ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (87) 028 
 
 
 
Vol. 1987/0012 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
O M M ISSIO N EN  FOR DE EUROPÆ ISKE FÆLLESSKABER
K0M C87) 28 endelig udg. 
B ruxelles, den 23. januar 1987
F O R S L A G  TIL RÅDETS F O R O R D N IN G  (EØF)
om  forlæ ngelse af gyLdighedsperioden fo r forordning (EØF) nr. 1707/86 
om  b etin g elser for in d fø rsel af Landbrugsprodukter ned oprindelse i 
tred jelan d e som følge af ulykken på kernekraftvæ rket i Tjernobyl
(fo rela g t Ridet af Komissionen)
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL BIDET
o m  et permanent system t i l  fa s ts æ tte ls e  a f tolerance- 
værdier for rad io ak tiv  kontaminering a f drikkevand 
og landbrugsprodukter e f te r  en atomulykke
(87) 28 endelig udg.

FORKLARENDE MEMORANDUM
1. Rådet har til orientering fået forelagt et udkast til forslag til
en generel forordning om proceduren for fastsættelse af toleranceværdier  
for radioaktivitet i landbrugsprodukter efter en atomulykke.
2. Toleranceværdierne for radioaktivitet i importerede landbrugsprodukter  
som fastsat i forordning (EØF) lir. 1 7 0 7 /8 6 har nu været gældende i seks  
måneder^ og Kommissionen har ført kontrol med de oplysninger, medlemsstaterne  
har indsendt om radioaktivitetsniveauer både i importerede fødevarer og
i fødevarer fremstillet i selve Fællesskabet. Kommissionen har overvejet  
muligheden af at lade kontrollen bortfalde den 1. marts 1 9 8 7.  Skont det  
forventes, at der i landbrugsprodukter fra næste års høst vil forekomme  
langt mindre radioaktivitet end i produkter fra i år, fremgår det af de  
traditionelle handelsstrømme, at oplagrede eller konserverede produkter  
fra høsten i år fortsat vil blive indført i Fællesskabet fra områder,  
som vides at være ramt af nedfald fra Tjernobyl, i det mindste indtil  
efteråret 1987·
3. Kommissionen har rådspurgt såvel artikel 31-udvalget som en  
uafhængig gruppe af videnskabsmænd på højt niveau, som den nedsatte, og som  
skulle rådgive den med hensyn til strålingsbeskyttelse i Fællesskabet.
Såvidt vides på nuværende tidspunkt indeholder de i forordning (EØF) Nr.  
1 7 0 7 /8 6 fastsatte toleranceværdier en sikkerhedsmargin, der er stor nok  
til at sikre en fyldestgørende sundhedsbeskyttelse.
4.  Muligheden af at fastsætte strengere værdier har også været overvejet,  
men Kommissionen mener ikke, at der er grund hertil af hensyn til  
strålingsbeskyttelsen, og det kunne også give erhvervsdrivende i denne  
sektor økonomiske tab, ligesom kontrollen ville kræve flere ressourcer, som  
kunne anvendes bedre til nedbringelse af andre farer.

-  2 -A
h
5.  Kommissionen mener derfor, at gyldighedsperioden for forordning (EOF)  
Nr. 1 7 0 7 /8 6 bør forlænges til den 2 8.  februar 1988 af hensyn til  
afgørelse om oplagrede eller konserverede produkter fra 1 9 8 6-høsten og  
således, at der indføres en yderligere periode til bearbejdning af  
kontrolresultaterne, inden kontrolkravene bortfalder.

F O R S L A G  TIL R Å D E T S  F O R O R D N IN G  (EØ F)
om  forlæ ngelse af gyldighedsperioden for forordning (EØF) nr. 1707/86 
o m  b etin g elser for in d fø rsel af landbrugsprodukter med oprindelse i 
tred jelan d e som følge af ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl
RÅDET POR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske  
Fællesskab,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger:
1)I Rådets forordning (E Ø F ) nr. 1707/86 er der for alle landbrugsprodukter,
bestemt til menneskeføde, med oprindelse i tredjelande fastsat
maksimumstoleranceværdier for radioaktivitet, hvis overholdelse, som
medlemsstaterne skal føre kontrol med, er en forudsætning for indførslen
2)af de pågældende produkter; ved Rådets forordning (EØF) nr. 3020/86 blev gyldig­
hedsperioden for denne forordning forlænget in d til den 28. februar 1987>
de i denne forordning fastsatte maksimumstoleranceværdier har vist sig 
at være fyldestgørende som fælles bestemmelser, der sikrer forbrugernes  
sundhed, opretholder samhandelen æd tredjelande, opretholder markedets  
enhed og forebygger omlægninger i samhandelen som følge af ulykken i  
Tjernobyl;
landbrugsprodukter, hvis kontamineringsgrad er større end tolerance-  
værdierne i denne forordning kan eventuelt stadig blive tilbudt til  
indførsel i Fællesskabet efter udløbet af forordning (EØF) Hr. 1707/86, 
og denne mulighed vil være til stede, indtil lagrene af produkter høstet i  
tiden efter Tjernobyl-ulykken er opbrugt;
l) EFT L 146, 31.5.1986, s. 88.

det er derfor nødvendigt at fortsætte den nuværende midlertidige kontrol  
med importerede landbrugsprodukter, indtil den må anses for ikke længere  
at være påkrævet, eller indtil der gennemføres almindelige bestemmelser 
baseret på objektive kriterier -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I artikel 7 i forordning (EØF) Nr. 1707/86 ændres "28. februar 1987"  
til "29. februar I 9O8".
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft den 1. marts 1987.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder  
og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

KOMMISSIONEN
FOR
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Generaldirektoratet  
Beskæftigelse, sociale anliggender
®e
Direktoratet
Sundhed_og_sikkerhed
V/E/l
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET  
OM ET PERMANENT SYSTEM TIL FASTSÆTTELSE AF  
TOLERANCEVÆRDIER FOR RADIOAKTIV KONTAMINERING 
AF DRIKKEVAND OG LANDBRUGSPRODUKTER  
EFTER EN ATOMULYKKE

1. BAGGRUND
1.1 Rådet anmodede på sit møde den 12. maj 1986 efter ulykken på kerne­
kraftværket i Tjernobyl Kommissionen om så hurtigt som muligt at  
udarbejde forslag til supplering af Euratoms grundlæggende normer  
for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de  
farer, der er forbundet med ioniserende stråling.^ Disse forslag  
skal bygge på de relevante bestemmelser i Euratom-traktaten og skal  
udarbejdes på et videnskabeligt grundlag med henblik på beskyttelse  
af sundheden og bevarelse af det fælles interne markeds enhed. I sin  
rammemeddelelse til Rådet den 13. juni, bemærkede Kommissionen,
at den allerede havde iværksat udarbejdelse af forslag om grænser
for kontamineringen af landbrugsprodukter. I meddelelsen af 20. august
om anvendelse af Euratom-traktatens kapitel III om sundhedsbeskyttel-
3)se, nævntes, at Kommissionen havde til hensigt at formulere sine  
forslag i form af et udkast til Rådets direktiv; nærværende meddel­
else vedrører udkast til et sådant direktiv.
1.2 I de nuværende grundlæggende normer fastsættes ikke dosisgrænser, som  
anvendes i tilfælde af utilsigtet eksponering. I henhold til arti­
kel 45 i de nuværende normer, beslutter den enkelte medlemsstat  
hvilke handlingstærskler der skal anvendes som kriterier for iværk­
sættelse af forholdsregler, hvad angår de befolkningsgrupper, som  
kan risikere at modtage en dosis, der overstiger de grænser, der er
fastsat for eksponering, som kan kontrolleres.
»
1.3 Efter udslip af radioaktive stoffer i atmosfæren under ulykken på  
kernekraftværket i Tjernobyl den 26. april 1986, forekom der radio­
aktivt nedfald over store områder i Fællesskabet i løbet af de næste  
få uger; dette medførte direkte og indirekte kontaminering af låfid-  
brugsprodukter og hastende drøftelse af de handlingstærskler, som skal
1) Rådets direktiv 80/836/Euratom (EFT 246 af 17.9.1980) som ændret af  
Rådets direktiv 84/467/Euratom (EFT L 265 af 5.10.1984).
2) KOM(86) 327 endelig.
3) KOM(86) 434 endelig.

-  2 -
anvendes ved handel med sådanne produkter. Hvis hver af medlemsstat­
erne havde handlet uafhængigt, kunne følgen have været betydelige  
handelskonflikter, da EØF-traktatens artikel 36 tillader medlems­
staterne at fravige alle krav om fri adgang for import, hvis det  
sker af sundhedsmæssige hensyn.
1.4 Kommissionen udstedte derfor efter høring af medlemsstaterne den
6. maj henstilling 86/156/EØF^ indeholdende handlingstærskler i  
form af grænser for radioaktiv kontaminering af visse landbrugs­
produkter; disse grænser skulle løse problemet i forbindelse med  
den umiddelbare fare, som skyldtes en særlig type radioaktivt stof,  
jod-131. Denne fare er af relativ kort varighed, og opmærksomheden  
henvendtes dernæst på farer på lang sigt i forbindelse med fore­
komsten af andre radioaktive stoffer.
1.5 Efter resultatløse drøftelser med medlemsstaterne, søgte man hastende 
råd hos den ekspertgruppe, der er udpeget af Det videnskabelige og  
tekniske Udvalg til at rådgive Kommissionen ved udarbejdelsen af  
Euratoms grundlæggende sikkerhedsnormer i henhold til Euratom-trak-  
tatens artikel 31. Denne gruppe anbefalede den 23. maj en foreløbig  
grænse på 1.000 becquerel (Bq) for cæsium-134 og cæsium-137 til­
sammen pr. kg levnedsmidler, og der blev nedsat en arbejdsgruppe,  
som skulle behandle hele spørgsmålet om de grænser, der skulle an­
vendes i forbindelse med radioaktiv kontaminering af levnedsmidler  
efter en ulykke. Den foreløbige grænse var specifik for Tjernobyl- 
ulykken, idet der var taget hensyn til, at alle andre former for  
radioaktive stoffer end cæsium, efter nedbrydning af jod-131 var
af lille relativ betydning, hvad angår sundhedsfare via levneds­
midler.
2)1.6 Rådet fastsatte i sin forordning 1707/86, som blev vedtaget i hen­
hold til EØF-traktaten den 30. maj grænser, som i realiteten var  
lavere end de af eksperterne anbefalede. Det tog hermed hensyn til  
faktorer, der ligger uden for artikel 31-gruppens kompetence, som 
f.eks. de grænser, der allerede er fastsat af tredjelande; således
1) EFT L 118/28 af 17.5.1986.
2) EFT L 146/88 af 31.5.1986.

