Rådets konklusioner om de næste skridt hen imod at gøre EU til forbillede for bedste praksis i bekæmpelsen af antimikrobiel resistens

(2019/C 214/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION

1. MINDER OM, at antimikrobiel resistens (AMR) er en alvorlig grænseoverskridende sundhedstrussel, som ikke kan tackles fyldestgørende af en enkelt medlemsstat og ikke kan begrænses til et geografisk område eller en medlemsstat og derfor kræver et intensivt samarbejde og koordination medlemsstaterne imellem som anført i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU af 22. oktober 2013 om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler ( 1 )

3. NOTERER SIG MED STOR BEKYMRING, at omkring 29 % af alle dødsfald på verdensplan forårsaget af antibiotikaresistente infektioner skyldes lægemiddelresistent tuberkulose og multiresistent tuberkulose ( 6 )

4. NOTERER SIG MED STOR BEKYMRING, at hvis der ikke iværksættes en effektiv indsats, og forekomsten af antimikrobiel resistens følger de forventede tendenser, regner Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) med, at der vil blive brugt op til 1,1 mia. EUR årligt mellem 2015 og 2050 på grund af antimikrobiel resistens i EU og EØS-landene ( 7 )

5. NOTERER SIG MED STOR BEKYMRING, at 75 % af belastningen af sygdomme fra antibiotikaresistente infektioner i EU er direkte relateret til infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet ( 8 )

6. ANERKENDER, at anvendelsen af antimikrobielle stoffer stadig er for høj i Unionen som helhed, og NOTERER SIG, at der er forskelle i anvendelsen af antimikrobielle stoffer mellem medlemsstaterne.

7. ANERKENDER, at antimikrobiel resistens er et globalt folkesundhedsproblem, hvis virkninger går ud over de alvorlige konsekvenser for menneskers og dyrs sundhed, da det også har indvirkninger på miljøet og fødevareproduktionen og dermed den økonomiske vækst. Desuden påvirker antimikrobiel resistens i alvorlig grad mulighederne for at nå målene for bæredygtig udvikling. Det HILSER derfor de mange internationale initiativer til bekæmpelse af antimikrobiel resistens VELKOMMEN, herunder: — den globale handlingsplan for antimikrobiel resistens (9), der er udarbejdet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) med bidrag fra Fødevare- og Landbrugsorganisationen (FAO) og Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), og som blev vedtaget enstemmigt i maj 2015 af den 68. Verdenssundhedsforsamling — FN's politiske erklæring fra mødet på højt plan under Generalforsamlingen om antimikrobiel resistens af 21. september 2016 (10) der har til formål at bekæmpe den globale trussel, som antimikrobiel resistens udgør, og bekræfte nødvendigheden af en »One Health«-tilgang samt — det arbejde, der udføres af FN's interinstitutionelle koordineringsgruppe for antimikrobiel resistens (IACG), som har resulteret i en række anbefalinger i rapporten »No time to wait: Securing the future from drug-resistant infections« (11) til De Forenede Nationers generalsekretær — den rapport, (12), der blev offentliggjort den 10. maj 2019 af FN's generalsekretær om gennemførelsen af den politiske erklæring om AMR af 21. september 2016 og om henstillinger fra IACG — FN's miljøforsamlings (UNEA) resolution af december 2017 (13) om miljø og sundhed, hvori det hedder, at menneskers, dyrs og planters sundhed og miljøet er indbyrdes forbundne, og som understreger behovet for yderligere at forstå miljøforureningens rolle i udviklingen af antimikrobiel resistens — det arbejde, der udføres af det globale forskningscenter for antimikrobiel resistens (Global AMR R&D Hub) — det globale antibiotikaforsknings- og -udviklingspartnerskab (GARDP) (14) — WHO's resolution om antimikrobiel resistens, der blev vedtaget af Verdenssundhedsforsamlingen den 24. maj 2019 (15) — Det Internationale Center for løsninger på antimikrobiel resistens (ICARS) (16). ICARS fungerer som et uafhængigt globalt videncenter, der fokuserer på at identificere og støtte gennemførelsen af evidensbaserede løsninger på udfordringer vedrørende antimikrobiel resistens i lav- og mellemindkomstlande.

