Forslag til Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 92/106/EØF om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (98/C 261/06) (EØS-relevant tekst) KOM(1998) 414 endelig udg. - 98/0226(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 10. juli 1998)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75 og artikel 84, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale udvalg,

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C, i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (1) fastsætter og forlænger en række foranstaltninger, som har til formål at fremme udviklingen af kombineret transport;

de nuværende foranstaltninger til fordel for den kombinerede transports ydeevne og konkurrencestilling har ikke tilstrækkelig virkning og bør forbedres, så de tilskynder til, at godstransporten på sin længste del overføres fra landevejstransport til andre transportformer, som er sikrere, mere miljøvenlige, mere energieffektive, og som skaber færre trafikproblemer, f.eks. jernbane, indre vandveje og søtransport;

i overensstemmelse med nærhedsprincippet, således som dette fremgår af traktatens artikel 3B, er den mest effektive måde, hvorpå den kombinerede transports konkurrencestilling kan forbedres uden at forvride konkurrencen mellem medlemsstaterne, at give Rådets direktiv 92/106/EØF et udvidet anvendelsesområde;

definitionen på kombineret transport må ændres for at bringe den i overensstemmelse med traktaten og sikre, at den kombinerede transports vejafsnit bliver så kort som muligt; det må desuden undgås, at visse former for oversøisk transport og færgefart over kortere afstande omfattes af definitionen på kombineret transport, da disse transportformer ikke træder i stedet for vejtransport;

kombineret transport benytter landevejene i mindre grad end gennemgående landevejstransport, idet godstransporten over længere afstande ikke sker ad landevejen, og refusion eller nedsættelse af en række bestemte afgifter er derfor berettiget;

da transport ad indre vandveje og kystnær søtransport også kan bidrage til en bæredygtig transport, bør refusion eller nedsættelse af en række bestemte afgifter udvides til at gælde alle former for kombineret transport;

den kombinerede transport bør i hele Fællesskabet undtages fra kørselsrestriktioner i weekenderne, om natten, på helligdage og i perioder med stærk luftforurening for at sikre dens pålidelighed og regelmæssighed i hele Fællesskabet, og fordi størstedelen af denne transport ikke udføres ved hjælp af landevejstransport, og det i bestemte tilfælde kan forlanges, at de køretøjer, der benyttes til vejafsnittet, opfylder de seneste standarder for støj og forurening -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Rådets direktiv 92/106/EØF ændres således:

1) Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

1. Ved »kombineret transport« forstås godstransport til, fra eller i en medlemsstat, således at lastbil, påhængsvogn, sættevogn med eller uden trækenhed, veksellad eller container på 20 fod og derover i flere på hinanden følgende transportafsnit benytter forskellige transportformer, heriblandt jernbane og/eller indre vandveje og/eller søtransport og/eller landevejstransport, forudsat:

- at hvert enkelt vejafsnit ikke udgør over 20 % af det samlede kilometerantal, som under transporten tilbagelægges ved hjælp af en eller flere af de øvrige transportformer

- at der ved søtransport eller transport ad indre vandveje kan foretages en tilsvarende transport ad landevejen.

2. Vandvejstransport, der for over halvdelens vedkommende er et uundgåeligt led i en kommercielt bæredygtig transport, f.eks. oversøisk transport eller færgefart over kortere afstande, omfattes ikke af dette direktiv.

3. Afhængigt af internationale aftaler med tredjelande omfatter dette direktiv også kombineret transport, som indebærer transport dels i Fællesskabet, dels på et eller flere tredjelandes territorium.

4. Medlemsstaterne kan udvide de rettigheder og forpligtelser, der følger af dette direktiv, til at gælde al anden kombineret transport efter den nationale lovgivnings definitioner, hvis den kombinerede transport finder sted på deres eget territorium.

5. Medlemsstaterne kan begrænse de rettigheder, som følger af dette direktiv, for vejafsnit på over 100 km, der kun passerer deres territorium.«

2) Artikel 2 affattes således:

»Artikel 2

Medmindre andet er fastsat i dette direktiv gælder alle Fællesskabets regler for markeds- og erhvervsadgang i forbindelse med godstransport ad landevej (*) og dets regler for godstransport ad landevej også for den kombinerede transports vejafsnit.

(*) Rådets forordning (EØF) nr. 881/92 af 26. marts 1992 om adgang til markedet for vejgodstransport i Fællesskabet (EFT L 95 af 9.4.1992, s. 1).

Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 af 25. oktober 1993 om cabotage (EFT L 279 af 12.11.1993, s. 1).

Rådets direktiv 96/26/EF af 29. april 1996 om adgang til transporterhvervet (EFT L 124 af 23.5.1996, s. 1).«

3) Artikel 3 affattes således:

»Artikel 3

Bevis på, at et vejtransportafsnit indgår som led i en kombineret transport, fremlægges på de kompetente myndigheders forlangende. Det består af et udfyldt kombineret konnossement eller et andet kombineret transportdokument, der indeholder bevis på, at transporten er blevet udført i overensstemmelse med definitionen på kombineret transport i det foregående. Ruten, herunder de punkter, hvor godset pålæsses eller aflæsses til det vejafsnit, der kræves begunstigelser for, samt alle omladningsterminaler, skal være angivet.«

4) Artikel 4 udgår.

5) I artikel 5, stk. 1, ændres ordet »andet« til »tredje«, og i stk. 2 ændres de tre første led til følgende:

»- antal køretøjer, veksellad og containere udtrykt i twenty-foot equivalent units.«

6) Artikel 6, stk. 1, affattes således:

»1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjs- og brugsafgifter, som nævnes i stk. 3, nedsættes eller refunderes med et standardbeløb for landevejskøretøjer (lastbiler, trækenheder, påhængsvogne og sættevogne), som benyttes til kombineret transport efter definitionen i artikel 1, eller at de fritages efter følgende regler:

- den i forrige stykke nævnte nedsættelse eller refusion af køretøjsafgifterne med et beløb på mindst 18 ECU gives af den stat, hvori køretøjet er indregistreret, når der benyttes en kombineret transportterminal på dens territorium

- for ugentlige, månedlige eller årlige brugsafgifter, som er opført i stk. 3, giver den medlemsstat, hvori afgiften betales, en nedsættelse svarende til afgiftens daglige sats, hver gang en kombineret transportterminal benyttes på dens territorium

- i tilfælde af daglige brugsafgifter fritager den medlemsstat, hvori afgiften skal betales, køretøjet for denne afgift, når der benyttes en kombineret transportterminal på dens territorium

- refusionerne, afgiftsnedsættelserne og nedsættelsen af brugsafgiften er dog over et bestemt tidsrum begrænset til det afgiftsbeløb, trækenheden eller andre køretøjer, som deltager i den kombinerede transport, ellers skulle have været pålagt.«

7) Følgende led indsættes i artikel 6, stk. 3:

»- Østrig:

Kraftfahrzeugsteuer.

- Finland:

a) Moottoriajoneuvovero

b) Windscreen sticker tax.

- Sverige:

Vägtrafikskatt- Brugsafgifterne, således som de defineres i artikel 2 og 7 i direktiv 93/89/EØF (*).

(*) Rådets direktiv 93/89/EØF af 25. oktober 1993 om opkrævning i medlemsstaterne af afgifter på visse køretøjer, der anvendes til vejgodstransport, samt vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer (EFT L 279 af 12.11.1993, s. 32).«

8) Følgende indsættes som artikel 9a:

»Artikel 9a

1. Godstransportkøretøjer undtages fra alle restriktioner, som gælder i weekenderne, om natten, på offentlige helligdage og i perioder med stærk luftforurening, så længe de deltager i kombineret transport efter definitionen i artikel 1.

2. Når anden godstransport er forbudt på bestemte veje for at begrænse støjen, kan medlemsstaterne dog forlange, at køretøjer, der benyttes i vejtransportleddet på deres territorium og er undtaget i henhold til stk. 1, skal overholde følgende støjgrænseniveau. De skal være i overensstemmelse med Fællesskabets standard for ibrugtagning af køretøjer i direktiv 70/157/EØF (*), med senere ændringer, fem år efter, at en ny standard er trådt i kraft. I tilfælde af restriktioner i henhold til direktiv 96/62/EF på grund af stærk luftforurening kan også standarden for nye køretøjer i direktiv 88/77/EØF (**), med senere ændringer, forlanges overholdt fem år efter, at en ny standard er trådt i kraft.

3. Stk. 1 gælder ikke almindelige kørselsforbud, som omfatter al kørsel med privat formål.

(*) Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilladt støjniveau (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16).

(**) Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om emission af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33).«

Artikel 2

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 2000. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, de udsteder for det område, dette direktiv omfatter.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter sin offentliggørelse.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38.