- 3 -
havde USA, Sverige og Canada alle vedtaget grænseværdier på eller om­
kring 370 Bq/kg for importerede landbrugsprodukter. Der blev således i  
forordningen fastsat en grænseværdi på 370 Bq/kg for mælk, mælkeprodukt­
er og spædbørnemad og på 600 Bq/kg for alle andre levnedsmidler; forord­
ningen som sådan gjaldt kun varer, der blev importeret til Fælles­
skabet, ^  men man var dog enige om, at ingen af medlemsstaterne skulle  
anvende lavere grænseværdier for handel inden for Fællesskabets græn­
ser. Forordningen gjaldt indtil 30. september 1986, og Kommissionen 
blev anmodet om straks at fremsætte detaljerede og omfattende forslag  
på grundlag af Euratom-traktaten og særlig artikel 31 heri, om fast­
sættelse af et permanent system til begrænsning af kontaminering af  
levnedsmidler efter en ulykke, og som skulle supplere de grundlæg­
gende normer.
1.7 Kommissionen anmodede derfor artikel 31-gruppen om at fremskynde  
arbejdet på dette område, og gruppen forelagde den 3. september  
sine henstillinger i form af en rapport, der indeholdt det viden­
skabelige grundlag for et permanent toleranceværdisystem som be­
skrevet i kapitel III nedenfor.
1.8 Det anbefalede system omfatter dog ikke faste permanente tolerance­
værdier, men ad hoc-værdier, som skal fastsættes under hensyntagen 
til de forhold, der omgiver den enkelte ulykke; der skal derfor  
skabes en beslutningsprocedure, til hurtig fastsættelse af sådanne  
grænseværdier efter en ulykke. Dette er fuldstændig i overensstem­
melse med tidligere forslag i forbindelse med andre aspekter af  
strålebeskyttelse ved ulykker, særlig fremgår dette af en rapport,  
der blev udarbejdet af gruppen, og som omfatter dosiskriterier for  
påbegyndelse af evakuering, beskyttelsesrum og uddeling af jod­
tabletter som forebyggende middel efter en reaktorulykke. Endvidere
1) Indtil denne forordning blev udarbejdet, blev import fra visse tredje­
lande midlertidigt suspenderet i henhold til Rådets forordning 1388/86  
(EFT L 127/1 af 13.5.1986).
2) "Radiological Protection Criteria for Controlling Doses to the Public  
in the Event of Accidental Releases of Radioactive Material", dok.  
V/5290/EN,F, juli 1982.

- 4 -
er den samme fremgangsmåde blevet anbefalet af International Commis­
sion for Radiological Protection^ for anvendelse på en bredere basis,  
særlig inklusive kontrol med kontaminerede levnedsmidler.
1.9 Kommissionen havde allerede i maj besluttet at udpege en ad hoc-gruppe  
af uafhængige videnskabsmænd på højt niveau, som skulle rådgive den  
vedrørende følgerne af Tjernobyl-ulykken med henblik på Kommissionens  
fremtidige arbejde på området for strålebeskyttelse generelt.
. 2 )1.10 Det blev derfor foreslået at forlænge forordning 1707/86 af følgende  
grunde:
- det blev i artikel 31-gruppens rapport bekræftet, at de oprinde­
ligt anbefalede værdier på 1.000 Bq/kg for cæsium-134 og cæsium-  
137 var for lavt ansatte af sundhedsmæssige grunde;
det ville ikke være hensigtsmæssigt at lade alle kontrolforanstalt­
ninger bortfalde;
- forordningen gav ikke anledning til for store handelsvanskelig­
heder .
3)1.11 Rådet vedtog forordning 3020/86 den 30. september 7 idet gyldigheden 
af forordning 1707/86 blev forlænget til den 28. februar 1987. Kom­
missionen forpligtede sig endvidere til at fremsætte forslag om et  
permanent system senest ved udgangen af november 1986. Nærværende 
meddelelse indeholder disse forslag.
2. RADIOAKTIVITET OG NUKLEARSTRÅLING
2.1 Hvis man skal forstå de videnskabelige problemer, som må løses ved 
udarbejdelsen af et system til kontrol af eksponering for nuklear­
stråling, må man have nogen viden om radioaktivitet og nuklear strå­
ling .
1) ICRP Publication 40, Annals of the ICRP, Vol. 14/2, 1984.
2) EFT L 146/88 af 31.5.1986.·
3) EFT L 280/79 af 1.10.1986.

2.2 Eksponering for nuklearstråling indebærer aflejring af energi i  
kropsvævet som følge af hel eller delvis absorption af den stråling,  
der rammer kroppen. Det vides, at aflejring af sådan energi ved re­
lativ stor eksponering, kan medføre cellebeskadigelse, som på lang  
sigt kan give kræft, selv om der ikke umiddelbart er tegn på en så­
dan beskadigelse. En sådan stråling kan fremkomme som følge af na­
turlige processer, som de forekommer i solen og andre stjerner eller  
som følge af kunstige processer, som f.eks. i kernekraftreaktorer.  
Endvidere findes der en gruppe stoffer, som kaldes radioaktive stof­
fer, som konstant afgiver nuklearstråling, ligegyldigt om de indgår  
eller ikke indgår i en proces. Alle kemiske stoffer vides at have  
sådanne radioaktive former som, til trods for at de afgiver strå­
ling, fortsat har samme kemiske og metabolske adfærd som deres til­
svarende ikke-radioaktive, dvs. "stabile" former.
2.3 Disse stoffers afgivelse af nuklearstråling er uløseligt forbundet  
med den proces, der kaldes radioaktiv nedbrydning, hvorved stofferne  
søger at vende tilbage til en stabil form; stoffets radioaktive ind­
hold reduceres i takt med denne proces. Reduktionens hastighed er  
karakteristisk for den enkelte form for radioaktivt stof og udtryk­
kes ved halveringstid, dvs. den tid, hvori det radioaktive indhold  
reduceres med faktoren 2 og den afgivne strålingsstyrke reduceres  
tilsvarende. Afhængig af, hvilket stof det drejer sig om, kan halv­
eringstiden være fra en brøkdel af et sekund til langt over millioner  
af år. Mennesket er således i sit miljø,på jorden konstant udsat for  
stråling fra nogle naturligt forekommende radioaktive stoffer, der  
har så lang en halveringstid, at de har eksisteret lige siden jorden  
blev dannet, og fra stråling fra verdensrummet, "kosmisk stråling",  
fra solen og andre stjerner. Visse naturligt forekommende radio­
aktive stoffer indgår endog i menneskets krop på grund af deres  
kemiske og metabolske egenskaber.
2.4Den hastighed hvormed radioaktive stoffer på ethvert givet tidspunkt  
afgiver stråling måles i becquerel (Bq) og et stofs radioaktive  
koncentration kan derfor udtrykkes i becquerel pr. kilo (Bq/kg).

-  6 -
Der forekommer således en naturlig form for radioaktiv kalium, ka-  
lium-40, i menneskets krop i en mængde på ca. 70 Bq/kg væv; dets  
halveringstid*er over et tusinde millioner år, og den stråling, det  
afgiver, reduceres således i praksis ikke i menneskets levetid.
2.5 Eksponering for stråling måles i sievert (Sv) eller mindre enheder  
heraf; det vil i nærværende sammenhæng være formålstjenligt at an­
vende millisievert (mSv),  som er en tusindedel af en sievert. Men­
nesket er gennemsnitligt pr. år udsat for en eksponering (eller do­
sis) på 2 mSv fra naturlig stråling; heraf skyldes 1,3 mSv naturligt  
forekommende radioaktive stoffer som f.eks. kalium-40, som indgår i  
menneskets væv. Eksponeringen for naturlig stråling kan visse steder  
være over 10 gange større end gennemsnittet på verdensniveau; til  
sammenligning skal nævnes, at selv de mennesker, der er mest ekspo­
nerede, idet de bor nær et kernekraftværk, sjældent får en årlig  
dosis, der overstiger 0,02 mSv på grund af kraftværket.
2.6 Det er vigtigt at bemærke, at eksponeringen på grund af en given  
mængde radioaktivt stof udtrykt i becquerel ikke blot er afhængig  
af strålingens intensitet, men også dens nøjagtige art, som igen  
er afhængig af den særlige form for radioaktivt stof. Endvidere er  
den endelige eksponering i enhver given periode afhængig af, hvor  
hurtigt strålingsintensiteten reduceres (dvs. halveringstiden) og af  
kemiske og biologiske processer, som kan eliminere sådanne stoffer  
fra systemet; disse aspekter er igen karakteristiske for det enkelte  
radioaktive stof. Der er derfor ikke noget generelt forhold mellem  
mængden af radioaktivitet udtrykt i becquerel og den modtagne ekspo­
nering udtrykt i sievert.
2.7 Der gås ved strålebeskyttelse ud fra som en forudsætning, at selv om 
det ikke er muligt at påvise forskelle i forekomsten af kræft svarende  
til doser målt i millisievert, formoder man, at kræftrisikoen står i  
direkte forhold til eksponeringen, og at virkningerne ved lave doser  
maskeres af forekomsten af kræft af andre grunde. Man bygger på denne  
formodning, for at sikre, at enhver fejl vil være i positiv retning,

