KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 03.04.1996 
KOM(96) 143 endelig udg. 
KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT 
Rapport om olieforsyningerne, raffineringsindustrien 
og oliemarkedet i Det Europæiske Fællesskab 

Rapport om olieforsyningerne, raffineringsindustrien 
og oliemarkedet i Det Europæiske Fællesskab 
(Kommissionens arbejdsdokument) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
RAPPORT 
BILAG: 
A Den generelle økonomiske baggrund 
B Råolieforsyninger 
Bl De globale energireserver 
B 2 De globale olieforsyninger 
B.3. Råolieforsyninger til EU 
C Efterspørgsel efter og udbud af olieprodukter 
Cl Baggrunden 
C 2 Efterspørgslen efter olieprodukter i EF 
C 3 Olieproduktforsyningerne i EF 
D Miljø 
Dl. Den politiske og økonomiske baggrund 
D.2. Nuværende og foreslåede foranstaltninger 
D.3 Følgerne for downstream-økonomi og beslutningstagning 
D 4 Udsigterne på miljøområdet 
E Olieraffinering 
El Raffinaderier: antal, kapacitet og udnyttelse 
E.2. Refiner's margin og rentabilitet i raffinaderi sektoren 
E 3 Udsigterne for raffinaderi sektoren 
F Afsætning af olieprodukter 
F 1 Afsætningssektoren 
F.2. Detail handel sstati stik 
F 3 Detailmarkedets andele og rentabilitet 
F 4 Harmonisering 
G Ordforklaring 
Fortegnelse over tabeller og grafer 
- 3 
Rapport om olieforsyningerne, raffineringsindustrien 
og oliemarkedet i Det Europæiske Fællesskab 
(Kommissionens arbejdsdokument) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
RAPPORT 
Baggrunden for rapporten 
Olieindustrien 
Rentabilitet i raffineringsindustrien 
Markedsføring 
Miljøspørgsmål 
Forsyningssikkerhed 
Det indre marked 
Konklusioner 
- 4 
RAPPORT 
Baggrunden for rapporten 
1. Europa-Kommissionen har siden olieprischokket i slutningen af 1970'erne regelmæssigt 
udarbejdet rapporter til Rådet om Fællesskabets oliemarked og raffineringsindustri. I disse 
rapporter er der gjort rede for problemerne med overkapacitet, ændringer i 
efterspørgselsstrukturen og strengere miljøkrav. Den sidste af disse rapporter blev 
udarbejdet i 1992 efter Golf-krisen, i form af en meddelelse til Rådet [KOM(92) 152] 
2. Rådet vedtog den 30. november 1992 en række konklusioner på foranledning af 
ovennævnte meddelelse; disse konklusioner har været retningsgivende for Kommissionens 
arbejde. Rådet erkender heri, at en konkurrencedygtig raffineringsindustri er af strategisk 
betydning for olieproduktmarkedernes stabilitet og Fællesskabets forsyningssikkerhed. 
Miljøaspekterne understreges, og det anbefales, at industrien høres om eventuelle 
miljøforanstaltninger og omkostningerne herved for producenter og brugere. Siden da har 
man indledt "Auto/olie-programmet", som er en ny form for snævert samarbejde mellem 
Kommissionen og industrien. Man er nu i færd med at drøfte de første forslag, der er 
baseret på dette initiativ. De vedrører både brændstofspecifikationer (benzin og diesel) og 
standarder for udstødningsgas. 
3. Revisionen af de nuværende restriktioner for anvendelsen af fuelolie til elfremstilling 
(direktiv 75/405/EØF), som affødte forslaget i "Hvidbogen om en energipolitik for Den 
Europæiske Union" [KOM(95) 682] om at trække direktivet tilbage, var en anden af 
Rådets henstillinger. Behovet for at støtte dialogen mellem producent- og forbrugerlandene 
blev understreget, og Kommissionen har fortsat været aktiv på dette område og var således 
co-sponsor for den internationale energikonference i Puerto La Cruz, Venezuela, i 
september 1995, hvor ministre fra producent- og forbrugerlande drøftede energispørgsmål af 
fælles interesse. Rådet bekræftede på ny, at Kommissionen fortsat burde foretage disse 
regelmæssige revisioner, som er af stor nytte for Fællesskabets energipolitiske drøftelser. 
4 Nærværende rapport er baseret på mandatet i Rådets konklusioner 10369/92 af 30. 
november 1992. Her opfordres Kommissionen til regelmæssigt at analysere situationen for 
Fællesskabets oliemarkeder og raffineringsindustri, og den anmodes om at høre 
olieindustrien, inden der indføres miljøbeskyttelsesforanstaltninger, navnlig med hensyn til 
de heraf følgende omkostninger for producenter og forbrugere. Rapporten er udarbejdet 
under hensyntagen til udviklingen i sektoren siden 1992, og den ovennævnte hvidbog om 
energipolitikken, som udvikler en strategi baseret på tre af hovedhjørnestenene i 
Fællesskabets energipolitik, nemlig konkurrencedygtighed, miljø og forsyningssikkerhed, 
som alle er relevante for denne sektor. 
5. Målet med rapporten er derfor at indkredse og udforske de spørgsmål, der er afgørende for 
sektoren (olieforsyning, raffinering og afsætning), herunder navnlig raffineringsindustri ens 
situation, miljøspørgsmål, forsyningssikkerhed og det indre marked, og, hvor det er 
relevant, at kommentere konsekvenserne heraf for Fællesskabet. 
6. Rapporten er et resultat af omfattende analyser af sektoren, der er gennemført efter 
langvarige høringer af forskellige olieselskaber, branchesammenslutninger og de nationale 
myndigheder. De vigtigste konklusioner af denne analyse er der gjort rede for i selve 
rapporten, mens der i bilagene gøres nøjere rede for de forskellige emner set på baggrund 
af den generelle økonomiske situation. 
Olieindustrien 
7. Olie tegner sig for langt størstedelen af bruttoenergiforbruget i Fællesskabet. Forbruget 
forventes at stige kvantitativt i de næste 25 år på trods af en marginal nedgang i oliens 
andel fra 42% til mellem 36 og 38%. Disse tal stammer fra den "undersøgelse for år 2020", 
der er udarbejdet som led i hvidbogen om energipolitik. Hvorledes disse tal kan forliges 
med Fællesskabets internationale forpligtelser til at mindske drivhusgasemissionerne, vil 
blive drøftet i andre sammenhænge. Fællesskabet er Verdens største nettoimportør af råolie 
Dets samlede import og eksport af olieprodukter balancerer stort set og er præget af 
Fællesskabets åbne handelspolitik. 
8. Oliesektoren spiller en stor rolle i Fællesskabets økonomi. Det har været og vil derfor 
fortsat være af strategisk energipolitisk betydning for Fællesskabet, både økonomisk og 
samfundsmæssigt, at de forskellige dele af oliesektoren (navnlig raffineringsindustrien og 
markedet), udviser gode resultater. Denne sektor gennemgår nu en periode med 
omskiftelser, hvor der er mulighed for nye alliancer og joint-ventures, efterhånden som 
virksomhederne tilpasser sig nye handelsvilkår i Fællesskabet og nye afsætningsmuligheder, 
navnlig i Asien. 
9. Rapporten er navnlig koncentreret om raffinering og afsætning (downstream-sektoren) i 
Fællesskabet. Disse to aktiviteter er stort set behandlet hver for sig, skønt de enkelte 
raffinaderiers geografiske nærhed til markedet også er en faktor - hvilket vidner om 
distributionsomkostningernes betydning. Olieselskaberne er ofte integreret vertikalt, fra 
eftersøgning og produktion (upstream) til raffinering og afsætning (downstream), og de har 
i visse tilfælde ligeledes betydelige aktiviteter inden for kemikalieproduktion. Disse 
integrerede foretagenders finansielle resultater betragtes ofte som et mål for industriens 
sundhed eller rentabilitet, og der har på det seneste været meldinger om gode avancer. Det 
er imidlertid vigtigt at betragte de enkelte aktiviteter hver for sig, da nogle virksomheder 
kun deltager i ét led af kæden, f.eks. efterforskningsvirksomheder, raffinaderier og 
afsætningsvirksomheder. Disse forskellige virksomheder konkurrerer indbyrdes i de 
respektive sektorer, hvorfor de enkelte aktiviteter bør analyseres hver for sig. 
10. Raffineringssektoren har til stadighed skaffet Fællesskabet sikre forsyninger af 
olieprodukter, som f.eks. motorbrændstof og fyringsgasolie, til konkurrencedygtige priser, 
samtidig med at sektoren har forbedret sine resultater i miljømæssig henseende. Rapporten 
afslører imidlertid visse tendenser i raffinaderiindustriens rentabilitet, som vil kunne skade 
industriens muligheder for fortsat at spille denne rolle. Hertil kræves stadige investeringer, 
da der er voksende investeringsmuligheder uden for Fællesskabet, som vil kunne vise sig at 
være mere attraktive end de muligheder, der findes i Fællesskabet. 
6 -
Rentabilitet i raffineringsindustrien 
11 Raffineringssektoren har i nogen tid lidt under ringe rentabilitet. Avancen ("refiner's 
margin") på den mest grundlæggende af raffineringsprocesserne, primærdestillationen, er for 
tiden stort set lig nul, og avancen på forædlingsprocesserne, der forbedrer 
mellemprodukterne, som f.eks. katalytisk reformering og krakning, er stadig for ringe 
Enkelte raffinaderier kan måske dække driftsomkostningerne, men til industriel udvikling i 
denne sektor er dette ikke nok. 
12 De tre hovedaspekter af problemet er skitseret nedenfor. På raffinerings- og 
efterspørgselssiden er der to faktorer, nemlig for stor raffineringskapacitet og den skiftende 
balance i efterspørgslen efter de forskellige produkter, navnlig den relative efterspørgsel 
efter benzin og diesel. På udbudssiden er der sket en ændring i forsyningen af råolie til 
Fællesskabets raffinaderier henimod lettere råolier. Disse skaber deres egne særlige 
problemer og har også påvirket prisforskellene mellem de forskellige produkter, som 
forklaret nedenfor. De lovrammer, industrien arbejder under, har også haft en afgørende 
indflydelse (miljølovgivningen, afgifter på olieprodukter). 
13 Der er to former for overskydende raffineringskapacitet. For det første er der en 
overkapacitet for destillation af råolie. For det andet er der en overskydende 
konverteringskapacitet, hvor den billige fuelolie, der fremstilles i 
råoliedestillationsprocessen, omdannes til lettere, dyrere produkter, såsom benzin. 
14. I denne forbindelse er det værd at nævne, at den tilsyneladende modsigelse mellem høj 
udnyttelsesgrad og overkapacitet kan forklares ved, at de foreliggende data om udnyttelsen 
er ufuldstændige. Udnyttelsesprocenterne beregnes på grundlag af den oprindeligt meddelte 
nominelle kapacitet for et givet raffinaderi, mens virksomheden i tidens løb ofte kan 
forbedre kapaciteten med tekniske forbedringer af forarbejdningsudstyret. Der er, af 
konkurrencemæssige årsager, imidlertid ikke altid offentlig adgang til oplysninger om disse 
gradvise stigninger i kapaciteten, og der er således en større overkapacitet, end dataene 
viser. 
15 Overskuddet i råoliedestillationskapaciteten er, som allerede nævnt, af gammel dato, og selv 
om industrien i de sidste 15 år har gjort en stor indsats for at mindske overskuddet, er dette 
endnu ikke helt lykkedes. Situationen bliver ikke bedre af de ovennævnte "skjulte" 
kapacitetsforøgelser, som også finder sted i konverteringsanlæg. 
16. Overskuddet i konverteringskapaciteten er skabt som følge af over-investering i de seneste 
år. Dette er først og fremmest sket af to grunde. For det første forandringen i den relative 
efterspørgsel efter de forskellige olieprodukter. I efterspørgselsprognoserne har man således 
undervurderet væksten i efterspørgslen efter diesel og overvurderet væksten i efterspørgslen 
efter benzin (efterspørgslen efter benzin er faktisk faldet). 
17. For det andet blev det på udbudssiden forventet, at der med tiden ville blive udbudt flere 
sværere råolier, mens antallet af lette råolier faktisk steg. Dette var igen resultatet af en 
større procentdel lette 
7 -
råolier i den "kurv" af råolier, som Saudi-Arabien udbød til salg for at maksimere landets 
olieindtægter, og uventet stor produktion af råolie fra Nordsøen, som generelt er let. Dette 
var en følge af omkostningsbeskæringer og teknologiske fremskridt i upstream-sektoren. 
Der har derfor generelt snarere været brug for mindre end mere konverteringskapacitet, 
eftersom der ved raffinering af lettere råolier fremstilles flere lettere produkter. 
18 Endelig skal der regnes med den betydelige indflydelse fra regulerende indgreb fra det 
offentlige. Der har været stigende omkostninger til miljøforanstaltninger, som ikke 
umiddelbart kan overvæltes på produktpriserne under de nuværende markedsvilkår. Høje 
oprensningsomkostninger og uforudseelige afgiftsniveauer har også haft en indflydelse på 
investeringsafgørelser i raffinaderi industri en. 
19 Disse tre elementer tilsammen har haft en række konsekvenser. På kort sigt har der været 
manglende overensstemmelse mellem raffineringskapaciteten og produktefterspørgslen, 
hvilket har ført til mindskede prisforskelle mellem lette og tunge produkter, hvilket igen har 
ført til lave investeringsafkast. Raffinaderierne er uvillige til at lukke raffinaderierne som 
følge af de høje oprensningsomkostninger og sociale omkostninger. De føler sig i stedet 
fristet til at "vente og se", så længe driften ikke giver underskud, eller til at sælge 
raffinaderierne, selv til meget lave priser, snarere end at lukke dem. 
20 Tendensen til, at producenterne involverer sig i downstream-processer, hvilket vi anser for 
et positivt tegn på engagement i fællesskabsmarkedet, indebærer, at der er et antal 
potentielle købere, som kan være bundet af andre strategiske principper, og som er villige 
til at gå ind i denne sektor, navnlig hvis raffinaderierne kan købes på gunstige betingelser 
Der vil sandsynligvis blive tale om yderligere nedlukninger, men selv om der nedlægges 
raffinaderier, er der ingen garanti for, at avancemargenen vil blive bedre, eftersom den 
mindskede raffineringskapacitet vil kunne dækkes med import. 
Afsætning 
21. Situationen for markedssektoren varierer i de forskellige dele af Fællesskabet, men er 
generelt væsentligt bedre end for raffineringsindustrien. Historisk betingede, strukturelle 
forskelle spiller en væsentlig rolle, og det samme gælder de forskellige markedsdeltageres 
integrering i upstream- og down stream-aktiviteter. Der er i hele Fællesskabet en generel 
tendens til, at antallet af detail salgssteder falder med en tilsvarende stigning i 
gennemsnitssalget pr. salgssted. Denne omstrukturering finder imidlertid sted med forskellig 
hastighed i de forskellige medlemsstater, hvilket skyldes en række faktorer. 
