17.12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 324/3 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til på Fællesskabets vegne at 
føre forhandlinger om og godkende visse foranstaltninger som led i gennemførelsen af interna­
tionale miljøbeskyttelsesaftaler af regional betydning, hvori Fællesskabet er kontraherende part 
KOM(86) 563 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 2. december 1986) 
(86/C 324/04) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det europæiske økonomiske Fællesskab er kontrahe­
rende part i de regionale aftaler på miljøbeskyttelsesom­
rådet, som er opført i bilaget til denne afgørelse; 
i forbindelse med den løbende forvaltning af disse regio­
nale aftaler påhviler det Kommissionen på Fællesskabets 
vegne at deltage i konferencer, som i henhold til selve 
aftalerne er bemyndigede til at vedtage bestemmelser, 
der fastsætter grænseværdier og kvalitetsmålsætninger, 
som alt efter tilfældets art kan være bindende eller frivil­
lige; 
ud fra effektivitetshensyn og med henblik på at undgå at 
sinke beslutningsprocessen og ikraftsættelsen af de regio­
nale aftaler, hvori Fællesskabet er kontraherende part, 
har erfaringerne vist, at det vil være hensigtsmæssigt, at 
Kommissionen i betragtning af de regionale aftalers sær­
lige karakter gives bemyndigelse til på Fællesskabets 
vegne og på grundlag af en almindelig afgørelse truffet 
af Rådet at føre forhandlinger om og vedtage foranstalt­
ninger, der svarer til eller er mindre strenge end de for­
anstaltninger, der er fastsat i fællesskabsretlige bestem­
melser; hvor det for Fællesskabet drejer sig om at føre forhand­
linger om og godkende foranstaltninger, der er strengere 
end Fællesskabets normer, og hvor disse bestemmelser 
udelukkende finder anvendelse på de medlemsstater, som 
er part i den regionale aftale, skal det — hvis alle de 
medlemsstater, der er beliggende i den pågældende re­
gion, og som alle er part i den pågældende regionale af­
tale, og Kommissionen som repræsentant for Fællesska­
bet er enige om at acceptere disse foranstaltninger — 
være muligt for Kommissionen på grundlag af denne af­
gørelse at føre forhandlinger om dem og godkende dem 
på Fællesskabets vegne; 
hvor der ikke består enighed mellem Kommissionen og 
de medlemsstater, som er part i den regionale aftale, fin­
der den normale procedure, der er fastsat i traktatens ar­
tikel 228, stk. 1, anvendelse; 
hvor det ikke på objektiv måde og på grundlag af det 
tilgængelige videnskabelige og tekniske materiale er mu­
ligt at afgøre, om de foranstaltninger, der skal vedtages i 
henhold til disse regionale aftaler, indebærer en miljøbe­
skyttelse, der er mindre streng, svarer til eller er stren­
gere end de foranstaltninger, der er fastsat i gældende 
fællesskabsretlige bestemmelser, finder den normale for­
handlings- og godkendelsesprocedure for foranstaltnin­
ger af denne art ligeledes anvendelse; 
denne afgørelse ændrer intet ved de regler, hvorefter 
Fællesskabets enekompetence et fastlagt — 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Som led i de regionale miljøbeskyttelsesaftaler, der er 
opført i bilaget, bemyndiges Kommissionen til på Fælles­
skabets vegne at føre forhandlinger om og godkende 
— miljøforanstaltninger, som svarer til eller er mindre 
strenge end de foranstaltninger, som er fastsat i fæl­
lesskabsretlige bestemmelser; 
Nr. C 324/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17.12.86 
miljøforanstaltninger, som er strengere end de foran- Artikel 2 
stakninger, der er fastsat i fællesskabsretlige bestem- T_ . . f . . .. , _ . r . ... 
melser, i det omfang medlemsstaterne i henhold til Kommissionen fører de i artikel 1 omtalte forhandlinger 
disse bestemmelser kan vedtage strengere nationale ! samråd med repræsentanterne for de pågældende med-
normer, og for så vidt som alle de medlemsstater, lemsstater og parterne i de regionale aftaler, 
som er beliggende i den pågældende region, og som 
er kontraherende part i den pågældende regionale af­
tale, og Kommissionen som repræsentant for Fælles- Den aflægger omgående rapport til Rådet om enhver 
skabet er enige om at føre forhandlinger om dem og vanskelighed, der måtte opstå, og om det endelige resul-
godkende dem. tat af forhandlingerne. 
BILAG 
Barcelona-konventionen 
om beskyttelse af Middelhavet mod forurening (indgået af Fællesskabet den 25. juli 1977; EFT nr. L 240 af 
19. 9. 1977). 
— Protokol om forebyggelse af forurening af Middelhavet ved dumpning fra skibe og luftfartøjer (indgået 
af Fællesskabet den 25. juli 1977; EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977). 
— Protokol om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige 
stoffer i tilfælde af kritiske situationer (indgået af Fællesskabet den 19. maj 1981; EFT nr. L 162 af 
19.6. 1981). 
— Protokol om beskyttelse af Middelhavet mod landbaseret forurening (indgået af Fællesskabet den 
28. februar 1983; EFT nr. L 67 af 12. 3. 1983). 
— Protokol om særlig beskyttede områder i Middelhavet (indgået af Fællesskabet den 1. marts 1984; EFT 
nr. L68 af 10. 3. 1984). 
Paris-konventionen 
til forhindring af landbaseret havforurening (indgået af Fællesskabet den 3. marts 1975; EFT nr. L 194 af 
25. 7. 1975) i det nordøstlige Atlanterhav. 
Bonn-overenskomsten 
om samarbejde ved bekæmpelse af forurening af Nordsøen med olie og andre farlige stoffer (indgået af 
Fællesskabet den 28. juni 1984; EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984). 
Konvention om beskyttelse af Rhinen 
mod kemisk forurening (indgået af Fællesskabet den 25. juli 1977; EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977). 
— Tillægsoverenskomst til den i Bern den 29. april 1963 undertegnede overenskomst om Den internatio­
nale kommission for beskyttelse af Rhinen mod Forurening (indgået af Fællesskabet den 25. juli 1977; 
EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977).