- 7 -
og der er grund til at formode, at det formodede forhold, som bygger  
på eksponering for langt større doser som f.eks. fra atombomberne i  
Japan, i praksis er særdeles konservative. De grænser for kontrolla­
bel eksponering, som er fastsat i Euratoms grundlæggende sikkerheds­
normer er udarbejdet med henblik på at sikre, at risikoen for kræft,  
selv på dette pessimistiske grundlag, er ubetydeligt lille i forhold  
til alle de andre risici, som man er udsat for i hverdagen.
3. HENSTILLINGER FRA ARTIKEL 31-EKSPERTGRUPPEN
3.1 Princippet bag indførelse af et fleksibelt eksponeringskontrol-system,  
som skal anvendes efter en ulykke, er at omkostningerne for samfundet  
og farerne som følge af indførelsen af enhver given modforanstaltning 
ikke bør overstige farerne forbundet med den afværgede stråleekspone­
ring. For hver enkelt form for modforanstaltning gives derfor som  
vejledning to referenceværdier for nødsituationer (emergency refe­
rence levels - ERL):
- en nedre værdi, hvorunder en indsats med henblik på strålebeskyt­
telse med al sandsynlighed ikke er berettiget og
- en øvre værdi, hvorved en indsats med henblik på strålebeskyttelse  
næsten med sikkerhed vil være blevet forsøgt.
i
Det faktiske niveau, hvorved en modforanstaltning bør iværksættes,  
ligger mellem disse to yderpunkter, idet det er afhængig af de sær­
lige forhold, der omgiver ulykken.
3.2 Artikel 31-ekspertgruppen udtalte, at de aktioner, der er påkrævede  
til at kontrollere distribuering og import af levnedsmidler til Fæl­
lesskabet er indviklede og har betydelige sociale og økonomiske kon­
sekvenser. Den foreslår for det første år efter en ulykke de ERL'er,  
der anbefales af International Commission for Radiological Protection 
for eksponering for stråling fra levnedsmidler,^ dvs. en nedre tole-
1) ICRP Publication 40, Annals of the ICRP Vol. 14/2, 1984.

-  8 -
ranceværdi på 5 mSv og en øvre toleranceværdi pa 50 mSv.  Den anbe
faler for de følgende år værdier på 1 mSv og 10 mSv, da kontamine­
ringsniveauerne bliver lavere, og der vil have været tid til at orga­
nisere effektive og økonomiske kontrolanordninger, hvis disse stadig  
er nødvendige. Eksperterne bemærker endvidere, at sandsynligheden for,  
at en ulykke vil påvirke store dele af Fællesskabet, er sa lav, at det  
bliver muligt at vurdere den enkelte ulykke særskilt.
3.3 Lavere referenceværdier i nødsituationer kan dog udmærket være hen­
sigtsmæssige for modforanstaltninger af en meget mere enkel art end  
de foranstaltninger, der er nødvendige for kontrol med levnedsmid­
ler på Fællesskabsniveau.
3.4 Når eksponeringskriterierne er blevet fastsat, må man på grundlag  
heraf udarbejde tilsvarende kontamineringsværdier for levnedsmidler  
- afledte nød-referenceværdier (derived emergency reference levels,  
DEEL).  Her må man se på fødevareforbrug for at kunne skønne den  
sandsynlige optagelse af radioaktivitet som følge af en bestemt  
kontamineringsværdi. Endvidere er forholdet, som tidligere nævnt,  
mellem indtagelse og den dosis, der derefter optages, afhængigt af  
det enkelte radioaktive stof. Endelig vil et sadant stofs vej gennem  
kroppen være afhængig af dets metabolske adfærd, og denne svinger  
også fra person til person generelt, men særlig betinget af alder.
3.5 Artikel 31-arbejdsgruppen behandlede derfor 19 forskellige radio­
aktive stoffer (også kaldet "radionuklider") og tre aldersgrupper -  
børn på et år, børn på ti år og voksne. For hver enkelt alders­
gruppe vurderede de typisk årlig indtagelse af fire hovednærings­
midler, dvs. mejeriprodukter, kød, frugt og grønsager, kornprodukter  
og drikkevand. Tilsammen opnår man derved næsten 300 forskellige kom­
binationer, og man beregnede for hver af disse den radioaktive kon­
centration (Bq/kg) i forhold til en given dosis (mSv).  Med henblik
1) Eksponering begrænset til enkelte organer, f.eks. bestråling af skjold  
bruskkirtlen af jod-131, kan medføre andre kriterier; for at bevare de  
enkle linjer drøftes sådanne tilfælde ikke i nærværende meddelelse, men  
der er taget hensyn hertil i de foreslåede værdier.

- 9 -
på at opnå et mere håndterligt system, blev radionukliderne dernæst  
grupperet i 3 kategorier, og antallet af fødevaregrupper blev også  
reduceret til tre ved at kød, frugt, grønsager og kornprodukter pla­
ceredes i en enkelt kategori, som blev kaldt "andre vigtige levneds­
midler". For hver af de resulterende 9 kombinationer svarer de kon­
tamineringsværdier, der gives en given dosisværdi, generelt til de  
laveste værdier for enhver given nuklid i den kategori, det drejer  
sig om, uafhængigt af personens aldersgruppe.
3.6 Arbejdsgruppens rapport blev støttet af artikel 31-gruppen, som
videregav sine henstillinger til Kommissionen.^ En række spørgsmål  
af relevans for gruppens henstillinger bør bemærkes.
a) Som tidligere nævnt skal de anbefalede nedre referenceværdier  
tjene til at sikre, at eksponeringen ikke overstiger 5 mSv det  
første år og 1 mSv i de følgende år.
b) Det antages, at anvendelsen af en toleranceværdi vil sikre, at
det gennemsnitlige kontamineringsniveau i ethvert givet år for  
indtagne levnedsmidler ikke kommer til at overstige 10% af denne  
toleranceværdi. Denne antagelse bygger på følgende:
- den betydelige reduktion af kontamineringsniveauerne i det  
første år på grund af miljøprocesser og den radioaktive ned­
brydning af nuklider med kort levetid;
i
- ikke alle indtagne levnedsmidler er kontaminerede op til den  
vedtagne toleranceværdi.
En værdi på 10% anses endvidere for at være en tilstrækkelig for­
sigtig, beregning til at gøre det unødvendigt at behandle de addi-  
tive virkninger af de tre levnedsmiddelkategorier og de tre kate-
i
gorier af nuklider. I
1) Dok. nr. V/2950/86

-  10  -
c) Der foreligger endnu ikke internationalt anerkendte data om  
alderens betydning for metabolske mønstre. Eksperterne har an­
vendt de bedste tilgængelige data.
d) Som en undtagelse bygger nuklid-koncentrationsværdierne for  
"mejeriprodukter" hvad angår nuklidkategorien indeholdende cæ-  
sium-radionuklider ikke på den laveste nuklidværdi, men på cæsium-  
134. Dette skyldes de kontamineringsmønstre for levnedsmidler, der  
sandsynligvis vil forekomme efter reaktorulykker.
e) Når værdien for den farligste nuklid anvendes, vil anvendelsen  
heraf på alle andre nuklider i samme kategori selvfølgelig resul­
tere i en lavere dosis end den anslåede.
3.7 Sammenfattende har artikel 31-ekspertgruppen givet sin tilslutning  
til de internationalt anbefalede dosiskriterier. Deres beregning af  
tilsvarende kontamineringsværdier for levnedsmidler indeholder en  
række konservative elementer, som de mener berettiger visse forenklende  
formodninger. Der kan ikke på kort sigt forventes nogen væsentlig  
forbedring af de data, der er anvendt som grundlag for beregningerne,  
men på længere sigt kan det være hensigtsmæssigt at foretage en re­
vision; henstillingerne er i denne henseende foreløbige.
4. UDTAT.F.LSE FRA AD HOC-GRUPPEN BESTÅENDE AF UAFHÆNGIGE VIDENSKABSMÆND  
PÅ HØJT NIVEAU
4.1 Som nævnt i punkt 1.9 besluttede Kommissionen med forbehold af arti­
kel 31 i Euratom-traktaten at nedsætte et "ad hoc-udvalg bestående 
af uafhængige videnskabsmænd på højt niveau", som skulle vurdere de  
videnskabelige data fra aktuel forskning i lyset af nylige atom­
ulykker med henblik på at drøfte den eventuelle betydning for de  
grundlæggende normer og nød-referenceværdier og at rådgive Kommis­
sionen om fremtidige aktioner hvad angår strålebeskyttelse.
4.2 I de grundlæggende normer sættes der bl.a. også grænser for befolk­
ningens eksponering, som anvendes i forbindelse med eksponerings­
kilder som f.eks. kernekraftinstallationer i normal drift. Artikel

