13. Menneskerettighederne i verden
A5-0193/2001
Europa-Parlamentets beslutning om menneskerettighederne i verden 2000 og Den Europæiske
Unions menneskerettighedspolitik (11317/2000  C5-0536/2000 og C5-0628/2000 
2000/2105(INI))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til EUs anden årsberetning om menneskerettigheder (11317/2000  C5-0536/2000),
 der henviser til beretning fra Kommissionen om gennemfłrelsen af foranstaltninger i tredjelande til
fremme af menneskerettigheder og demokratisering (1996-1999) (KOM(2000) 726  C5-0628/2000),
 der henviser til EU-traktatens artikel 3, 6, 11 og 19 samt til EF-traktatens artikel 177 og 300,
 der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og den internationale konventionen om
borgerlige og politiske rettigheder, navnlig artikel 19, og til fakultative protokoller hertil, samt til deninternationale konvention om łkonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, konventionen om afskaf-felse af diskrimination imod kvinder og konventionen om barnets rettigheder,
 der henviser til Europa-Parlamentets årlige Sakharov-pris for åndsfrihed,
 der henviser til sine tidligere beslutninger om menneskerettighederne i verden af 16. marts 2000 (
1),
17. december 1998 (2), 12. december 1996 (3), 26. april 1995 (4), 12. marts 1993 (5), 12. septem-
ber 1991 (6), 18. januar 1989 (7), 12. marts 1987 (8), 22. oktober 1985 (9), 22. maj 1984 (10)o g
17. maj 1983 (11),
 der henviser til Det Europæiske Råds proklamation af charteret om grundlæggende rettigheder i Nice
den 7. december 2000,
 der henviser til sine tidligere beslutninger om respekt for menneskerettighederne i Den Europæiske
Union, navnlig til beslutningen af 16. marts 2000 (12),
 der henviser til sine beslutninger af 16. marts 2000 om bekæmpelse af racisme og fremmedhad i Den
Europæiske Union (13) og om Kommissionens meddelelse om bekæmpelse af racisme, fremmedhad og
antisemitisme i ansłgerlandene (KOM(1999) 256  C5-0094/1999) (14),
 der henviser til sin beslutning af 15. marts 2001 om Kommissionens meddelelse om EU-bistand til
valghandlinger og valgovervågning (KOM(2000) 191  C5-0259/2000) (15),
 der henviser til sin beslutning af 19. december 1997 om Kommissionens beretning om gennem-
fłrelsen af foranstaltninger til fremme af menneskerettigheder og demokratisering i året 1995(KOM(1996) 672  C4-0095/1997) (
16),
(1) EFT C 377 af 29.12.2000, s. 336.
(2) EFT C 98 af 9.4.1999, s 267 og 270.
(3) EFT C 20 af 20.1.1997, s. 94.
(4) EFT C 126 af 22.5.1995, s. 15.
(5) EFT C 115 af 26.4.1993, s. 214.
(6) EFT C 267 af 14.10.1991, s. 165.
(7) EFT C 47 af 27.02.1989, s. 61.
(8) EFT C 99 af 13.4.1987, s. 157.
(9) EFT C 343 af 31.12.1985, s. 29.
(10) EFT C 172 af 2.7.1984, s. 36.
(11) EFT C 161 af 10.6.1983, s. 58.
(12) EFT C 377 af 29.12.2000, s. 344.
(13) EFT C 377 af 29.12.2000, s. 366.
(14) EFT C 377 af 29.12.2000, s. 376.
(15) »Vedtagne tekster«, punkt 8.
(16) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 399.C 65 E/336 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
 der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 12/2000 om Kommissionens forvaltning af
EU-bistand til stłtte for udviklingen af menneskerettigheder og demokrati i tredjelande, med Kommis-sionens svar (
1),
 der henviser til sin beslutning af 17. december 1998 om Kommissionens meddelelse til Rådet
og Europa-Parlamentet om »Den Europæiske Union og de udenrigspolitiske aspekter af menneskeret-
tighederne  fra Rom til Maastricht-traktaten og i tiden fremover« (KOM(1995) 567 C4-0568/1995) (
2),
 der henviser til sin beslutning af 19. december 1997 om oprettelse af en fælles koordineringsstruktur i
Kommissionen med henblik på en fælles koordinering i spłrgsmål vedrłrende menneskerettigheder ogdemokratisering (
3),
 der henviser til sin beslutning af 20. september 1996 om Kommissionens meddelelse om, hvorledes
overholdelsen af de demokratiske principper og menneskerettighederne indgår i aftalerne mellemFællesskabet og tredjelande (KOM(1995) 216  C4-0197/1995) (
4),
 der henviser til sin beslutning af 5. september 2000 om et fælles EU-diplomati (5) og Kommissionens
meddelelse om udvikling af Delegationstjenesten (KOM(2000) 456),
 der henviser til Kommissionens meddelelse om reformen af forvaltningen af den eksterne bistand
(SEK(2000) 814),
 der henviser til den nye AVS-EU-partnerskabsaftale, der blev undertegnet i Cotonou den
23. juni 2000 (6),
 der henviser til sin beslutning af 1. marts 2001 om Kommissionens meddelelse om Det Europæiske
Fællesskabs udviklingspolitik (KOM(2000) 212  C5-0264/2000) (7),
 der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 381/2001 af 26. februar 2001 om oprettelse af en hurtig
reaktionsmekanisme (8) og sin holdning af 17. januar 2001 om forslag til Rådets forordning om opret-
telse af en beredskabsordning (9),
 der henviser til resultaterne af FNs konference om menneskerettighederne i Wien i 1993 og konklu-
sionerne fra FNs konference om kvinder og udvikling der fandt sted i Peking i 1994,
 der henviser til resultaterne af FNs Menneskerettighedskommissions 57. samling,
 der henviser til forretningsordenens artikel 163,
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikker-
hed og Forsvarspolitik og til udtalelserne fra Budgetudvalget og Udvalget om Udvikling og Samarbejde
(A5-0193/2001),
A. der henviser til, at de fælles værdier i form af principperne om frihed, demokrati, respekt for
menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstatsprincipperne er grundlaget
for EUs bestræbelser for at opnå fred, udvikling og internationalt samarbejde inden for rammerne afEUs udenrigs- og udviklingspolitik,
B. der henviser til, at Parlamentets forpligtelse til at forsvare respekten for menneskerettighederne og dets
fremtrædende rolle i videreudviklingen af EUs menneskerettighedspolitikker, hvor det hele tiden sættermenneskerettighederne łverst på EU-dagsordenen, sættes klart i fokus af konstante klager overmenneskerettighedskrænkelser fra borgere både inden og uden for EU,
(1) EFT C 230 af 10.8.2000, s. 1.
(2) EFT C 98 af 9.4.1999, s. 267.
(3) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 402.
(4) EFT C 320 af 28.10.1996, s. 261.
(5) »Vedtagne tekster«, punkt 4.
(6) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.
(7) »Vedtagne tekster«, punkt 12.
(8) EFT L 57 af 27.2.2001, s. 5.
(9) »Vedtagne tekster«, punkt 7.14.3.2002 DA C 65 E/337 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
C. der henviser til, at EU i en situation med fortsatte konflikter, voksende fattigdom og fortsatte forskel-
lige former for krænkelser af menneskerettighederne og de demokratiske principper i en lang rækkelande skal fłre en mere konsekvent kriseforebyggelsespolitik, der står i forhold til dens politiske ogłkonomiske vægt, og en bilateral og multilateral dialog om alle aspekter i forbindelse med menneske-rettighedsspłrgsmål og udvikling af demokratiet,
D. der henviser til, at den seneste tids udvikling med tiltagende trusler mod ytringsfriheden og journali-
sters sikkerhed i mange lande giver anledning til alvorlig bekymring,
E. der henviser til, at menneskerettighederne er universelle, og at princippet om national suverænitet ikke
błr fratage EU retten til at słge at łve indflydelse  og eventuelt at gribe ind  med henblik på atbremse grove og systematiske krænkelser af menneskerettighederne med alvorlige humanitære konse-kvenser til fłlge,
F. der henviser til, at menneskerettighederne og demokratiseringen i andre lande er et spłrgsmål af
europæisk interesse, samt til at Unionen skal underbygge sine politikker, erklæringer og dialoger medsamarbejdsprojekter, der fłrer til forbedringer på stedet,
G. der henviser til, at der med ovennævnte AVS-EU-partnerskabsaftale er blevet indfłrt nye områder for
politisk dialog og politisk konsultation, f.eks. konfliktforebyggelse og kriseforvaltning, god regerings-fłrelse, bekæmpelse af korruption, tvangsmigration og ligestilling mellem kłnnene, og at aftalen styr-ker den parlamentariske forsamlings rolle som led i fremme af den demokratiske proces,
H. der henviser til, at der skal sikres sammenhæng og konsekvens i EU-politikken for menneskerettig-
heder og demokrati gennem forbedret samarbejde og dialog mellem EU-institutionerne, og at Europa-Parlamentets rolle i EUs menneskerettighedspolitik på baggrund af Rådets og Kommissionens senesteudvikling af menneskerettighedsinstrumenter og -mekanismer błr være mere målrettet mod kontrolmed disse institutioners politikker,
I. der henviser til, at resultaterne af de forskellige debatfora om menneskerettighedsspłrgsmål og navnlig
konferencen i Venedig i maj 2000 om emnet »Den Europæiske Union og menneskerettighedernes ogde demokratiske princippers centrale rolle i forbindelserne med tredjelande«, har understreget nłdven-digheden af, at der sikres åbenhed og kontinuitet i alle de instrumenter, der er til rådighed til hånd-
tering af menneskerettighedssituationer,
J. der henviser til, at Kommissionens ovennævnte beretning er en reaktion på kravet fra Europa-Parla-
mentet, medlemsstaterne og partnere i det civile samfund om mere demokratisk kontrol med anven-
delsen af fællesskabsmidler,
K. der henviser til, at formålet med Kommissionens reform af forvaltningen af den eksterne bistand er at
opnå en væsentligt hurtigere udbetaling af EU-bistanden samt en forbedring af bistandens kvalitet og
profil (synligheden), da den eksponentielle vækst i bistandens omfang ikke tilsvarende er blevet fulgt
op af passende justeringer af de menneskelige ressourcer, strukturer og forvaltningsværktłjer,
EU-strategi for menneskerettigheder
1. understreger, at respekten for menneskerettighederne błr være et integreret og prioriteret element i
alle EUs aktiviteter, herunder EU-bestræbelser på konfliktforebyggelsesområdet, og at menneskerettigheds-spłrgsmål åbent og effektivt skal tages op i fredsskabende dialoger og i aftaler med tredjelande; opfordrerderfor Rådet og Kommissionen til at udarbejde mere fokuserede tematiske fælles menneskerettighedsstrate-gier (for eksempel om błrn og om straffrihed), hvor de respektive arbejdsprogrammer systematisk błrindeholde afsnit om veldefinerede politikker og aktioner, der har til formål at fremme menneskerettighederog demokrati;
2. glæder sig over Rådets initiativer og udtalelser under det svenske formandskab, hvilket har fłrt til
vedtagelsen, under młdet i FNs Menneskerettighedskommission i GenŁve, af beslutninger, afgłrelser ogerklæringer om spłrgsmål, som Europa-Parlamentet rejste i sin beslutning af 18. januar 2001 (
1);
(1) »Vedtagne tekster«, punkt 3.C 65 E/338 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
3. beklager imidlertid, at Rådet ikke har forelagt den resolution om menneskerettighederne i Kina, som
Europa-Parlamentet anmodede om i sine beslutninger af 18. januar og 5. april 2001 (1);
4. mener, at en strategi kun kan være nyttig, hvis den er udformet på en sådan måde, at den giver EUs
menneskerettigheds- og demokratiseringspolitik en værditilvækst; mener derfor, at den skal indeholdeårlige prioriteringer, der også, selv om de er begrænsede, er klart definerede og verificerbare, at fastsættel-sen af prioriteringen altid błr ske parallelt med de forskellige EU-institutioners og medlemsstaternes fast-sættelse af foranstaltninger med henblik på den faktiske gennemfłrelse af sådanne prioriteter, og at strate-
gien som helhed błr underkastes en årlig revision samt endelig, at strategien błr sikre forbedret synergi og
konsekvens mellem alle Unionens politikker, som har konsekvenser på dette område;
5. håber, at de retningslinjer, som Rådet (almindelige anliggender) vedtog den 26. februar 2001, vil głre
Unionens fælles strategier mere effektive, da de er vigtige redskaber til fremme af Unionens interesser,herunder respekten for menneskerettighederne og en styrkelse af demokratiet og retsstaten, på en meresammenhængende måde;
6. opfordrer Rådet og de kommende rådsformandskaber til at udvikle en sammenhængende strategi,
som bygger på disse retningslinjer;
7. understreger betydningen af Den Europæiske Unions strategier og initiativer på det 58. młde i FNs
Menneskerettighedskommission, som skal afholdes i GenŁve i 2002;
8. konstaterer, at Den Europæiske Union har et stłrre ansvar som fłlge af, at USA ikke blev genvalgt
som medlem af FNs Menneskerettighedskommission;
9. understreger desuden, at Unionens vigtigste instrumenter  med henblik på en langsigtet politisk
strategi  hvadenten der er tale om udviklingssamarbejde, humanitær bistand, menneskerettighedsklausuleri partnerskabs- og samarbejdsaftaler, eller tildeling af midler under »Det europæiske initiativ for demokratiog menneskerettigheder«  błr være baseret på et fælles princip, nemlig nłdvendigheden af at udnytte alleinstrumenterne med henblik på at opnå de mest gunstige og bæredygtige ændringer;
10. opfordrer derfor Kommissionen til systematisk at kontrollere, om EU-foranstaltninger kan medvirke
til fremme af demokratiseringen og respekten for menneskerettigheder i tredjelande på grundlag af engrundig landevurdering og en systematisk ex ante-analyse af den relevante foranstaltning, så vidt muligtmed stłtte fra internationalt erfarne eksperter og lokale og internationale ikke-statslige organisationer;strategi og instrumenter skal tilpasses fleksibelt og udstyres med mekanismer for overvågning og evalueringaf resultaterne;
11. opfordrer desuden Kommissionen til at indfłje en henvisning om, at det er nłdvendigt med oplys-
ningskampagner til fremme af menneskerettigheder og demokrati, som en integreret del i dens landestra-tegieoplæg og systematisk at fremsende disse oplæg til Parlamentet;
12. understreger behovet for en effektiv EU-politik inden for kriseforvaltning, som primært błr baseres
på hurtig indsættelse af alle disponible værktłjer til konfliktforebyggelse, f.eks. den nyoprettedehurtige reaktionsmekanisme, en kontinuerlig politisk dialog, hvor menneskerettighedskrænkelser bringespå bane, og på et snævert samarbejde med de relevante internationale og regionale organisationer (FN,OSCE, OAU, etc.);
Betingelsesklausuler og internationalt menneskerettighedsdiplomati
13. gentager sin bekymring over, at mange internationale aftaler, som EU er bundet af, og som inklu-
derer menneskerettighedsklausuler, ikke indeholder gennemfłrelsesbestemmelser for suspensionsmekanis-men, som fastsat i AVS-EU-partnerskabsaftalen, og insisterer derfor på, at der skal vedtages passendebestemmelser hvor dette er nłdvendigt;
14. konstaterer, at Kommissionen formelt har eneret med hensyn til påberåbelse af menneskerettigheds-
klausulen, men opfordrer Kommissionen til at respektere Parlamentets anmodninger om at indlede konsul-tationer, som fastsat i suspensionsproceduren;
(1) »Vedtagne tekster«, punkt 16.14.3.2002 DA C 65 E/339 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
15. mener, at kriterierne for gennemfłrelse af klausulen błr anvendes på en fleksibel måde, understre-
ger imidlertid, at en positiv og fleksibel fortolkning af sådanne klausuler aldrig må være en begrundelseeller et påskud for inaktivitet, navnlig ikke hvis der er tale om grove tilfælde af menneskerettighedskræn-kelser eller tortur, som aldrig błr kunne forhandles;
16. gentager, at de nuværende politikker med tilfældige sanktioner skal erstattes af politikker med mål-
rettede sanktioner, der bedre tager hłjde for de særlige forhold i det pågældende land; opfordrer indtræn-gende Rådet og Kommissionen til at udvikle yderligere værktłjer og mekanismer til eftersporing af aktiver,som korrupte regeringschefer  og kredsen omkring dem  har eksproprieret ulovligt, og til at fremmesamordnede internationale bestræbelser på at bringe sådanne aktiver tilbage til oprindelseslandet, så snartder er blevet indledt en reel demokratiseringsproces;
17. opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at deres foranstaltninger er forenelige med Unionens foran-
staltninger på området for eksterne forbindelser og navnlig at indstille deres bilaterale samarbejde medethvert land, som Unionen har indstillet sit samarbejde med, lige så længe som Unionen;
18. mener, at den politiske dialog błr afspejle et reelt partnerskab, hvor begge sider lærer af hinanden;
opfordrer Rådet til at nå frem til en aftale med partnerlandene om, at spłrgsmål om menneskerettighederog demokrati, retsstatsprincipper, respekt for mindretal, god regeringsfłrelse og ligestilling mellem kłn-nene regelmæssigt og systematisk skal tages op i dialogerne;
19. opfordrer Rådet til at formulere konkrete mål for menneskerettighedsdialogen og til at sikre, at
resultaterne heraf evalueres regelmæssigt, og at Parlamentet systematisk informeres om dagsordenen og
resultaterne;
20. opfordrer Rådet og Kommissionen til at sikre sammenhæng i deres eksterne foranstaltninger, uanset
om der foreligger aftaler og suspenderings- eller gennemfłrelsesklausuler om respekt for menneskerettig-hederne;
Europa-Parlamentet og det interinstitutionelle samarbejde
21. vedtager at indlede interne drłftelser om, hvordan dets kompetente organer, begyndende med dets
kompetente udvalg, i łjeblikket overvåger menneskerettigheds- og demokratianliggender med henblik på at
vurdere, hvorvidt der er behov for at forbedre disse strukturer, og i givet fald hvordan;
22. henstiller, at der udarbejdes procedurer, der muliggłr en samordnet og sammenhængende opfłlg-
ning af individuelle tilfælde af menneskerettighedskrænkelser, som tages op i Parlamentets beslutninger, idets kompetente udvalg, i Arbejdsgruppen om Menneskerettigheder samt af interparlamentariske delegatio-ner og de blandede parlamentariske udvalg;
23. opfordrer sit kompetente udvalg til at udpege et eller flere af sine medlemmer til at gennemfłre en
samordnet og konsekvent opfłlgning af individuelle tilfælde af menneskerettighedskrænkelser, der tages opi Parlamentets beslutninger, eller gennem dets relevante parlamentariske organer, samt til at sikre en bedresamordning med det menneskerettighedsarbejde, der gennemfłres i andre udvalg; mener, at de(n) såledesvalgte repræsentant(er) også kunne fungere som dets officielle menneskerettighedsrepræsentant over foromverdenen, navnlig EU-institutionerne og de internationale organisationer;
24. opfordrer formandskabet til sammen med repræsentanter for Parlamentet at tilrettelægge forbere-
dende młder i Rådets Arbejdsgruppe om Menneskerettigheder (COHOM) samt młder med henblik på deårlige samlinger i FNs Menneskerettighedskommission;
25. gentager sin opfordring til Rådets generalsekretær/den hłjtstående repræsentant for FUSP om at
forelægge en årlig beretning for Rådet og Parlamentet om resultaterne af samordningen af medlems-staternes holdninger og politik samt i internationale organisationer Unionens holdning og politik i spłrgs-mål vedrłrende menneskerettigheder og demokrati;
26. opfordrer Rådets generalsekretær/den hłjstående repræsentant for FUSP og Kommissionen til af
afholde forudgående drłftelser med Parlamentet om Unionens årlige retningslinjer og prioriteter indenfor konfliktforebyggelse; opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet en generel evalueringsrap-port om de foranstaltninger og projekter, der er gennemfłrt under den hurtige reaktionsmekanisme, navn-lig med angivelse af de relevante belłb, indsatsens karakter og den berłrte partner;C 65 E/340 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
27. minder om, at overvågning af menneskerettighedssituationer błr være en primær opgave for
Enheden for Politikplanlægning og Hurtig Varsling og opfordrer Rådets generalsekretær/den hłjtståenderepræsentant for FUSP til at informere Europa-Parlamentet om arbejdet i taskforcen vedrłrende horisontalespłrgsmål i forbindelse med menneskerettigheder og konfliktforebyggelse;
28. opfordrer Rådet til at udnævne en hłjtstående forbindelsesofficer for eksterne forbindelser, der ikke
alene skal overvære men også skal have taleret ved młderne i Udvalget om Udenrigsanliggender,Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik; opfordrer Rådet til at reagere skriftligt på Parla-mentets årlige betænkninger om menneskerettigheder;
29. understreger desuden, at fælles rapporter, der skal udarbejdes af EUs berłrte missioner og delega-
tioner, i væsentligt grad vil kunne medvirke til at forbedre sammenhængen mellem dem i forbindelse medvurderingen af menneskerettighedssituationen i tredjelande, og at der błr henvises til Parlamentets henstil-linger; mener, at samordnede arbejdsmetoder błr udvides til at omfatte fælles rapportering til medlems-staternes hovedstæder og til Europa-Parlamentet;
30. understreger, at uddannelse af personalet ved EUs missioner samt af Kommissionens personale i
Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser, Generaldirektoratet for Udvikling, Det Europæiske Fælles-skabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) og navnlig i delegationerne błr omfatte en grundlæggendeviden i menneskerettigheds- og demokratispłrgsmål; opfordrer Kommissionen til at stille et tilstrækkeligtbudget til rådighed for en sådan uddannelse;
31. understreger, at EUs anden årsberetning om menneskerettighederne, selv om den informerer bredt
om EU-aktiviteter, ikke indholder oplysninger om foranstaltninger på menneskerettighedsområdet, der gen-nemfłres af medlemsstaterne (henvisninger til nationale menneskerettighedsrapporter og menneskerettig-hedsorganer) eller om opfłlgningen af Parlamentets initiativer og erklæringer;
32. glæder sig over det store arbejde, der er gjort med detaljerne og baggrundsoplysningerne, men
opfordrer Rådet til at være mere selvkritisk i sine rapporter om politikker og i sin vurdering af resultaterne,så der skabes mulighed for, at navnlig Europa-Parlamentet kan foretage demokratisk kontrol;
33. beklager, at det andet EU-debatforum om menneskerettigheder i december 2000 faldt sammen med
Parlamentets plenarmłde, og kræver en bedre samordning mellem institutionerne for at sikre bred del-tagelse af parlamentsmedlemmer; opfordrer formandskabet og Kommissionen til at organisere fremtidigedebatfora om menneskerettigheder i Bruxelles med henblik på at lette Europa-Parlamentets deltagelse;
34. opfordrer det belgiske formandskab og Kommissionen til på det næste debatforum om menneske-
rettigheder at fokusere på sexhandel, asyl, indvandring og menneskehandel;
35. glæder sig i den forbindelse over, at kommissær Patten på det uformelle rådsmłde i Nyköping den
8. maj 2001 fastholdt, at gennemfłrelsen af en sammenhængende menneskerettighedspolitik ikke må inde-
bære, at der anvendes forskellige kriterier over for tredjelande; glæder sig også over, at Kommissionens
meddelelse af 8. maj 2001 om fremme af menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande er etgodt debatoplæg;
36. opfordrer Rådet til at oprette en webside om menneskerettighedsspłrgsmål; glæder sig i den forbin-
delse over de fremskridt, der er gjort i Kommissionens Generaldirektorat for Eksterne Forbindelser; under-streger det nyttige i en webside om menneskerettigheder, der styres i fællesskab af EU-institutionerne påEuropa-serveren;
Dialog med ikke-statslige organisationer, der forsvarer menneskerettighederne og demokratiet
37. henviser til den betydning, som ngoer spiller som partnere for EU og medlemsstaternes regeringer i
debatten om menneskerettigheder og demokratisering og i gennemfłrelsen af programmer i tredjelande;opfordrer derfor Kommissionen til at inddrage ngoerne som partnere, der kan samarbejde i den politiskedialog og ikke blot som aktłrer, der gennemfłrer EUs foranstaltninger på området for menneskerettig-heder og stłtte til demokratiet; finder det nłdvendigt, at Kommissionen sikrer, at alle de ngoer, som densamarbejder med, overholder de alment gældende regler for åbenhed og uafhængighed;14.3.2002 DA C 65 E/341 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
38. henstiller, at der etableres dialog- og konsultationsmekanismer mellem ngoerne og EU-institu-
tionerne, og ser frem til Kommissionens meddelelse om en styrkelse af forbindelserne med ngoerne;
39. erkender det vigtige bidrag, som ngoerne yder ved at forsyne Parlamentet med oplysninger i for-
bindelse med udarbejdelsen af dets initiativer og erklæringer, herunder navnlig uopsættelige beslutninger;glæder sig især over de månedlige młder i Kontaktgruppen for Menneskerettigheder;
Samarbejde med internationale organisationer
40. lykłnsker FNs hłjkommissær for menneskerettigheder, Mary Robinson, for at have givet menneske-
rettigheder en central plads i FN-systemet ved at betone, at menneskerettigheder skal forstås i den bredesteforstand og inkludere łkonomiske og sociale samt borgerlige og politiske rettigheder;
41. tilslutter sig FNs generalsekretærs mål om at sætte menneskerettighederne i centrum for hvert ene-
ste aspekt af FNs virksomhed, og understreger behovet for, at Hłjkommissariatet for Menneskerettigheder
tildeles tilstrækkelige midler;
42. opfordrer Rådet og Kommissionen til at samarbejde med FNs organer og særorganer, tage hensyn
til derers resultater og henstillinger og yderligere medvirke til konsekvente og sammenhængendeEU-aktioner inden for rammerne af internationale organisationer, mener, at strukturer og samarbejde skaludvikles på en måde, som sikrer, at de fælles bestræbelser er komplementære og kompatible; tilskynderEU-medlemsstaterne til at tiltræde de relevante FN-konventioner så hurtigt som muligt;
43. gentager sin opfordring til Rådet og medlemsstaterne om at stłtte det forslag, der er fremsat på
FN-plan om, at et land, der tiltræder FNs menneskerettighedsinstrumenter, błr udstede en stående indby-delse til alle relevante særlige FN-ordfłrere;
Gennemfłrelse af menneskerettighedsbudgettet
44. minder om, at artikel 274 i traktaten giver Kommissionen eneansvaret for gennemfłrelsen af
budgettet og pålægger den at gennemfłre budgettet som fastlagt af budgetmyndigheden;
45. understreger betydningen af, at Parlamentet inddrages i fastlæggelsen af retningslinjer og kontrollen
med gennemfłrelsen af menneskerettigheds- og demokratiprogrammerne; opfordrer Kommissionen tilsammen med Parlamentets Arbejdsgruppe om Menneskerettigheder at drłfte de årlige politiske prioriterin-ger for budgetudgifterne på menneskerettighedsområdet som et led i en samlet EU-strategi;
46. glæder sig over forhłjelser af menneskerettighedsbudgettet (kapitel B7-70) for 2001; men konstate-
rer med bekymring, at gennemfłrelsestallene for det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettig-hederne er utilfredsstillende; kræver, at Den Europæiske Union opfylder sine politiske forpligtelser;
47. forventer, at Kommissionens tilsagn om at ville definere målsætningerne for gennemfłrelsen af det
europæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne vil fłre til bedre resultater og vil lette evalue-ringsprocessen samt bidrage til, at skatteyderne får mere valuta for pengene;
48. er overbevist om, at Den Europæiske Udviklingsfond błr integreres i Den Europæiske Unions
almindelige budget, således at gennemskueligheden łges, og tildelingen af ressourcer forbedres;
49. understreger, at programforvaltningskapaciteten błr forbedres, og at tildelingen af menneskelige
ressourcer om nłdvendigt błr tages op til fornyet behandling; kræver, at gennemfłrelsen af kapitelB7-70 afspejler den betydning, som Europa-Parlamentet og den europæiske borger tillægger fremme afmenneskerettighederne og demokrati;
50. opfordrer Kommissionen til at fremsende en situationsrapport om reformen af forvaltningen af den
eksterne bistand til Parlamentet samt til årligt at offentliggłre rapporten om gennemfłrelsen af foranstalt-ninger, der finansieres under »Det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne« og retti-digt, således at Budgetmyndigheden kan tage hensyn hertil; mener, at der må głres flere fremskridt medC 65 E/342 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
hensyn til en gennemgribende vurdering af projekter gennem opstilling af retningslinjer og standarder, især
vedrłrende relevans, effektivitet, indvirkning og bæredygtighed, omkostningseffektivitet samt fordelene ogulemperne ved samfinansiering med andre internationale partnere;
51. glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at decentralisere og overdrage forvaltningen af den
eksterne bistand til sine delegationer (og hvor det er hensigtsmæssigt til tredjelandes myndigheder) med
henblik på at fremskynde hastigheden og forbedre kvaliteten af EUs bistandsforvaltning; mener, at tredje-landes myndigheder ikke błr inddrages i beslutningsprocessen vedrłrende tildeling af midler under »Deteuropæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne«;
52. glæder sig over EuropeAid-kontorets bestræbelser med hensyn til transparens og kundebetjening;
henstiller, at websiden om menneskerettigheder og demokrati forbedres ved også at medtage udvalgteprojekter og evalueringsrapporter;
53. understreger betydningen af at standardisere både gennemfłrelsesprocedurerne og de symboler, som
de involverede organisationer anvender ved ydelsen af EU-bistand;
54. henstiller, at Kommissionen opretter en »help-line« og en email-postkasse til oplysninger om
ansłgningsproceduren for tilskud, og at den tilrettelægger seminarer vedrłrende systemet med fællesskabs-
tilskud til lokale ngoer i forbindelse med gennemfłrelsen af mikroprojekter for menneskerettigheder og
demokrati;
Udvikling
55. fremhæver, at menneskerettigheder omfatter sociale, łkonomiske og kulturelle rettigheder og retten
til fred, et sundt miljł og udvikling, og at udvikling indebærer, at disse rettigheder bliver en realitet;
56. fastslår, at menneskerettigheder også indbefatter de pågældende landes ret til at vælge deres egen
udviklingsmodel inden for rammerne af stabile politiske strukturer med henblik på at sikre en socialt ogmiljłmæssigt bæredygtig udvikling, som er baseret på det pågældende lands łkonomiske og strategiskepotentiale;
57. łnsker regeringerne i de medlemstater til lykke, som ensidigt har eftergivet eller nedsat de fattigste
landes gæld og opfordrer de regeringer, som endnu ikke har gjort dette, til at fłlge deres eksempel;
58. beklager navnlig de tragiske krige, konflikter og etniske uroligheder, som er en væsentlig årsag til
menneskerettighedskrænkelser;
59. understreger, at menneskerettighederne udgłr en hovedhjłrnesten i såvel EUs udviklingspolitik som
i Cotonou-aftalen;
60. understreger behovet for at głre en ende på diskriminatoriske bestemmelser over for kvinder og
piger i national lovgivning og at sikre lige adgang for alle, uanset kłn, til uddannelse (både i skolen oginden for den hłjere uddannelse), arbejdsmarkedet, sundhedspleje m.m.;
61. gentager sin stłtte til, at der opstilles rimelige sociale standarder for erhvervslivet og sit tilsagn om
at tage del i indsatsen for at bekæmpe udnyttelsen af arbejdstagere i hele verden;
Respekt for ytringsfrihed og uafhængig journalistik
62. opfordrer kraftigt Rådet og Kommissionen til at prioritere pressefrihedsspłrgsmål og specielt jour-
nalisters sikkerhed og uafhængighed;
63. opfordrer Rådet og Kommissionen til altid at træffe omgående og effektive foranstaltninger i tilfælde
af, at journalister forsvinder, tortureres eller trues overalt i verden;
64. understreger, at enhver tilbageholdt journalist har en umistelig ret til en retfærdig retssag, og kræ-
ver, at sådanne retssager mod journalister overalt i verden skal være åbne for observatłrer fra det inter-nationale samfund;14.3.2002 DA C 65 E/343 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
65. kræver konkrete foranstaltninger, herunder tildeling af tilstrækkelige midler til at forhindre overgreb
på journalister; kræver grundig efterforskning af sådanne overgreb, så det sikres, at de ansvarlige stilles tilansvar, og ofrene modtager erstatning; minder om, at staterne har en uomtvistelig pligt til at beskyttemedierne mod overgreb og til at sikre, at gerningsmændene ikke slipper ustraffet;
66. opfordrer Rådet og Kommissionen til at iværksætte alle tænkelige foranstaltninger med henblik på
at sikre, at personer, som er ofre for en krænkelse af pressefriheden, ikke af den grund udsættes for yder-ligere hindringer for deres bevægelsesfrihed i EU eller i andre tredjelande end det land, der er tale om;
67. opfordrer kraftigt Rådet og Kommissionen til at bistå medierne på problemområder ved at głre
brug af lokale erhvervsfolks og internationale journalistgruppers ekspertise; anmoder om forslag til opret-
telse af hjælpecentre for medier, f.eks. i Colombia og Østtimor, der kan være medvirkende til, at lokale
organisationer bliver i stand til at håndtere deres problemer;
68. henstiller, at Rådet og Kommissionen stłtter vedtagelsen og gennemfłrelsen af adfærdskodekser for
sikkerhed inden for journalisterhvervet;
69. fordłmmer alle former for censur og henstiller, at fremme af ytringsfrihed, informations- og pres-
sefrihed og offentlighedens aktindsigt i offentlige dokumenter prioriteres; understreger, at betingelsesklau-sulen om respekt for menneskerettigheder, der også indbefatter ytringsfrihed, skal anvendes i de politiskeog łkonomiske forbindelser med tredjelande;
70. understreger, at man ikke kan tale om en demokratisk moderne stat, hvis den ikke har et velfunge-
rende civilsamfund og frie medier, og hvis ikke alle borgere har ubegrænset adgang til information viauafhængige medier;
71. kræver en grundig analyse af eksisterende hindringer for mediefrihed, herunder en gennemgang af
alle love og forordninger, der påvirker adgangen til information og udłvelsen af journalisterhvervet, her-under også love om bagvaskelse, injurier og tilskyndelse til oprłr;
72. kræver fortsat stłtte til overvågningen af gennemfłrelsen af lovgivning om ytringsfrihed; henstiller i
den forbindelse, at Rådet og Kommissionen iværksætter relevante foranstaltninger med henblik på sam-ordning med andre internationale institutioner, f.eks. FN, OSCEs repræsentant for mediefrihed, ngoer,journalistforbund og fagforeninger, samt supplerende foranstaltninger;
73. kræver, at regeringerne giver uhindret adgang til oplysninger og opfordrer dem kraftigt til at ved-
tage lovgivning om informationsfrihed, der er i overensstemmelse med internationale standarder, for atsikre gennemfłrelsen heraf;
74. beklager de russiske styrkers krænkelser af menneskerettighederne i Tjetjenien; opfordrer indtræn-
gende EU-medlemsstaterne og medlemmerne af Europarådet til at indbringe sagen for Den EuropæiskeMenneskerettighedsdomstol;
75. opfordrer regeringerne til ikke at gribe ind i mediernes virksomhed eller misbruge retlige foranstalt-
ninger til at begrænse mediefriheden; opfordrer kraftigt regeringerne til at bekæmpe for stor mediekoncen-tration, tage meget strenge og helt urimelige injurielove op til revision og sikre et retfærdigt og transparentlicenssystem samt en retfærdig kontrol med distributionen af information;
76. opfordrer kraftigt alle lande, der har truffet foranstaltninger til at kontrollere og begrænse brugen af
moderne teknologi, til at sikre deres borgeres ret til frit at bruge e-post og Internettet uden censur;
77. anmoder regeringerne om at sikre friheden til at indberette, dvs. beskytte personer, der anmelder og
afslłrer oplysninger, som er i offentlighedens interesse, og ved lov overalt at sikre journalisters ret til ikkeat afslłre fortrolige informationskilder;
78. udtrykker sin bekymring over den tiltagende mediekoncentration og den deraf fłlgende risiko for,
at private og uafhængige medier i Rusland forsvinder; udtrykker desuden łnske om, at der hurtigt kanfindes en lłsning på de vanskelige forhold, som ukrainske journalister har arbejdet under i den senere tid,så der kan sikres en fri og uafhængig presse;C 65 E/344 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
79. kræver, at regeringerne fremmer et positivt łkonomisk og lovgivningsmæssigt klima for medierne,
herunder foranstaltninger, som sikrer journalisters arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, mindskermediernes finansielle byrder (skat, licenser) og tilskynder til en udvidelse af telekommunikationslinjer tillanddistrikter og andre underforsynede områder; henstiller, at statslige oplysninger stilles til rådighed påInternettet;
80. kræver, at der træffes passende foranstaltninger til at omdanne statskontrollerede sendestationer til
frie »public service«-sendestationer for således at afspejle et pluralistisk samfund; er derfor navnlig bekymretover udviklingen i Rusland, hvor der er en tendens til at hindre regeringskritisk nyhedsrapportering;
81. henstiller, at regeringerne sikrer åben adgang til informations- og kommunikationsteknologier og
skaber de nłdvendige juridiske, erhvervsmæssige, tekniske og uddannelsesmæssige infrastrukturer for bru-gen heraf;
82. henstiller, at regeringerne sikrer åbenhed og retfærdighed ved tildelingen af tekniske og finansielle
ressourcer inden for alle områder af den offentlige sektor;
83. opfordrer kraftigt regeringerne til at træffe foranstaltninger til bekæmpelse af utilbłrlig kommerci-
alisering af medierne samt antitrustbestemmelser, som erkender den særlige sociale, kulturelle og demo-kratiske værdi af information;
84. henstiller, at regeringerne sikrer effektiv adgang til medierne for etniske, religiłse, kulturelle og
sproglige mindretal og andre sårbare grupper, og henviser til, at stater i henhold til folkeretten har enpositiv pligt til at fremme pluraliteten og mangfoldigheden af mediernes kilder;
85. opfordrer kraftigt Kommissionen til at gennemfłre strategier til styrkelse af mediekvaliteten gennem
bistandsprogrammer for faglig medieuddannelse; glæder sig over og stłtter den indsats, der głres af uaf-
hængige organisationer og professionelle mediefolk, som udvikler selvregulering inden for medierne med
henblik på stłrre ansvarlighed;
86. opfordrer Kommissionen til at arbejde hen imod fastlæggelse af en etisk kodeks for journalister på
nationalt plan for således at forhindre, at medierne bruges som en kanal for propaganda til fremme af vold,forskelsbehandling, intolerance og had;
87. understreger, at retten til privatliv og beskyttelse af personoplysninger błr beskyttes omhyggeligt,
samtidig med at cyberkriminalitet og anden misbrug af nye teknologier skal bekæmpes;
Menneskerettigheder og mindretalsrettigheder inden for rammerne af EUs udvidelse
88. opfordrer kraftigt ansłgerlandene til at fremskynde forbedringen af fængselssystemer og reformen af
retsvæsenet, de strafferetlige procedurer og straffeloven, hvor det er nłdvendigt, med henblik på at afkorte
længden af varetægtsfængsling og yde statsgaranteret retshjælp; opfordrer Kommissionen til at fremmeinstitutionsbyggende foranstaltninger, herunder uddannelse, til styrkelse af de retshåndhævende organersdemokratiske funktion;
89. beklager, at sigłjnermindretallene i mange ansłgerlande stadig udsættes for alvorlig forskelsbehand-
ling på arbejdsmarkedet, på uddannelsesområdet, i kontakter med civilsamfundets myndigheder, og at deudsættes for politiovergreb og voldelig racisme; mener, at en ændret holdning til sigłjnerne er af afgłrendebetydning for sigłjnernes emancipationsproces;
90. glæder sig over, at regeringerne i Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Ungarn og Slovakiet har
udviklet handlingsplaner for social og politisk integration af sigłjnerne, men konstaterer, at der ikke ergjort fremskridt af betydning; opfordrer kraftigt Rumæniens regering til at fłlge denne linje; opfordrerkraftigt regeringerne i disse lande, Rådet og Kommissionen til at tildele tilstrækkelige finansielle midler tilgennemfłrelsen af disse strategier og til snævert at inddrage sigłjnersamfundene og de lokale myndighederi gennemfłrelsen, overvågningen og tilpasningen af programmer og projekter;14.3.2002 DA C 65 E/345 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
91. glæder sig over den rumænske regerings forsłg på at afskaffe undertrykkende lovgivning vedrł-
rende seksuelle mindretal, og understreger over for de rumænske lovgivere, at grundlæggende menneske-rettigheder ikke på noget tidspunkt vil kunne forhandles;
92. glæder sig over vedtagelsen af et nationalt program for social integration i Letland og af lignende
programmer for integrationen af den russisksprogede befolkning i de łvrige baltiske stater; opfordrer kraf-tigt de respektive myndigheder til at fremskynde gennemfłrelsen af programmerne vedrłrende lovbe-stemmelser, institutioner og tildeling af finansielle midler;
93. opfordrer den slovakiske regering til at forbedre sin politik og kulturstłtte til fordel for den kultu-
relle mangfoldighed og bevarelse af nationale mindretals kulturelle arv; opfordrer Kommissionen til nłje atovervåge gennemfłrelsen af loven om brugen af mindretalssprog i officielle meddelelser;
94. opfordrer den rumænske regering til fuldt ud og med fuld retsvirkning at gennemfłre FN-kon-
ventionen om barnets rettigheder som en forudsætning for tiltrædelse;
95. opfordrer kraftigt Kommissionen til udtrykkeligt at tage spłrgsmålet om menneskerettighedskræn-
kelser mod den kurdiske befolkning op inden for rammerne af tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet;opfordrer kraftigt den tyrkiske regering til at sikre, at over 500 000 fordrevne kurdiske landsbyboere kanvende sikkert tilbage til det sydłstlige Tyrkiet; glæder sig over regeringens reformplaner og henstiller kraf-tigt, at de omsættes til konkrete foranstaltninger; opfordrer Tyrkiet til som et yderligere positivt skridt atundertegne og ratificere den europæiske rammekonvention om beskyttelse af nationale mindretal; opfor-drer kraftigt Tyrkiet til at afskaffe tortur og mishandling samt straffrihed for sådanne menneskerettigheds-krænkelser; opfordrer Tyrkiet til at beskytte menneskerettighedsforkæmpere mod chikane; opfordrer Tyr-kiet til af afskaffe dłdsstraffen og til som en hastesag at vedtage foranstaltninger, der kan medfłre enkonkret forbedring af situationen i fængslerne; opfordrer den tyrkiske regering til også at efterkommeDen Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom af 10. maj 2001, hvori Tyrkiet dłmtes for grovemenneskerettighedskrænkelser på Cypern;
96. opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af den politiske dialog med Tyrkiet at insistere på
nłdvendigheden af, at der gribes resolut ind for at stoppe en yderligere forværring af menneskerettigheds-situationen i den besatte del af Cypern, herunder navnlig af pressefriheden;
97. opfordrer den tyrkiske regering til at ophæve alle juridiske og andre bureaukratiske hindringer, som
de kristne mindretal, hvis medlemmer er berłvet deres legitime ret til deres ejendom i Tyrkiet, udsættesfor; mener, at det er uomgængeligt, at mindretallene igen får egne religiłse seminarier til uddannelse afderes egne gejstlige;
98. opfordrer Rådet og Kommissionen til at fortsætte deres bestræbelser på at forbedre effektiviteten i
programmer vedrłrende respekten for demokrati og menneske- og mindretalsrettigheder i ansłgerlandene;anmoder om, at der tages skridt til at lette deltagelsen af arbejdsmarkedets parter, ngoer, lokale myndig-heder og repræsentanter for nationale mindretal i udformningen, gennemfłrelsen og overvågningen afdisse programmer;
Henstillinger om andre spłrgsmål, hvor hurtige internationale foranstaltninger er påkrævede
99. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en mere aktiv politik på området for
virksomhedernes sociale ansvar med hensyn til menneskerettigheder, og opfordrer endnu en gang tilfremme af en omfattende gennemfłrelse af ILO-konventioner for at forhindre social udnyttelse, navnligILO-konvention n. 182 om de værste former for błrnearbejde; understreger nłdvendigheden af en konti-nuerlig vurdering af den indflydelse, som dette aspekt af EU-handelspolitikken har på menneskerettig-hederne; understreger vigtigheden af adfærdskodekser om menneskerettigheder for erhvervslivet, som f.eks.OECDs retningslinjer for multinationale selskaber og ILO-konventioner om arbejdstageres rettigheder;
100. opfordrer EU, dens medlemsstater og andre berłrte lande til at iværksætte passende multidisci-
plinære foranstaltninger til bekæmpelse af organiseret menneskehandel, navnlig med hensyn til kvinderog błrn, herunder beskyttelse af ofre, information til potentielle indvandrere om risikoen for menneske-handel og udnyttelse og anvendelse af programmer som f.eks. TACIS-programmet;C 65 E/346 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
101. opfordrer kraftigt alle stater til uden forbehold at ratificere og gennemfłre ovennævnte konvention
om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, herunder også tillægsprotokollen hertil, samttil at se bort fra forbehold vedrłrende konventionen; opfordrer stater som Saudi-Arabien til at stoppe dendiskrimination, der stadig finder sted efter ratificeringen; fordłmmer navnlig Jordans og Pakistans praksismed »æresdrab«; opfordrer kraftigt alle regeringer til at udforme lovgivning om alle former for vold ihjemmene og til at afstå fra at påberåbe sig religiłse eller kulturelle hensyn for at undgå forpligtelser idenne henseende;
102. fordłmmer tilstedeværelsen af obskurante styrer, som navnlig i Afghanistan forsvarer gammeldags
former for psykisk og fysisk vold og tilsidesætter de mest grundlæggende rettigheder, især kvinders rettig-heder;
103. fordłmmer især indfłrelsen af gule mærker, som skal bæres af ikke-muslimske borgere i Afgha-
nistan, og anmoder om, at denne ordre łjeblikkelig trækkes tilbage;
104. opfordrer formandskabet til at spille en aktiv rolle i de forestående fredsdrłftelser med Taliban-
styret og de łvrige stridende parter i Afghanistan, hvor FN optræder som mægler; understreger, at det ernłdvendigt at lægge stłrre internationalt pres på styret og de lande, der stłtter det, navnlig Saudi-Arabien,Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater, ved at blokere alle våbenleverancer og indfłre handelsembar-goer; opfordrer Kommissionen til at tage alle nłdvendige skridt, der kan medvirke til at forbedre situatio-nen for de afghanske flygtninge i Pakistan;
105. kræver, at lemlæstelse af kvinders kłnsdele fuldt ud anerkendes som en menneskerettighedskræn-
kelse; opfordrer kraftigt de pågældende regeringer til at forbyde lemlæstelse af kvinders kłnsdele og skabemulighed for rehabilitering og behandling af ofrene; kræver, at der gives passende beskyttelse til sådannekvinder, når de słger asyl på grund af truslen om fysisk lemlæstelse;
106. opfordrer EU til at lægge pres på FN for at få gennemfłrt en stłrre international undersłgelse af
vold mod błrn med passende hensyntagen til institutionel vold og vold i hjemmet, herunder klageadgangog rehabilitering; konstaterer, at De Forenede Stater sammen med Somalia er de eneste, som stadig ikkehar ratificeret konventionen om barnets rettigheder;
107. glæder sig over indgåelsen og vedtagelsen af den fakultative protokol til ovennævnte konvention
om barnets rettigheder om inddragelse af błrn i væbnede konflikter; opfordrer alle EU-medlemsstater til atratificere denne protokol uden forbehold og at vedtage lovgivning, der forhindrer rekruttering og bort-fłrelse af personer under 18 år til militære formål, f.eks. i Sudan og Uganda; kræver, at der oprettes eneffektiv særdomstol i Sierra Leone for at få stillet de ansvarlige for de alvorligste menneskerettighedskræn-kelser siden 1991 for retten;
108. glæder sig over retningslinjerne for EUs politik over for tredjelande med hensyn til dłdsstraf;
gentager, at anvendelsen af dłdsstraf over for personer under 18 år og mentalt retarderede både er i stridmed ovennævnte internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og med folkeretten;opfordrer alle stater til at indfłre et moratorium for henrettelser med henblik på helt at afskaffe dłds-straffen, og gentager eftertrykkeligt sin anmodning til De Forenede Stater, Kina, Saudi-Arabien, Congo,Iran og andre stater om omgående at standse alle henrettelser;
109. opfordrer EU til som en hastesag at arbejde hen imod en effektiv konvention om beskyttelse af alle
mod tvungen eller ufrivillig forsvinden; udtrykker sin dybeste bekymring over det foruroligende antalpersoner, der forsvinder i Tjetjenien og Algeriet og opfordrer Colombia til at oplłse sine paramilitære
grupper og słrge for, at de ansvarlige bliver straffet;
110. glæder sig over vedtagelsen af retningslinjerne for EUs politik over for tredjelande i forbindelse
med tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf som et afgłrendeskridt til at głre afskaffelsen af tortur til et hovedmål for EUs menneskerettighedspolitik, tilskynderEU-medlemsstaterne og -institutionerne til at anvende disse retningslinjer strengt; opfordrer EU til at træffeforanstaltninger til at garantere adgang for FNs særlige rapportłr om tortur til lande, der er omfattet afEU-partnerskabs- og associeringsaftaler;
111. opfordrer kraftigt alle de stater, som endnu ikke har gjort det, til at ratificere FN-konventionen om
bekæmpelse af tortur; opfordrer alle stater til at fremme udarbejdelsen og vedtagelsen af en effektiv valgfriprotokol til FN-konventionen om bekæmpelse af tortur, hvori der fastsættes bestemmelser om ubegrænset14.3.2002 DA C 65 E/347 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
inspektion af fængsler/interneringssteder med udgangspunkt i princippet om, at de kan gennemfłres »til
enhver tid på ethvert sted«; opfordrer alle regeringer til at anerkende FNs TorturkomitØs kompetence til atundersłge individuelle klager, og tilskynder dem til hurtigt at fastlægge en effektiv procedure for efterforsk-ning af formodet tortur i henhold til FNs normer;
112. glæder sig over, at 139 stater har undertegnet Rom-statutten om Den Internationale Straffedomstol
(ICC) inden fristens udlłb den 31. december 2000, og at 27 stater på dette tidspunkt havde ratificeret den;opfordrer alle stater til at ratificere den inden udgangen af indeværende år samt til fortsat at stłtte arbejdeti de eksisterende internationale krigsforbryderdomstole;
113. gentager sin opfordring til alle stater om at standse undertrykkelse og diskrimination af fredelige
religiłse og filosofiske mindretal; opfordrer især kraftigt Kina til at standse undertrykkelsen af Falun Gong-bevægelsen og af dets islamiske, kristne og buddhistiske befolkningsgrupper, samt Rusland, Georgien,Syrien og mange andre stater til at ophæve deres forbud mod Jehovas Vidner, Ukraine til at stoppe for-
skelsbehandlingen af græsk-katolske befolkningsgrupper, Armenien til at dæmme op for fjendtligheder over
for muslimer, Aserbajdsjan og Turkmenistan til at standse forskelsbehandlingen af kristne;
114. opfordrer indtrængende EU og dens medlemsstater til at give udtryk for deres bekymring i spłrgs-
målet om kastediskrimination og til at udarbejde strategier til imłdegåelse af denne udbredte praksis, somberłrer 260 millioner mennesker i Indien, i de sydasiatiske lande og andre steder, og navnlig i forbindelsemed verdenskonferencen mod racisme indtrængende at henstille til, at kastediskrimination og den umenne-skeliggłrende praksis med »urłrlige personer« indfłres i erklæringen og handlingsprogrammet for verdens-konferencen mod racisme;
115. opfordrer EU til at undersłge, i hvor hłj grad dens politikker medvirker til at afskaffe kaste-baseret
diskrimination og paria-begrebet i Indien;
116. understreger, at homoseksuelle stadig er ofre for forskelsbehandling og fordomme og nægtes deres
grundlæggende menneskerettigheder i lande over hele verden, herunder nogle EU-medlemsstater og ansł-gerlande som Rumænien; opfordrer de firs lande i verden, som stadig forbyder homoseksualitet i deresnationale lovgivning, til straks at ændre denne lovgivning; opfordrer kraftigt de stater, som anvender dłds-straf over for homoseksuelle, til at indstille denne praksis omgående;
117. erkender, at handicappede, navnlig personer med intellektuelle handicaps samt alvorligt og multi-
handicappede personer er specielt sårbare over for menneskerettighedskrænkelser, og at dette spłrgsmål
kræver seriłs opmærksomhed fra EU-institutionernes side og fra regeringerne over hele verden;
118. anmoder EU-medlemsstaterne om at łge deres stłtte til FNs Internationale Tiår for Indfłdte
Befolkninger, samt EU om at yde stłtte til Det Permanente Forum for Indfłdte Folk under FNs Økono-miske og Sociale Råd (ECOSOC), så det kan begynde sit arbejde så hurtigt som muligt, samt også at stłttede indfłdte folks ret til relevante love om intellektuel ejendomsret og ret til et rimeligt udbytte af denkommercielle udnyttelse af deres forfædres viden; opfordrer kraftigt alle EU-medlemsstater til at undertegneog ratificere ILO-konvention nr. 169 vedrłrende oprindelige folk og stammefolk;
119. opfordrer EU-medlemsstaterne til  i dette år, hvor verdenskonferencen mod racisme, racedis-
krimination og fremmedhad afholdes  at træffe aktive foranstaltninger til bekæmpelse af fremmedhadog racisme over for flygtninge, asylansłgere og indvandrere; opfordrer kraftigt alle stater til uden begræn-sende forbehold at ratificere konventionen om forebyggelse af og straf for folkedrab og konventionen omafskaffelse af racediskrimination;
120. opfordrer kraftigt EU-medlemsstaterne til at genbekræfte deres forpligtelser i henhold til flygtnin-
gekonventionen af 1951 om beskyttelse af flygtninge og asylansłgere samt at vende den nuværendenegative tendens i deres politikker, der kommer til udtryk ved, at transportvirksomheder får pålagt stłrreansvar samt strengere visumkrav; opfordrer kraftigt alle stater til straks at vedtage denne konvention og1967-protokollen om flygtninges retsstiling; opfordrer EU til at tiltræde den internationale konvention af1990 om beskyttelse af alle vandrende arbejdstagere og deres familier; opfordrer EU- og medlemsstaternetil at tilpasse deres asylpolitik til FUSP for at sikre, at ingen asylansłgere vil blive sendt tilbage til dereshjemland uden tilstrækkelige garantier for deres personlige sikkerhed;C 65 E/348 DA 14.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001
121. kræver, at EU-medlemsstaterne stłtter retten til militærnægtelse af samvittighedsgrunde, og at de
lande, hvor en sådan militærnægtelse ikke anerkendes, identificeres;
122. opfordrer alle EU-medlemsstater til at vedtage juridisk bindende restriktive kriterier for våbeneks-
port, der er baseret på deres eksisterende forpligtelser i henhold til folkeretten, der som et minimumomfatter EU-adfærdskodeksen for våbeneksport; kræver restriktioner for produktionsordninger, der er base-ret på licenser, og våbenmægleres og skibsrederes aktiviteter samt effektiv overvågning og verifikation afslutbrugervirksomheder; opfordrer kraftigt alle stater til at słrge for effektiv parlamentarisk kontrol medvåbeneksport og til at skabe stłrre offentlig åbenhed gennem offentliggłrelse af detaljerede årsberetningerom våbeneksport; opfordrer EU-medlemsstaterne til at tilskynde andre til at vedtage lignende juridisk bin-dende former for praksis unilateralt og gennem regionale og internationale fora;
123. opfordrer kraftigt EU-medlemsstaterne til at prioritere bekæmpelse af spredningen af håndvåben
samt til at slå til lyd for vedtagelse af et omfattende og effektivt handlingsprogram på FN-konferencen i2001 om ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder;
124. opfordrer EU-medlemsstaterne til at forbyde fremstilling, fremme, handel og brug af politi- og
sikkerhedsudstyr til grusomme, umenneskelige eller nedværdigende formål, eller som har medicinske virk-
ninger, der endnu ikke kendes fuldt ud;
125. fordłmmer terroraktioner, der i form af mord og trusler berłver mennesker i mange lande deres
ret til livet og deres ytringsfrihed;
126. opfordrer kraftigt alle stater til at tage konkrete skridt til beskyttelse af humanitære hjælpearbejdere
og menneskerettighedsforkæmpere mod alle former for overgreb, og at tage skridt til effektivt at efterforskesådanne sager, når de forekommer, og retsforfłlge gerningsmændene; minder om FNs erklæring ommenneskerettighedsforkæmpere, der blev vedtaget den 9. december 1999, og understreger, at EU-ambas-sader og  kontorer i tredjelande błr overvåge lokale menneskerettighedsorganisationers og -forkæmperesaktiviteter og gribe ind for at stłtte og beskytte dem, når det er nłdvendigt; tilskynder EU til at yde juri-disk, politisk og finansiel stłtte til de ngoer, der med ikke-voldelige metoder går i brechen for beskyttelsenaf menneskerettighedsforkæmpere i andre lande;
127. henviser til det seneste młde i FNs Menneskerettighedskommission i GenŁve, hvor der også deltog
medlemmer af Europa-Parlamentet; minder om sin beslutning om forberedelsen af młdet og kan kunbeklage, at medlemstaterne ikke gjorde noget for at stłtte en resolution om Kina; glæder sig over enaktiv deltagelse fra medlemstaternes og Kommissionens side; łnsker de medlemstater, som blev valgt tilFNs Menneskerettighedskommission, til lykke; beklager, at det for fłrste gang ikke lykkedes for USA atblive genvalgt til FNs Menneskerettighedskommission; opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til
at sikre, at de medlemstater, der er repræsenteret i FNs Menneskerettighedskommission, strengt overholder
de fastlagte EU-kriterier, uanset hvilket land, det drejer sig om;
128. opfordrer Den Europæiske Union til at påtage sig en langt mere aktiv og ledende rolle på
menneskerettighedsområdet  ikke kun i FN, men også i alle bilaterale drłftelser;
*
**
129. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer og parlamenter, Europarådet, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, FN, rege-ringerne i ansłgerlandene samt regeringerne i de lande, der omtales i beslutningen, samt til fremtrædendeikke-statslige menneskerettighedsorganisationers EU-kontorer.14.3.2002 DA C 65 E/349 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 5. juli 2001