22 Indkøbscentrenes fremmarch på bekostning af traditionelle forhandlere i en række 
medlemsstater har været betydelig. For tiden synes dette at være til fordel for forbrugerne 
som følge af de væsentligt lavere priser, men det betyder også en væsentlig nedgang i 
indtjeningen for de traditionelle olieselskaber og navnlig for raffinaderierne i de mest 
berørte markeder. Dette forringer igen olieselskabernes mulighed for at investere i 
forbedring af detail salgssteder på disse markeder, hvilket kan føre til nedlukning af 
yderligere detail salgssteder. For det andet udveksler nogle forhandlere detail salgssteder med 
andre forhandlere for at styrke deres tilstedeværelse i bestemte områder. Dette fører ofte til 
en mindskelse i enhedsomkostningerne, som kan komme forbrugerne til gode, forudsat at 
der er tilstrækkelig konkurrence. Denne udvikling påvirker den overordnede 
markedsstruktur og derved ændres også den traditionelle forhandlers rolle. 
Begge disse tendenser bør overvåges nøje. 
8 -
Miljøspørgsmål 
23. Der er store betænkeligheder ved miljøforureningen i alle dele af Fællesskabet, navnlig med 
hensyn til luftkvaliteten. Borgerne ønsker forbedringer, og der er således indgået specifikke 
forpligtelser på dette område i rammekonventionen om klimaændringer. Miljølovgivningen 
er kompleks, navnlig med hensyn til downstream-sektoren. Miljøforanstaltningerne berører 
driften af selve raffineringsprocessen, produktspecifikationer og emissionsbegrænsende 
udstyr i distributionskæden. Forbedring af f.eks. brændstofspecifikationerne kan imidlertid 
ikke finde sted isoleret; hertil kræves snævert samarbejde med andre industrisektorer. Dette 
har således været tilfældet med Auto/olie-programmet, som søger den rette ligevægt mellem 
de mest omkostningseffektive foranstaltninger. 
24 Auto/olie-programmet er et trilateralt initiativ vedrørende luftkvalitet, emissioner, 
brændstoffer og motorteknologi, taget af Kommissionen, raffineringsindustrien (EUROPIA) 
og motorindustrien (ACEA) i fællesskab. Målet var at give de politiske beslutningstagere 
adgang til en objektiv vurdering af den mest omkostningseffektive pakkeløsning, herunder 
bilteknologi og brændstofkvalitet såvel som lokale foranstaltninger, til mindskelse af 
emissionerne fra vejtransportsektoren til et niveau, som er i overensstemmelse med de nye 
luftkvalitetsstandarder, der er ved at blive fastlagt for Fællesskabet. 
25. Specifikke foranstaltninger indføres ofte trinvis. Industrien vil på ethvert givet tidspunkt 
være i færd med at bestille nyt udstyr i henhold til tidligere lovgivning og planlægge, 
hvordan de fremtidige mål, der er fastsat i den gældende lovgivning, skal nås. Disse 
foranstaltninger indebærer betydelige udgifter i raffinaderier og i lager- og 
distributionsanlæg, og hver ny beskyttelsesforanstaltning, som f.eks en yderligere 
nedsættelse af emissionsniveauet, er generelt forholdsmæssigt dyrere end den forudgående 
foranstaltning, eftersom de tekniske krav, som endnu større forbedringer indebærer, øges 
tilsvarende. Tabel D.5 i bilaget viser en række skøn over de potentielle omkostninger. 
26 Hele Fællesskabet drager fordel af bedre luftkvalitet. I betragtning af omfanget af de hertil 
krævede investeringer og den tid, der behøves hertil, har branchen klart behov for, at 
miljøbestemmelserne er sammenhængende og forudsigelige og baseret på 
om kostn i ngseffekti vi tet 
Forsyningssikkerhed 
27 Forsyningssikkerhed er stadig en vigtig faktor, som anført i hvidbogen om energipolitik, 
skønt risikoen for alvorlige trusler mod Fællesskabets olieforsyningssikkerhed på kort sigt 
anses for ringe. Forholdene har ændret sig væsentligt fra de krisesituationer, vi var vidne 
til for omkring 20 år siden, da forsyningskilderne og markederne for råolie og olieprodukter 
var langt mindre differentierede, gennemsigtige og effektive, end det nu er tilfældet. 
28 Da Fællesskabet imidlertid fortsat vil være stærkt afhængigt af importeret råolie, er der 
stadig behov for forsigtighed på både kort og lang sigt. Over tre fjerdedele af de påviste 
oliereserver 
i Verden er beliggende i potentielt politisk og/eller økonomisk ustabile områder Dette 
understreger, at der til stadighed er behov for foranstaltninger - om nødvendigt tilpasset nye 
markedsvilkår - til at imødegå pludselige afbrydelser i forsyningerne, som ville være til 
alvorlig skade for både Verdensøkonomien og Fællesskabets økonomi. Forsyningssikkerhed 
for raffinerede olieprodukter er en vigtig faktor for den europæiske befolknings livskvalitet 
og økonomi, og det er derfor af strategisk betydning, at der findes en stærk 
konkurrencedygtig raffineringssektor i Fællesskabet. 
29. Der bør fortsat udvikles gode relationer mellem producent- og forbrugerlandene med 
henblik på at bevare den nuværende stabilitet, og dialogen og interessefællesskabet, baseret 
på gensidige investerings- og driftsordninger, bør fortsætte. Teknologiske forbedringer, som 
gør det muligt at udnytte nye oliefelter, vil bidrage hertil og yderligere diversificere 
udbuddet. Muligheder for upstream-investeringer i både OPEC og ikke-OPEC-
producentlande begynder nu at åbne sig for EU-selskaber, og producenternes investeringer i 
Fællesskabets downstream-sektor fortsætter. Disse aktiviteter befæster den fælles interesse, 
som begge parter har i en velfungerende oliesektor, og bør betragtes som et positivt træk, 
så længe de er baseret på markedsprincipperne. 
Det indre marked 
30. Det indre marked i er for oliesektorens vedkommende relativt veludviklet og gennemsigtigt 
sammenlignet med andre energisektorer. En stor del af udviklingen i raffineringssektoren 
skyldes, at det indre europæiske marked indgår i det større verdensmarked med global 
konkurrence. Der har siden den 1. januar 1993 kun har været tale om en meget beskeden 
harmonisering af afgiftssatserne mellem medlemsstaterne. Som anført i hvidbogen om 
energipolitik, er dette et område, hvor det er vanskeligt at gøre fremskridt som følge af de 
mange forskellige interesser og anskuelser, men der er fortsat kræfter i gang for at fjerne 
konkurenceforvridni nger 
31. Også med hensyn til teknisk standardisering af produkter er der i mange tilfælde stadig 
afvigende standarder for væsentligt identiske produkter. Dette kan være til hinder for, at 
fordelene ved det indre marked realiseres fuldt ud. 
Konklusioner 
32 En sund oliesektor er til støtte for de sociale og økonomiske fremskridt i Fællesskabet; den 
garanterer forsyningssikkerhed til konkurrencedygtige priser og kan fremme forbedringer i 
miljøbeskyttelsen Olieforsyningssikkerhed til rimelige priser i Fællesskabet afhænger i høj 
grad af et velfungerende og stabilt internationalt oliemarked. Vi må derfor fortsat fremme 
og udvikle en politik baseret på dialog og samarbejde med Fællesskabets vigtigste 
olieforsyningskilder og konkurrenter på det internationale marked og håndhæve og fremme 
energichartertraktaten 
33. Et godt investeringsklima er af primær betydning. Industrien som helhed viser i dag 
generelt gode finansielle resultater, hovedsagelig som følge af sektorens vertikale 
integration og aktivitetsdifferentiering, men Fællesskabets raffineringssektor har i de seneste 
få år haft en periode med meget lav rentabilitet, hvilket både skyldes markedsvilkårene og 
regulerende foranstaltninger. 
10 -
34 Denne situation kan ventes på kort sigt at føre til en omstruktureringsproces med 
nedlukning eller salg af raffineringskapacitet - en proces, som til en vis grad allerede er 
startet Det er imidlertid ikke muligt nøjagtigt at forudsige, hvor eller hvornår eller endog 
hvor megen kapacitet det vil dreje sig om, da dette afhænger af en lang række faktorer i 
hele Fællesskabet. Hvis der bliver tale om rationaliseringer i sektoren, understreger 
Kommissionen, at de individuelle raffinaderier, ligesom i 1980'erne, fortsat skal være 
ansvarlige for at træffe afgørelse om nedlægning af kapacitet. Disse afgørelser bør træffes 
på et omkostningseffektivt grundlag og være i overensstemmelse med traktatens 
konkurrencebestemmelser. Kommissionen vil fortsat overvåge situationen og drøfte den 
med industrien og medlemsstaterne. 
35 Det er på lang sigt i Fællesskabets interesse at have en stærk, teknologisk avanceret 
raffineringsindustri. Det styrker forsyningssikkerheden og konkurrenceevnen generelt og for 
sektoren selv og den petrokemiske sektor såvel som for de tilknyttede service- og 
udstyrsforsyningsvirksomheder, og femmer naturligvis beskæftigelsen i Fællesskabet. Det 
skal også erkendes, at der er stigende konkurrence om investeringer i områder uden for 
Fællesskabet, hvor der er nye, voksende markeder. 
36 Miljøpolitikken og den lovgivning, der behøves til realisering af de ønskede forbedringer i 
luftkvaliteten, vil fortsat have indflydelse på sektoren, navnlig som følge af omfanget af de 
investeringer, der kræves hertil. Der bør træffes rationelle foranstaltninger inden for 
sammenhængende og forudsigelige rammer, baseret på omkostningseffektivitet. 
37 Kommissionen erkender, at skønt medlemsstaterne generelt har forhøjet deres afgiftssatser, 
er der kun sket en meget lille harmonisering på dette område. Kommissionen har i værksal 
en omfattende høringsproces som udgangspunkt for sine overvejelser, om og i givet fald 
hvilke forslag der bør fremsættes for at forbedre det indre markeds funktion Herudover 
anbefaler Kommissionen, at mulighederne for forbedringer i teknisk standardisering af 
produkter undersøges yderligere. 
38 Kommissionen vil foretage regelmæssige analyser af olie-, raffinerings- og 
afsætningsindustrien i Fællesskabet, bl.a. for at forbedre mulighederne for at beregne 
raffineringskapaciteten og dens udnyttelse mere nøjagtigt, da disse faktorer er vigtige for 
udarbejdelsen af energipolitiske foranstaltninger og en tilfredsstillende gennemførelse af 
hvidbogen om energipolitik 
-11 -
BILAG A 
Den generelle økonomiske baggrund 
Det stærke økonomiske genopsving i Fællesskabet i 1994 blev i løbet af 1995 afløst af en 
markant afdæmpning. Væksten, som nåede 4% i visse dele af 1994, ventes for 1995 som helhed 
at blive på omkring 2,5%. Udsigterne for 1996 er mindre gunstige end forudset, og det anses nu 
for sandsynligt, at væksten vil være under 2%. De kræfter, der er mest afgørende for den 
europæiske økonomi, synes imidlertid at være gunstige for en fornyet vækst i årets løb, og skønt 
gennemsnitsresultaterne for 1996 kan formodes at blive lavere end for 1995, ventes den 
gennemgående tendens alligevel at blive positiv. 
De vigtigste positive vækstfaktorer er: 
verdensøkonomien uden for Fællesskabet er i ekspansion 
de grundlæggende elementer i Fællesskabets økonomi, hvad angår lav inflation, moderat 
lønpres og gode investeringsafkast, er gunstige 
den monetære politik er blevet lempet. 
Uden for Fællesskabet har der været en kraftig økonomisk ekspansion inden 1992. 
Verdenshandelen har genvundet fornyet dynamik, efterhånden som de nyopdukkede markeder i 
Asien og Central- og Østeuropa finder deres plads i verdensøkonomien, og fordelene ved de 
handelsliberaliserende foranstaltninger, der er vedtaget i GATT Uruguay-runden, begynder at 
manifestere sig. Den hurtige stigning i væksten i eksportmarkederne synes at være dæmpet ned, 
men udsigterne forbliver fortsat relativt gunstige. 
- 12 
BILAG B 
Råolieforsvninger 
B.l. De globale energireserver 
Efter oliechokkene i 1973 og 1980 er der nu foretaget langsigtede tilpasninger, og 
energiforsyningerne og -efterspørgslen har nået en ny ligevægt. Som følge heraf ventes de 
globale energireserver ikke at skabe problemer på mellemlang sigt. 
De kendte oliereserver dækker omkring 43 år (graf B.l). Det drejer sig utvivlsomt om det 
laveste ressource/produktionsforhold (kendte reserver i forhold til det nuværende 
produktionsniveau) blandt de fossile brændsler, skønt disse oliereserver målt i energi svarer til 
gasreserverne (ca. 135 mia. t olieækvivalent (mia.toe)). Nye opdagelser og bedre udvinding fra 
eksisterende oliefelter har imidlertid i mange år dækket eller oversteget forbruget - de kendte 
reserver er tredoblet siden midten af 1960'erne. I geopolitisk henseende er det af stor betydning, 
at 65% af reserverne findes i Mellemøsten, yderligere 11% i Venezuela og Mexico og 6% i 
SNG (graf B.2). 
Verdens kendte reserver af fast brændsel (på det nuværende produktionsniveau) vil vare i over 
200 år. De kendte gasreserver dækker ca. 65 år. Disse reserver er vokset sideløbende med den 
store stigning i efterspørgslen efter gas. 70% af Verdens gasreserver findes i SNG og 
Mellemøsten, hvoraf en stor del kan leveres til Vest- og Centraleuropa på økonomisk acceptable 
vilkår. 
Der er usikkerhed omkring, hvilken indflydelse forandringen i verdensefterspørgslen efter olie vil 
få. Olieefterspørgslen vil vokse stærkt, navnlig i Kina, Indien og andre hurtigt udviklende lande i 
Det Fjerne Østen. Så skønt der ikke kan ventes oliemangel på mellemlang sigt, vil der kunne 
blive tale om voksende konkurrence fra de nye økonomier, navnlig da både USA og Europa står 
over for en stigende afhængighed af importeret energi. 