-  11  -
31-gruppen (ekspertgruppen) har anbefalet et system bestående af nød­
referenceværdier, som skal anvendes efter en ulykke, når kraftkilden  
er ude af kontrol, og ekspertgruppen har, for at disse værdier kan  
beregnes til mængder, der nemt kan anvendes i praksis, beregnet de  
tilsvarende afledte nød-referenceværdier for radioaktiv kontamine­
ring af levnedsmidler.
4.3 Med hensyn til de grundlæggende normer, henstillede ad hoc-gruppen,
at de fortsat skulle være i overensstemmelse med ICRP's henstillinger.  
De grundlæggende normer afspejler på nuværende tidspunkt ICRP's hen­
stillinger for 1976 og 1980, idet ICRP har fastsat 5 mSv som den år­
lige eksponeringsgrænse for befolkningen. ICRP sagde dog i 1984, at  
en årlig dosis på 5 mSv kun bør være tilladelig i nogle år, og at den  
gennemsnitlige årlige dosis i en persons levetid ikke bør overstige  
1 mSv. Dette indgår endnu ikke i de grundlæggende normer. Overholdelse  
af de nuværende normer og nuværende driftspraksis i kernekraftværker 
i Fællesskabet resulterer dog på nuværende tidspunkt i en dosis for  
befolkningen som ligger langt under 1 mSv. Kommissionens Radiation  
Protection Research Programme bidrog til udarbejdelse af ovennævnte 
henstillinger.
4.4 Hvad angår nød-referenceværdier for dosis, har ICRP offentliggjort  
øvre og nedre værdier på hhv. 50 mSv og 5 mSv for den dosis, der  
modtages det første år fra kontaminerede levnedsmidler, og artikel  
31-gruppen (ekspertgruppen) har tilsluttet sig disse værdier (se  
punkt 3.2). Ad hoc-gruppen støttede denne fremgangsmåde, idet den
i
bemærkede, at hensigten med at vælge nød-referenceværdier måtte 
være at begrænse dosen for den mest udsatte gruppe.
4.5 Med hensyn til afledte nød-referenceværdier i levnedsmidler, fore­
ligger ingen vejledning fra internationale organisationer, og flere  
forskellige fremgangsmåder kan komme i betragtning.
4.6 Artikel 31-gruppen anvendte en dosimetrisk/metabolsk metodologi. Ad 
hoc-gruppen fandt denne fremgangsmåde fornuftig, men understregede  
nødvendigheden af at sammenligne resultaterne med de resultater, der  
blev indhentet ved hjælp af mere omfattende metoder, særlig dynamiske  
radioøkologiske modeller, da det således bliver muligt at tage hensyn 
til udviklingen af levnedsmiddelkontaminering. De forskellige frem­
gangsmåder er ved at blive udarbejdet i Det europæiske Fællesskabs  
forskningsprogram.

-  12  -
4.7 Artikel 31-ekspertgruppens beregninger bygger på en række formodninger  
om omfanget af levnedsmiddelkontaminering. For at bekræfte gyldigheden  
af disse formodninger, henstillede ad hoc-gruppen, at der blev fore­
taget indgående undersøgelser af særlige situationer, inkl.  spise­
vaner, hvorved man eventuelt kunne finde frem til lokale problemer.
Hvis sadanne findes, kan det blive nødvendigt at indføre afledte nød­
referenceværdier for årlig indtagelse af særlige radionuklider samt  
aktivitetskoncentrationer i levnedsmidler med henblik på bestemmelse  
for et særligt område.
4.8 Ad hoc-gruppen drøftede også, på hvilket tidspunkt gramseværdierne  
for kontaminering af levnedsmidler efter en ulykke skulle ophæves.
Den konkluderede, at dette kunne gøres, når den udstrålede dosis for  
den mest udsatte gruppe, efter ophævelse af fællesskabsbestemmelserne,  
er faldet til mindre end halvdelen af den nedre nød-referenceværdi.
5. SITUATIONEN UDEN FOR FÆLLESSKABET
5.1 I de tilfælde, hvor der blev vedtaget værdier i tredjelande, var de  
som oftest lavere end værdierne i Rådets forordning 1707/86,^ særlig  
i lande, der ikke blev direkte påvirket. Kun i nogle få tilfælde an­
vendte man højere værdier, og man mener, at dette hænger sammen med  
en mere fuldstændig vurdering af de mulige følger. I mange tilfælde  
påvirkede fællesskabsværdierne, som selv var påvirket af grænser, der  
tidligere var blevet vedtaget i tredjelande, de værdier, der blev an­
vendt i andre lande.
6. KOMMISSIONENS FORSLAG
6.1 Kommissionens forslag er blevet udarbejdet med henblik på at supplere  
Euratoms nuværende grundlæggende normer i henhold til Rådets anmodning.
1) EFT L 146/88 af 31.5.1986.

- 13 -
Kommissionen hører derfor Det økonomiske og sociale Udvalg i over­
ensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Euratom-traktatens  
artikel 31. Det i bilag I til denne meddelelse indeholdte udkast til  
Rådets forordning er derfor foreløbigt, indtil høringsproceduren er  
afsluttet.
6.2 I henhold til artikel 1 i vedlagte udkast til forordning skal for­
ordningens bestemmelser finde anvendelse på drikkevand og alle land­
brugsprodukter, som eventuelt markedsføres eller eksporteres efter  
en atomulykke eller anden ulykke, som har medført væsentlig kontami­
nering heraf.
6.3 Kommissionen støtter artikel 31-ekspertgruppens synspunkt, dvs. at  
det ville være uhensigtsmæssigt at fastsætte ufleksible grænser for  
en sådan kontaminering uafhængigt af den faktiske situation, der er  
en følge af en ulykke eller hændelse. I artikel 2, 3 og 4 fastsættes  
derfor en beslutningsmekanisme, ifølge hvilken der kan fastsættes to­
leranceværdier, der er specifikke for den enkelte situation ved hjælp  
af Kommissionens forordning efter høring af artikel 31-ekspertgruppen  
om sundhedsfarer som følge af stråling, hvorefter der anmodes om god­
kendelse fra Den stående Levnedsmiddelkomité, som allerede er oprettet  
i henhold til Rådets beslutning 69/114/EØF.^ Hvis denne komités op­
fattelse afviger fra Kommissionens forslag, kan Rådet træde til i hen-
2)hold til standardprocedurerne for forvaltningskomiteer. Denne me­
kanisme kan igangsættes af Kommissionen på eget initiativ eller på  
anmodning fra en medlemsstat.
6.4 Enhver sådan forordning kan revideres i henhold til artikel 5 i over­
ensstemmelse med de samme procedurer. Den gælder under alle omstændig­
heder kun for et begrænset tidsrum, og den skal tage hensyn til Eura-
3) 4)toms grundlæggende normer som fastlagt i direktiv 80/836 og 84/467 ' 
eller enhver ændring hertil.
1) EFT L 291 af 19.11.1969.
2) EFT C 70/6 af 25.3.1986.
3) EFT L 246 af 17.9.1980.
4) EFT L 265 af 5.10.1984.

- 14 -
6.5 Denne mekanisme vil uundgåeligt medføre en vis forsinkelse, om end nok  
så lille, før Kommissionens forordning kan vedtages. I henhold til  
artikel 2, stk. 1, litra a),  skal Kommissionen derfor øjeblikkeligt  
vedtage en forordning, hvori fastlægges forud bestemte maksimums­
toleranceværdier, som fastsat i bilag I til udkastet, for en begrænset  
periode, indtil der fastsættes specifikke værdier i overensstemmelse  
med førnævnte procedurer. Valget af forud fastsatte værdier behandles  
senere; det bør dog bemærkes, at der for værdiernes vedkommende skel­
nes mellem vigtige levnedsmidler og mindre vigtige levnedsmidler, som  
defineret i bilag II til udkastet, i overensstemmelse med artikel 31-  
ekspertgruppens råd. I henhold til artikel 6 kan der foretages revi­
sion af de i bilag I fastsatte værdier.
6.6 Artikel 7 vedrører medlemsstaternes forpligtelse til at overholde en­
hver af Kommissionen udstedt forordning i henhold til ovennævnte be­
stemmelser, for så vidt dette ikke allerede er bestemt i Euratom-  
traktatens artikel 38. Artikel 8 omhandler anvendelsen af Rådets for­
ordning, herunder revisioner af bilag II.
6.7 Kommissionen vil ved fastsættelse af de værdier, som bilag I til ud­
kastet til forordning skal indeholde, tage hensyn til følgende fak­
torer:
- de afledte referenceværdier for kontaminerede landbrugsprodukter,  
som artikel 31-ekspertgruppen har foreslået;
- nødvendigheden af at fastsætte værdier, der kan anvendes i for­
bindelse med så bred en række eventuelle ulykker som muligt;
- de meget forskellige kostvaner inden for Fællesskabet;
- befolkningens bekymring, som den fremgik efter Tjemobyl-ulykken,  
over farerne ved eksponering for stråling og derfor dens bered­
villighed til at bestride omkostningerne ved at minimere faren har  
medført, at dette aspekt af princippet om, at al eksponering holdes  
på så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt, tillægges  
større vægt;

