Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens meddelelse om offentlige indkøb i Den Europæiske Union« (98/C 373/02)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens meddelelse om offentlige indkøb i Den Europæiske Union (KOM(98) 143 endelig udg.),

under henvisning til sin beslutning af 13. maj 1998 om i henhold til artikel 198. C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at udarbejde en udtalelse om ovennævnte emne og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 »Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV«,

under henvisning til forslag til udtalelse (CdR108/98 rev.) vedtaget af Underudvalg 6 den 3. juni 1998 (ordførere: Helene Lund og Evalisa Birath-Lindvall) -

på den 25. plenarforsamling den 16.-17. september 1998 (mødet den 17. september) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I forlængelse af den omfattende debat om fremtiden for EU's udbudsregler, der blev indledt med Kommissionens grønbog om fremtiden for offentlige indkøb (), har Kommissionen den 11. marts 1998 offentliggjort sin meddelelse om offentlige indkøb.

1.2. Regionsudvalget leverede den 16. juni 1997 sit bidrag til debatten om grønbogen (). Regionsudvalget slog i sin udtalelse fast, at udbudsdirektiverne har stor betydning for lokale og regionale myndigheder, idet ansvaret for en stor del af de offentlige indkøb ligger hos samme myndigheder. Regionsudvalget udtrykte en klar kritik af udbudsdirektivernes unødige bureaukratiske sider. Hovedsynspunktet er, at udbudsreglerne hurtigst muligt bør forenkles, således at de modsvarer de krav, som et moderne samspil mellem den offentlige og private sektor forudsætter. Endvidere har flere medlemslande en udbudspraksis, der er mere restriktiv og vidtgående end selve udbudsdirektiverne, hvilket giver en ulige konkurrencesituation.

1.3. En lang række parter - herunder særligt Europa-Parlamentet - udtrykte en tilsvarende kritik af udbudsdirektiverne. Behovet for forenkling, større fleksibilitet og en let adgang til information på udbudsområdet var klare budskaber fra de parter, der er stærkt inddraget i den daglige anvendelse af udbudsreglerne.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Den overordnede tilgangsvinkel

2.1.1. Regionsudvalget finder det derfor positivt, at Kommissionen med meddelelsen har sat fokus på forenkling og større fleksibilitet. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at Kommissionen med meddelelsen har udtrykt en vilje til at imødekomme de forslag om forenklinger og større fleksibilitet, som Regionsudvalget pegede på i forbindelse med grønbogen.

2.1.2. Kommissionens lægger i meddelelsen op til at kunne præsentere en samlet lovpakke i 1998, der har forenklingsperspektivet som hovedmål. Regionsudvalget finder det positivt, at Kommissionen efter Regionsudvalgets ønske har forladt det grundsynspunkt, at stabilitet på udbudsområdet skal gå forud for målet om nødvendige tilpasninger af udbudsdirektiverne.

2.1.3. Regionsudvalget er derfor overordnet enig i Kommissionens hovedkonklusion på udbudsdebatten: Der er behov for forenklinger og større fleksibilitet.

2.2. Forenklinger og større fleksibilitet

2.2.1. Det fremgår af meddelelsen, at Kommissionen fremover vil arbejde efter et princip, hvor større fleksibilitet i udbudsreglerne skal gå hånd i hånd med mere velfungerende kontrol- og klageinstanser på nationalt niveau. Regionsudvalget kan bakke op om denne sammenkædning af forenklinger og en skærpet kontrol på nationalt niveau, såfremt det i praksis fører til en større fleksibilitet. Det er samtidig Regionsudvalgets udgangspunkt, at mange lande allerede har etableret velfungerende kontrol- og klageinstanser. Regionsudvalget ønsker endvidere at opfordre Kommissionen til at arbejde efter et supplerende hovedprincip: Netop at EU-udbud altid skal være forbundet med reelle gevinster for såvel ordregivere som de virksomheder, der leverer til den offentlige sektor. EU-udbud skal være et aktivt instrument til at sikre, at markedet for offentlige ydelser producerer varer af høj kvalitet til de gunstigst mulige priser. I praksis skal dette hovedprincip sikre, at udbudsomkostningerne for ordregivere og tilbydende virksomheder ikke udhuler den økonomiske gevinst, der ligger i en øget konkurrence.

