må ikke skæres i de disponible midler til forvaltningen og gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik.

b) at forslagene om olivenolie ikke bør godkendes, fordi de har til formål at lette importen fra tredjelande, samtidig med at Kommissionen får en afgørende bemyndigelse til at suspendere den fælles toldtarif, ligesom forbrugerstøtten udvides til at omfatte importprodukter.

Medtagelse i toldtariffen af et beløb svarende til den sikkerhed, som importøren skal stille ved importen, udgør efter ØSU's mening ikke en sikkerhed, der står mål med den nuværende ordning.

c) at forslagene om nedsættelse af de månedlige forhøjelser for korn og ris og af refusionen af lageromkostningerne for sukker ikke er acceptable, fordi de ville medføre et fald i landbrugsindkomsterne.

3.15. ØSU opfordrer endnu en gang Kommissionen - ligesom i forbindelse med fastsættelsen af priserne for 1995/1996 - til at undersøge, hvorledes forbrugerpriserne, fødevarernes kvalitet, sundheden, miljøet og den sociale situation i landbrugsområderne påvirkes af den nuværende og fremtidige prispakke.

3.16. ØSU anmoder Kommissionen om at undersøge mulighederne for at gennemføre en eksportfremmekampagne for landbrugsvarer med henblik på at styrke EU's stilling på tredjelandemarkederne.

4. Bemærkninger til de enkelte produkter

4.1. Markafgrøder

4.1.1. Det er bestemt positivt, at Kommissionen definitivt vil afskaffe sondringen mellem braklægning med og uden omdrift.

4.1.1.1. Den imødekommer her et krav om forenkling, som landmændene og de offentlige myndigheder er gået stærkt ind for.

4.1.2. Satsen for obligatorisk braklægning for arealer med omdrift er fastsat til 15 % i forordning (EØF) nr. 1765/92; uden omdrift er satsen 20 % (15 + 5), undtagen for Storbritannien og Danmark, hvor satsen er 18 %.

4.1.2.1. Forslaget om at slå de to braklægningssatser for markafgrøder sammen til en enhedssats på 18 % mener ØSU er for vidtgående; en enhedssats på 15 % anses for rimeligere og mere realistisk, jf. punkt 3.3.

4.1.3. For at kunne reagere på eventuelle pludselige ændringer i markedsforholdene bør der hvert år træffes beslutning om, hvor stort et landbrugsareal, der skal braklægges.

4.1.3.1. ØSU påpeger nødvendigheden af, at denne beslutning træffes inden juni måned, således at landbrugerne kan planlægge deres såning i tide.

4.1.4. Endvidere forekommer det selvmodsigende på den ene side at anvende én eksportafgift som følge af en mindre disponibel mængde og på den anden side at opretholde en høj obligatorisk braksats for korn.

4.1.4.1. Denne situation bør få Kommissionen til for produktionsåret 1996/1997 at foreslå Rådet en kraftig nedsættelse af braksatsen, således at man kan få genopbygget et minimumslager og ligeledes imødekomme den større efterspørgsel fra tredjelande.

4.1.5. I den forbindelse mener ØSU, at man kunne fastsætte braksatsen årligt og udelukkende gå ud fra det foregående års sats samt tage hensyn til de konsekvenser, som denne sats har haft.

4.2. Korn

4.2.1. Nedsættelsen af de månedlige forhøjelser kan ikke godkendes, fordi den nuværende markedssituation og udviklingen i rentesatser ikke er ens i de forskellige EU-lande.

4.2.2. ØSU påpeger, at den månedlige forhøjelse giver indehaverne af korn mulighed for - takket være dækningen af oplagringsudgifterne - at udsætte deres kornsalg, hvis udbuddet er for stort.

4.2.2.1. Dette har en markedsregulerende funktion, som ikke bør bringes i fare.

4.3. Ris

4.3.1. Angående nedsættelsen af de månedlige forhøjelser gælder samme bemærkninger som i punkt 4.2.

4.3.2. Interventionsperioden - som nedsættes til kun fire måneder og begynder den 1. april - bør rykkes frem til 1. januar.

4.4. Oliefrø

4.4.1. ØSU mener, at forskuddet på hektarstøtten bør hæves fra de nuværende 50 % til 80 %. Det ville skaffe landmændene større likviditet og dermed hurtigere erhvervelse af en del af indkomsterne, idet det bør kommes i hu, at sektoren er hårdt ramt af begrænsningerne i Blair House-aftalen.

4.5. Sukker

4.5.1. ØSU kan ikke acceptere, at den månedlige refusion af lageromkostningerne nedsættes, fordi den rentesats, som Kommissionen nævner i sit forslag, ligger langt under gennemsnittet af de rentesatser, som der i dag opereres med ved sukkeroplagring.

4.6. Olivenolie

4.6.1. ØSU mener, at hel eller delvis suspension af toldsatserne i tilfælde af en betydelig stigning i priserne på EU-markedet (markedsprisen overstiger interventionsprisen) er et skridt, som bør afhænge af en politisk vurdering i Rådet og ikke anses for et rent og skært markedsforvaltningstiltag (Kommission/forvaltningskomité-proceduren). I alle tilfælde bør en sådan bestemmelse tages op i udkastet til reform af olivenoliemarkedsordningen.

4.6.2. ØSU går tillige imod forslaget om at udvide forbrugerstøtten til også at omfatte importvarer, både på grund af indvirkningen på EU-budgettet og fordi forslaget strider imod det erklærede krav om troværdig kontrol med EU's udgifter.