- 15 -
- nødvendigheden af helst at være for forsigtig for at være på den  
sikre side i betragtning af den videnskabelige videns begrænsninger.
6.8 Udkastet til forslag til Rådets forordning er noget helt nyt; såvidt  
vides eksisterer ingen tilsvarende nationale programmer fastsat ved  
retsforskrifter og der eksisterer bestemt ingen internationale pro­
grammer af samme art, selv om princippet i forbindelse med fastlæggelse  
af interveneringsværdier,  som er specifikke for de forhold, der fore­
ligger efter en ulykke, er generelt anerkendt. Det er allerede blevet 
vist, at Fællesskabet også blev påvirket af værdier, der var fastsat
i andre lande, da Rådets forordning 1707/86 blev vedtaget; senere på­
virkede Fællesskabets toleranceværdier andre lande, men virkningen  
ville være blevet større, hvis Fællesskabets toleranceværdier var  
blevet fastsat forud, og de ville således i højere grad være blevet  
anerkendt på internationalt plan.
6.9 Siden ulykken i Tjernobyl, har hele spørgsmålet i forbindelse med  
normer for strålepåvirkede levnedsmidler været genstand for offentlig  
interesse på verdensplan. Sådanne spørgsmål vil blive drøftet i de  
kommende måneder i andre internationale fora som f.eks. WHO, IAEA,  
UNSCEAR og OECD/NEA. I betragtning af Kommissionens brede forfatnings­
mæssige kompetence og dens lange erfaring hvad angår strålebeskyt­
telse kan den være retningsgivende på internationalt niveau. Hvis  
Fællesskabet vedtager dette udkast til forordning, kan det stille
det til rådighed som model for andre internationale organisationer.
6.10 Kommissionen er klar over, at forordningen om kontaminerede landbrugs­
produkter kun omhandler en enkelt side af de problemer, medlemsstat­
erne kan komme ud for efter en atomulykke. I det nugældende direktiv  
80/836/Euratom placeres ansvaret for fastsættelse af handlingstærsk­
ler for en række foranstaltninger til anvendelse i forskellige si­
tuationer hos medlemsstaterne. Foranstaltningerne kan omfatte råd­
givning med hensyn til tilflugtssteder, lukning af skoler, husdyr­
hold og uddeling af jodtabletter. Kommissionen udsendte i 1982 nogle  
retningslinjer for gennemførelsen af sådanne foranstaltninger og vil  
tage disse op til fornyet gennemgang i lyset af erfaringerne fra  
Tjernobyl-eftervirkningerne. Dette forslag skal ses som et led i be­
redskabsbestemmelserne i forbindelse med ensartede sikkerhedsnormer.

KOMMISSIONEN  
FOR DE
EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
G e n e r a ld ir e k to r a te t
fo r  B e s k æ ftig e ls e , S o c ia le  A n lig g e n d e r  o g  U d d a n n e ls e
BILAG I
FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING (EURATOM)
OM FASTSÆTTELSE AF MAKSIMUMSTOLERANCEVÆRDIER  
FOR RADIOAKTIVITET I LANDBRUGSPRODUKTER OG DRIKKEVAND

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske Atomenergi­
fællesskab, særlig artikel 31,
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter indstilling fra en  
gruppe eksperter udpeget af Det videnskabelige og tekniske Udvalg,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
guider henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg^og
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til artikel 2, litra h),  i traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske Atomenergifællesskab skal Fællesskabet indføre ensartede sikker­
hedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed  
og overvåge deres anvendelse, som nærmere angivet i traktatens andet  
afsnit, kapitel III;
den 2. februar 1959 udstedte Rådet d ire k tiv e r om  fa s ts æ tte ls e  af 
grundlæggende sikkerhedsnormer, som blev a flø s t af Rådets d ire k tiv  (80/836/ 
Euratom ændret ved d ire k tiv  (84/467/Euratom)^ ,  i henhold til  
artikel 45 i nævnte direktiv skal medlemsstaterne med henblik på
eventuelle uheld træffe afgørelse om handlingstærskler;
efter ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl den 26. april 1986 strømmede  
store mængder radioaktive stoffer ud i atmosfæren og kontaminerede land­
brugsprodukter i helbredstruende grad i flere europæiske lande;
Fællesskabet fastsatte midlertidige foranstaltninger, særlig ved Rådets  
forordning (EØF) Nr. 1707/86 \ for at påse, at visse landbrugsprodukter
j
1) EFT n r. 11 af 20. 2.1959, s. 221/59.
2) EFT n r. L  246 af 17. 9.1980, s. 1.
3) EFT n r. [ . 265 af 5.10.1934, s . 4.
4) EFT n r. L  146 af 31. 5.1986, s . 88.

- 3 -
kun indføres på Fællesskabets område i henhold til fælles bestemmelser, som  
sikrer befolkningens sundhed, og som opretholder markedets enhed og fore­
bygger fordrejninger af samhandelen;
der er behov for at indføre en mere varig orching, hvorved Fællesskabet får  
mulighed for i tilfælde af atomulykker eller andre ulykker, som medfører  
væsentlig radioaktiv kontaminering af landbrugsprodukter eller drikkevand,  
til beskyttelse af befolkningen at fastsætte maksimumstoleranceværdier for  
radioaktiv kontaminering;
på grundlag af eksisterende data på strålebeskyttelsesområdet kan der op­
stilles afledte referenceværdier, som kan tjene som grundlag for fastsæt­
telse af maksimumstoleranceværdier for radioaktivitet til umiddelbar anven­
delse i tilfælde af en atomulykke eller anden ulykke, som medfører radio­
aktiv kontaminering af landbrugsprodukter eller drikkevand;
Kommissionen vil i henhold til Rådets beslutning om et fællesskabssystem 
for hurtig udveksling af oplysninger blive holdt underrettet om en atom­
ulykke eller usædvanlig store mængder radioaktivitet og vil altid, når de  
i denne beslutning fastsatte radioaktivitetsniveauer er nået i fødevarer,  
drikkevand, luft og overfladevand tage de nødvendige skridt som fastsat i  
denne forordnings artikel 2, stk. 1, litra a);
det er imidlertid nødvendigt i sådanne situationer at tage tilbørligt hen­
syn til de særlige forhold under sådanne og derfor fastsætte en procedure  
til hurtig tilp a s n in g  af maksimumstoleranceværdier, svarende til omstæn­
dighederne ved en hvilken som helst atomulykke eller anden ulykke, som  
medfører væsentlig kontaminering af landbrugsprodukter eller drikkevand;
vedtagelsen af en forordning om maksimumstoleranceværdier vil også virke  
bevarende for fællesmarkedets enhed, forebygge fordrejninger af samhandelen  
inden for Fællesskabet og hindre enhver form for nationale forbud eller re­
striktioner efter a r tik e l 36 i EØ F-traktaten;

- 4 -1 *
med henblik på at lette vedtagelsen af maksimumstoleranceværdier bør der  
fastsættes procedurer, som dels giver mulighed for samråd med den i Eura-  
tom-traktatens artikel 31 omhandlede ekspertgruppe og dels for et tæt sam­
arbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvaltningskomité;
det er hensigtsmæssigt, at denne forvaltningskomité er til rådighed i kata­
strofesituationer, og Den stående Levnedsmiddelkomité, oprettet ved Rådets  
afgørelse 69/414/EØF ,  vil være det rette organ;
overholdelsen af maksimumstoleranceværdierne bør sikres ved passende kontrol­
foranstaltninger;
for at sikre overholdelse af fo rs k rifte rn e  kan Kommissionen udstede et  
direktiv i henhold til artikel 38 i traktaten;
der bør fastsættes en forenklet fremgangsmåde for eventuel supplering, præ­
cisering eller tilpasning af de i denne forordning fastsatte foranstalt­
ninger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
5) EFT n r. L  291 af 19.11.1969, s . 9.

- 5 -
Artikel 1
1 .  I denne forordning fastlægges proceduren for fastsættelse af maksi­
mumstoleranceværdierne for radioaktiv kontaminering af drikkevand og  
landbrugsprodukter, som ev en tu elt markedsføres
eller eksporteres efter en atomulykke eller anden ulykke, som har med­
ført væsentlig kontaminering af landbrugsprodukter eller drikkevand.
2 . Ved landbrugsprodukter forstås produkter  e g n e t t i l
føde for mennesker eller dyr i ubearbejdet eller bearbejdet stand.
Artikel 2
1.  I tilfælde af en atomulykke eller anden ulykke som omhandlet i artikel 1  
skal Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ
a) øjeblikkelig udstede en forordning, som bringer de i bilag I fast­
satte maksimumstoleranceværdier til anvendelse, og/eller,
b) hvis forholdene kræver det, udstede en forordning, hvorved de i bi­
lag I fastsatte maksimumstoleranceværdier tilpasses de særlige om­
stændigheder i overensstemmelse med artikel 3 og 4.
2, I forbindelse med udstedelsen af den i stk. 1, litra b),  nævnte for­
ordning tager Kommissionen hensyn til de grundlæggende normer, som er  
fastlagt i overensstemmelse med artikel 30 og 31 i Euratom-traktaten,  
og især til det princip, at alle eksponeringer skal holdes på så lavt  
et niveau, som det med rimelighed er muligt under hensyntagen til øko­
nomiske og sociale faktorer.