9. MINDER OM den globale handlingsplan for antimikrobiel resistens fra 2015, hvori WHO opfordrede alle sine medlemsstater til at indføre nationale handlingsplaner for antimikrobiel resistens senest i 2017.

10. NOTERER SIG OECD's igangværende arbejde og SER MED TILFREDSHED PÅ dets nylige rapport, som viser, at investeringer i offentlige sundhedsindsatser i væsentlig grad kan mindske den byrde, som antimikrobiel resistens pålægger samfundet ( 19 )

11. MINDER OM, at artikel 168 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) fastsætter, at Unionens indsats skal være et supplement til de nationale politikker og omfatte bekæmpelse af de største trusler mod sundheden, spredning og forebyggelse samt sundhedsoplysning og -uddannelse, samt overvågning af alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og bekæmpelse heraf. Unionen skal ligeledes fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og fremme samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med folkesundhed.

12. MINDER OM Rådets konklusioner af 17. juni 2016 om de næste skridt i forbindelse med en One Health-tilgang til bekæmpelse af antimikrobiel resistens ( 20 ) og de deri indeholdte specifikke henvisninger til Rådets henstilling af 15. november 2001 om hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer i humanmedicin ( 21 ) , Rådets henstilling af 9. juni 2009 om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet ( 22 ) og Rådets konklusioner af 1. december 2014 om patientsikkerhed og behandlingskvalitet, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og antimikrobiel resistens ( 23 )

13. GLÆDER SIG OVER Kommissionens offentliggørelse den 29. juni 2017 af meddelelsen »En europæisk One Health-handlingsplan mod antimikrobiel resistens« ( 24 ) og de foranstaltninger, der er opført deri for at bekæmpe antimikrobiel resistens, og STØTTER HENSIGTEN OM at gøre EU til et forbillede for bedste praksis på dette område.

14. HENLEDER OPMÆRKSOMHEDEN PÅ betydningen af vaccination i forbindelse med forebyggelse af infektioner, den nyligt vedtagne henstilling fra Rådet om et styrket samarbejde mod sygdomme, der kan forebygges ved vaccination, og at Kommissionens One Health-handlingsplan om antimikrobiel resistens fremhæver behovet for at støtte forskning i og udvikling af nye vacciner mod patogener forbundet med antimikrobiel resistens ( 25 )

15. MINDER OM Europa-Parlamentets beslutning af 13. september 2018 om en europæisk One Health-handlingsplan mod antimikrobiel resistens ( 26 )

16. GLÆDER SIG OVER Kommissionens meddelelse af 11. marts 2019 til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg Den Europæiske Unions strategiske tilgang til lægemidler i miljøet ( 27 )

18. GLÆDER SIG OVER det forstærkede samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen gennem EU's One Health-netværk om antimikrobiel resistens ( 35 ) , der blev etableret i 2017, og NOTERER SIG betydningen af sine regelmæssige møder som led i gennemførelsen af EU's handlingsplan om antimikrobiel resistens.

19. ANERKENDER resultaterne i de fælles rapporter med analyse af forbruget af antimikrobielle stoffer og forekomsten af antimikrobiel resistens (JIACRA) ( 36 ) , som er offentliggjort i fællesskab af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA), og HENLEDER OPMÆRKSOMHEDEN PÅ, at der er indført et retsgrundlag for disse aktiviteter i forordning (EF) nr. 726/2004 ( 37 ) ved den nylig vedtagne forordning (EU) 2019/5 ( 38 )

20. UNDERSTREGER, at mere samarbejde mellem medlemsstaterne og med Kommissionen og medicinalindustrien er afgørende for at imødegå utilstrækkelig adgang til antimikrobielle stoffer, hvad enten det skyldes udebliven af en oprindelig forsyning, tilbagetrækning af antimikrobielle stoffer fra markedet eller andre forsyningsproblemer, som kan føre til mangel på antimikrobielle stoffer og utilstrækkelig erstatningsbehandling.