2.2.2. Sammenskrivning af udbudsdirektiverne

2.2.2.1. Kommissionen foreslår i meddelelsen - efter bl.a. Regionsudvalgets ønske - at de klassiske udbudsdirektiver (dvs. tjenesteydelses-, vareindkøbs- samt bygge- og anlægsdirektivet) skrives sammen til ét samlet udbudsdirektiv. Målet skal være at opnå administrativ forenkling og større klarhed i anvendelsen af udbudsreglerne for ordregivere og leverandører.

2.2.2.2. Regionsudvalget kan give sin klare støtte til dette forslag, idet det vil gøre det lettere for lokale og regionale myndigheder, når man kun skal orientere sig mod ét, og ikke som nu, tre regelsæt. Det er Regionsudvalgets holdning, at denne sammenskrivning bør ske hurtigst muligt, og at sammenskrivningen (kodificeringen) bør følges op af supplerende fortolkningsdokumenter.

2.2.2.3. Regionsudvalget ser med tilfredshed på forslagene om at øge udbudsdirektivernes effektivitet; samtidig tilskynder det medlemsstaterne til at fremskynde gennemførelsen af direktiverne.

2.2.3. Forslag om indførelse af en ny udbudsprocedure - en konkurrencepræget dialog

2.2.3.1. Kommissionen har som et konkret forslag til imødekommelsen af behovet for forenklinger foreslået indførelsen af en ny ordinær udbudsform - en konkurrencepræget dialog. Kommissionens oplæg til denne konkurrenceprægede dialog, er at opnå en højere grad af smidighed og fleksibilitet i samspillet mellem den offentlige og private sektor, end det er muligt under de almindelige udbudsformer, offentligt og begrænset udbud. Det er Kommissionens forslag, at denne nye udbudsprocedure skal afløse udbud efter forhandling med forudgående offentliggørelse, som der i dag er meget begrænset adgang til at anvende.

2.2.3.2. Regionsudvalget kan støtte Kommissionens forslag om indførelse en sådan ny udbudsprocedure under den forudsætning, at det reelt vil føre til mere fleksibilitet, og på ingen måde vil betyde en forringelse i forhold til den nuværende forhandlingsprocedure. Regionsudvalget finder det i denne sammenhæng nødvendigt at tydeliggøre de problemer, som lokale og regionale myndigheder oplever i de nuværende udbudsdirektiver.

2.2.3.3. Det altovervejende problem for lokale og regionale myndigheder er, at det i praksis er meget vanskeligt at gennemføre et tilfredsstillende EU-udbud på særligt de områder, hvor produkt og markedsudviklingen er meget høj og ydelserne meget komplekse. Dette gælder eksempelvis på udbud i sundhedssektoren (medicinalteknologi, operationsog røntgenudstyr mv.) samt udbud af Edb-systemer. Problemerne falder især på fire områder:

- Forud for offentliggørelsen af et EU-udbud er det den offentlige myndigheds pligt at beskrive indkøbsbehovet præcist i sit udbudsgrundlag. Denne proces forudsætter, at myndigheden kan indgå et fleksibelt samspil med leverandørerne og indhente den aktuelle viden om de markedsløsninger, der er tilgængelige.

- Under selve udbudsprocessen er der ofte behov for mindre præciseringer af myndighedens udbudsgrundlag eller behov for afklaringer af de tilbud, som leverandørerne har indsendt.

- Under kontraktsudformningen kan det i samarbejdet mellem myndighed og leverandør vise sig nødvendigt at tilpasse enkelte dele af den samlede ydelse.

- Under udførelsen af kontrakten kan der vise sig behov for mindre tekniske justeringer.