T V
-  6 -
Artikel 3
1. Den i artikel 2, stk. 1), litra b),  omhandledefororching udarbejdes af 
Kommissionen efter udtalelse fra den i artikel 31 i Euratom-traktaten  
nævnte ekspertgruppe, i det følgende benævnt "ekspertgruppen".
2 . Når Kommissionen anmoder om ekspertgruppens indstilling, kan den fastsætte  
en frist for afgivelse af denne.  Der finder ingen afstemning sted.  
Ethvert medlem af ekspertgruppen kan dog kræve, at hans eller hendes  
synspunkter anføres i r e f e r a te t.
Artikel 4
1 . Kommissionen forelægger Den stående Levnedsmiddelkomité, i det følgende 
benævnt "komiteen", et udkast t i l  den i artikel 2, stk.  1), b) nævnte 
fo ro rd n in g .
2. Komiteen afgiver sin udtalelse om udkastet inden for en frist, for­
manden måtte fastsætte afhængig af sagens hastende karakter. Udtalelsen 
afgives af det i Euratom-traktatens artikel 118, stk. 2., fastsatte fler­
tal. De af medlemsstaternes repræsentanter i komiteen afgivne stemmer  
tildeles den i nævnte  artikel fastsatte vægt. Formanden d e lta g e r ikke i 
afstem ningen.
3. Kommissionen udsteder forordningen, som straks finder anvendelse. Er  
forordningen ikke  i overensstemmelse med komiteens u d ta le lse , meddeler 
Kommissionen stra k s Rådet forordninqen. I fald kan Kommissionen  
udsætte gennemførelsen af den forordning,' den har truffet afgørelse om,  
i højst 15 dage regnet fra datoen for meddelelsen.
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden beslutning inden  
for en måned.
i

Artikel 5
Enhver forordning som omhandlet i artikel 2 skal være tidsbegrænset. Den  
kan ændres på en medlemsstats anmodning eller på Kommissionens initiativ  
efter den i artikel 3 og 4 angivne fremgangsmåde.
Artikel 6
1) Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen kan maksimumstole­
ranceværdierne i bilag I revideres eller suppleres efter den i Euratom-  
traktatens artikel 31 angivne fremgangsmåde.
2) For at sikre at maksimumstoleranceværdierne i bilag I er i overensstem­
melse med de senest tilgængelige videnskabelige data, indhenter Kommis­
sionen fra tid til anden en indstil Ung fra ekspertgruppen.
Artikel 7
1) Medlemsstaterne sikrer, at landbrugsprodukter* s «  ikke opfylder de  
maksimumstoleranceværdier,  som er fastsat i em givem forordning udstedt  
i henhold til artikel 2, ikke markedsføres eller eksporteres. Ved gen­
nemførelsen af denne forordning anses landbrugsprodukter, som indføres  
fra tredjelande, at blive markedsført* mår de indføres på Fællesskabets  
toldområde, medmindre der er tale o» em toMtramsitprocedure.
2) Hver medlemsstat giver Kannmissiomem alle oplysninger  vedrørende gennem­
førelsen af denne forordning, især «am tilfælde  hvor maksimums tolerance­
værdierne ikke er blevet overholdt. Kommissionen  videregiver disse op­
lysninger til de øvrige medlemsstater.

-  8 -
Artikel 8
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning samt eventuelle ændring­
er af fortegnelsen over mindre vigtige levnedsmidler i bilag II til denne  
forordning vedtages efter fremgangsmåden i artikel 4.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på dagen e f te r  o ffe n tlig g ø re lse n  i 
De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart  
i hver medlemsstat.

- 9 -
BILAG I
MAKSIMUMSTOLERANCEVÆRDIER FOR LANDBRUGSPRODUKTER  
(Bq pr. kg/1 indtaget føde)
Drikkevand og Andre levneds- Landbrugspro—
flydende lev- midler undtagen dukter kun egnet
21 3)nedsmidler ' de mindre vigtige til foderMejeri­
produkter^
1) Mejeriprodukter defineres so« malk i positionerne nr. 04.01 og 04.02
i den fæLles toldtarif og levnedsmidler bestemt til sarlig ernæring af 
spædbørn i de første fire til seks måneder af disses liv, som fuldt ud  
dækker denne persongruppes e rnæringsbehov, og som markedsføres i  pakker  
som tydeligt er mærkede "tilberedninger til spædbørn**.
2) Flydende levnesmidler som defineret i kapitel 22 i den fælles told­
tarif.
3) Mindre vigtige levnedsmidler er opført i bilag II. For disse kan til­
lades en kontaminerings værdi på 10 gange den i denne tabel anførte.

-  10  -
BILAG II
MINDRE VIGTIGE LEVNEDSMIDLER
Position i
den fælles Varebeskrivelse
toldtarif
07.01 Grønsager, friske eller kølede
0. Kapers
07.03 Grønsager, midlertidigt konserverede i
saltlage, svovlsyrlingvand eller andre  
konserverende opløsninger, men ikke spe­
cielt tilberedte til umiddelbar fortæring:  
B. Kapers
Kapitel 09 Kaffe, te, maté og krydderier

Bilag I I j
Toleranceværdier til fastsættelse i forbindelse med artikel 31-forord-  
ningen
Efter en nøje gennemgang af den af artikel 31-ekspertgruppen anvendte me­
todologi, som ad hoc-gruppen bestående af uafhængige videnskabsmænd på  
højt niveau har tilsluttet sig, kan foreslås følgende konklusioner:
- kategorien "andre vigtige fødevarer" omfatter kød, korn, grønsager og  
frugt. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en ny beregning af de  
af artikel 31-gruppen opgivne tal, idet de har taget hensyn til, at  
kombinationen af disse tre grupper fødevarer, som udgør hovedparten
af kosten, medfører en større mængde samlet indtagen føde og derfor  
også en større mængde samlet optagen radioaktiv kontaminering i for­
hold til kontamineringen fra hver enkelt af de pågældende grupper.  
Medlemmerne af artikel 31-arbejdsgruppen har bekræftet, at disse  
ændringer er korrekte.
- mejeriprodukter betragtes for sig, til dels på grund af omfanget af en­
hver kontaminering med jodisotoper umiddelbart efter en ulykke. Hvad 
angår kontaminering med alle andre nuklider, især cæsium, er niveauet  
for mejeriprodukter højere end for "alle andre fødevarer" pa grund af  
det relative bidrag til kosten som omtalt i den foregående paragraf, og  
fordi deres kontamineringsværdi er fastsat uafhængigt af de øvrige grup  
per.
- forsigtighed tilsiger, at de værdier, der skal fastsættes i bilag I til  
artikel 31-forordningen ikke bør være højere end dem, artikel 31-grup-  
pen anbefaler som svarende til en eksponering på 1 mSv.
- spørgsmålet om foderstoffer vil blive behandlet yderligere, inden der  
indføjes specifikke værdier for de forskellige typer.
Når der ses bort fra foderstoffer, giver de foreliggende videnskabelige  
resultater grundlag for at foreslå de i vedlagte oversigt anførte værdi­
er. Disse vil blive ændret, efterhånden som der foreligger yderligere  
analyser, og ordlyden af den foreslåede forordning vil give fortløbende  
mulighed herfor.

MAKSIMUMSTOLERANCEVÆRDIER FOR LEVNEDSMIDLER  
(Bq pr. kg/1 indtaget føde)
Mejeri­
produkter1)Drikkevand  
og flydende  
levnedsmidler2)Andre levneds­
midler undtagen  
de mindre vigtige3)
Isotoper af  
jod og strontium  
især 1-131, Sr-904)500 400 1.000
Alfaaktive plu­
tonium- og trans­
plutoniumisotoper  
især Pu-239, Am 2414)20 10 30
Alle andre nu­
klider med en  
halveringstid på  
mere end 10 dage  
især Cs-134, Cs-1374)4.000 700 2.000
1) Mejeriprodukter defineres som mælk i positionerne nr. 04.01 og 04.02 i  
den fælles toldtarif og levnedsmidler til spædbørnsernæring i de første  
4-6 måneder, som i sig selv opfylder ernæringskravene for denne person­
kategori, og som markedsføres i pakker som tydeligt er mærkede "tilberedt  
mad til spædbørn".

2) Flydende levnedsmidler som defineret i kapitel 22 i den fælles toldtari
3) Mindre vigtige levnedsmidler er opført i bilag II til udkastet til for­
ordning. For disse kan tillades en kontamineringsværdi på 10 gange den  
denne tabel anførte.
4) Inden for hver gruppe nuklider refererer værdierne til den samlede akti  
vitet af alle nuklider i gruppen. Alle maksimumstoleranceværdier er ind  
byrdes uafhængige.

BILAG II
MAKSIMUMSTOLERANCEVÆRDIER ANVENDT UDEN FOR EF  
FOR RADIOAKTIVITET I LEVNEDSMIDLER EFTER EN ULYKKE

-  1 -
1. GENERELLE REFERENCEVÆRDIER
1.1 Internationale værdier
Forud for ulykken i Tjernobyl var der ingen kendte internationale vær­
dier for radioaktiv forurening af levnedsmidler.
Den internationale kommission for Strålebeskyttelse (ICRP) gav i sin  
1984-publikation nr. 40 retningslinjer om dosisreferenceværdier. Med  
hensyn til kontrol med levnedsmidler foreslår den for det første år  
en nedre dosisværdi på 5 mSv og en øvre værdi på 50 mSv uden hensyn­
tagen til eksponering ad andre veje; ved værdier under den nedre finder  
man det ikke nødvendigt at indføre modforholdsregler; over den øvre  
værdi er indførelsen næsten sikker. ICRP forsøgte ikke at omsætte disse  
til levnedsmiddelkontamineringsværdier.
Først efter ulykken i Tjernobyl har følgende internationale organisa­
tioner Verdenssundhedsorganisationen (WHO)
Den internationale Atomenergiorganisation (IAEA)
FN's videnskabelige Udvalg vedrørende virkningerne af atom­
udstråling (UNSCEAR)
Kerneenergiagenturet/Organisationen for økonomisk samarbejde  
og udvikling (NEA/OECD)
alle erklæret, at de har til hensigt at udarbejde retningslinjer på  
dette område.
1.2 Nationale værdier
Bortset fra De forenede Stater var der heller ikke på nationalt plan  
kendte forordninger, hvori fastsattes enten referenceværdier eller  
grænser for fødevarekontaminering. (I mindst ét EF-tilfælde (Det for­
enede Kongerige) havde man offentliggjort afledte referenceværdier,  
men disse havde ingen retlig virkning).
I De forenede Stater havde fødevare- og medicinaladministrationen  
(Food and Drug Administration FDA) udstedt retningslinjer for beskyt­
tende indgreb i det føderale register af 22.10.1982.
Udgangspunktet var, at der skulle foretages beskyttende indgreb, når  
som helst den beregnede dosis, der påvirker skjoldbruskkirtlen, nåede 
15 mSv, eller når den dosis, der påvirker hele kroppen, knoglemarven  
eller et andet kritisk organ nåede 5 mSv.

-  2 -
2. ANVENDTE VÆRDIER EFTER TJERNOBYL-ULYKKEN (alle værdier i Bq/kg eller Bq/1)
2.1 Internationale værdier  
WHO
Værdien på 2.000 Bq/1 for jod-131 i mælk som tidligere afledt af Det  
forenede Kongeriges nationale Strålebeskyttelsesudvalg (NRPB) blev 
vedtaget som anbefalet grænse.
2.2 Nationale værdier
2.2.1 EFTA-LANDE
a) ØSTRIG
før 30.5.86
Cs-137 i mælk 74
i frugt + grønsager 111
i babymad 11
efter 31.5.86
Cs-134 + Cs-137 i ost 370
efter 3.6.86
Cs-134 + Cs-137 i svinekød og fjerkræ 185
i andet kød (+ vildt) 555
efter 6.6.86
Cs-134 + Cs-137 i ost og honning 592
i skørost 185
efter 18.9.86
Cs-134 + Cs-137 i nødder ,  592
b) FINLAND ·
før 30.5.86 1-131 i mælk 2.000
efter 30.5.86 Cs-137 i levnedsmidler 1.000
c) NORGE
før 18.6.86 1-131 1.000
Cs-134 + Cs-137 300
efter 18.6.86 EF-værdier
d) SVERIGE
efter 16.5.86 1-131
Cs-1372.000
300

- 3 -
e) SCHWEIZ
efter 8.9.86 EF-værdier
2.2.2 ANDRE LANDE
a) AUSTRALIEN
Forordning af 2.7.86 Cs-134 + Cs-137 i importerede fødevarer: 100  
(hvis værdien overstiges, undersøges levnedsmidlet af Commonwealth  
Department of Health før der gives importtilladelse).
b) BRASILIEN
Mælk 370
c) CANADA,  28.7.86
1-131 i mælk + drikkevand 10
i forarbejdede mejeriprodukter 40
i alle andre levnedsmidler 70
Cs-134 i mælk + drikkevand 50
i forarbejdede mejeriprodukter 100
i alle andre levnedsmidler 300
Cs-137 som for Cs-134
d) ISRAEL,  29.6.86
Produkter importeret fra Vesteuropa
Cs-134 + Cs-137 babymad 370
andre levnedsmidler 600
Østeuropa
alle fødevarer beta-gamma 250
alfa 25
e) KUWAIT,  forordning af 8.7.86, gyldig til 31. oktober 1986
Cs-137 ækvivalent: vand
mælk 
kød
frugt + grønsager  
kornprodukter  
fodermidler
"Ækvivalent" gør det muligt at tage højde for alle andre gamma-  
emittere og strontium-90 på basis af en ækvivalent dosis.3.7
18.5
93
279

- 4 -
f) MALAYSIA
Fødevarekategori CS-134 Cs-137 Cs-134 +
Cs-137
Mælk, mælkeprodukter og mine­
ralvand 120 60 180
Frugt og grønsager 216 100 324
Kød, kødprodukter og fisk og
skaldyr 360 180 540
Kornprodukter inkl. mel 168 84 '  252
g) PHILLIPINERNE
s)De grænser, der var fastsat for Cs-137 alene blev derefter udvidet 
til at omfatte Cs-134 og Cs-137 for følgende produkter:
sødmælks- eller skummetmælkspulver 22.2
industrielt behandlet mælk 14.8
ost 33.3
hvede, byg 5.6
ris 7.5
fisk og skaldyr 27.8
kød undtagen lam 6
lam 450
æbler 7.5
Fra 1. oktober
Mælk .  flydende 15
.  smør og ostemasse 33
.  pulver, fløde, produkter til spædbørn 22
Konserverede frugter inkl. mos, marmelade, rosiner 
osv. 8
Vegetabilske produkter inkl. mos, tørrede flager, 
pulver, stivelse og hydrolysater ,  22
Kødprodukter inkl. postejer, corned beef, skinke, 
svinekød og pølser 6
s) Der blev fastsat særlige grænser for strontium-90.

- 5 -
h) SINGAPORE
"Nul" kontamineringsgrænse for alle levnedsmidler. I praksis for­
tolkes dette som under sporingsgrænsen, der er i størrelsesordenen 
10 Bq/kg og kan være afhængig af det pågældende levnedsmiddel; fak­
tisk har man afvist en ladning med et indhold så lavt som 7 Bq/kg.
i) USA
Food and Drug Administration, maj 1986 
Overvågningsværdier for import af levnedsmidler
1-131 i levnedsmidler til spædbørn 55.5
i andre levnedsmidler 296
Cs-134 + Cs-137 i alle levnedsmidler 370
Dept, of Agriculture (landbrugsministeriet), 
(inspektoratet for levnedsmidler og sikkerhed), juni 1986
Cs-134 + Cs-137 i kød og fjerkræ 2.800
Siden 1. november 1986 370

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
AFLEDTE REFERENCEVÆRDIER SOM GRUNDLAG FOR KONTROL 
AF FØDEVARER EFTER EN ATOMULYKKE
UDTALELSE
FRA DEN I HENHOLD TIL ARTIKEL 31
I EURATOM-TRAKTATEN NEDSATTE EKSPERTGRUPPE

KOMMISSIONEN  
FOR DE
EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Generaldirektoratet
tor Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Uddannelse
V/E
AFLEDTE REFERENCEVÆRDIER SOM GRUNDLAG FOR KONTROL 
AF FØDEVARER EFTER EN ATOMULYKKE
UDTALELSE
FRA DEN I HENHOLD TIL ARTIKEL 31 
I EURATOM-TRAKTATEN NEDSATTE EKSPERTGRUPPE*·*
Grundlæggende politik
stoffer i miljøet giver anledning til to meget forskellige problemkom- 
Radiologisk kontrol af fødevarer efter et utilsigtet udslip af radioaktive 
stoffer i miljøet giver anledning til to meget forskellige problemkom­
plekser. Det første og mest påtrængende er anvendelsen og eventuelt ind­
tagelsen af de i området nær ulykken producerede fødevarer. Der skal tages 
beslutninger inden for en eller to dage efter udslippet, således at det 
forurenede område kan afgrænses, og der kan skaffes nye fødevareforsyning­
er. Det andet problemkompleks drejer sig om den langsigtede distribuering 
vidt omkring af fødevarer fra det lokale område og også fra de større og 
fjernere beliggende områder, hvor en øjeblikkelig kontrol ikke er nødven­
dig, men hvor målinger viser kontaminering. I fællesskabssammenhæng er 
det andet problemkompleks samt fødevarebevægelserne mellem medlemsstat­
erne- og mellem Fællesskabet og andre lande vigtigst.
Hvis man går ud fra den almindelige og rimelige antagelse, at enhver be­
stråling af mennesker giver en øget risiko for langtidsfølger, vil ind­
tagelse af kontaminerede fødevarer på et hvilket som helst niveau indebære 
en vis risiko. Der er altså ikke nogen måde, hvorpå man kan træffe beslut­
ninger om fødevarekontrol blot på baggrund af overvejelser om sundheds­
risikoen. Skønt enhver beslutning, de kompetente myndigheder skal træffe, 
må baseres på en afvejning af disse risicis omfang og omkostningerne i 
form af penge, ressourcer og samfundsforstyrrelser i forbindelse med be­
skyttelsesforanstaltninger, er det af fundamental vigtighed at bevare of­
fentlighedens tillid til' det samlede strålebeskyttelsessystem, som legalt 
tillader, at offentligheden udsættes for bestråling fra den udbredte gavn­
lige anvendelse af bestråling og radioaktive stoffer.
h) vedtaget af et flertal af eksperterne - hr. Kayser (L), hr. Feider (L) 
og fru Campos Venuti (I) dissentierede.

-  2 -
Denne tillid kan styrkes, hvis reaktionen på en ulykke opfattes som rime­
lig.
Referenceværdier (RV)
Det er ikke rimeligt at sætte faste grænser i forbindelse med katastrofe­
situationer, fordi en katastrofesituation sjældent, om nogen sinde, passer 
ind i snævre rammer. Det er derimod meget nyttigt at fastsætte reference­
værdier, som er baserede på og principielt tilgodeser de grundlæggende 
sikkerhedsnormer, og som er afgørende for, om foranstaltninger sandsynlig­
vis vil være overflødige eller om der skal gribes ind, eller dette i det 
mindste skal overvejes alvorligt. Referenceværdien skal stå i forhold til 
foranstaltningens omfang og kompleksitet - enkle foranstaltninger med få 
konsekvenser for samfundet passer til små stråleværdierj komplicerede for­
anstaltninger forudsætter høje eksponeringsværdier, før de kan forsvares.
I denne rapport har ekspertgruppen drøftet, hvilke foranstaltninger der 
er nødvendige, for at distribution og import af fødevarer i Fællesskabet 
kan kontrolleres. Denne foranstaltningstype er kompleks, den har store 
sociale og økonomiske konsekvenser og forudsætter en betydelig ekspone­
ringsværdi for at kunne forsvares. Enkle foranstaltninger lokalt kan meget 
vel passe til lavere eksponeringsværdier.
»
Adskillige internationale organisationer, herunder IAEA, WHO og ICRP, har 
taget problemet med anbefaling af dosisreferenceværdier som beslutnings­
grundlag for foranstaltninger angående fødevaredistribution op til over­
vejelse. Det vil tage nogen tid, formentlig adskillige år, før de kompli­
cerede problemer kan løses.
Principielt bør de valgte referenceværdier referere til den levetidsdosis, 
som formodes at blive akkumuleret ved fortsat fødevareindtagelse. Forhold­
et mellem levetidsdosisen og den fortsatte koncentration i fødevarerne er 
yderst kompleks og er hovedårsagen til, at der sandsynligvis ikke i den 
nærmeste fremtid vil kunne gives nogen råd baseret på den samlede akkumu­
lerede dosis.
Imidlertid er det muligt at fastsætte foreløbige dosisreferenceværdier på 
basis af doser, der er modtaget i enkelte år. Det er på det grundlag, man 
i ekspertgruppen har udfærdiget nedenstående råd.
Ekspertgruppen har konkluderet, at sandsynligheden for en ulykke som be­
rører store områder i Fællesskabet, er så lille, at enhver ulykke kan ses 
for sig. Referenceværdierne kan derfor gælde for alle ulykker.

- 3 -
På det grundlag anbefaler ekspertgruppen, at der vedtages to dosisreference­
værdier som nævnt i henvisning 1 - en nedre referenceværdi, under hvilken 
en foranstaltning efter al sandsynlighed ikke kan forsvares ud fra et stråle­
beskyttelsessynspunkt, og en øvre referenceværdi, over hvilken en foran­
staltning med stor sandsynlighed vil have været forsøgt ud fra et stråle­
beskyttelsessynspunkt. Området mellem de to værdier er genstand for en vur­
dering.
For det første år efter en ulykke anbefaler ekspertgruppen en 70-års-do- 
sisækvivalent på 5 mSv som nedre RV. Den øvre RV bør være 50 mSv. I det 
særlige tilfælde med jodisotoper, som afgiver næsten hele deres dosis til 
skjoldbruskkirtlen, anbefales en yderligere nedre RV på 50 mSv for skjold­
bruskkirtlens vedkommende med en tilsvarende øvre RV på 500 mSv (henvisning
2). I alle tilfælde henviser tallene til den dosis, som modtages, når en 
person indtager føde i det givne år. For de efterfølgende års vedkommende 
vil kontamineringsværdierne være lavere, og der vil have været tid til at 
etablere effektive og økonomiske kontrolforanstaltninger, hvis det skulle 
være nødvendigt. Gruppen anbefaler en reduktion i dosisækvivalenternes to 
RV'er for de efterfølgende år med en faktor på 5. Da de relevante jodisotoper 
alle har korte halveringstider, behøves der ingen RV'er for skjoldbrusk­
kirtlen i disse efterfølgende år.
Afledte referenceværdier (ARV)
Den praktiske kontrol af fødevarer afhænger af målingen eller beregningen 
af koncentrationen af radioaktive stoffer i fødevarerne; den kan ikke op­
nås ved direkte skøn over dosis til forbrugerne. Det er derfor nødvendigt 
at aflede praktiske koncentrationsværdier af dosens referenceværdier. Vær­
dierne som bruges i nærheden af en ulykke til kontrol af situationen i de 
første par uger efter en ulykke har man kaldt for afledte katastroferefe­
renceværdier (AKRV).  Til langtidskontrol af handelen med fødevarer har man 
brugt udtrykket afledt referenceværdi (ARV) i denne rapport. Det er ikke 
en grænse og slet ikke en "tolerancetærskel" eller et "toleranceniveau", 
og den skal heller ikke bruges direkte i regulativer. Det er en vejledning 
til administrative foranstaltninger for de kompetente myndigheder i deres 
bestræbelser på at gøre det optimale.

- 4 -t
Skøn over ARV'er i fødevarer rejser væsentlige problemer, fordi de forskel­
lige veje, ad hvilke nukliderne når fødevarerne, kombineret med forskellige 
distributionssystemer for forskellige fødevarer og forskelle i kosten efter 
alder og sted fører til meget komplekse sammenhænge mellem aktiviteten i 
en enkelt fødevare og den samlede dosis hos et menneske, der har indtaget 
fødevarer. Principielt burde hver fødevare have en forskellig ARV for hver 
nuklide, og der burde laves en kalkulation for hvert tilfælde og hvert sted, 
afhængig af aktivitetsniveauet i alle relevante fødevarer for alle rele­
vante nuklider. Dette kan meget vel lade sig gøre,i umiddelbar nærhed af 
en ulykke, hvor situationen kan bestemmes meget præcist, men det kan ikke 
lade sig gøre som grundlag for en fællesskabsaktion.
Ekspertgruppen har derfor opstillet midlertidige forslag for de vigtigste 
ernæringskomponenter for tre radionuklideklasser. Værdierne er vist i ta­
bel 1. De er blevet fastsat på grundlag af typiske spisevaner i Fælles­
skabet. Kontamineringen af fødevarer efter en ulykke vil variere i tid og 
sted. Det er umuligt for en person at spise fødevarer, som alle er konta- 
minerede på ARV-grænsen et helt år. Gruppen vurderede, at det ville være 
rimeligt at antage, at en persons indtag vil svare til en indtagelse på 
10% af den relevante ernæringskomponent, ensartet kontamineret op til ARV'ens 
'  fulde værdi, i et helt år. Denne faktor indgik i beregningerne og gør dem 
så forsigtige, at det er unødvendigt at betragte de forskellige fødevarer 
under ét. De kan behandles enkeltvis.
De opstillede værdier er derfor blevet fastsat på det grundlag, at‘  hver fø­
devaregruppe og hver nuklidegruppe kan behandles helt uafhængig af alle de 
andre - man behøver ikke at tage højde for eksistensen af adskillige kon- 
taminerede fødevarer eller nuklider i mere end en gruppe.
Overvågning og gennemførelse
Før der træffes beslutning om ARV’er, må Fællesskabet vurdere det grundlag, 
som medlemsstaterne måler kontamineringen af fødevarer på, og undersøge, 
hvorledes fødevarebevægelserne kontrolleres. Enhver procedure må fortsættes,

indtil man med rimelighed kan fastslå, at fødevarerne fra hele Fællesskabet 
og fra andre leverandørlande med stor sikkerhed kan forventes at være under 
de relevante ARV'er. Jo lavere værdien af ARV'en fastsættes, jo længere vil 
disse kontrolforanstaltninger skulle gennemføres, jo større vil deres kom­
pleksitet være og jo højere vil medlemsstaternes og de enkelte fødevare­
fabrikanters omkostninger blive.

TABEL 1
GENERELLE AFLEDTE REFERENCEVÆRDIER1^ 
SOM GRUNDLAG FOR KONTROL AF FØDEVARER 
EFTER EN ULYKKE 
(Bq/kg)
Isotoper af jod og strontium 
Især 1-131, Sr-902)
Mej eriprodukter 
1. år senere årAndre 
vigtige fødevarer
1. år senere år3)
700 500 7.000 3.000Drikkevand 
1. år senere år
500 400
Alfa-afgivende isotoper af plutonium- og transplutoniumpartikler 
Især Pu-239, Am-241
Andre2)
Mej eriprodukter 
1. år senere årvigtige fødevarer 
1. år senere år3)Drikkevand 
1. år senere år
80 20 400 80 60 10
Alle andre nuklider med en halveringstid på mere end 10 dage 
Især Cs-134, Cs-137
Andre2)
Mej eriprodukter vigtige fødevarer
1. år senere år 1. år senere år3)Drikkevand 
1. år senere år
20.000 4.000 30.000 5.000 3.000 700
BEMÆRKNINGER
1) Alle ARV'erne er baserede på den nedre referenceværdi, som er omhandlet 
i teksten, dvs. en 70-års effektiv dosisækvivalent på 5 mSv i det 
første år og 1 mSv i de følgende år og en 70-års dosisækvivalent for 
skjoldbruskkirtlen på 50 mSv i det første år. Værdier baseret på den 
øvre katastrofereferenceværdi vil være 10 gange større.

2) Inden for hver gruppe af nuklider henviser værdierne til den samlede 
aktivitet for alle nukliderne i gruppen. Hver gruppe kan så behandles 
fuldstændig uafhængig af de andre grupper.
3) Værdierne gælder alle vigtige fødevarer såsom kød, grønsager eller korn, 
og er blevet udregnet for den mest restriktive fødevare. Påvirkning fra 
andre fødevarer er ikke tilstrækkelig til at nødvendiggøre yderligere 
justering. For mindre vigtige fødevarer, f.eks. fødevarer, der ind­
tages mindre end ca. 10 kg af om året, vil værdier på 10 gange de vig­
tige fødevarers være passende. Det forventes ikke at blive nødvendigt 
med restriktioner på varer som krydderier o.lign.

Henvisninger
1. Kommissionen for De europæiske Fællesskaber. Radiological protection 
criteria for controlling doses to the public in the event of accidental 
releases of radioactive material. V/5290/82 EN. CEC, Luxembourg, 1982.
2. Den internationale kommission for Strålebeskyttelse. Publikation 40. 
Protection of the Public in the Event of Major Radiation Accidents: 
Principles for Planning 
ICRP's årbog, bind 14, nr. 2 1984.