4.6.3. ØSU mener endvidere, at afskaffelse af kriteriet om EU-fremstilling vil føre til en reel kvalitetsforringelse af den markedsførte olie, hvilket er i strid med det erklærede mål om at højne den nye fælles landbrugspolitiks »kvalitet«.

4.7. Frugt og grønsager

4.7.1. ØSU gør Rådet opmærksom på, at det er nødvendigt snarest at få vedtaget reformen af den fælles markedsordning, så der gives klare retningslinjer og relevant støtte til denne vigtige produktion.

4.7.2. Der henvises i øvrigt til konklusionerne i ØSU's udtalelse af 20. december 1995 ().

4.7.3. ØSU anbefaler Kommissionen at undersøge problemet med den massive import af hasselnødder fra Tyrkiet, der skyldes devalueringen af den tyrkiske valuta, hvilket samtidig rejser alvorlige hindringer for afsætningen af EU's produktion.

4.8. Vin

4.8.1. ØSU påpeger i første række, at vinrydningsprogrammet og ordningen for endeligt ophør med vindyrkning har medført et fald i produktionspotentialet og en tilfredsstillende, omend relativ, ligevægt på markedet. Der skulle derfor ikke blive tale om obligatorisk destillation i år.

4.8.2. Reform af den fælles markedsordning er ønskværdig; i afventning af en endelig afgørelse bør man imidlertid råde over ajourførte oplysninger om dyrkningens omfang og kvalitet og om vinbedrifternes faktiske størrelse.

4.8.3. ØSU henviser til ØSU's udtalelse af 26. februar 1995 () angående reform af den fælles markedsordning og mener, at rydningen for øjeblikket bør suspenderes.

4.8.4. ØSU godkender forslaget om at udsætte datoen for gennemførelsen af den forenklede vinområdefortegnelse til 31. december 1998, da dette givetvis vil muliggøre en nøjere undersøgelse på dette komplekse felt.

4.9. Silkeorme

4.9.1. EU's silkeormeavl har svært ved at komme i gang, selv om traditionen i nogle medlemslande har givet silkeormeavlen en fin placering på verdenskortet i kraft af den anvendte teknologi og den fremstillede silkes kvalitet. Der hersker ingen tvivl om, at silkeorme er et godt alternativ til overskudsproduktion og kan skabe arbejdspladser og betydelig værditilvækst.

4.9.2. ØSU mener derfor, at det er urimeligt blot at videreføre støttebeløbet fra sidste produktionsår. ØSU foreslår beløbet forhøjet og håber, at Kommissionen samtidig vil fremlægge konkrete strukturtiltag for at sætte skub i silkeormeavlen.

4.10. Oksekød

4.10.1. ØSU mærker sig den rapport, som er vedføjet prisforslagene, og er enig i analysen af udviklingen på oksekødsmarkedet.

4.10.2. ØSU godkender også ændringen af produktionsårets begyndelse og forslaget om kun at yde én præmie for ikke-kastrerede handyr; i dag ydes der to præmier, nemlig når dyret er 10 og 22 måneder.

4.10.3. Forslaget om at forhøje engangspræmien med 14 % anses for utilstrækkeligt; forhøjelsen bør være større. Desuden bør der ydes et forskud på 80 % af denne præmie.

4.10.4. For at tage højde for produktionsområdernes forskellige avlsstrukturer, ser ØSU gerne, at man hæver den nuværende grænse på 90 dyr pr. bedrift for handyrspræmiens vedkommende, og at man tilpasser tæthedsfaktoren (i dag 2 storkreaturer pr. ha) efter avlssystem og type foderareal.

4.10.5. Af hensyn til opretholdelse af indkomstniveauet for producenter af ammekøer bør ammekopræmien forhøjes. Det skønnes også nødvendigt at forlænge de nugældende undtagelser for de nye tyske delstater.

4.10.6. ØSU mener, at der hurtigst muligt bør iværksættes oplysningskampagner og salgsfremstød på europæisk plan for at genskabe forbrugernes tillid til EU's oksekødsproduktion efter BSE-epidemiens udbrud i Storbritannien.

4.11. Mælk og mejeriprodukter

4.11.1. For at sikre en optimal udnyttelse af mælkekvoterne i EU og undgå enhver form for regional skævtrækning bør man efter hvert produktionsår yde en kompensation på EU-plan inden for de nationale kvoter.

4.12. Bomuld

4.12.1. ØSU mener, at forskudsordningen bør ændres.

4.12.1.1. Man bør tage udgangspunkt i den gennemsnitlige produktion i de sidste tre år og ikke i den anslåede produktion forhøjet med 15 %.

4.13. Produkter uden for bilag II

4.13.1. Der er tale om fødevarer, der fremstilles med EU-landbrugsvarer som råstoffer. Hvis EU-varer skal være konkurrencedygtige på tredjelandemarkeder, er det nødvendigt at give eksportrestitutioner for at kompensere for EU-råvarernes højere omkostninger.

4.13.2. Kommissionen bør udforme en mere effektiv og især en mere gennemsigtig metode til anvendelse af disse restitutioner inden for GATT/WTO-kriterierne, således at EU-fødevarernes eksportmuligheder bliver så store som muligt.

4.14. Andre produkter

4.14.1. ØSU har ingen særlige bemærkninger til de andre produkter.

Bruxelles, den 24. april 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996.

() EFT nr. C 133 af 16. 5. 1994.