Kommissionens delegerede Forordning (EU) 2019/1702 af 1. august 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 med henblik på at opstille en liste over prioriterede skadegørere.

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/829 af 14. marts 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere for så vidt angår bemyndigelse af medlemsstaterne til at indrømme midlertidige undtagelser med henblik på officielle testmæssige, videnskabelige eller uddannelsesmæssige formål, forsøg, planteforædling eller avl.

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/827 af 13. marts 2019 om kriterier, som professionelle operatører skal opfylde for at opfylde betingelserne i artikel 89, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031, og procedurer til at sikre, at disse kriterier opfyldes.

Til dato har Kommissionen anvendt 4 af 25 beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, jf. forordning (EU) 2016/2031. Nogle af disse delegerede beføjelser blev samlet i én enkelt delegeret retsakt, hvor reglerne i det store og hele er forbundet. Det blev anset for nødvendigt at samle i én retsakt i stedet for i en række separate retsakter af hensyn til enkelthed og gennemsigtighed samt for at lette anvendelsen af reglerne og undgå overlapning.

·Kommissionens delegerede Forordning (EU) 2019/1702 af 1. august 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 med henblik på at opstille en liste over prioriterede skadegørere.

·Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/829 af 14. marts 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere for så vidt angår bemyndigelse af medlemsstaterne til at indrømme midlertidige undtagelser med henblik på officielle testmæssige, videnskabelige eller uddannelsesmæssige formål, forsøg, planteforædling eller avl.

·Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/827 af 13. marts 2019 om kriterier, som professionelle operatører skal opfylde for at opfylde betingelserne i artikel 89, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031, og procedurer til at sikre, at disse kriterier opfyldes.

I henhold til artikel 105, stk. 2, i nævnte forordning forlænges delegationen af beføjelser stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode, mens det fremgår af artikel 105, stk. 3, at delegationen af beføjelser til enhver tid kan tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.

Denne rapport er påkrævet i henhold til artikel 105, stk. 2, i forordning (EU) 2016/2031. I henhold til denne bestemmelse tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter vedrørende de spørgsmål, der er opstillet deri, for en periode på fem år fra den 13. december 2016, og Kommissionen skal udarbejde en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden.

I henhold til bestemmelserne i forordning (EU) 2016/2031 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage et betydeligt antal gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter. Forordningen pålægger også Kommissionen en forpligtelse til at rapportere til medlovgiverne vedrørende delegationen af de beføjelser, den er tillagt.

Denne forordning erstatter fem direktiver om plantesundhedslovgivningen og foreskriver en risikobaseret og mere proaktiv tilgang til den plantesundhedsmæssige beskyttelse af Unionens område. Den indeholder undersøgelser af forekomsten af skadegørere, tidlig opdagelse og anmeldelse af udbrud og tilbageholdelser, nærmere bestemmelser for udryddelse og inddæmning, prioritering af skadegørere, beredskabsplanlægning, simuleringsøvelser, strengere importregler, harmoniseret certificering og en mere fleksibel tilgang for professionelle operatører til at udføre certificering under den kompetente myndigheds officielle tilsyn. Disse nye regler suppleres og støttes af bestemmelserne om offentlig kontrol, der blev indført ved forordning (EU) 2017/625.

Visse beføjelser i forordning (EU) 2016/2031 har ikke været anvendt i rapporteringsperioden af nedenstående årsager.

·Beføjelserne i artikel 7, artikel 21, artikel 38, artikel 51, artikel 71, stk. 4, artikel 83, stk. 6, artikel 100, stk. 4, artikel 101, stk. 5, og artikel 102, stk. 6, om ændringer af bilag I, afsnit 1 og 4, bilag II, bilag III, bilag IV, bilag V, del A og B, bilag VII og bilag VIII, del A, B og C, med henblik på at tilpasse dem til udviklingen af videnskabelig og teknisk viden og relevante internationale standarder er endnu ikke blevet anvendt. Kommissionen vil dog vurdere behovet for at anvende dem, når der sker opdateringer af den videnskabelige og tekniske viden eller af de respektive internationale standarder.

·Beføjelsen i artikel 19, stk. 7, om præcisering af de skadegørere, der er omhandlet i nævnte artikels stk. 6, litra a), og i artikel 16, litra b), og betingelserne for anvendelsen af disse undtagelser er endnu ikke blevet anvendt. Kommissionen vil dog vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af den nye regel.

·Beføjelserne i artikel 32, stk. 5, og artikel 34, stk. 1, om undersøgelser af beskyttede zoner vil blive anvendt i løbet af 2021. Udkastet til Kommissionens delegerede forordning behandles i øjeblikket af den respektive ekspertgruppe.