B.2. De globale olieforsyninger 
OPEC havde fra midten 1980'erne genvundet en del af den markedsandel, organisationen havde 
tabt til nye ikke-OPEC-producentlande efter olieprischokkene i 1970'erne. I de seneste år har den 
teknologiske udvikling og mindskelsen i omkostningerne til olieefterforskning og -produktion, 
navnlig i Nordsøområdet, resulteret i, at OPEC har dækket mindre af den voksende 
olieefterspørgsel, end ventet (graf B.3 og B.4). 
- 13 
Olieefterspørslen ventes fortsat at stige, og der vil således gradvis skabes ligevægt mellem udbud 
og efterspørgsel. Ud over den stigende efterspørgsel efter råolie fra ikke-OPEC-lande kan også 
forsyningerne fra OPEC-landene ventes at stige, navnlig fra de olierige lande i Mellemøsten og 
fra Venezuela. Der er allerede en uudnyttet produktionskapacitet på omkring 2-3 mb/d (millioner 
tønder pr. dag), hovedsagelig i Golf-regionen, og heri er ikke medtaget den potentielle 
olieproduktion på ca. 2 mb/d i Irak. 
Mellem 1985 og 1994 lå verdenspriserne på råolie (Brent-råolie i løbende priser) gennemsnitligt 
på omkring 20 $ pr. tønde mod ca. 40 $ pr. tønde mellem 1975 og 1985. I de sidste tre år har 
gennemsnitsprisen været på omkring 17 $ pr. tønde (graf B.5). Alt andet lige kan man gå ud fra, 
at oliepriserne vil stige i faste priser - men kun ganske svagt - i de næste 10-15 år. Selv med 
udsigt til en sådan stramning af ligevægten mellem udbud og efterspørgsel ventes råoliepriserne 
kun at ville stige moderat, af følgende grunde. 
i) Teknologisk betinget reduktion i efterforsknings- og produktionsomkostningerne 
Mange af de større ikke-OPEC-producentområder har været udnyttet i lang tid, og deres 
reserver er ved at være udtømt. Oliereserverne i USA (undtagen Alaska) hører til de 
ældste og stærkest udnyttede i Verden. Selv oliereserverne i Alaska, der er blevet opdaget 
langt senere, står over for en nedgang i produktionen. Faldet i oliepriserne i midten af 
1980'erne bidrog til denne udvikling, idet en del af denne ikke-OPEC-olieproduktion blev 
urentabel. Mange ældre ikke-OPEC-områder er imidlertid inde i en opblomstringsperiode 
eller har i det mindste ikke haft det forventede fald i produktionen. Den nye teknik, 
olieindustrien har udviklet for at udvinde olie rentabelt til trods for lavere oliepriser, har 
overgået forventningerne. 
Der er sket et betydeligt fald i omkostningerne ved olieefterforskning og -udvinding. 
Arbejdskraften er skåret ned af produktivitetshensyn, men den teknologiske udvikling har 
spillet den største rolle heri Efterforskningsmetoderne er blevet mere effektive, og 
forbedringer i boreteknologien har i høj grad øget oliefelternes produktionskapacitet Små, 
tidligere urentable, oliefelter i Nordsøen kan nu udvindes med specialiserede 
produktionsskibe; horisontal boring er på blot nogle få år blevet en vidt anvendt metode til 
betydelig forøgelse af oliefelternes produktionskapacitet. Samtidig har mange regeringer 
forbedret deres afgiftsordninger for at fremme olieefterforskning og -produktion. 
Overslagene over omkostningsreduktionerne varierer, men efterforskningsomkostningerne 
er måske halveret i det sidste årti. Teknologisk udvikling er kommet for at blive, og de 
teknologiske fremskridt lader sig ikke stoppe: selv om den fremtidige udvikling ikke vil gå 
så hurtigt som tidligere, vil den være tilstrækkelig til at dæmpe fremtidige stigninger i 
oliepriserne. 
ii) Voksende globale reserver 
14 
De nytilkomne reserver har kunnet erstatte de udtømte reserver og mere til. Store områder 
i Verden er endnu ikke udnyttet eller end ikke udforsket. Af potentielle nye olieområder 
kan nævnes den vestlige del af Shetlandsøerne, Barentshavet, Alaskan National Wildlife 
Reserve, det sydlige Atlanterhav og Sydøstasien. Skønt oliereserverne naturligvis ikke er 
uudtømmelige, ventes der ikke problemer i lang tid fremover. Det skal dog atter 
fremhæves, at de traditionelle OPEC-olieproducenter ventes fortsat at ville sidde på 
størstedelen af de globale reserver. 
iii) En ændring i OPEC-landenes politik 
OPEC erkender ikke blot, at priserne så vidt muligt bør være moderate, men også at 
stabile priser vil være i deres egen interesse på lang sigt. Som historien har vist, dæmper 
olieprischok kun efterspørgslen. På grundlag af disse erfaringer kan det ventes, at OPEC i 
fremtiden vil indtage en mere markedsorienteret holdning til prisfastsættelse og 
forsyninger, således at priserne styres af forsynings/efterspørgselsfaktorer. 
iv) Reintegrering af Verdens olieindustri 
Efter producentlandenes voksende deltagelse i downstream-aktiviteter i EF i de seneste få 
år har de fleste af disse lande åbnet deres upstream-sektor for selskaber i forbrugerlandene 
Denne reintegreringsproces kan ventes at fortsætte på verdensplan og vil bidrage til en 
stabilisering af Verdens oliemarkeder. 
v) Oliemarkederne bliver mere sofistikerede 
Oliemarkederne er blevet stadig mere sofistikerede. De er blevet mere gennemsigtige 
takket være informationsteknologien, så vi nu har langt bedre indsigt i, hvordan 
markederne fungerer. Dette betyder ikke, at der ikke vil være prissvingninger -
markederne lever netop af prissvingninger - men faren for varige oliepriskriser som følge 
af uigennemsigtige markedskræfter er blevet mindre. 
vi) Regeringsforanstaltninger til fremme af nødforsyninger 
Der er nu effektive foranstaltninger på globalt plan (navnlig IEA) og på regionalt plan, 
(f.eks. EU) til at imødegå forsyningsafbrydelser. Golf-krigen var en god påmindelse om, at 
disse foranstaltninger findes og er effektive. Både på IEA- og EF-niveau gøres der en 
indsats for løbende at tilpasse disse foranstaltninger til de vekslende markedsvilkår 
v«) Alternativer til olie 
- 15 -
Det er værd at se nærmere på alternativerne til olie. Olien er i de sidste 20 år i høj grad 
blevet erstattet med anden energi i dampproduktionssektoren (navnlig til elfremstilling) i 
industrilandene, først med kul og siden med kernekraft. Nu er turen kommet til naturgas 
I de næste 10-15 år vil Europas efterspørgsel efter gas kunne stige med 40%, idet 
elsektoren vil tegne sig for halvdelen heraf. Skønt olie forsat vil være næsten enerådende i 
transportsektoren, må den kæmpe for en svindende del af det øvrige marked - hvilket vil 
udelukke prisstigninger. I det lange løb vil vedvarende energi - f.eks. sol-, vind- og 
biomasseenergi, biobrændsel og geotermisk energi, som frembringer ringe eller ingen 
forurening - blive den vigtigste bæredygtige energikilde, og Kommissionen vil, som nævnt 
i hvidbogen om energipolitik, forelægge en strategi for videreudvikling på dette område. 
B.3. Råolieforsyninger til EU 
6.3.1 Reserver 
Europa har betydelige kul ressourcer, skønt de i fremtiden vil blive udnyttet mindre. 
Olie- og gasreserverne ventes at forblive en betydelig intern energiressource, selv om 
den er beskeden i forhold til de globale reserver. 
De samlede kendte oliereserver i Vesteuropa svarer til mindre end halvdelen af 
gasreserverne (2,2 mia. t mod 4,9 mia. toe gas). Størstedelen af disse reserver befinder 
sig under Nordsøen. EU's oliereserver beløber sig til 0,9 mia. t, mens næsten alle de 
øvrige europæiske reserver findes i Norge. Med det nuværende produktionsomfang vil 
de europæiske reserver kun vare 8 år, men nye reserver opdages lige så hurtigt, som de 
kendte reserver udnyttes, så der kan formodentlig regnes med betydelig længere tid. 
B.3.2. Produktion 
Energiproduktionen i EF kan ventes at toppe omkring år 2000, hvorefter produktionen 
af primære brændstoffer, bortset fra vedvarende energi, vil dale moderat. EF's 
energiproduktion ventes ikke at være dalet under 1992-niveauet i år 2005. 
EF's olieproduktion i Nordsøen toppede i midten af 1980'erne og gik ret hurtigt tilbage i 
de følgende få år. Siden 1991 har produktionen dog været stigende, eftersom ny teknik 
inden for efterforskning og produktion såvel som mere gunstige afgiftsordninger har 
medført, at nye, mindre oliefelter kunne udnyttes rentabelt, samtidig med at eksisterende 
oliefelter indvindes med forbedrede metoder (sekundær og tertiær udvinding). Der 
ventes derfor ingen nedgang i produktionen før i slutningen af 1990'erne. 
B.3.3. Afhængighed af olieimport 
- 16 
Europa har haft et energiunderskud i mange år på trods af en betydelig kulindustri af 
gammel dato og på trods af udviklingen af omfattende olie- og gasreserver i 
Nordvesteuropa samt en betydelig kernekraftindustri. Stigende energiefterspørgsel og 
dalende produktion af primærenergi i EF vil medføre stigende afhængighed af import 
fra tredjelande, navnlig Mellemøsten og SNG. 
EF's afhængighed af importeret energi (dvs. energiimport som procentdel af det interne 
bruttoenergiforbrug) ligger nu omkring 48%. Dette tal ventes kun at blive en smule 
højere i år 2000 for at nå 55% i år 2005, hvorefter der kan ventes en hurtigere stigning. 
Den vigtigste ændring i importafhængigheden er at finde i kulsektoren. Efterhånden som 
den interne produktion falder, er EF's import steget fra 29% af forbruget i 1990 til 
omkring 44% på nuværende tidspunkt, og den ventes at ligge på 50% i år 2005 
Med hensyn til gas er EU afhængig af import for 40% vedkommende, og med den 
forventede stærke stigning i efterspørgslen i de næste 10 år vil dette tal øges til 55% 
omkring midten af næste årti. 
EF's afhængighed af importeret olie er allerede stor (graf B.6) Importen tegnede sig for 
næsten 80% af forbruget i 1990, selv om den seneste tids store olieproduktion i 
Nordsøen (EF) har bragt dette tal lidt ned. Medtages Norge, falder tallet til 60%. Da der 
fra år 2005 ventes en nedgang i EF's råolieproduktion, og da der regnes med fortsat 
moderat vækst i efterspørgslen efter råolieprodukter, kan EF's importafhængighed ventes 
at stige til 83% omkring år 2005. 
B.3.4. Råoliekvalitet 
Indtil for relativt kort tid siden - ca. 1993 - tegnede de svære råolier sig for en stigende 
andel af den råolie, der blev forarbejdet i de europæiske raffinaderier. Den interne 
produktion af råolie, som normalt er af relativt høj kvalitet, var faldet, mens importen af 
sværere råolier var steget. Sammen med den stigende efterspørgsel efter 
høj kvalitetsprodukter til transportsektoren skærpede også denne faktor trykket på 
raffinaderierne, som derefter investerede betydelige beløb i nye anlæg til konvertering af 
tunge oliefraktioner til lettere oliefraktioner. Fra 1993 skete der imidlertid en betydelig 
ændring i de svære oliers andel. Grundene hertil beskrives nedenfor. (Graf B.7 viser 
udviklingen i andelen af svære olier i olieforsyningen før og efter slutningen af 1993). 
I de seneste to år er der sket en genopblomstring i olieproduktionen i Nordsøen. Som 
følge heraf er den samlede olieimport til Europa faldet en smule. Nettoimporten af 
råolie i EF-12 i 1994 var på 27 mio. t, dvs. 6V2% lavere end i 1992. 
Også kvaliteten af de importerede råolier har ændret sig. Råolie fra OPEC-landene er 
normalt tungere, men ikke blot er deres andel i den globale olieforsyning faldet i det 
- 17 
seneste par år, men kvaliteten er også generelt blevet bedre. Dette skyldes en målrettet 
strategi fra Saudi-Arabiens side for at maksimere eksporten af dyrere, lettere olier i 
stedet for de sværere oliekvaliteter. Herved erstattes det betydelige fald i 
olieindtægterne, der er sket siden prisfaldet i 1986. Saudi-Arabien er endvidere begyndt 
at udvikle nyligt opdagede oliefelter med meget lette råolier. 
Endelig har de globale forsyninger af kondensater og flydende naturgas (NGL) været 
stigende i nogle år. Disse produkter har været blandet med råolie eller er blevet 
importeret direkte som råvarer til raffinaderi industri en og har således været med til at 
fortrænge de svære råolier. 
Den uventede store andel af lette olier i EFs råolieforsyninger er en af de vigtigste 
årsager til EF-raffinaderiernes ringe rentabilitet. 
Det er vanskeligt at forudse den fremtidige udvikling i kvaliteten af de råolier, der 
forarbejdes i EF's raffinaderier. På meget lang sigt vil de store reserver af mellemsvære 
og svære råolier i Mellemøsten tegne sig for en voksende del af forsyningerne til EF, 
efterhånden som EFs egne reserver udtømmes. På kortere sigt kan forsyningerne 
imidlertid ventes i højere grad at bestå af lette olier, end tidligere forudset. 
B.3.5. Forsyningssikkerhed 
Der er generelt ingen grund til bekymring for olieforsyningerne nu og i fremtiden. 
Situationen har ændret sig betydeligt fra den krisesituation, vi var vidne til for omkring 
20 år siden, da forsyningerne af både råolie og olieprodukter var langt mindre 
diversificerede end i dag (tabel B. 1/2/3/4/5/6). 
Der er endvidere i de nærmeste år mulighed for overskud på forsyningssiden. Imidlertid 
bør prognoserne for råolieforsyningssikkerhed tages op til løbende revision. Som det 
allerede er nævnt findes mere end tre fjerdedele af Verdens oliereserver i politisk 
og/eller økonomisk potentielt ustabile områder. Disse områder vil også i fremtiden være 
EF's vigtigste forsyningskilder. 
EF må derfor til stadighed sørge for, at der skabes gode relationer mellem producent-
og forbrugerlandene gennem dialog og interessefællesskab baseret på investerings- og 
driftsaftaler. Der åbnes nu op for upstream-investeringsmuligheder for EF-selskaber, og 
de aktiviteter, som selskaber fra forbrugerlandene i de seneste år har indledt i 
downstream-sektoren i EF, fortsætter. Denne udvikling befæster begge parters 
gensidige interesse i gode resultater for oliesektoren som helhed Som eksempler på 
denne proces kan nævnes: 
. Udvikling af samarbejde på energiområdet mellem Samarbejdsrådet for Golf-staterne 
(GCC) og EU, således som det finder sted i den gradvise vertikale integration af 
henholdsvis GCC- og EF-virksomheder, hvor GCC-selskaber foretager downstream-
investeringer i EF, mens EF-selskaber foretager upstream-investeringer i GCC-lande. 