2.2.3.4. På disse fire områder oplever mange lokale og regionale myndigheder, at de nuværende udbudsregler udgør en helt unødvendig barriere for det fleksible samspil, der er grundlaget for, at borgerne kan få de bedste ydelser til de billigste penge.

2.2.3.5. En rapport fra det svenske Nämnden for Offentligt Upphandling () (National Board of Public Procurements Complaints) viser bl.a., at de totaløkonomiske effekter i form af besparelser for offentlige myndigheder, som følge af lovgivning på udbudsområdet, er små. Efter Regionsudvalgets opfattelse tyder resultaterne af denne undersøgelse på, at detaljeret og ufleksibel udbudslovgivning kan føre til, at det økonomiske resultat ikke bliver så godt, som det kunne være blevet med fleksible udbudsregler.

2.2.3.6. Den direkte konsekvens for lokale og regionale myndigheder er ofte, at de ser sig nødsaget til at købe dyre eksterne konsulentydelser til at håndtere udbudsprocessen. Det fører samlet set til dyrere løsninger for borgerne.

2.2.3.7. Den indirekte konsekvens er, at barriererne for en udviklingsorienteret dialog mellem myndighed og leverandører fører til, at produktudvikling og nytænkning hos leverandørerne ikke har de optimale forudsætninger. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at dette på længere sigt kan gå ud over væksten og beskæftigelsen.

2.2.3.8. Det er derfor Regionsudvalgets opfordring til Kommissionen, at forslaget til den ny udbudsprocedure - konkurrencepræget dialog - skal rumme en høj grad af fleksibilitet, således at det er muligt at gennemføre en rummelig dialog med leverandørerne både før, under og efter gennemførelsen af udbudet.

2.2.3.9. Regionsudvalget skal samtidig opfordre Kommissionen til gøre op med opfattelsen af, at det i udbudsprocessen er muligt at adskille pris- og indholdsspørgsmål fra hinanden. I dag er det således ikke altid muligt at foretage tekniske ændringer i en kontrakt, såfremt det har indflydelse på prisen. Et EU-udbud bør anses for en samlet proces, hvor pris og indhold hænger tæt sammen.

2.2.3.10. Regionsudvalget finder det af central betydning, at den konkurrenceprægede dialog kommer til at indgå på linie med de ordinære udbudsformer, offentligt og begrænset udbud.

2.2.4. Præcisering af uklare begreber i udbudsdirektiverne

2.2.4.1. Kommissionen lægger op til at udbudsdirektiverne på en række områder skal præciseres på en sådan måde, at det giver klarhed i den daglige anvendelse af udbudsreglerne. Regionsudvalget ser positivt på dette initiativ, idet uklare direktivtekster giver anledning til løbende fortolkningsproblemer og deraf følgende høje administrative omkostninger.

2.2.4.2. Som et eksempel på et område, hvor der er behov for præciseringer, kan der peges på den dialog, som offentlige myndigheder kan føre med leverandører forud for et udbud (teknisk dialog). I den praktiske verden har den offentlige myndighed behov for at indsamle information og viden hos virksomhederne om de aktuelle markedsløsninger. Denne dialog er i dag kraftigt vanskeliggjort af den nuværende fortolkningspraksis. For både myndighed og leverandør er der behov for væsentligt mere fleksibilitet.

2.2.4.3. Regionsudvalget mener, at det er helt afgørende for den kommende præcisering af begreber i udbudsdirektiverne, at Kommissionen ser arbejdet i et perspektiv, der tilgodeser forenkling og større fleksibilitet. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at disse præciseringer af hensyn til forenklingsperspektiverne i vidst muligt omfang bør ske ved supplerende fortolkningsdokumenter, og, hvis det ikke er muligt, så med direktivændringer.

2.2.4.4. Regionsudvalget mener, der er behov for en afklaring af vilkårene for inddragelse af private konsulenter i forbindelse med EU-udbud. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at der skal sikres en høj grad af uafhængighed mellem private konsulenter og leverandører. Dette gælder især på områder, hvor leverandør- og konsulentside er knyttet tæt sammen historisk og kulturelt.