·Beføjelsen i artikel 43, stk. 2, om de krav, der er fastsat i stk. 1 i samme artikel, vedrørende emballagemateriale af træ og ISPM15-mærket, er endnu ikke blevet anvendt. Kommissionen vil dog vurdere behovet for at anvende dem, når der sker opdateringer af den videnskabelige og tekniske viden eller af de respektive internationale standarder.

·Beføjelserne i artikel 46, stk. 2, om den maksimale udstrækning af tredjelandes grænseområder og medlemsstaters grænseområder, sådan som det findes passende for de enkelte specifikke planter, planteprodukter og andre objekter, den maksimale afstand, som de pågældende planter, planteprodukter og andre objekter må flyttes inden for tredjelandets og medlemsstatens grænseområder, og procedurerne for tilladelse til indførelse i og flytning inden for medlemsstaternes grænseområder af planter, planteprodukter og andre objekter blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler.

·Beføjelserne i artikel 65, stk. 4, om i) tilføjelse af yderligere kategorier af professionelle operatører, der skal undtages fra anvendelsen af stk. 1 i denne artikel, hvis registrering ville pålægge dem en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde i forhold til den lave skadegørerrisiko ved deres erhvervsaktiviteter, ii) særlige krav til registrering af visse kategorier af professionelle operatører under hensyntagen til arten af den pågældende aktivitet eller de pågældende planter, planteprodukter eller andre objekter og iii) fastsættelse af den øvre grænse for små mængder af bestemte planter, planteprodukter og andre objekter som omhandlet i stk. 3, første afsnit, litra a), blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler.

·Beføjelsen i artikel 76, stk. 4, om betingelserne for accept, jf. dette stykkes første afsnit, for at sikre pålideligheden af plantesundhedscertifikater blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler.

·Beføjelsen i artikel 81, stk. 2, om at fastsætte tilfælde, hvor undtagelsen i nærværende artikels stk. 1 kun gælder for små mængder af bestemte planter, planteprodukter eller andre objekter, blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler.

·Beføjelsen i artikel 87, stk. 4, om detaljerede foranstaltninger vedrørende visuel undersøgelse, prøveudtagning og testning samt hyppigheden af og tidspunktet for de undersøgelser, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, 2 og 3, for bestemte planter, planteprodukter og andre objekter på grundlag af de særlige skadegørerrisici, som de kan indebære, blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler i plantesundhedsloven.

·Beføjelsen i artikel 96, stk. 2, om kravene fastsat i denne artikels stk. 1 for at tilpasse dem til udviklingen i internationale standarder og navnlig til ISPM15 blev ikke anvendt. Kommissionen vil dog vurdere behovet for at handle i denne henseende, når der sker opdateringer af den videnskabelige og tekniske viden eller af de respektive internationale standarder.

·Beføjelsen i artikel 98, stk. 1, om specificering af godkendelseskravene for de registrerede operatører, der foretager mærkning af emballagemateriale af træ, i givet fald på baggrund af udviklingen i den videnskabelige og tekniske viden og internationale standarder, blev ikke anvendt. Kommissionen vil dog kunne anvende den, når der sker opdateringer af den videnskabelige og tekniske viden eller af de respektive internationale standarder.

·Beføjelserne i artikel 99, stk. 1, om krav for i) godkendelse af professionelle operatører til udstedelse af officielle attesteringer som omhandlet i artikel 99, stk. 1, ii) tilsyn foretaget af den kompetente myndighed med de professionelle operatører, jf. artikel 99, stk. 2, litra a), og iii) inddragelse af den i artikel 99, stk. 2, litra a) omhandlede godkendelse, blev ikke anvendt. Kommissionen vil vurdere behovet for at handle i denne henseende ud fra erfaringer om den praktiske anvendelse af de nye regler.

4.KONKLUSION

Set i lyset af den begrænsede anvendelsestid for forordning (EU) 2016/2031 indtil videre finder Kommissionen det nødvendigt at forlænge alle beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, jf. nævnte forordning, ud over den nuværende femårsperiode. Der vil også i fremtiden være behov for at udarbejde regler baseret på beføjelserne. Dette vil være særligt vigtigt for at sikre den nødvendige fleksibilitet i gennemførelsen af de nye regler for at tilpasse dem regelmæssigt til de seneste videnskabelige standarder og gøre det muligt for Kommissionen at handle på områder, hvor den ikke har handlet hidtil, men hvor det kan være nødvendigt, at den handler i fremtiden.