. Kommissionens co-sponsorering af den fjerde internationale energikonference i Puerto 
la Cruz, Venezuela, den 25.-27. september 1995 
. Kommissionens deltagelse i Barcelona-konferencen den 27.-28. november 1995 om 
samarbejdet mellem Europa og Middelhavslandene. 
. Oprettelsen af Det Europæiske Energicharter, inden for rammerne af hvilket EF-
selskaber trygt kan foretage investeringer i udvinding af olie- og gasressourcerne i 
SNG og i de central- og østeuropæiske lande. 
Det er vigtigt at finde frem til, hvorledes denne dialog bedst kan fremmes. EF må 
derfor, som Verdens største olieimportør, støtte og fremme den politiske dialog mellem 
producent- og forbrugerlande, efter det eksempel, der blev givet af Frankrig og 
Venezuela på Paris-konferencen i juli 1991. 
Selv om EF har søgt at fremme forsyningssikkerheden gennem passende politiske 
arrangementer, som beskrevet ovenfor, må det fortsat sikres, at der til stadighed er 
passende arrangementer til forvaltning af krisesituationer, baseret på lagerforpligtelser 
og anden samordnende virksomhed. I denne forbindelse er der betydelig tilfredshed med 
komplementariteten mellem IEA- og EF-systemerne og begge disse institutioners 
fortsatte bestræbelser på at tilpasse de nødvendige ordninger til de skiftende forhold på 
oliemarkederne og, navnlig hvad EF angår, at tilpasse den gældende kriselovgivning til 
det indre marked. 
Et andet spørgsmål i forbindelse med forsyningssikkerhed er behovet for infrastrukturer 
til råolieforsyninger. EF må være opmærksom på, at der ikke sker afbrydelser i dets 
råolieforsyninger på lang sigt, og være opmærksom på nye muligheder for at sikre 
adgang til de forsyningsarrangementer, der skabes som følge af nye råoliekilder og 
skiftende politiske omstændigheder. Af eksempler kan nævnes de nye rørledningsnet, 
der er ved at blive udviklet eller planlagt som følge af ny produktion i SNG, navnlig fra 
Det Kaspiske Hav, og genåbningen af ADRIA-rørledningen i Kroatien, såvel som de 
muligheder, der nu er under overvejelse med hensyn til olieeksport fra Rusland som led 
i støtten til det transeuropæiske net (fastsat i traktaten). 
19 
BILAG C 
Efterspørgsel efter og udbud af olieprodukter 
Cl. Baggrunden 
Energiforbruget i Verden som helhed er mere end fordoblet i de sidste 30 år og nåede 8,4 
mia. toe i 1990. Mellem 1974 - året efter det første store olieprischock - og 1992 var den 
årlige vækstrate næsten 2%. Væksten er ophørt for nylig som følge af faldende forbrug i 
de tidligere kommunistiske lande, men efterhånden som disse økonomier atter far 
fodfæste, kan energiefterspørgslen ventes at vokse igen. EEA skønner, at 
energiefterspørgslen vil kunne vokse med 2% eller mere hvert år i de næste 10-15 år. 
Med hensyn til sammensætningen af bruttoforb ruget af primærenergi på 1369 mio.toe for 
EF-15 i 1995, tegner olie sig for 574 mio t/år, svarende til 43%, mens gas kun tegner sig 
for 277 mio toe (20%). Olieforbruget ventes at stige til 606 mio t/år ved år 2005, men 
dens andel i markedet ventes at falde til 39%, hovedsagelig til fordel for gas og 
vedvarende energi (graf Cl og C. 2 viser udviklingen for hvert år). 
Den samlede vækst i olieefterspørgslen i OECD beregnes af IEA til omkring 1% pr. år 
mellem 1992 og 2010. Uden for OECD ventes udviklingslandene at få vækstrater på ca. 
4% pr. år, mens det vil tage landene i SNG og Central- og Østeuropa nogle år at komme 
på fode igen (men der regnes dog med en gennemsnitlig stigning på 0,6% pr. år mellem 
1992 og 2010). I kvantitativ henseende er OECD's beregnede vækst på 1% betydelig større 
end væksten i udviklingslandene på 4%. Føringen i denne tendens vil navnlig blive 
indtaget af Kina og "tiger"-økonomierne i Sydkorea, Taiwan og ASEAN-landene såvel 
som Latinamerika. 
I OECD vil olieforbruget fortsat blive relativt større i den voksende transportsektor, som 
vil udligne den dalende efterspørgsel i andre sektorer. I udviklingslandene vil 
efterspørgslen vokse i alle sektorerne som følge af det voksende behov for energi generelt 
og manglen på egnede alternativer til olie i mange dele af Verden. Væksten vil blive 
stærkest i transportsektoren Selv om Verdens olieefterspørgsel fortsat vil stige, vil olien 
blive overgået af andre vigtige primære energikilde, navnlig gas. Oliens andel af markedet 
falder, men olie vil dog fortsat være den vigtigste energikilde globalt 
C.2. Efterspørgslen efter olieprodukter i EF 
C.2.1. Statistikker over efterspørgslen efter olieprodukter i EF. 
Der har været et fald i efterspørgselsstigningen i de seneste år, og der ventes en relativt 
beskeden vækst (ca. 0,5% pr. år) i de næste 10 år. (Graf C.3 viser den forventede 
udvikling i olieefterspørgslen i EF-15, fordelt på oliekvalitet, i perioden 1990-2005; 
prognoserne fra 1995 og fremover er baseret på Kommissionens seneste "base case") 
I Vesteuropa er efterspørgslen efter de lettere oliekvaliteter vokset støt i de seneste 20 år, 
især for mellemdestillater, efterfulgt af benzin og andre produkter (Graf C.4 viser denne 
udvikling i procentdele. Graf C.5 viser endvidere, hvorledes efterspørgslen især er steget 
20-
for mellemdestillater siden 1990, og at denne vækst forventes at fortsætte i yderligere 10 
år, dog svagere efter år 2000). 
Olieefterspørgslen i EF-12 var på 494 mio tons i 1994, heri ikke medregnet ca. 35 mio 
tons bunkers til skibe. Olien tegner sig for ca. 43 % af det samlede energiforbrug i EF. 
Benzin (dvs. fly- og motorbenzin samt råvarer til den kemiske industri) tegnede sig for 
27% af EF's samlede olieefterspørgsel, mellemdestillater (jet- og fyringspetroleum samt 
gas og dieselolier herunder bunkers til skibe) for 44%, fuelolie (industri- og 
kraftværksbrændstof samt bunkers til skibe) for 18% og andre produkter (raffinaderigas, 
flaskegas, opløsningsmidler, oliekoks, smøreolier, tjære og voks) for 11%. 
Det skal bemærkes, at de lette produkters andel er steget støt, siden olieprischockene i 
1970'erne bevirkede, at efterspørgslen efter svær brændselsolie dalede som følge af 
konkurrence fra andre energikilder, mens efterspørgslen efter benzin, petroleum og 
dieselolie til transport er steget. På det seneste er efterspørgslen efter diesel mod 
forventningerne fortsat vokset støt på bekostning af benzin. 
C.2.2. Udsigterne for efterspørgslen i EF 
Ifølge Kommissionens prognoser vil efterspørgslen efter energi i EU i de næste 10 år 
vokse langsomt, men støt med omkring 1 % pr. år. 
Som følge af den stærke efterspørgsel efter gas, navnlig i kraftværkssektoren, ventes 
naturgas at blive det hurtigst voksende brændstof - efterspørgslen vil kunne stige med over 
3% pr år Kernekraft og vedvarende energi vil også stige, mens kul efterspørgslen falder 
Olieefterspørgslen ventes kun at stige moderat (omkring 0,5% pr år). 
Selv om direktiv 75/405/EØF om begrænsning af anvendelsen af olie til el frem stilling 
muligvis vil blive ophævet, ventes olieefterspørgslen til dette brug alligevel at falde. Der 
ventes dog en vis vækst i efterspørgslen efter slutprodukter - først og fremmest 
motorbrændstof. Olie vil fortsat tegne sig for den største del af den samlede efterspørgsel 
efter primærenergi i EF. I 2005 ventes olie stadig at dække 40% af det samlede 
energiforbrug. 
Væksten i olieefterspørgslen vil være koncentreret i transportsektoren og ikke-
energimæssige anvendelser. Sydeuropa tegner sig for størstedelen af denne vækst som 
følge af den stærkere økonomiske vækst i dette område. Konkurrencen med gas vil blive 
en vigtig faktor, navnlig der, hvor svær brændselsolie erstattes med gas til el-frem stilling 
(navnlig i Italien), og hvor gas indføres som et nyt brændstof (Grækenland, Portugal, 
Spanien og dele af Skandinavien). 
Efterspørgslen efter lette olier ventes fortsat at stige. I tråd med den globale udvikling, 
men dog ikke så stærkt som i udviklingslandene, ventes væksten i efterspørgslen først og 
fremmest at berøre mellemdestillaterne. Det drejer sig om flybrændstof og navnlig 
dieselolie til transport, som mere end udligner det stadige fald i brugen af disse 
brændstoffer til rumopvarmning. 
Benzinefterspørgslen vil kunne vokse en smule, navnlig i Sydeuropa, men den fortsatte 
stigning i antallet af dieseldrevne personbiler ventes at begrænse væksten, medmindre 
punktafgifterne på de to brændstoffer udlignes på et energimæssigt grundlag. Dette ville 
dog ikke vende udviklingen fuldstændig, eftersom brugen af diesel indebærer 
21 -
brændselsøkonomiske fordele. Problemerne med dieseldrevne køretøjers emission af 
partikler bør kunne løses rent teknisk. 
Efterspørgslen efter svære olier ventes at dale, eftersom fuelolie både skal opfylde 
miljøforskrifterne og klare konkurrencen fra naturgas. Ikke desto mindre anvendes en ikke 
ubetydelig del af de svære olier til formål, hvortil der vanskeligt kan findes alternativer: 
svær brændselsolie til skibsfart, tjære, smøreolier og oliekoks. Disse anvendelser tegner sig 
for ca. 40% af markedet for svære olier i Europa og kan ventes at vokse i tråd med den 
økonomiske udvikling. 
C.3. Olieproduktforsyningerne i EF 
I 1994 så olieproduktforsyningerne i EF-12 således ud: den samlede efterspørgsel i EF-12 
på 494 mio tons og eksport til ikke-EF-12 (herunder bunkers) på 110 mio tons mod 
raffinaderi produktion på 517 mio tons, import fra ikke-EF-12 på 76 mio tons og lagre m.v. 
i EF-12 på 11 mio tons. 
EU's egen raffinaderiindustri tegner sig for langt størstedelen (86%) af de samlede 
forsyninger. Den samlede nettoimport af olieprodukter er stort set 0 (graf C.6), svarende til 
en betydelig nettoeksport af benzin (15 mio tons pr. år), som er steget kraftigt i de seneste 
år, og som hovedsagelig udlignes med nettoimport af brændselsolie og nafta (graf 
C.7/8/9). Importen er fordelt på en lang række kilder (Tabel B.2). 
- 22 -
BILAG D 
Miljø 
D.I. Den politiske og økonomiske baggrund 
Miljøbeskyttelse er et vigtigt politisk og økonomisk mål for EF. EF-traktatens kapitel XVI 
indeholder bestemmelser om den miljøpolitik, Kommissionen skal fremme. 
Miljøet, og navnlig luftkvaliteten, giver anledning til betydelig bekymring i hele 
Fællesskabet. Borgerne ønsker forbedringer, og i rammekonventionen om klimaændringer 
er der indgået specifikke tilsagn i denne retning. 
Hele Fællesskabet vil have gavn af bedre luftkvalitet. Miljøforanstaltninger vil navnlig få 
vidtrækkende konsekvenser for energisektoren. Miljøbeskyttelse er afgørende for 
olieindustrien, da det har følger for både raffinaderi- og afsætningssektorerne 
D.2 Nuværende og foreslåede foranstaltninger 
Såvel gældende som foreslåede miljøforanstaltninger berører selve raffinaderidriften, nye 
og strengere produktspecifikationer og emissionsbegrænsende udstyr i 
distributionssystemet. 
De gældende EF-direktiver vedrørende forureningsstoffer i forskellige olieprodukter har 
medført strengere specifikationer for svovl-, benzen- og blyindholdet (Tabel D. 1/2/3). 
Rådet har endvidere vedtaget et direktiv (i 1994) om bekæmpelse af emissionen af flygtige 
organiske forbindelser (VOC) fra olielagre og oliedistribution fra terminaler til 
servicestationer (det såkaldte "fase I"-direktiv - 94/63/EF). Direktivet er det første skridt i 
gennemførelsen af en strategi for en generel reduktion i VOC-emissionerne i hele EF. Det 
gælder drift, anlæg, køretøjer og skibe, der bruges i forbindelse med oplagring, lastning og 
transport af olie fra en terminal til en anden og fra en terminal til en servicestation. 
Auto/olie-programmet og eventuelle fremtidige foranstaltninger som følge heraf er 
beskrevet i afsnit D.4.2 
D.3. Følgerne for downstream-økonomi og beslutningstagning 
De nuværende miljøforanstaltninger og forslag er allerede ensbetydende med store udgifter 
for industrien, som denne frygter ikke vil kunne genvindes via priserne på olieprodukter 
Investeringerne hertil (incl. de allerede afholdte udgifter) for downstream- oliesektoren er 
betydelige. Tabel D.5 viser skøn over de forventede udgifter beregnet af industrien og 
andre kilder. 
Der er som følge af miljøforanstaltningerne allerede installeret en betydelig 
afsvovl ni ngskapacitet for m el lem destillater, nemlig 155 mio tons pr. år i 1994 (Tabel D.6 
viser fordelingen på de enkelte lande), sammenlignet med den samlede efterspørgsel efter 
mellemdestillater på 225 mio tons. 
En anden følgevirkning kan blive, at de obligatoriske oprensningsomkostninger forhaler 
nedlukningen af raffinaderier. I overensstemmelse med forureneren-betaler-princippet skal 
23 -
operatører, der nedlukker raffinaderier, lagre, detailhandelssteder eller andre anlæg sørge 
for oprensning af stedet i henhold til nærmere fastsatte standarder. Omkostningerne herved 
kan bliver betydelige - for et mellemstort raffinaderi typisk omkring 60 mio - 80 mio ECU 
og for servicestation omkring 200.000 ECU. 