2.2.5. Lavere administrative byrder - øget udbudsevne

2.2.5.1. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at det nuværende niveau for tærskelværdierne på tjenesteydelses- og vareindkøbsområdet medfører helt unødvendige administrative byrder for såvel ordregivere og leverandører. Debatten i forlængelse af grønbogen har vist, at en lang række parter bakker op om dette synspunkt.

2.2.5.2. Erfaringerne viser, at virksomhederne kun i begrænset omfang er interesserede i at byde på små kontrakter uden for landets grænser. Kommissionens egne analyser viser, at kun omtrent 1 % af de samlede kontrakter går til virksomheder uden for landets grænser. En undersøgelse fra kommunerne i Danmark viser, at udenlandske virksomheder kun i 3 % af tjenesteydelsesudbudene anmoder om at blive prækvalificeret ved en udbudsforretning. På baggrund heraf er det sandsynligt, at små kontrakter i endnu højere grad overvejende har en regional, og i nogle tilfælde national, interesse.

2.2.5.3. Det er Regionsudvalgets opfattelse, at den manglende interesse blandt virksomhederne for at byde på små kontrakter uden for landets grænser, i sammenhæng med dokumentationen for de høje administrative omkostninger, entydigt peger i retning af et behov for hævelse af tærskelværdierne. Regionsudvalget skal derfor igen opfordre Kommissionen til at foreslå en hævning af tærskelværdierne i vareindkøbs- og tjenesteydelsesdirektivet.

2.2.5.4. Regionsudvalget gentager sin opfordring til, at der foretages en samlet analyse af udbudsdirektivernes administrative konsekvenser og af konsekvenserne af medlemsstaternes gennemførelse af direktiverne.

3. Specifikke kommentarer

3.1. Grønne indkøb og udbudsregler

3.1.1. Kommissionen lægger i meddelelsen op til at præcisere adgangen til at stille miljøkrav i offentlige indkøb. Regionsudvalget ser positivt på, at Kommissionen vil gøre en større indsats for grønne indkøb og skal samtidig fremhæve at, mange lokale og regionale myndigheder arbejder aktivt for at fremme en grøn indkøbspolitik. Regionsudvalget understreger imidlertid, at miljøkrav ikke kan sidestilles med princippet om omkostningseffektivitet.

3.1.2. Regionsudvalget mener, at det er afgørende, at det i offentlige indkøb ikke blot er muligt at stille krav til et produkts egenskaber (f.eks. indholdet af PVC i plastic), men også er muligt at stille objektive krav til et produkts og en virksomheds samlede miljøbelastning, herunder krav til produktionsprocessen.

3.1.3. Regionsudvalget er opmærksom på, at den internationale GPA-aftale () giver mulighed for at stille sådanne krav (jf. GPA-aftalens art. VI). Kommissionen opfordres derfor til at undersøge, hvorvidt GPA-aftalen kan være grundlag for at stille sådanne objektive miljøkrav i forbindelse med EU-udbud. Såfremt dette ikke er tilfældet, opfordres Kommissionen til at stille forslag om ændring af udbudsdirektiverne, således at offentlige myndigheder kan tage ansvarlige miljøhensyn i indkøbene

3.1.4. Regionsudvalget finder det vigtigt, at Kommissionen integrerer indsatsen på udbudsområdet med initiativerne på miljøområdet - herunder især det europæiske Eco-label samt den europæiske miljøcertificeringsordning for virksomheder, EMAS.

3.2. Mellemkommunale samarbejder

3.2.1. Regionsudvalget opfordrede i forbindelse med grønbogen Kommissionen til at præcisere, at overførslen af opgaver fra eksempelvis en kommune til et mellemkommunalt samarbejde (f.eks. affaldsselskaber) opfattes som en inhouse-kontrakt og derfor ikke er omfattet udbudsdirektiverne. Kommissionen har i meddelelsen ikke taget dette spørgsmål op særskilt. Det samme gælder for kommuner og forbund af kommuner, der via kommunale samarbejdsaftaler lader bestemte opgaver i en kommune udføre af andre kommuner og amter.