21. NOTERER SIG MED STOR BEKYMRING markedssvigt i udviklingen af antibiotika og UNDERSTREGER nødvendigheden af en hurtig indsats for at stimulere udviklingen af nye antimikrobielle stoffer, alternative behandlingsformer og hurtige og moderne diagnoser, herunder metoder til testning for antimikrobiel følsomhed. Der er i EU og på globalt plan behov for koordination og samarbejde om forskningsprogrammer og incitamenter, og Rådet ANERKENDER bl.a. forslagene fra og aktiviteterne i evalueringsgruppen om antimikrobiel resistens ( 39 ) , rapporten »Breaking Through the Wall« ( 40 ) og det fælles programlægningsinitiativ om antimikrobiel resistens ( 41 )

22. UNDERSTREGER, at den globale bekæmpelse af antimikrobiel resistens i høj grad afhænger af regeringernes engagement og vilje til at træffe foranstaltninger til at sikre gennemførelsen af initiativerne under One Health-tilgangen i overensstemmelse med de nationale handlingsplaner, hvorved alle relevante sektorer inddrages, og at kampen mod AMR kan styrkes gennem samarbejde mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne i internationale fora og gennem regionalt og bilateralt samarbejde.

23. UNDERSTREGER vigtigheden af den fælles aktion om antimikrobiel resistens og infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet (JAMRAI) ( 42 ) og HILSER dens arbejde VELKOMMEN, herunder vedrørende politikker til forebyggelsen af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og antimikrobiel forvaltning og deres gennemførelse.

24. MINDER OM konferencen »Næste skridt hen imod at gøre EU til forbillede for bedste praksis i bekæmpelsen af antimikrobiel resistens gennem en One Health-tilgang«, der blev afholdt i Bukarest den 1. marts 2019 og var tilrettelagt af det rumænske formandskab, som fokuserede på tre hovedmål: 1) at forbedre kvaliteten af foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og optimere anvendelsen af antimikrobielle stoffer på tværs af sektorerne for menneskers, dyrs og miljøets sundhed 2) at styrke gennemførelsen af de nationale »One Health«-handlingsplaner 3) at tilskynde til solidaritet mellem landene ved at samarbejde om at bekæmpe antimikrobiel resistens.

OPFORDRER medlemsstaterne til at

25. sikre, at alle medlemsstater har etableret tværsektorielle nationale handlingsplaner og mekanismer til koordinering og overvågning i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til den globale handlingsplan for antimikrobiel resistens og i overensstemmelse med One Health-tilgangen

26. tildele tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer til udvikling og gennemførelse af aktioner vedrørende antimikrobiel resistens, forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning på politisk og klinisk plan

27. styrke gennemførelsen af lovgivning og aktuelle politikker og eksisterende tilsagn vedrørende antimikrobiel resistens på EU-plan og internationalt plan på grundlag af One Health-tilgangen

28. styrke foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af infektioner inden for både menneskers og dyrs sundhed, navnlig i sundhedsmiljøer, ved at investere i hygiejnemæssig praksis og forebyggende foranstaltninger, herunder vaccinationer, biosikkerhed og sikring af adgang til standardiserede og hurtige diagnosemetoder, der skal anvendes til at bekræfte, hvilken type infektion der går forud for anvendelsen af antibiotika, og derved bidrage til at reducere uhensigtsmæssig brug af antibiotika og den dermed forbundne risiko for udvikling af antimikrobiel resistens

29. styrke og koordinere deres indsats ved hjælp af en tværsektoriel tilgang for at modvirke spredning af resistente infektioner på tværs af grænserne, navnlig gennem Udvalget for Sundhedssikkerhed, der er nedsat i henhold til afgørelse nr. 1082/2013/EU

30. håndhæve den eksisterende lovgivning om anvendelse og salg af antimikrobielle stoffer, navnlig for at begrænse håndkøb og, hvor det er relevant, overveje yderligere regulering

31. prioritere uddannelse af sundhedspersonale på tværs af relevante sektorer vedrørende antimikrobiel resistens, forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning, herunder foranstaltninger, der er fastsat i EU's retningslinjer for hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer, og viden om One Health-tilgangen

32. udvikle informationsaktiviteter om forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning i sundhedssektoren og veterinærsektoren, for sundhedspersonale, patienter og deres pårørende, dyrlæger, landbrugere og den brede offentlighed, herunder børn

33. opstille nationale målbare mål, bl.a. om nedbringelse af den generelle anvendelse af antimikrobielle stoffer og overvågning af fremskridt i retning af at mindske spredningen af antimikrobiel resistens, idet der i passende omfang tages hensyn til de indikatorer, som er udviklet af EFSA, EMA og ECDC.