D.4. Udsigterne på miljøområdet 
D.4.1 Mulige fremtidige foranstaltninger 
Det er uhyre vanskeligt at vurdere alle de tekniske og ikke-tekniske muligheder for 
miljøforanstaltninger i raffinaderi sektoren, når man tager hensyn til de økonomiske 
aspekter og følgerne heraf for konkurrencedygtigheden såvel som geografiske faktorer. 
I løbet af de seneste få år har der imidlertid udviklet sig en ny holdning til 
miljøforanstaltninger i tilknytning til oliesektoren. Disse tager nu sigte på at opfylde de 
nye luftkvalitetsmål for 1999/2005 med hensyn til emissionen af Nox, S02, CO, partikler, 
bly, ozon, benzen, carbonhydrider, cadmium, arsen, nikkel og kviksølv. 
Hvad angår anden runde i reduktionen i de tilladte VOC-emissioner, er Kommissionen nu 
i færd med at undersøge de mest omkostningseffektive midler hertil, enten gennem 
tekniske tilpasninger på benzintankene (de såkaldte fase li-foranstaltninger, som nogle 
medlemsstater allerede har vedtaget), eller ved at udstyre bilerne med aktivt kul-anlæg. 
D.4.2. Det europæiske Auto/olie-program. 
Yderligere miljøforanstaltninger er under forberedelse. I juli 1993 iværksatte 
Kommissionen et vigtigt initiativ til forbedring af luftkvaliteten i samarbejde med EF's 
olieindustri (EUROPIA) og motorindustri (ACEA). Dette initiativ indgår i Kommissionens 
nye strategi for bekæmpelse af emissioner fra biler. Initiativet, der består i en flerstrenget 
strategi for forureningsbekæmpende foranstaltninger frem til år 2000, går under 
betegnelsen "European Auto Oil Programme" (EAOP) og er helt i tråd med 
Kommissionens femte handlingsprogram på miljøområdet, som lægger særlig vægt på 
cost/benefit analyser. 
Sigtet med Auto/olie-programmet er at finde frem til, hvilke nye foranstaltninger der kan 
blive brug for til opfyldelse af luftkvalitetsmålsætningerne basere på rationel og 
omkostningseffektiv nedbringelse af emissionerne. Disse foranstaltninger skal bruges som 
grundlag for det næste skridt i den nye europæiske lovgivning om emissioner og 
brændstofkvaliteter. 
Gennem Auto/olie-programmet er der endvidere opstillet en række ikke-tekniske 
foranstaltninger (f.eks. ordninger for bilinspektion/vedligeholdelse, vejafgifter, begrænsning 
af trafikken i visse områder og skrotningsplaner), der skal indgå i medlemsstaternes 
foranstaltninger til opfyldelse af de fremtidige luftkvalitetsmålsætninger. De fleste ikke-
tekniske foranstaltninger reguleres imidlertid bedre på national/lokalt plan end på EU-plan. 
Indtil nu er fire dele af programmet blevet afsluttet: 
(i) det europæiske program for emissioner, brændstof og motorteknologi (EPEFE), 
- 24 -
(ii) undersøgelse af luftkvaliteten i syv europæiske byer 
(iii) overvågning af kvaliteten af de brændstoffer, der findes på markedet 
(iv) en cost/benefit-analyse af de tekniske og ikke-tekniske foranstaltninger, der er 
foreslået til opfyldelse af luftkvalitetsstandarderne. 
Hovedsigtet med EPEFE-testprogrammet var at undersøge forholdet mellem 
motorteknologi, brændstofkvalitet og emissioner. På dette grundlag har man kunnet 
vurdere forholdet emissioner/brændstofkvalitet. 
Som følge af dette glimrende samarbejde mellem Kommissionen og olie- og 
motorindustrien ventes der inden længe fastsat nye motorbrændstofspecifikationer for år 
2000, der skal nedbringe emissionen af forurenende stoffer i forbindelse med brug og 
fremstilling af motorbrændstof. De nye specifikationer opfylder endvidere behovet for at 
begrænse omkostningerne til et rimeligt niveau, samtidig med at der tages hensyn til andre 
sociale og økonomiske behov i EF-landene. 
D.4.3. Forslag fra industrien til en cost/benefit-baseret indfaldsvinkel til Kommissionens 
foranstaltninger. 
Olieindustrien foreslår, at den cost/benefit-indfaldsvinkel, der er udviklet i Auto/olie­
programmet, anvendes som grundlag for en langt mere omfattende strategi (benævnt 
Energy Impact Assessment - Energ.I.A.) over for forslag fra Kommissionen, som vil 
kunne få direkte eller indirekte konsekvenser for energisektoren. Herefter skal der i 
cost/benefit-vurderingen af foreslåede EF-foranstaltninger tages hensyn til alle de mulige 
konsekvenser for energimæssige og beslægtede aktiviteter, herunder miljøforanstaltninger. 
Vurderingerne skal omfatte en, både kvantitativ og kvalitativ, objektiv cost/benefit-analyse 
af konsekvenserne af foreslåede kommissionsforanstaltninger for gennemførelsen af EF's 
energipolitiske målsætninger. Denne fremgangsmåde fortjener at blive undersøgt nærmere 
af Kommissionens tjenestegrene. 
- 25 -
BILAGE 
Olieraffinering 
E 1 Raffinaderier: antal, kapacitet og udnyttelse 
E. 1.1. Definition på forskellige former for kapacitet 
Det er nødvendigt at definere to af de vigtigste elementer i raffineringsprocessen for at 
kunne drøfte og forstå raffinaderi sektoren. 
Det første element er råoliedestillationsprocessen, som er den del af raffineringsprocessen, 
der omfatter den indledende forarbejdning af råolien (primærdestillation). Ved 
"raffineringskapacitet" generelt menes der sædvanligvis denne destillationskapacitet. 
Dernæst følger videreforarbejdningsprocesserne, der forbedrer mel lem produkternes kvalitet 
og værdi, f.eks. katalytisk reformering og konverteringsprocesser (f.eks. katalytisk 
krakning). Ved konverteringsprocesserne omdannes fuelolien fra den indledende 
råoliedestillationsproces eller andre brændbare mellemprodukter til mellemsvære eller lette 
fraktioner, svarende til efterspørgslen. Konverteringskapacitet beregnes ofte som 
"katalytisk krakning-ækvivalent", dvs. den kapacitet der kræves til fremstilling af den 
samme mængde destillat (katalytisk krakning er den mest almindelige 
konverteringsproces). Af andre kan nævnes hydrokrakning, termisk krakning, 
kombinationskrakning, visbreaking, forkoksning og alkylering. 
Denne terminologi bruges i hele dette dokument. 
E 1.2 Antal raffinaderier 
Ved slutningen af 1994 var der 93 raffinaderier i EF-12 efter en lang periode med 
lukninger siden 1980, hvor tallet var 141. Tabel El viser det samlede antal raffinaderier, 
primærdestillationskapaciteten og anlæggenes beskaffenhed i periodens begyndelse og 
slutning og for 1988 
Det samlede antal raffinaderier er dalet i løbet af denne periode, men antallet af 
komplekse raffinaderier er steget (fra 55 til 66). Antallet af semi-komplekse raffinaderier 
er faldet (fra 24 til 13) ligesom antallet af simple raffinaderier (fra 62 til 14). Der er 
således tale om en betydelig stigning i raffinaderikapacitetens kompleksitet. 
Efter de mange lukninger resterer der nu kun tre raffinaderier med en kapacitet på under 1 
mio tons pr. år. Endvidere har nogle raffinaderier en dårlig beliggenhed og lider nu, 
ligesom lavkapacitetsraffinaderierne, stærkt under ringe rentabilitet i det nuværende klima 
præget en ringe "refiner's margin". 
El 3 Udviklingen 
Den samlede råoliedestillationska.\)ac\tet i EF-15 var ifølge medlemsstaternes oplysninger 
for 1994 på 637 mio tons pr. år, hvoraf 560 mio tons blev udnyttet. Der var således tale 
om en udnyttelsesgrad på 87%, i tråd med den jævne stigning i udnyttelsesgraden, der er 
iagttaget siden 1985, da den kun var 63%. Denne stigning skyldes den reduktion i 
råoliedestillationskapaciteten, som mange raffinaderier har gennemført i periodens løb (jf. 
26 
de tidligere nævnte lukninger af raffinaderier). Tabel E.2 beskriver de enkelte 
medlemsstaters situation pr. 1.1.1995 med hensyn til råoliedestillations- og 
konverteringskapaciteten, mens graf El viser råoliedestillationskapaciteten, mængden af 
råmaterialer og udnyttelsesgraden for perioden 1985-95. 
Tallene for råoliedestillationskapaciteten, som udnyttelsesgraden er beregnet ud fra, 
medtager imidlertid ikke de seneste års såkaldte "krybende kapacitetsudvidelse" (dvs. små, 
men stadige udvidelser af den eksisterende nominelle kapacitet) og heller ikke kapacitet, 
som er taget ud af drift, men som vil kunne udnyttes med relativt kort varsel. Den 
faktiske udnyttelsesgrad er derfor lavere, end det fremgår af disse tal. 
Konverteringskapacxteten for EF-15 var på 199 mio tons pr. år (katalytisk krakning­
ækvivalent) i 1995, en stigning på 50 mio tons pr. år (35%) i forhold til 1985 (Tabel 
E.3/graf E.2). Dette tal svarer til 31% af den samlede primærdestillationskapacitet Denne 
stærke vækst i konverteringskapaciteten afspejler industriens daværende forventninger til 
en vækst i benzinefterspørgslen og en stigning i de svære råoliers andel i forsyningerne 
Disse forventninger bestod indtil begyndelsen af 1990'erne, da væksten i 
benzinefterspørgslen dæmpedes og andelen af lette råolier i råolieforsyningerne blev større 
(jf. graf B.7, C.3, C.4 og C.5) Der er i industrien almindelig enighed om, at den 
eksisterende konverteringskapacitet ikke desto mindre blev udnyttet; selvom avancen var 
lav, var den dog tilstrækkelig til at dække de variable omkostninger. 
E.2 Refiner's margin og rentabilitet i raffinaderisektoren 
E.2.1 Avancemarginer 
Raffinaderiernes avancemarginer (refiner's margin) defineres i dette dokument som 
"bruttomarginer"; dvs. differencen mellem indtægterne fra salg af olieprodukter og 
omkostningerne til råolie, divideret med mængden af forarbejdet råolie. 
E 2.2. Iagttagne marginer 
Graf E.3 viser avancemarginerne udtrykt i USD pr. tønde forarbejdet råolie i perioden 
1988-94 i Nordvesteuropa (NWE) og i Middelhavsområdet (Med) For Nordvesteuropa er 
marginen aftegnet for både primærdestillation (defineret som fortjenesten for raffinaderier, 
der kun driver anlæg til råoliedestillation og katalytisk reformering) og for videregående 
raffinaderier (dvs. marginen for de raffinaderier, der driver anlæg for råoliedestillation 
samt katalytisk krakning, gasolieafsvovlning og katalytisk reformering). For 
Middelhavsområdet er marginen kun aftegnet for de videregående raffinaderier. 
Det fremgår, at mens der i den senere tid kun har været ringe forskel mellem de typiske 
avancemarginer for de videregående raffinaderier i Nordvesteuropa og Middelhavsområdet, 
steg de i Middelhavsområdet i perioden 1992-94 med op til ca 0,6 USD/tønde. For det 
andet er avancemarginerne for både primærdestillation og videregående forarbejdning 
faldet, siden vi nåede toppen i 1991, ca. 0 $/tønde og 1,8 $/tønde i 1995. 
Det skønnes, at avancemarginerne for videregående raffinering skal stige betydeligt over 
en længere periode, før raffinaderierne kan sikre sig en passende fortjeneste på de 
investeringer, de har gjort i de seneste år. Graf E.3 viser, at marginerne kun én gang - i 
begyndelsen af 1991 under Golf-krisen - nåede op på et sådant niveau, og det kun i nogle 
få måneder. 
- 27 
E.2.3. Forklaring af udviklingstendenserne 
Raffinaderi sektoren i EF har i nogen tid lidt under, hvad der nu må betragtes som kronisk 
lave avancer. Samtidig er der udviklet et kapacitetsoverskud for fremstilling af 
motorbenzin, og forsyningerne af dieselolie er blevet knappe. 
Denne situation skyldes: 
(i) den økonomiske tilbagegang, der har resulteret i denne nedgang i efterspørgslen efter 
olieprodukter i EF, navnlig benzin, 
(ii) en fortsat overkapacitet for råoliedestillilation i EF, i forhold til efterspørgslen efter 
olieprodukter, 
(iii) en uventet stigning i adgangen til lette råolier fra Nordsøen og Saudi-Arabien, som 
har gjort det muligt at fremstille yderligere lette produkter uden at udnytte hele den 
eksisterende konverteringskapacitet (installeret af industrien i forventning om en 
vækst i forsyningerne af tungere råolier, hvilket ville have medført en mangel på lette 
produkter) (graf E.4 viser virkningerne af denne udvikling på både råolie- og 
produktpriserne), 
iv) overgangen fra motorbenzin til diesel i efterspørgslen efter transportbrændstof, delvis 
som følge af afgiftsforskelle mellem diesel og benzin i mange medlemsstater, hvilket 
har styrket efterspørgslen efter diesel på bekostning af benzin, 
(v) stadig strengere miljøkrav, navnlig indførelsen af blyfri benzin, som nødvendiggjorde 
investeringer i yderligere raffieringskapacitet til forbedring af kvaliteten, hvilket har 
medført en ikke oprindeligt planlagt forøgelse af fremstil li ngskapaci teten for lette 
produkter. 
På trods af de store reduktioner i råoliedestillationskapaciteten i løbet af 1980'erne 
fortsætter situationen med overkapacitet, og den vil formodentlig fortsætte i lang tid, hvis 
der ikke nedlukkes yderligere anlæg. Yderligere nedbringelse af både råoliedestillations-
og konverteringskapaciteten synes derfor at kunne bidrage til løsning af dette problem. 
Nogle raffinaderier har reageret med at nedlukke yderligere råoliedestillilationskapacitet 
eller ved i nogle tilfælde at sælge komplette raffinaderier til købere, der ønsker at trænge 
ind på nye markeder. Nedbringelsen af råoliedesti 11 i 1 ationskapaciteten har imidlertid ikke 
været tilstrækkelig til at stramme olieproduktforsyningerne og dermed øge avancen ved 
primærdestillation til et acceptabelt niveau. 
Der har endvidere ikke været nogen reduktion i konverteringskapaciteten og dermed ingen 
stramning i adgangen til lette destillater, hvilket ville kunne øge avancemarginen ved 
videregående raffinering. 