3.2.2. Regionsudvalget skal derfor igen opfordre Kommissionen til at præcisere, at lokale og regionale myndigheders politiske valg af organiseringsform - herunder aftaler mellem offentlige myndigheder, men ikke mellem offentlige myndigheder og private virksomheder - ikke berøres af udbudsdirektiverne. Regionsudvalget finder det vigtigt at understrege, at Europarådets konvention om lokalt og regionalt selvstyre utvetydigt fastsætter retten til at indgå mellemkommunale samarbejder med det formål at udføre opgaver af fælles interesse.

3.3. Elektroniske udbud

3.3.1. Regionsudvalget finder det positivt, at Kommissionen har taget skridt til at sikre udviklingen af en effektiv ramme for elektroniske udbud. Kommissionens elektroniske pilotprojekt, SIMAP-projektet (Système d'information sur les marchés publics) (), har allerede vist gode resultater, og det er Regionsudvalgets håb, at dette projekt inden for en kort tidshorisont kan føre til reelle administrative besparelser og en øget åbenhed om offentlige indkøb.

3.3.2. Regionsudvalget vil opfordre Kommissionen til, hvor det skønnes hensigtsmæssigt, at sikre, at samtlige dele af udbudsprocessen bliver mulige at håndtere elektronisk. Det gælder både afsendelse af udbudsbekendtgørelser, søgning af nye udbud, afsendelse og modtagelse af udbuds- og tilbudsmateriale og endeligt elektronisk udveksling af aftaler og betaling for udførte leverancer. Regionsudvalget vil i denne sammenhæng også pege på det vigtige i, at sikkerheden i systemet virker efter hensigten, således at leverandører ikke risikerer, at følsom information når ud til uvedkommende.

3.3.3. Regionsudvalget skal dog samtidig gøre opmærksom på, at medlemslandene befinder sig på meget forskellige informationsteknologiske niveauer - det gælder især for lokale og regionale myndigheder. Det er derfor vigtigt, at de myndigheder og virksomheder, der ikke har adgang til sådanne elektroniske tjenester, ikke bliver stillet dårligere som følge af Kommissionens forslag på området.

3.3.4. Det er endvidere Regionsudvalgets opfattelse, at målene på dette område kun kan nås, såfremt indsatsen for elektroniske indkøb følges op af en målrettet uddannelsesindsats over for offentlige myndigheder og virksomhederne. Regionsudvalget bidrager gerne til Kommissionens arbejde med at udarbejde konkrete forslag til en styrket uddannelsesindsats.

3.3.5. Det er endeligt Regionsudvalgets holdning, at forudsætningen for en styrket anvendelse af elektroniske udbud er en velfungerende CPV-nomenklatur (). Den eksisterende CPV-nomenklatur giver anledning til mange problemer på grund af dens uensartede struktur og flertydighed på mange områder. Derfor skal Regionsudvalget opfordre Kommissionen til at forbedre CPV-nomenklaturen, således at den fremover bliver et effektivt instrument også i den elektroniske handel.

3.4. Undtagelse af visse sektorer på forsyningsområdet

3.4.1. Kommissionen foreslår, at de områder inden for forsyningssektoren, der i praksis er undergivet en effektiv konkurrence, undtages fra forsyningsvirksomhedsdirektivets (93/38/EØF) anvendelse (). Dette er især aktuelt på telekommunikationsområdet, hvor liberaliseringsprocessen har betydet, at tidligere monopoler nu fungerer i en effektiv konkurrence.

3.4.2. Regionsudvalget kan støtte dette forslag og finder samtidigt, at det bør sikres, at når et medlemsland beslutter, at en sektor skal undergives effektiv konkurrence (liberaliseres), undtages denne automatisk fra udbudsdirektiverne. Dette gælder dog ikke, hvor almenvellets interesse tilsiger, at sektoren skal betragtes som en »public service«. Her kræver almenvellets interesse, at der er en vis kontrol med, at EU-reglerne om offentlige indkøb følges.