OPFORDRER medlemsstaterne og Kommissionen til at

34. fortsætte med at udvikle langsigtede politikker til at tackle truslen fra antimikrobiel resistens

35. styrke samarbejde og solidaritet med hensyn til bekæmpelse af antimikrobiel resistens ved i relevant omfang at engagere sig i venskabsprojekter og multilateralt om udveksling af bedste praksis og ekspertise og yde støtte til hinanden til gennemførelse af de nationale handlingsplaner og forebyggelse og bekæmpelse af infektioner samt programmer for antimikrobiel forvaltning på alle områder inden for menneskers sundhed, fødevarer, dyresundhed, miljø, forskning og andre relevante sektorer

36. støtte fuld gennemførelse af tilgængelige retningslinjer under hensyntagen til særlige nationale forhold og, hvor det er relevant, udvikle yderligere vejledning vedrørende antimikrobiel resistens, forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning, bl.a. med hensyn til forbedret brug af diagnostik og vacciner samt overvågning (foretaget af bl.a. ECDC) for at bistå med tiltag på nationalt og lokalt plan

37. udarbejde frivillige fælles retningslinjer for forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning i sundhedsmiljøer, herunder med hensyn til personale og uddannelse, baseret på bedste praksis

38. øge kapaciteten i alle medlemsstater for at imødegå truslerne fra antimikrobiel resistens og dermed mindske de nuværende forskelle i resultaterne med hensyn til bekæmpelse og forebyggelse af antimikrobiel resistens og infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet

39. vurdere årsagerne til variationer mellem og inden for medlemsstaterne vedrørende andelen af den udbredte anvendelse af antibiotika til mennesker og dyr med henblik på at opnå en bedre forståelse og bekæmpe antimikrobiel resistens

40. udvikle og effektivt gennemføre koordinerede kommunikationsstrategier på EU-plan og på nationalt plan med henblik på såvel forebyggelse af udbrud af antibiotikaresistente infektioner som anvendelse i tilfælde af sådanne udbrud

41. fremme oplysningsforanstaltninger gennem massemedierne og de sociale medier, rettet mod samfundet i almindelighed, om vigtigheden af antimikrobiel resistens som en trussel mod sundheden og behovet for at forebygge infektioner og anvende antimikrobielle stoffer hensigtsmæssigt

42. styrke og udvide omfanget af overvågning af antimikrobiel resistens og raterne for infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og forbruget af antimikrobielle stoffer, inden for såvel menneskers sundhed som dyresundhed, ajourføre behandlingsretningslinjer, opnå hensigtsmæssig brug af antibiotika, overvåge fremkomsten af antimikrobiel resistens og udvikle effektive foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af infektioner med henblik på forebyggelse af antimikrobiel resistens. Der bør overvejes One Health-overvågningsprogrammer for at muliggøre en integreret analyse af data om antimikrobiel resistens i sektorerne for menneskers sundhed, dyresundhed, fødevarer og miljø

43. identificere og støtte passende mekanismer, der kan sikre tilgængelighed i hele Unionen af eksisterende effektive antimikrobielle stoffer, navnlig smalspektrede førstevalgspræparater med antimikrobielle stoffer til både human og veterinær brug under hensyntagen til bl.a. små markeders særlige forhold

44. styrke forskning, udvikling og innovation i forbindelse med antimikrobiel resistens og støtte koordinering og samarbejde i EU og på globalt plan, herunder aktiviteter gennem det fælles programlægningsinitiativ om antimikrobiel resistens ( 43 ) og det globale forskningscenter for antimikrobiel resistens ( 44 )

45. støtte initiativer såsom det globale antibiotikaforsknings- og -udviklingspartnerskab, der blev lanceret af WHO og Initiativet for Lægemidler mod Oversete Sygdomme (DNDi) ( 45 ) i maj 2016. Det globale antibiotikaforsknings- og -udviklingspartnerskab imødekommer de globale folkesundhedsbehov ved at udvikle og levere nye eller forbedrede antibiotikabehandlinger. Hvert af dets programmer omfatter strategier for stabil adgang og forvaltning for at sikre, at behandlinger er økonomisk overkommelige og tilgængelige for alle dem, der har brug for dem

46. gennemføre og udvide forskningsdagsordenen i overensstemmelse med One Health-tilgangen med henblik på at udvikle nye antimikrobielle stoffer, vacciner, alternativer til antimikrobielle stoffer, forbedret hurtig diagnosticering og fornyet og bedre anvendelse af gamle antibiotika baseret på principperne om tilgængelighed, effektivitet og prisoverkommelighed

47. identificere og støtte forskning i og gennemførelse af passende økonomiske modeller for udvikling af nye antimikrobielle stoffer, der indeholder global antibiotikaforvaltning med henblik på hensigtsmæssig anvendelse, effektivitet og prisoverkommelighed

48. forbedre information om og forskning i effektive politikker til støtte for en ændret menneskelig adfærd med henblik på at bekæmpe antimikrobiel resistens

49. støtte forskning i forbedrede økonomiske modeller, ledelse, forvaltning, incitamenter og andre foranstaltninger og teknikker i forbindelse med antimikrobiel resistens for at sikre en effektiv politikgennemførelse

50. koordinere medlemsstaternes holdninger systematisk og arbejde hen imod en fælles »EU-stemme« som et forbillede for bedste praksis i internationale fora, der erklærer, at der er et presserende behov for at håndtere antimikrobiel resistens og konsekvent presser på for en hurtig global reaktion i multilaterale og bilaterale forbindelser

51. fortsætte med aktivt at fremme og forsvare EU's standarder og EU's lovgivning og politikker om antimikrobiel resistens i multilaterale og bilaterale forhandlinger og i internationale fora

52. give bedre information og lette anvendelsen af midler fra ESI-fondene til nationale, regionale og lokale investeringer i tiltag vedrørende antimikrobiel resistens, antimikrobiel forvaltning og forebyggelse og bekæmpelse af infektioner, hvorved huller i kapaciteten og gennemførelsen af omfattende One Health-strategier mellem og inden for medlemsstaterne reduceres

53. undersøge mulighederne, herunder, hvor det er relevant, regler for at forhindre uhensigtsmæssig brug af antimikrobielle stoffer, der er opnået ved grænseoverskridende køb til eget brug, grænseoverskridende recepter og salg via internettet

54. overvåge antimikrobielle restkoncentrationer fra anvendelse og produktion og resistente mikroorganismer i jord, overflade- og grundvand i overensstemmelse med gældende EU-lovgivning og national lovgivning og, hvor det er relevant, overveje yderligere lovgivningsmæssige foranstaltninger for at håndtere deres tilstedeværelse i miljøet

55. øge evidensgrundlaget for udvikling og spredning af antimikrobiel resistens, navnlig i miljøet.

OPFORDRER Kommissionen til at

56. gøre brug af EU's One Health-netværk om antimikrobiel resistens til at styrke samarbejdet med og mellem medlemsstaterne om antimikrobiel resistens, forebyggelse og bekæmpelse af infektioner samt antimikrobiel forvaltning

57. fortsætte med at støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af tværsektorielle nationale handlingsplaner og nationale strategier for antimikrobiel resistens og øge den øremærkede finansiering

58. støtte medlemsstaternes dataindsamling om salg og anvendelse af antimikrobielle stoffer til dyr for at sikre en effektiv gennemførelse af dataindsamling og -behandling i overensstemmelse med forordning (EU) 2019/6 om veterinærlægemidler og overveje tildeling af øremærkede finansielle ressourcer

59. støtte medlemsstaterne med at kortlægge hindringerne for udvikling og gennemførelse af de nationale handlingsplaner for antimikrobiel resistens og foranstaltningerne til forebyggelse og bekæmpelse af infektioner og antimikrobiel forvaltning, både på politisk og på klinisk plan, med henblik på at bidrage til at finde effektive foranstaltninger til at overvinde sådanne hindringer.

(1) EUT L 293 af 5.11.2013, s. 1.

(2) Bulletin of the World Health Organization 2016, 94, s. 638-639.

(3) The review on Antimicrobial resistance chaired by Jim O'Neill: »Tackling drug-resistant infections globally«, final report and recommendations, maj 2016.

(4) The Lancet, Infectious diseases, bind 19, nr. 1, januar 2019.

(5) Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, artikel, 6.11.2018.

(6) TB Alliance, »Drug resistance — a response to antimicrobial resistance including tackling TB«.

(7) OECD, Antimicrobial Resistance — »Tackling the Burden in the European Union«, 2019.

(8) The Lancet, Infectious diseases, bind 19, nr. 1, januar 2019.

(9) WHO, Global Action Plan on Antimicrobial Resistance (den globale handlingsplan om antimikrobiel resistens), A68/A/CONF./1 Rev.1, dagsordenens punkt 15.1, 25.5.2015.

(10) FN's generalforsamling, politisk erklæring fra FN's møde på højt plan under Generalforsamlingen om antimikrobiel resistens, 21. september 2016.

(11) IACG — »No time to wait: Securing the future from Drug-resistant infections«, rapport, april 2019.

(12) FN's generalforsamling, politisk erklæring fra FN's møde på højt plan under Generalforsamlingen om antimikrobiel resistens, 21. september 2016. — Report of the Secretary-General, 10.5.2019.

(13) FN's miljøforsamling i De Forenede Nationers Miljøprogram, Nairobi, 4.-6. december 2017.

(14) The Global Antibiotic Research and Development Partnership.

(15) Udkast til WHO's resolution om antimikrobiel resistens.

(16) The International Centre for Antimicrobial Resistance Solutions.

(17) Erklæring fra G7-sundhedsministrene den 8.-9. oktober 2015 i Berlin.

(18) Erklæring fra G20-landenes sundhedsministre i Berlin »Together Today for a Healthy Tomorrow«, 2017.

(19) OECD, a Policy brief: »Stemming the Superbug Tide«, 2018.

(20) EUT C 269 af 23.7.2016, s. 26.

(21) EFT L 34 af 5.2.2002, s. 13.

(22) EUT C 151 af 3.7.2009, s. 1.

(23) EUT C 438 af 6.12.2014, s. 7.

(24) COM (2017) 339 final af 29.6.2017.

(25) EUT C 466 af 28.12.2018, s. 1.

(26) Europa-Parlamentets beslutning af 13. september 2018 om en europæisk One Health-handlingsplan mod antimikrobiel resistens (2017/2254(INI)).

(27) COM (2019) 128 final af 11. marts 2019.

(28) Artikel 11 i (EF) nr. 1831/2003.

(29) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 af 11. december 2018 om veterinærlægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/82/EF (EUT L 4 af 7.1.2019, s. 43).

(30) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/4 af 11. december 2018 om fremstilling, markedsføring og anvendelse af foderlægemidler, ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 og ophævelse af Rådets direktiv 90/167/EØF (EUT L 4 af 7.1.2019, s. 1).

(31) Artikel 107 i forordning (EU) 2019/6.

(32) Artikel 17 i forordning (EU) 2019/4.

(33) Artikel 107 i forordning (EU) 2019/6.

(34) Artikel 37 og 107 i forordning (EU) 2019/6.

(35) Europa-Kommissionen — EU's indsats mod antimikrobiel resistens.

(36) EMA — Analyse af forbruget af antimikrobielle stoffer og resistens (JIACRA-rapporter fra 2011 og 2013).

(37) EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.

(38) EUT L 4 af 7.1.2019, s. 24.

(39) The review on Antimicrobial resistance ledet af Jim O'Neill: »Tackling drug-resistant infections globally«, final report and recommendations, maj 2016.

(40) Forbundssundhedsministeriet, BCG the Boston Consulting Group »Breaking through the Wall« — A Call for Concerted Action on Antibiotics Research and Development.

(41) Joint Programming Initiative on Antimicrobial Resistance — Global Coordination of Antimicrobial Resistance Research.

(42) EU-JAMRAI: »Europe fostering synergies to reduce the burden of AMR: what is EU doing to support Member States?«, 1. marts 2019.

(43) Joint Programming Initiative on Antimicrobial Resistance (fælles programlægningsinitiativ om antimikrobiel resistens) — Global Coordination of Antimicrobial Resistance Research (global koordinering af fælles programlægningsinitiativ om antimikrobiel resistens).

(44) Forbundsministeriet for Uddannelse og Forskning — Collaborations in Global Health.

(45) Drugs for Neglected Diseases initiative.