Der er i den seneste tid kun foretaget én egentlig raffinaderi lukning (kapacitet på omkring 
5 mio toe), i vid udstrækning fordi raffinaderierne har tøvet med at træffe så strategisk 
vigtige beslutninger - de er uigenkaldelige og medfører omfattende miljømæssige og 
sociale udgifter. 
28 -
Den nødvendige reduktion i råoliedestillationakapaciteten har endnu ikke fundet sted. 
Årsagen hertil er usikkerhed om, hvorvidt/hvornår efterspørgslen atter vil stige, den 
stadige tendens til at mindske omkostningerne, hvorved raffinaderierne har kunnet undgå 
underskud, og de enkelte raffinaderiers modvilje mod nedlukning af raffinaderier som 
følge af de strategiske og driftsmæssige konsekvenser heraf og de betydelige 
omkostninger. 
Som et resultat af situationen inden for såvel råoliedestillation som konvertering er 
raffinaderierne - hvoraf de fleste også har en vis konverteringskapacitet - fanget i en 
fælde: de har ganske vist et beskeden overskud, men det er ikke tilstrækkeligt til at gøre 
deres investeringer i konverteringsanlæg rentable. 
Som følge af alle disse faktorer er udsigterne yderst uklare for denne sektor, som derfor 
indtager en afventende holdning. Tabel E.5 viser den nettokapacitetesudvidelse og 
-reduktion, som allerede blev tilrådet i begyndelsen af 1995. Tabel E.6 viser OPEC-
landenes raffineringskapacitet ved slutningen af 1995. 
E 2.4 Den internationale handels indflydelse på raffinaderiernes rentabilitet. 
EF's handelsbalance for olieprodukter har som helhed bedret sig betydeligt i de seneste få 
år (Graf C. 6/7/8/9). Der er dog frygt for, at en reduktion i EF's raffinaderi kapacitet vil 
kunne udlignes med øget import, hvilket ville forhindre en forbedring i fortjenesten. 
Det skal i denne sammenhæng nævnes, at bestemmelserne i den generelle 
toldpræferenceordning, som hidtil har begunstiget olieproduktimport fra visse lande, om 
kort tid vil blive skærpet, på linje med det oprindelige sigte med denne ordning, som var 
at fremme investeringer i de mindre udviklede lande. 
Importen kan blive en vigtig faktor: en stigende selvforsyning med olieprodukter i de 
fjernøstlige lande kan medføre øget eksport fra mellemøstlige raffinaderier til EU, og 
eksporten af olieprodukter fra SNG vil kunne stige. Med hensyn til sidstnævnte er det 
fortsat uklart, hvordan samhandelen mellem EF på den ene side og SNG og de Central- og 
Østeuropæiske lande på den anden side vil udvikle sig, i betragtning de særlige forhold i 
disse lande. Der er enighed om, at ændringer ikke kan ventes at få større indflydelse på 
udviklingen i downstream-olieforsyningssituationen på kort og mellemlang sigt. På 
længere sigt forventes det, at SNG og de Central- og Østeuropæiske lande vil investere i 
raffinaderi anlæg for i højere grad at tilpasse produktudbuddet til den hjemlige 
efterspørgsel. Herved kan deres råolieproduktion eksporteres i form af råolie snarere end 
af produkter, hvilket er mere rentabelt for dem end den nuværende praksis med eksport af 
produktoverskuddene til de internationale markeder. 
I USA har beslutningen om at indføre benzin med anden kemisk sammensætning med 
henblik på at mindske de skadelige emissioner haft konsekvenser for EF's raffinaderier, 
idet nogle af dem i hvert fald midlertidigt har måttet mindske eksporten af motorbenzin til 
USA som følge af logistiske ændringer påtvunget de amerikanske importører. Nogle lande 
og selskaber finder, at de nye bestemmelser, der blev indført i 1995, har begunstiget de 
amerikanske raffinaderier. Situationen er imidlertid stadig uafklaret, og det er endnu 
uklart, om virkningerne for raffineringsrentabiliteten i EF vil få betydning på længere sigt 
- 29 
E.3 Udsigterne for raffinaderisektoren. 
Der er enighed om, at udsigterne for denne sektor er præget af usædvanlig stor 
usikkerhed. Dette medfører en afventende holdning i sektoren som helhed med hensyn til 
strategiske beslutninger. 
Der er i industrien bred accept af, at der er behov for yderligere raffinaderi lukninger, før 
fortjenesten kan ventes at nå op på et acceptabelt niveau på kort og længere sigt. Det er 
dog fortsat muligt, at den nuværende overkapacitet blot er af midlertidig art. 
Det erkendes imidlertid også, at det kan være vanskeligt at foretage yderligere lukninger 
som følge af de betydelige omkostninger herved. 
En yderligere faktor, som menes at bremse nedlukning af raffinaderier, er 
oprensningsomkostningerne. I stedet for at lukke urentable raffinaderier, kan ejerne i stedet 
fristes til at opretholde dem midlertidigt og holde investeringerne på det lavest mulige 
niveau, samtidig med at de fremstiller de produktkvaliteter og -mængder, som tillader dem 
at beholde en avancemargin Denne taktik bidrager kun til den generelle 
overforsyningssituation. Under disse omstændigheder kan nogle raffinaderier - som et 
alternativ til nedlukning - blive fristet til at sælge til købere, hvis strategiske hensigter 
og/eller økonomiske omstændigheder gør sådanne handler attraktive for dem. Endvidere 
skulle de nye ejere i så fald kun afskrive en beskeden kapital investering og ville dermed 
være i stand til at drive raffinaderierne med avancemarginer, der kun dækker 
driftsomkostningerne. Dette ville direkte svække marginerne yderligere i sektoren som 
helhed. 
Raffinaderierne holder derfor deres investeringer - bortset fra obligatorisk vedligeholdelse 
eller lovfæstede investeringer - på det lavest mulige niveau, og der ikke er udsigt til 
forbedringer på hverken kort eller lidt længere sigt. Dette skaber en generel afventende 
holdning i industrien. 
Her spiller også muligheden for mere attraktive investeringer i andre dele af Verden en 
rolle Der vil være adgang til mere attraktive investeringer andre steder. De internationale 
olieselskaber vil kunne koncentrere deres knappe kapitalressourcer i områder uden for EF, 
hvor raffinaderierne meget vel vil kunne blive mere konkurrencedygtige og effektive end i 
EF - hvilket ville få konsekvenser for EF's økonomi som helhed. 
- 30 -
BILAG F 
Afsætning af olieprodukter 
F.l. Afsætningssektoren 
Denne sektor omfatter transport fra raffinaderierne til kunderne med skib, ad vej, jernbane 
eller rørledninger. Levering til kunderne finder til tider sted direkte, men oftere via 
mellemliggende lagerdepoter, der bruges som basis for lokal distribution. Med hensyn til 
motorbenzin og dieselolie får de fleste kunder deres forsyninger gennem netværket af 
servicestationer, som i mange tilfælde ejes af de selskaber, der ejer raffinaderierne. 
Konkurrencetrykket er så stærkt, at operatørerne søger at tilbyde bedre servicekvalitet i 
forhold til deres konkurrenter. 
F.2 Detailhandelsstatistik 
Siden 1985 har antallet af tankstationer i EF været støt faldende. Det samlede antal 
tankstationer i EF-15 er nu 122.900, svarende til en mindskelse på 23% af de 158.700 
tankstationer, der var i drift i 1985. (Tabel F.l viser udviklingen i de enkelte 
medlemsstater og graf F.l aftegner udviklingen i EF som helhed) 
Denne reduktion i antallet af tankstationer har fundet sted, efterhånden som 
tankstationerne har søgt at øge salgsmængden pr. station og derved mindske 
enhedsomkostningerne. (Graf F.2 aftegner udviklingen i salgsmængden pr. station for EF-
12). En vigtig faktor for udviklingen i detailsektoren har i de seneste år været den hurtige 
stigning i salget fra tankstationer, der ejes af indkøbscentre - i vid udstrækning på 
bekostning af de traditionelle olieselskaber. 
F.3. Detailmarkedets andele og rentabilitet 
Der har i de seneste ti år været en markant tendens i detailmarkedet: de traditionelle 
olieselskaber og de uafhængige tankstationer taber terræn til indkøbscentrene såvel som til 
de såkaldte nationale olieselskaber og firmaer, der ejes af producentlandene. 
Indkøbscentrene har gjort størst fremskridt i Frankrig og Det Forenede Kongerige, takket 
være en skarp priskonkurrence. Dette indebærer betydelige ændringer for 
konkurrencestrukturen i motorbrændstofmarkedet. 
Som en reaktion på denne udvikling har de integrerede selskaber i den seneste tid udvist 
en stigende tendens til rationalisering af detailmarkedet for motorbrændstof, idet de 
gennem selektiv udveksling og nedlukning af tankstationer har koncentreret deres salg i 
bestemte geografiske områder. Afsætningsektoren er generelt i bedre form end 
raffinaderi sektoren, men der er ingen tvivl om, at de alvorlige indhug, som 
indkøbscentrene gør i et erhverv, der tidligere blev betragtet som de traditionelle 
olieselskabers domæne, har indflydelse på afsætningssektorens økonomi. 
F.4 Harmonisering 
Afgiftsforskellene mellem diesel og benzin i mange medlemsstater har øget efterspørgslen 
efter dieselolie på bekostning af benzin og har således øget afstanden mellem EF-
raffinaderisektorens udbud og efterspørgslen efter dens produkter (Tabel E.4). 
31 -
Endvidere har afgiftsforskellene mellem medlemsstaterne for de samme produkter medført 
fortsatte toldgrænser, omkostnings-, markeds- og konkurrenceforvridninger og problemer 
med svig. Både repræsentanter for industrien og de nationale administrationer har i 
drøftelserne om afgiftsspørgsmål i Lissabon den 13-15 november 1995 anmodet om 
harmonisering af afgiftssatserne; dette anses nu for en nødvendig faktor for opfyldelse af 
traktatens mål med hensyn til det indre marked 
Inden for EF findes der en lang række næsten enslydende specifikationer og standarder for 
et i det væsentlige samme produkt, nemlig motorbrændstof. Nogle raffinaderier fremfører, 
at standardisering af sådanne produktspecifikationer i hele EF ville medføre en betydelig 
forenkling af deres logistiske problemer og således fremme omkostningsnedskæringer, som 
i hvert fald til dels kunne komme forbrugerne til gode På den anden side mener andre, at 
sådanne variationer i specifikationerne er en forudsætning for normal konkurrence på 
kvaliteten. 
- 32 -
BILAG G 
Ordforklaring 
AC AC: Association des Constructeurs Européens d'Automobiles 
ASEAN Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien 
BAT: Best Available Technology 
CEEC Central and Eastern European Countries 
Downstream-oliesektoren: Olieindustriens downstream-sektor omfatter: 
(i) transport og oplagring som led i forsyning af 
raffinaderierne med råolier og delvis raffinerede olier 
(ii) selve raffineringsprocessen 
(iii) transport, oplagring, distribution og salg som led i de 
færdige olieprodukters vej fra raffinaderierne til brugerne. 
Aktiviteterne under (i) betegnes ofte som "forsyning", (ii) som "raffinering" og (iii) som 
"afsætning". I denne rapport anvendes den forenklede terminologi, medmindre andet er 
angivet. 
Forsyningsaktiviteterne under (i) omfatter transport af råolier med skib og/eller gennem 
olierør og/eller tanke til raffinaderierne 
"Raffinering" under (ii) omfatter raffinering af både råolie og delvis raffinerede olier (der 
transporteres fra et raffinaderi til et andet med henblik på yderligere forarbejdning) i en 
lang række kemiske processer og blandingsoperationer. Derved produceres en lang række 
forskellige færdige olieprodukter, der f.eks. anvendes som brændstof til transport eller 
opvarmning, råvarer til den kemiske industri, vejmaterialer, smøreolier mm. 
"Afsætning" under (iii) omfatter transport fra raffinaderierne med skib, ad vej, jernbane 
eller olierør til brugerne. Levering til brugerne foregår til tider direkte, men oftere via 
mellemliggende lagerdepoter, der anvendes som udgangspunkt for lokal distribution. Med 
hensyn til motorbenzin og dieselolie får de fleste forbrugere deres produkter via 
detailnetværk (dvs. tankstationer), som i mange tilfælde ejes eller udlejes af de selskaber, 
der ejer raffinaderierne. 
ECU: Europæisk valutaenhed. 
EF: Det Europæiske Fællesskab. Dermed menes de 15 medlemsstater, medmindre 
andet er angivet. 
EUROPIA. European Petroleum Industry Association 
FSU: Former Sovjet Union. 
Fuelolie (svær brændselsolie): De svære produkter, der fremstilles fra råolie i den 
indledende destillationsproces. De anvendes til fremstilling 
af svære slutprodukter som brændstof i kraftværker, til 
fremdrift af skibe osv. 
GSP (Generalised System of Preferences) Den generelle toldpræferenceordning 
HFO Heavy Fuel Oil 
33 -
Konvertering: (eng. conversion) 
kPa: 
Krybende kapacitetsudvidelse: Et led i raffineringsprocessen. Ved konvertering omdannes 
fuelolie eller andre brændbare mellemprodukter, 
mellemdestillater eller lette destillater. 
1000 Pascal 
(eng.: Capacity creep) Udvidelse i kapaciteten i forhold til et 
anlægs nominelle kapacitet. Sådanne udvidelser finder sted i 
tidens løb gennem løbende anlægsforbedringer. 
LDC's: Less Developed Countries 
Let destillat: De lettere produkter, der fremstilles fra råolie i den 
indledende destillationsproces De anvendes til fremstilling 
af lette slutprodukter, som f.eks. motorbenzin, råstoffer til 
kemikalieindustrien osv. 
Mediterranean (Middelhavsområdet) 
De mellemsvære produkter, der fremstilles fra råolie i den 
indledende destillationsproces. De anvendes til fremstilling 
af slutprodukter, såsom motorgasolie (dieselolie) og 
fyringsgasolie. 
(eng.: btoe) milliarder tons olie ækvivalent 
milliarder tons (eng.: bt=billion tonnes) 
milliard (eng.: bn^billion) 
Millioner tons 
Million metric tonnes 
Million metric tonnes per annum 
Natural gas liquids 
North-West Europe 
Per annum (pr år) 
Parts per million (milliontedele) 
Reserves to production (forholdet mellem olie- og gasreserver og -produktion) Med: (eng.) 
Mellemdestillat: 
mia toe 
mia t: 
mia: 
mio t: 
mt: 
mta: 
NGLs: 
NWE: 
pa 
R/P 
Raffinering: 
Residualbrændselsolie: 
Råolie: 
Råoliekvalitet. 