3.5. Øget anvendelse af rammekontrakter

3.5.1. Kommissionen foreslår, at udbudsreglerne ændres således, at der bliver givet eksplicit adgang til anvendelsen af (fleksible) rammekontrakter. Denne adgang fremgår som bekendt ikke udtrykkeligt i direktiverne på vareindkøbs- og tjenesteydelsesområdet. Regionsudvalget skal gøre opmærksom på, at en stor del af de lokale og regionale myndigheders indkøb i dag foretages efter EU-udbudte rammekontrakter. Det er bredt accepteret, at rammekontrakter er en fleksibel indkøbsform, der gør det muligt løbende at tage hensyn til pris- og produktudviklingen.

3.5.2. Regionsudvalget kan støtte Kommissionens principielle holdning til, at det i øget udstrækning skal gøres muligt at gøre brug af rammekontrakter.

3.6. Regulering af koncessioner ()

3.6.1. Kommissionen lægger op til en øget regulering af koncessioner på tjenesteydelsesområdet. Regionsudvalget finder ikke, at Kommissionen har fremlagt dokumentation for, at der er et øget behov for regulering af koncessioner siden tjenesteydelsesdirektivets tilblivelse. Regionsudvalget kan derfor ikke støtte Kommissionens forslag.

3.6.2. Regionsudvalget er endvidere af den opfattelse, at det vil være hensigtsmæssigt at afvente EF-domstolens dom i Arnhem-sagen (C-360/96) (), idet generaladvokatens udtalelse i sagen indeholder væsentlige fortolkningsbidrag til, hvad der skal forstås ved en koncession på tjenesteydelsesområdet.

3.7. Kontrol på EU-niveau og uafhængige kontrol- og klagemyndigheder

3.7.1. Regionsudvalget udtrykte i forbindelse med grønbogen sin skepsis (jf. subsidiaritetsprincippet) til øgede kontrolbeføjelser til Kommissionen svarende til dem, der finder anvendelse på det konkurrenceretlige område (bøder, erstatning mv.). Regionsudvalget har derimod udtrykt sin støtte til anvendelsen af traktatkrænkelsesproceduren, idet der herigennem kan lægges et øget pres og opnås en entydig præventiv virkning i de medlemslande, som ikke overholder udbudsdirektiverne eller endog ikke har implementeret direktiverne i national lovgivning.

3.7.2. Regionsudvalget er af den opfattelse, at vejen til øget gennemsigtighed og sikring af retsgarantier for virksomheder og ordregivere går gennem etableringen af nationale kontrol- og klageinstanser. En udbygning af sådanne instanser på nationalt niveau vil samtidig sikre en fair behandling af klagesager samt være med til at skabe en øget opmærksomhed om udbudsområdet nationalt. Regionsudvalget vil derfor give sin støtte til Kommissionen til at lægge et yderligere pres på de medlemslande, der ikke nationalt har etableret uafhængige kontrol- og klageinstanser som led i gennemførelsen af kontroldirektiverne.

3.7.3. Erfaringerne fra de lande, der har sådanne instanser, er overordnet positive. Både virksomheder og ordregivende myndigheder finder betydelig tryghed ved en uafhængig klageinstans' vurdering af konkrete klagesager.

3.7.4. For at sikre forenkling af procedurerne og garantere en loyal konkurrence er det ligeledes vigtigt at overvåge, at de nationale myndigheder ikke anvender mere restriktive bestemmelser end dem, der er defineret i udbudsdirektiverne.

3.7.5. Endelig er det Regionsudvalgets opfattelse, at det for effektivt at modvirke den organiserede kriminalitet, fremme opretholdelsen og udviklingen af et sundt arbejdsmarked og sikre offentlige arbejder af høj kvalitet er vigtigt at understrege, at udbudsreglerne ikke kræver tildeling af kontrakter efter den lavest mulige pris, men også tillader tildeling efter kriteriet om indirekte gennemsnit eller lignende.