SNG: (eng.: CIS) 
tpa: Tons pr. annum 
TPA: Third Part Access De kemiske og fysiske processer, hvorved de forskellige 
carbonhydridforbindelser i råolien udskilles, samt 
konvertering af nogle af dem til andre 
carbonhydridforbindelser, hvorefter de kan blandes til 
fremstilling af en lang række produkter. 
Fuelolie og andre svære mellemprodukter fra den indledende 
destilleringsfase i raffineringsprocessen. 
Mineralolie i den form, den udvindes. 
Råolie har en række forskellige egenskaber, hvoraf de 
vigtigste og bedst kendte er svovlindholdet og vægtfylden 
(lette og svære råolier). Jo lettere en råolie er, jo større en 
andel af lettere, og derfor generelt mere værdifulde, 
produkter kan der destilleres fra råolien, uden kostbare 
konverteringsprocesser. De lette råolier er derfor oftest 
dyrere. Endvidere har de lettere råolier ofte, men ikke altid, 
et lavere svovlindhold og behøver derfor ikke samme 
afsvovl ni ngsbehandl i ng, som øger 
raffineringsomkostningerne. Dette er af voksende betydning, 
eftersom kravene til afsvovling skærpes. 
Samfundet af uafhængige stater (landene i det tidligere 
Sovjetunionen). 
- 34 
tønde: (eng.: bbl= barrel) Volumenenhed for olie. En m3 = 6,29 tønder En ton råolie 
indeholder omkring 7,33 tønder. 
Videregående raffinering. (eng.: "Upgrading") processer, der forbedrer 
mellemprodukternes kvalitet og værdi. 
VOC: Volatile organic compounds (flygtige organiske forbindelser). 
- 35 
Fortegnelse over tabeller og grafer 
Tabeller: 
B.l Evolution of Crude Oil Trade 
B.2 Evolution of Product Trade 
B.3 Evolution of Gasoline Trade 
B.4 Evolution of Naptha Trade 
B.5 Evolution of Gas/Diesel Oil Trade 
B 6 Evolution of Residual Fuel Oil Trade 
Grafer: 
B.l World Proven Oil Reserves 
B2 Distibution of World Reserves 
B.3 World Oil Supply 
B.4 OPEC Share of World Production 
B.5 Crude Oil Prices 
B.6 Oil Import Dependency 
B.7 Average API Values 
C.l Gross Energy Consumption EU15 1995 
C.2 Gross Energy Consumption EU15 2005 
C.3 Oil Product Demand EU 15 
C 4 Oil Demand Barrel Shape 
C.5 Incremental Oil Product Demand EU 15 
C.6 Total Product Trade EU12 
C.7 Gasoline Net Exports EU 12 
C 8 Gas Oil Net Exports EU 12 
(\9 Fuel Oil Net Exports EU 12 
Tabel: D.I Maximum Sulphur Contents - Gas Oil 
D.2 Maximum Lead Contents - Petrol 
D.3 Maximum Lead Contents - Unleaded Petrol 
D.4 Not used 
D.5 Environmental Investment Costs 
D.6 Desulphurisation Capacity 
E. I Refinery structure Evolution 
E.2 Refining Capacity EU 15 
E.3 Conversion Capacity EU 15 
E.4 Taxes and Duties EU 15 
Graf El Distillation Capacity Utilisation EU 15 
E.2 Refining Upgrading Capacity EU 15 
E.3 Refining Margins 
E.4 Brent/Dubai & Leaded Gasoline/Fuel Oil Price Differentials 
Tabel F.l Number of Petrol Retail Outlets EU 15 
Graf F. 1 Marketing of Oil Products EU15 
F.2 Average throughput per Service Station EU 12 
EU - 12 - Evolution of crude oil * trade 1985 - 1990 - 1994 
1985** 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta % 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4) 
1. OECD countries 
of which : 
. Norway 
2. OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Iran 
Iraq 
Kuwait 
Libya 
Nigeria 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
4. Other countries 
of which : 
- Egypt 
Mexico 377.0 
312.6 
25.4 
23.2 
206.0 
18.3 
25.6 
24.8 
9.9 
37.7 
38.8 
28.4 
10.3 
27.5 
53.7 
11.7 
18.3 100.0 
7 
66 
6 
8 
8 
3 
12 
12 
9 
3 
17 
4 
6 467.5 
428.4 
46.6 
43.8 
253.5 
19.0 
54.0 
21.3 
10.9 
51.1 
26.1 
51.9 
8.0 
61.2 
67.1 
11.1 
17.0 100.0 
11 
10 
59 
4 
13 
5 
3 
12 
6 
12 
2 
14 
16 
3 
4 502.0 
455.2 
82.5 
80.1 
253.9 
18;^ 
45^8 
13.6 
49.6 
32.5 
82.8 
7.5 
66.7 
52.1 
8.2 
10.2 100 
18 
18 
56 
4 
10 
3 
11 
7 
18 
2 
15 
11 
2 
2 
TOTAL EXPORTS 87.4 67.8 96.1 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 289.6 399.7 
I 405.9 
Refinery Feedstocks and NGL included. 
* For 1985. EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.l -7 
EU - 12 - Evolution of all petroleum products trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta % 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 166.4 
91.7 
17.3 
2.7 
4.5 
6.9 
28.6 
8.6 
6.7 
2.7 
3.0 
4.5 
22.5 
4.0 
6.0 
13.3 
0.5 100 
19 
3 
5 
8 
31 
9 
7 
3 
3 
5 
25 
4 
7 
14 
1 179.5 
89.2 
24.6 
6.3 
5.5 
8.1 
28.4 
7.7 
5.3 
5.2 
6.6 
2.6 
17.8 
2.4 
5.2 
10.8 
0.5 100 
27 
7 
6 
9 
32 
9 
6 
6 
7 
3 
20, 
3 
6 
12 
1 165.4 
76.0 
20.4 
6.6 
5.4 
6.5 
22.2 
8.4 
Of.7 
4.0 
4.4i 
3.2 
10.4 
0.9 
1.2 
20.9 
2.1 100 
27 
9 
7 
9 
29 
11 
1 
5 
6 
4 
14 
1 
2 
27 
3 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
v United States 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 123.4 
9.8 157.5 
12.6 
43.0 165.6 
12.1 
22.0 (0.2) 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.2 Z 
EU - 12 - Evolution of total oasoline trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 17.2 
4:4 
1.5 
0.1 
0.5 
0.1 
0.4 
0.1 
0.1 
0.2 
0.0 
1.0 
0.7 
0.8 
23.9 
5.9 100 
34 
2 
11 
2 
9 
2 
2 
5 
0 
23 
16 
18 28.4 
7.9 
2.7 
1.2 
0.5 
0.4 
1.7 
0.6 
0.2 
0.2 
0.6 
0.0 
0.8 
0.4 
0.5 
1.8 
35.3 
5.1 100 
34 
15 
6 
5 
22 
8 
3 
3 
8 
0 
10 
5 
6 
23 22.5I 
5.1 
2.3| 
0.9! 
0.9] 
0.0' 
0.3| 
O.2! 
b.o1 
0.1 
0.1 
0.0! 
2.4; 
0.0! 
37.5! 
6.8| 
L 100 
45 
18 
18 
0 
6 
4 
0 
2 
2 
0 
47 
0 
NET IMPORTS/(EXPORTS) (6.7) (6.9) (15.0)i 
For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.3 3 
EU - 12 - Evolution of naphtha trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 70 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1+2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 21.9 
16.5 
2.7 
0.5 
0.2 
0.2 
6.5 
2.9 
1.4 
1.1 
0.5 
0.0 
4.8 
0.8 
1.7 
0.3 100 
16 
3 
1 
1 
40 
18 
8 
7 
3 
0 
29 
10 
2 
12.0 
1.0 24.3 
16.5 
3.1 
0.5 
0.2 
0.6 
7.2 
2.2 
2.1 
1.3 
1.3 
0.2 
2.9 
0.3 
0.0 
3.0 
0.3 
14.7 
0.7 100 
19 
3 
1 
4 
43 
13 
13 
8 
8 
1 
2 
0 
18 
2 22.8" 
13.9] 
1.6] 
0.4! 
0.3! 
0.1 
7.5! 
4.1 
0.5; 
1.0] 
1.8! 
O.O] 
0.3! 
0.0] 
O.O] 
4.5| 
O.9! 
13.4i 
i 
0.5' 100 
12 
3 
2 
1 
54 
29 
4 
7 
13 
0 
2 
0 
0 
32 
6 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 9.9 9.6 9.4i 
* For 1985. EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.4 H 
EU - 12 - Evolution of gas/diesel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1+2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 59.4 
34.1 
5.1 
1.3 
2.1 
0.9 
9.6 
3.4 
2.8 
0.7 
0.6 
1.2 
11.3 
5.5 
2.6 
0.0 100 
15 
4 
6 
3 
28 
10 
8 
2 
2 
4 
33 
16 55.6 
30.7 
6.5 
2.4 
2.4 
0.8 
7.8 
2.6 
2.1 
1.6 
1.1 
0.4 
9.5 
1.5 
2.6 
2.8 100 
21 
8 
8 
3 
26 
8 
7 
5 
4 
2 
31 
5 
8 47.71 
20.2] 
6.5] 
2.5! 
2.4] 
0.8] 
2.8! 
1.1 
0:2; 
0.7] 
0.7! 
O.O] 
6.0! 
0.4j 
O.4! 
4.1 100 
32 
12 
12 
4 
14 
5 
1 
3 
3 
0 
30 
2 
2 
20 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.7 
0.3 40.5 
1.8 48.71 
i 
i 
1.5' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 25.7 15.1 (1.0)i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.5 
EU - 12 - Evolution of residual fuel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 * 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1+2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
2. OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
Other countries 
of which : 
• Egypt 45.3 
25.4 
3.2 
0.2 
1.4 
1.4 
9.1 
0.6 
2.3 
0.5 
1.1 
3.3 
5.1 
2.4 
5.6 
0.1 100 
13 
36 
2 
9 
2 
4 
13 
20 
22 
0 40.2 
21.2 
4.5 
0.9 
2.1 
0.3 
7.6 
0.6 
0.9 
1.8 
1.8 
1.9 
4.1 
0.1 
1.7 
3.2 
0.2 100 
21 
4 
10 
1 
36 
3 
4 
8 
8 
9 
19 
1 
8 
15 
1 42.1 
21.5] 
4.0] 
1.3! 
1.5] 
0.7' 
7.5] 
}.0\ 
1.5] 
0.8! 
3.0] 
3.7! 
0.3] 
0.5] 
5.5] 
1.1 100 
19 
6 
7 
3 
35 
5 
7 
4 
14 
17 
1 
2 
26 
5 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.3 
1.6 38.5 
3.6 37.8i 
i 
i 
2.8' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 12.0 1.7 4.3i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.6 C 
WORLD PROVEN CONVENTIONAL OIL RESERVES 
AT CURRENT MARKET PRICES 
1100 
1000 
(A 13 u u a 
M 
c 0Q 900 i 
800 H 
700 H 
600 H 
500 H 
400 
300 H 
200 H 
100 H 
Source: BP Statistical Review ^M Proven Reserves R/P Ratio 
CHART B.l 
^ 
DISTRIBUTION OF WORLD OIL RESERVES 
END 1994 
Middle East 
66% 
Total Reserves = 137 Bn. tonnes Asia & Australasia 
4% 
Africa 
6% 
North America 
3% 
Latin America 
13% 
OECD Europe 
2% 
Former Soviet Union 
6% 
Source: BP Statistical Review 
CHART B.2 
°^ 
WORLD OIL SUPPLY 
70 
60 + 
50 + 
40 
30 
20 -r 
10 f 
0 Non-OPEC Supply 
1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 \1984 1986 1988 1990 1992 1994 
CHART B.3 
-O 

CRUDE OIL PRICES 
1970 to 1994 
Nominal $/bbl 1994 $/bbl CHART B.5 

AVERAGE API VALUES OF CRUDE OIL SUPPLIES 
IN THE EU 1985 - 1995 
linn inn I|IIIIIHIIIIII]IIIIIIIII|II)IIIIIIII]II 
JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN 
I 85 I 86 I 87 I 88 I 89 I 90, I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 
Source : Crude Oil Register 
CHART B.7 
^ 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 1995 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
5% fi Mt0e 
NUCLEAR 
15% 
205 Mtoe 
277 Mtoe 
TOTAL = 1369 Mtoe 574 Mtoe 
SOLIDS 
17% 239 Mtoe 
-£ CHART C.l 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 2005 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
7o/0 102 Mtoe 
NUCLEAR 
14% 
212 Mtoe 
TOTAL 1521 Mtoe 606 Mtoe 
SOLIDS 
16% 237 Mtoe CHART C.2 
700000 
600000 + 
500000 -r 1 
400000 + 
300000 
200000 + 
100000 + Oil Product Demand 
European Union 15 
1992 1993 1994 1995 
Source: Commission Estimates 1996 1997 1998 199$ 2000 2001 2002 2003 2004 2005 
H Others D Fuel oil B Middle distillates il Gasolines CHART C.3 
Demand Barrel Shape - W. Europe 
Os Os Os Os Os Os Os OS OS OS OS OS OS OS ^\ Os C\ Qs Os Os Os OS Os Os Os OS OS 
M Others • Fuel oil S Middle distillates il Gasolines CHART C.4 
V 
12000 INCREMENTAL OIL PRODUCT DEMAND 
European Union 15 
10000 H 
8000 i 
6000 H 
4000 
2000 4 
-2000 
95/92 
Source: Commission Estimates 2000/95 Excludes LPG and Refinery Gases 
2005/00 
H Gasolines H Middle distillates D Fuel oil d Others CHART C.5 
°o 
200 Total Products Trade 
European Union 12 
1980 1982 
Source: 1EA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
Imports CD Exports 1994 
CHART C.6 
-rr 
Net Exports Mt Gasoline Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
1980 1982 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Source: IEA [jÉiNet Exports -*-Consumption] CHART C.7 
S 
Net Exports Mt Gas Oil Net Exports 
European. Union 12 Consumption Mt 
* r 200 
CHART C.8 
Ro 
Net Exports Mt Fuel Oil Net Exports 
European Union 12 
Consumption Mt 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
\W$m Net Exports —*— Consumption! 1994 
CHART C.9 
So 5o 
Maximum Sulphur Contents for Gas Oil TABLE D.l 
Directive Product % Sulphur Content 
fby weight] 
93/12/EEC Automotive </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Gas Oil </= 0.05% by 01.10.1994 
93/12/EEC Non- </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Automotive 
I Gas Oil 1 
Maximum Lead Contents for Petrol TABLE D.2 
Directive Product Lead Content [gms/litre] 
85/210/EEC Unleaded </= 0.013 g/1 by 01.04.1990 
of 20.03.1985 Petrol 
85/210/EEC Leaded </= 0.15 g/1 by 01.01.1986 
of 20.03.1985 I Petrol | 
Maximum Benzene Content of Petrol TABLE D.3 
Directive Product Benzene Content 
fby volume] 
85/210/EEC Petrol </= 5% from 01.10.1989 
of 20.03.1985 1 1 
33 
TABLE D.5 
ENVIRONMENTAL INVESTMENT COSTS 
Measure Investment Cost 
: (ECUbn) 
Some Recent Measures: 
Reduction of sulphur level in gasoline to 0.05 % 2.5 
Reduction of sulphur level in diesel to 0.05 % 3-5 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage-1 0.8 
(Costs for changing from top to bottom loading excluded) 
Total Some Recent Measures: 6.3 - 8.3 
Potential Measures: 
Reduction of benzene level in gasoline to 1 % 6-7 
Reduction of gasoline volatility (RVP) by 10 kPa 1.5 
Reduction of sulphur level in gasoline to 200 ppm 1 
Reduction of sulphur level in gasoline from 200 to 50 ppm 4 
Reduction of sulphur level in diesel to 200 ppm 6 
Increase of diesel cetane number to 52 1.5-2 
Increase of diesel cetane number from 52 to 58 15 
Reduction of diesel FBP (T95: 340 °C) 3 
*8-10 38-39.5 
Reduction of sulphur level in inland heavy fuel oil to 1 % 7-12 
Reduction of sulphur level in bunker fuel to 1.5 % for 30 % of 1.5-2.5 
demand 
Application of strict BAT to refinery emissions over existing 8-10 
measures 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage n 1-1.5 
Reduction of sulphur level in heating gas oil to 0.1% 1.5-2 
Total Potential Measures: 27 - 29 57.0 - 67.5 
Grand Total All Measures: 63.3 - 75.8 
Source: Industry Figures and ^Commission updates based on 
latest available Auto Oil Programme Results 
^ 
EU-15 DESULPHURISATION CAPACITY 
OF MIDDLE DISTILLATES 
(million metric tons/year) 
1.1.1995 
BE 12.4 
DK 2.4 
DE 27.8 
EL 3.8 
ES 16.4 
FR 24.0 
IR 0.3 
IT 27.1 
NL 15.2 
PO - 2.6 
UK 23,4 
SF 3.7 
SV 6.3 
OS 4.2 
EU 169.6 
Sources : EC Regulation 1056/72 & 
National Administrations 
TABLE D.6 
tf 
EU-12 REFINERY STRUCTURE EVOLUTION 1980-1988-1995 
Number & Capacity of Refineries by Type 
(Situation at 1st January) 
1980 1988 1995 
Refinery No Primary No Primary No Primary 
Type Distil. Distil. Distil. 