3.8. SMV-politik og udbudsregler

3.8.1. Regionsudvalget støtter Kommissionens forslag om særlige foranstaltninger, som vil øge de små og mellemstore virksomheders muligheder for at deltage i offentlige udbud.

3.8.2. For Regionsudvalget er det særdeles vigtigt, at de kommende initiativer vil sætte fokus på uddannelse og information. Lokale og regionale myndigheder overalt i Europa kan dokumentere, at mange virksomheder er for dårligt rustede til at give tilbud på offentlige kontrakter. Det medfører ofte, at de ordregivende myndigheder er nødt til at afvise tilbud, fordi de f.eks. ikke lever op til udbudsbetingelserne. Mange lokale og regionale myndigheder oplever også, at det er de samme, typisk de større, nationale virksomheder, der byder på kontrakterne igen og igen.

3.8.3. Lokale og regionale myndigheder har et ansvar for udviklingen af et velfungerende erhvervsklima for virksomhederne og dermed også et ansvar for at uddanne og udruste virksomhederne til den øgede konkurrence på udbudsområdet. Et eksempel fra Næstved Kommune i Danmark har vist, at en målrettet uddannelsesindsats af virksomhederne har ført til dels en større interesse for offentlige kontrakter, og dels til en markant forbedring af kvaliteten i de tilbud, som kommunen modtager ved EU-udbud. Det er Regionsudvalgets opfordring, at Kommissionen i langt højere grad bistår lokale og regionale myndigheder med erfaringsudveksling og hjælp til etablering af sådanne uddannelsesordninger.

3.8.4. Kommissionen bemærker, at erfaringerne med de mindre virksomheders direkte deltagelse i grænseoverskridende kontrakter er skuffende. Svarene på grønbogen viser, at de mindre virksomheder står over for mange forhindringer som f.eks. mangel på informationer om mulige kontrakter. Regionsudvalget skal samtidig gøre opmærksom på, at de nuværende meget bureaukratiske udbudsregler opstiller betydelige barrierer for små og mellemstore virksomheder. Problemet i dag er, at de mange procedurekrav ved et EU-udbud gør, at udarbejdelsen af tilbud på offentlige kontrakter er forbundet med alt for store administrative omkostninger for virksomhederne. Små virksomheder har ikke den samme grad af administrative kapacitet som store virksomheder til at håndtere en kompliceret udbudsproces. Derfor virker udbudsreglerne i praksis som en relativ konkurrencefordel for de virksomheder, der har store interne ressourcer.

3.8.5. Regionsudvalget skal også på denne baggrund opfordre Kommissionen til at fastholde det forenklingsperspektiv, som meddelelsen har præsenteret.

3.8.6. Regionsudvalget anmoder Kommissionen om at påse, at alt sættes i værk for, at SMV i videst muligt omfang informeres om mulighederne for at deltage i offentlige udbud.

3.9. Repræsentation af lokale og regionale myndigheder

3.9.1. Til trods for, at lokale og regionale myndigheder har en central rolle i anvendelsen af udbudsreglerne, er de samme myndigheder kun i meget begrænset omfang repræsenteret i de organer, der løbende rådgiver Kommissionen.

3.9.2. Regionsudvalget finder det meget uheldigt, at der i eksempelvis Kommissionens Rådgivende udvalg ikke er deltagelse fra de praktikere fra lokale og regionale myndigheder, der mange steder står for over to tredjedel af medlemslandenes samlede indkøb og derfor er i besiddelse konkrete erfaringer med gennemførelsen af et stort antal udbud.

3.9.3. Regionsudvalget skal derfor opfordre Kommissionen til at overveje, hvordan erfaringerne fra lokale og regionale myndigheder kan inddrages direkte i Kommissionens løbende arbejde på udbudsområdet.

3.9.4. Regionsudvalget støtter forslaget om, at EU's nuværende støtte til landene i Central- og Østeuropa skal omfatte uddannelse i EU's regler om offentlige indkøb og teknisk støtte i relation hertil. Denne støtte er vigtig med henblik på at forberede disse landes indtræden i Unionen.

4. Konklusioner

4.1. Lokale og regionale myndigheder er ansvarlige for en meget stor del af de offentlige indkøb i Europa. Udbudsdirektiverne har stor betydning for lokale og regionale myndigheders samspil med private virksomheder og dermed for de ydelser, lokale og regionale myndigheder tilbyder borgerne.

4.2. Regionsudvalget finder det positivt, at Kommissionen efter bl.a. Regionsudvalgets ønske har prioriteret behovet for forenklinger og større fleksibilitet. Det er Regionsudvalgets håb, at forslaget om en samlet lovpakke udmøntes på en sådan måde, at det kommer til udtryk i lavere administrative omkostninger for både offentlige myndigheder og virksomhederne. EU-udbud skal altid være et effektivt instrument til at opnå den bedste vare til de billigste penge.

4.3. I dette forenklingsperspektiv støtter Regionsudvalget forslaget om sammenskrivning af de klassiske udbudsdirektiver til ét samlet direktiv og støtter forslaget om indførelsen af en ny udbudsprocedure, konkurrencepræget dialog, der kan sikre den fornødne grad af fleksibilitet i samspillet mellem den offentlige og private sektor.

4.4. Regionsudvalget støtter Kommissionens bestræbelser for at muliggøre en miljøbevidst offentlig indkøbspolitik. Regionsudvalget opfordrer derfor Kommissionen til at sikre adgangen til at inddrage samtlige miljøkriterier i offentlige indkøb, enten gennem et særskilt fortolkningsdokument eller ændring af udbudsdirektiverne. Regionsudvalget understreger imidlertid, at miljøkrav ikke kan sidestilles med princippet om omkostningseffektivitet.

4.5. Regionsudvalget anmoder Kommissionen om at sikre, at SMV får fuldt udbytte af offentlige udbud gennem bedre uddannelse og bredest mulig informering om mulighederne for at deltage heri. Regionsudvalget understreger, at især Kommissionen, men også medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder, har et ansvar for tilrettelæggelsen af målrettede uddannelsesinitativer på udbudsområdet.

4.6. Regionsudvalget mener, at det er afgørende for udmøntningen af Kommissionens foreslåede initiativer, at erfaringerne fra lokale og regionale myndigheder kommer til at spille en aktiv rolle i det videre arbejde med udbudsreglerne. Regionsudvalget skal derfor opfordre Kommissionen til at overveje, hvordan den fortsatte dialog kan styrkes ved at inddrage erfaringerne fra de myndigheder.

Bruxelles, den 17. september 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget

() KOM(96) 583 endelig udg.

() CdR 81/97 fin - EFT C 244 af 11.8.1997, s. 28.

() »Effekter av lagen om offentlig upphandling«, Nämnden for Offentligt Upphandling, januar 1998.

() General Procurement Agreement er den internationale indkøbsaftale indgået i WTO-regi, der bl.a. muliggør, at europæiske virksomheder kan byde på offentlige kontrakter i eksempelvis USA.

() Kommissionen har iværksat et pilotprojekt, der skal danne grundlaget for et samlet elektronisk udbudssystem.

() Common Procurement Vocabulary er et samlet identifikationssystem af enkelte vare- og tjenesteydelsesgrupper.

() Forsyningsvirksomhedsdirektivet regulerer indgåelse af offentlige forsyningskontrakter inden for områderne: Gas-, el-, vand- og varmeforsyning samt offentlige trafiknet og telekommunikationsforsyning.

() Koncessioner anvendes om det forhold, at en offentligt myndighed mod betaling giver retten til en virksomhed til at drive eksempelvis et offentligt trafiknet.

() EF-Domstolen behandler for øjeblikket en sag mod et hollandsk fælleskommunalt affaldsselskab i Arnhem, hvor det forventes, at spørgsmålet om koncessioner bliver behandlet.