Capacity Capacity Capacity 
mta % mta % mta % 
Simple 62 249 27 16 43 7 14 37 6 
Semi-
complex 24 148 16 20 89 15 13 52 9 
Complex 55 523 57 58 460 78 66 506 85 
Total 141 920 100 94 592 100 ' 93 595 100 
of which: 
Refineries 
>1 mta 129 915 90 590 90 593 
Refinery type definition : 
'Simple'refinery : primary distillation plus, where 
appropriate, reforming and hydrodesulphurization 
'Semi-complex'refinery : 'simple'plus visbreaking and/or 
other thermal cracking 
'Complex'refinery : 'simple' or 'semi-complex'pius catalytic 
cracking,hydrocracking and/or coking 
Source : Commission - DGXVII-B2 
TABLE E.l 
2G 
REFINING CAPACITY IN THE E.U. AT 1.1.1995 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
SV 
OS ATMOS. 
DIST. 
34.5 
9.2 
113.1 
18.2 
60.0 
90.4* 
2.8 
102.3 
59.6 
14.4 
90.7 
11.0 
21.0 
10.0 (capacity in service in million tons per annum) 
REFOR. HYDRO, 
CRACK. 
4.7 
1.4 
17.6 8.6 
2.1 1.3 
8.0 0.7 
11.0 0.8 
0.6 
12.0 7.1 
7.3 5.1 
2.2 0.5 
16.4 2.5 
2.1 1.1 
3.2 
1.4 CAT. 
CRACK. 
5.9 
15.4 
3.0 
8.4 
18.2, 
14.7 
7.5' 
1.7 
23.7 
2.7 
1.5 
1.3 THERM. VIS­
CRACK. BREAK. 
1.9 
3.9 
6.2 
3.1 
2.2 
1.4 
0.3 
EU 637.2 90.0 27.7 104.0 19.0 
* of which 5.9 mta in reserve, immediately useable 
Sources : National Administrations & EC Regulation 1056/72 4.2 
2.2 
10.9 
2.6 
8.4 
8.1 
15.9 
4.1 
1.4 
3.1 
1.9. 
2.3 
1.0 
66.1 COKING 
5.0 
1.5 
2.6 
2.1 
3.3 
14.5 
TABLE E.2 
TO 
EU-15 - CONVERSION CAPACITY 
(million metric tons/year) 
CAT. CRACKING 
VIS BREAKING 
HYDROCRACKING 
THERM. CRACK. ) 
COKING ) 
FLEXICOKING ) 
TOTAL CAPACITY 
CATC RACK. EQUIV* 
AS % CDU CAPACITY 1985 
88.0 
52.0 
11.0 
27.8 
178.8 
146 
. 21 1990 
88.2 
63.8 
23.2 
28.0 
203.2 
17 1 
28 1995 
104.0 
66.1 
27.7 
33.5 
231.3 
199 
31 
* Ratios used are : Visbreaker 0.33 --.Hydrocracker 1.3 -
Thermal Cracker 0.65 - Coker 1.7 
Sources : National Administrations &c EC Regulation 1056/72 
TABLE E.3 
TAXES AND DUTIES AT FEBRUARY 1996 - ECUS 
1VAT(%) 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloil 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) " 
LPG (Heating) 
Heavy fueloil HTS 
Heavy fueloil BTS (U 
3 
g-
5> 
0) 
CO 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 w 
(O 
E c ro Û 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 Xi c ro 
JC 
O 
</> 
"o 
4) 
Û 
15.0 
15.0 
15.0 
150 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 Qj 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 ro c ro 
OL 
(/) 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 0) o c ro 
LL 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 •o c ro 
0) 
21.0 
21.0 
21.0 
12.5 
21.0 
1.2.5 
12.5 
12.5 .2 
ro 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
10.0 
10.0 
10.0 O) 
3 
O 
£ o X 3 _) 
15.0 
12.0 
15.0 
12.0 
6.0 
6.0 
12.0 
12.0 •o c ro 
53 
Z 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 JC 
o '53 h_ h. 
C) 
"to 
O 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 ro 
O) 
3 r o o_ 
17.0 
17.0 
5.0 
17.0 
17.0 
5.0 
5.0 E o 
3 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 d) 
O) 
03 > 
00 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 17.5 
17.5 
17.5 
8.0 
17.5 
8.0 
17.5 
17.5 
2.EXCISE TAX (10001 08,02,96 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloil 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) (1) 
LPG (Heating) (T) 
Heavy fueloil HTS (T) 
Heavy fueloil BTS (T) 546.0 
485.3 
302.0 
142 
0.0 
18.1 
19.4 
6.5 0.0 
448.5 
300.4 
241.4 
208.5 
315.5 
284.5 
284.5 573.0 
519.9 
328.9 
42.4 
169.8 
26 5 
15.9 
15.9 410.6 
358.9 
248.9 
135.8 
582 
12.9 
42.0 
42.0 408.7 
375.3 
272.5 
79.5 
31 5 
7.4 
13.6 
13.6 616.9 
576.2 
354.4 
78.0 
682 
00 
24 3 
18.0 380.6 
349.3 
302.5 
502 
69.4 
22.9 
17.8 
17.8 537.3 
494.2 
361.3 
361 3 
157.3 
173.7 
43.5 
21.8 415.9 
361.7 
2633 
54 
56.8 
0.0 
14.2 
65 608.7 
542.0 
327.1 
81.6 
29.1 
0.0 
31.5 
31.5 430.2 
300.7 
79.0 
104.8 
0.0 
37.7 495.1 
457.8 
326.1 
89.0 
0.0 
28.1 
12.8 548.0 
291.2 
36.5 
0.0 
0.0 
36.9 479.1 
291.4 
189.3 
162.4 
131.3 
213.3 463.3 
406.2 
406.2 
27.6 
333.6 
0.0 
21.6 
21.6 
DANMARK: 
Fuel oil lourd - Depuis le 1er Janvier 1993, le montant de la taxe récupérable par le secteur industriel s'élève à 1820 CD par tonne. 
Heavy fuel oil - As from 1 January 1993 the tax récupérable by the industrial sector amounts to 1820 CD per ton. 
Premium gasoline - Cancelled as from 1/1/96 
( 1 ) ROYAUME-UNI; par/by tonne 
Exchange rates as at 08.01.1996 
1 ECU = 13.2595 OS, 38.7384 BEF, 1.88485 DM, 7 29054 DKR, 158 542 PTA, 5.7135 FMK, 6.46731 FF, .844401 UKL, 309.318 DRA. 
.818238 IRL, 2068.64 LIT, 38.7384 LUF, 2.11041 HFL, 195.925 ESC, 8.6825 SKR 
TABLE E.4 
EU-15 DISTILLATION CAPACITY UTILIZATION* 
EVOLUTION 1985-1994 
MIO TONS 
1000 
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Dist.Capacity(mio t) ^ ^1 Crude Intake(mio t) 
•*— Utilization rate(%) 
crude only, mid year capacity 
o CHART E.l 
EU-15 REFINING UPGRADING CAPACITY 
IN CAT. CRACKING EQUIVALENT 
1985 
1990 
1995 28 
31 21 146 
171 
199 
35 30 25 20 15 10 
% 0 
% OF CDU CAPACITY 40 80 120 160 200 
MIO/TONS YEAR. 
1 CAT. CRACKING EQUIV. 240 
Sources : Nat. Admin. & EC Reg.1056/72 
oà CHART E.2 
REFINING MARGINS 1988-1995 
NW EUROPE Sc MEDITERRANEAN ZONES 
10 
9 
8 
7 
6 
5 
4 
3 
2 
1 
0 
-1 
-2 $/bbl (Quarterly Average) 
-— IEA-NWE-BRENT 
•*- WMC-NWE-ARAB L "+- IEA-NWE-HYDROSKIM 
^- WMC-MED-ARAB L 
23412 3412 3412341234123412341234 
88 I 89 I 90 I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 I 
WMC : Wood Mackenzie 
CHART E.3 
14 BRENT/DUBAI & LEADED GASOLINE/FUEL OIL 
PRICE DIFFERENTIALS 
ft/barrel 
* 
*- Brent/Dubai Differ. -#- Gasoline/FO l%s Dif. 
JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT 
I 92 I 93 I .94 I 95 
oo Source : IEA Monthly Oil Market Report 
Oo CHART E.4 
FUTURE NET EXPANSION OR NET REDUCTION 
IN THE REFINING CAPACITY OF THE EU-15 
ATMOS. DIST. 
REFORMING 
HYDROCRACK. 
CAT. CRACK. 
THERM. CRACK 
VISBREAKING 
COKING 
DESULPHURIS. 
OF MID. DIST. (thousand metric tons/year) 
After or date 
1995 1996 1997 not defined 
- 2400 
+ 100 
+ 580 
+ 273 2300 + 4400 
280 + 700 
+ 1800 
- 300 
+6672 +17029 + 1805 + 1600 
+ 4700 
+ 100 
+ 1000 
+ 1040 
SOURCE : EC REGULATION 1056/72 -
QUESTIONNAIRES OF BEGINNING 1995 
TABLE E.5 
31 
OPEC FOREIGN REFINING 
Net Share in thousand barrels/day as of end 1995 
Iran 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
U.A.E 
Venezuela 
Total OPEC 
Total of the region 
OPEC share 
in the region Asia/ 
Pacific 
32 
152 
184 
14 803 
1.2% Western 
Europe 
210 
234 
50 
142 
230 
866 
14 151 
6.1% USA 
300 
750 
1 050 
15 354 
6.8% Total 
(3 reg.) 
32 
210 
234 
502 
142 
980 
2 100 
44 308 
4.7% 
Source : DGXVII on the basis of OPEC 
official data & press articles 
TABLE E.6 
TABLE F.l Source : National Statistics (in thousand of units at year end) 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
SV 
OS 
EU 1985 
7.3 
3.6 
19.8 
6.8 
5.2 
34.6 
3.4 
36.4 
8.1 
1.9 
21.1 
2.0 
4.4 
4.1 
158.7 1987 
6.7 
3.4 
20.8 
6.3 
5.2 
31.1 
3.3 
34.7 
7.6 
1.8 
20.2 
2.0 
4.3 
4.1 
151.5 1989 
6,5 
3.2 
19.9 
6,4 
5.3 
27.7 
3.2 
33.9 
6.9 
1.8 
19.8 
1.9 
4.2 
4.0 
144.7 1991 
6.0 
2.9 
18.9 
6.4 
5.7 
22.6 
2.7 
30.4 
6.0 
1.8 
19.3 
2.0 
4.0 
3.9 
• 132.6 1992 
5.7 
2.9 
18.8 
6.5 
5.8 
21.2 
2.8 
30.1 
5.6 
2.0 
18.5 
1.9 
3.8 
3.8 
129.4 1993 
5.5 
2.8 
18.5 
6.6 
6.3 
19.8 
2.8' 
29.9 
5.1 
2.1 
18.0 
1.9 
3.8 
3.7 
126.8 1994 
5.4 
2.7 
18.3 
6.8 
6.6 
19.1 
2.7 
28.8 
4.1 
2.3 
17.0 
1.9 
3.6 
3.6 
122.9 
MARKETING OF OIL PRODUCTS IN THE EU-15 
NUMBER OF PETROL RETAIL OUTLETS 85-94 
180 
160 
140 
120 
100 
80 
60 
40 
20 
0 Thousand of units at year end 
1985 1986 1987 1988 1969 1990 1991 1992 1993 1994 
158.7 157.3 151.5 147.7 144.7 138.6 132.6 129.4 126.8 122.9 
Source : National Statistics 
CHART F.l 
EU-12 EVOLUTION 1986-1994 OF AVERAGE 
THROUGHPUT PER SERVICE STATION 
MILLIONS OF LITRES PER ANNUM 
1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Source : Wood Mackenzie 
CHART F.2 



ISSN 0254-1459 
KOM(96) 143 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 
Katalognummer : CB-CO-96-172-DA-C 
ISBN 92-78-02654-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg