KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 575 endelig udg. 
Bruxelles, den 16.03.1994 
94/0078 (SYN) 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 85/337/EØF 
om vurdering af visse offentlige og private 
projekters indvirkning på miljøet 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. Indledning 
Dette forslag til direktiv om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse 
offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1) er udarbejdet i medfør af artikel 11, 
stk. 4, som forpligter Kommissionen til at forelægge Rådet supplerende forslag med henblik 
på en tilstrækkelig samordnet gennemførelse af direktivets bestemmelser. 
Det bygger hovedsageligt på resultaterne af den beretning om implementering af direktiv 
85/337/EØF, som Kommissionen har forelagt for Rådet og Europa-Parlamentet i henhold til 
artikel 11 i det pågældende direktiv(2). 
Det fremgår af de erfaringer, der er gjort i denne periode, at der til trods for den store indsats, 
der er gjort for at få de gældende nationale procedurer afpasset noget bedre til de nye krav 
med hensyn til vurderingen af virkningerne på miljøet, stadig er vanskeligheder med den 
praktiske gennemførelse af dette direktiv som følge af de undertiden afvigende fortolkninger 
mellem medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene. Kommissionens tjenestegrene har 
ved flere lejligheder kunnet konstatere, at den fremgangsmåde, som medlemsstaterne har fulgt 
ved anvendelsen af direktivets bestemmelser, har været ufuldstændig. 
I forslaget er der endvidere taget hensyn til de internationale forpligtelser, som Fællesskabet 
og medlemsstaterne har indgået ved undertegnelsen af Espoo-konventionen om vurdering af 
virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne(3). Forslaget indeholder derfor en række 
tilpasninger af bestemte artikler i direktiv 85/337/EØF, særlig artikel 7, hvor den nye 
affattelse er udarbejdet under hensyntagen til denne konventions målsætninger. 
Endelig går forslaget ud på at imødekomme de bekymringer, som Europa-Parlamentet gav 
udtryk for i forbindelse med dets beslutning om landbrug og miljø(4), og som Kommissionen 
selv gav udtryk for i sin meddelelse om samme emne(5). 
1.1 Beretning om implementering af direktiv 85/337/EØF 
Af den detaljerede analyse af oplysningerne i beretningen om implementering af direktiv 
85/337/EØF fremgår det, at den måde hvorpå direktivets krav håndhæves i medlemsstaterne 
varierer betydeligt fra land til land. 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) 
(5) EFTnr. L 175 af 5.7.1985. 
KOM(93)28af2.4.1993. 
EFTnr. C 104 af 24.4.1992. 
EFTnr. C 68 af24.3.1986. 
KOM(88) 338 endelig udg. af 8.6.1988. 
- 2 -
Disse forskelle vedrører navnlig direktivets bestemmelser om: 
det i artikel 2, stk. I, afgrænsede anvendelsesområde sammenholdt med artikel 4 (bi­
lag I og II) 
de oplysninger, der skal gives i henhold til artikel 5 sammenholdt med bilag III 
overvågning af virkninger som resultat af projektets gennemførelse ("monitoring"). 
1.1.1 Anvendelsesområde 
Et af nøgleelementerne til at vurdere direktivets gennemførelse i praksis er oplysningerne om 
det samlede antal og typer af projekter, der underkastes en vurdering af deres virkninger. 
Disse oplysninger viser tydeligt, at forskellene mellem det årlige antal vurderinger forklares 
ved den forskellige rækkevidde af kravene i de nationale bestemmelser vedrørende bilag II-
projekter og de for disse projekter anvendte grænseværdier. 
Som defineret i den nuværende artikel 4 omfatter anvendelsesområdet for direktiv 85/337/EØF 
både projekter, for hvilke en vurdering er obligatorisk i alle tilfælde (bilag I-projekter), og 
projekter, for hvilke denne vurdering kun skal foretages, når medlemsstaterne skønner, at 
projektets art kræver det (bilag II-projekter). 
Modsat den måde, hvorpå nogle medlemsstater fortolker sidstnævnte bestemmelse, mener 
Kommissionen, at medlemsstaternes skønsbeføjelse ikke må medføre en fuldstændig fjernelse 
af værdien af den generelle bestemmelse i artikel 2, stk. 1, ifølge hvilken projekter omfattet 
af direktivet (bilag I og II samlet) skal underkastes en vurdering, når de måtte forårsage væ­
sentlige virkninger på miljøet. 
Den forskellige fremgangsmåde for bilag I-projekter og bilag II-projekter, der indføres med 
artikel 4, udløber efter Kommissionens mening hovedsageligt af det forhold, at for bilag I-pro­
jekter erkendes behovet for at underkaste dem en obligatorisk og systematisk vurdering fuldt 
ud, medens det for bilag II-projekter er blevet bestemt, at medlemsstaterne i henhold til deres 
interne administrative organisation undersøger de nærmere regler, i henhold til hvilke disse 
projekter skal vurderes i betragtning af deres virkninger på miljøet. 
I beretningen fremhæves det, at medens der er bekymring for, at bilag II-projekter ikke 
dækkes i tilstrækkeligt omfang, er der til gengæld også frygt for, at for lave grænseværdier 
(eller slet ingen) resulterer i, at alt for mange mindre projekter skal underkastes en vurdering. 
Kommissionen foreslår derfor at ændre stk. 2 i denne artikel for at præcisere: 
i) betingelserne for, at bilag II-projekter skal underkastes en miljøvurdering: det vil sige 
når de i væsentlig grad måtte påvirke særligt beskyttede områder, der er udpeget af 
medlemsstaterne og meddelt Kommissionen i medfør af EU-direktiver om 
miljøbeskyttelse 
3 -
ii) udvælgelsesproceduren, som medlemsstaterne i andre tilfælde skal anvende for at 
bedømme, om en sådan vurdering er nødvendig for bilag II-projekter ved at anvende 
kriterier, der er fastlagt og godkendt på EU-plan. Disse kriterier vil i givet fald kunne 
ledsages af grænseværdier, som medlemsstaterne fastlægger under anvendelse af 
principperne om nærhed og ansvarsdeling. 
1.1.2 Indholdet af undersøgelsen af virkninger 
Fastlæggelse af oplysninger omhandlet i artikel 5 varierer betydeligt fra land til land, men re­
sulterer oftest i, at undersøgelser af virkninger kun indeholder de minimale oplysninger, der 
er fastsat i stk. 2 i denne artikel, og der ses fuldstændigt bort fra stk. 1, i henhold til hvilket 
disse oplysninger i visse tilfælde skal være dem, der er anført i bilag III. 
For at gøre de indsamlede oplysninger mere relevante for en given projekttype og forbedre 
kvaliteten af disse oplysninger finder Kommissionen, at denne artikel kunne forbedres ved at 
indføre en definition af undersøgelsesområdet for konsekvensanalysen ("scoping"). 
Med en sådan fremgangsmåde vil det blive muligt at anføre hvilke oplysninger, der skal 
indsamles og forelægges af bygherren blandt dem, der er anført i bilag III. Disse oplysninger 
skulle under alle omstændigheder omfatte en beskrivelse af de alternativer, som bygherren har 
forudset. 
Bygherren vil i denne forbindelse kunne gøre brug af de oplysninger, myndighederne har, i 
overensstemmelse med Rådets direktiv 90/313/EØF om fri adgang til miljøoplysninger(6), hvor 
det i artikel 3 kræves, at de offentlige myndigheder stiller miljøoplysninger til rådighed for 
enhver fysisk eller juridisk person, der anmoder derom, uden at han skal godtgøre nogen 
interesse deri. 
1.1.3 Overvågning af virkninger ("Monitoring") 
Førnævnte beretning påviser, at den i direktiv 85/337/EØF fastlagte vurderingsprocedure 
teknisk set er utilstrækkelig i det omfang, at den rent faktisk ikke indeholder bestemmelser 
om overvågning af de virkninger på miljøet, der forårsages af projektets gennemførelse. 
Obligatorisk overvågning ville have en gunstig virkning for projektets gennemførelse, idet 
myndighederne og bygherren ville have mulighed for så tidligt som muligt at træffe de 
nødvendige afbødende eller kompenserende foranstaltninger og således forbedre projektets 
lønsomhed. 
Miljømyndighederne og offentligheden ville ligeledes have flere muligheder i forbindelse med 
projekter, hvis undersøgelser af virkninger viser uvisheder eller mangler vedrørende 
oplysningerne, idet disse igen kan tages op til overvejelse under overvågningsfasen. 
(6) EFTnr. L 158 af 23.6.1990. 
-4 
Der optræder allerede en sådan bestemmelse i Espoo-konventionen, som Fællesskabet og 
medlemsstaterne skal overholde i forbindelse med grænseoverskridende virkninger. 
Kommissionen mener imidlertid, at det ikke er det rette tidspunkt at tilpasse EU-direktivet til 
den nævnte konvention, idet den påtænker at indføre en systematisk kontrol af, om de 
betingelser, der lå til grund for beslutningen om godkendelse af projektet, er blevet opfyldt 
og afbødende foranstaltninger truffet for at undgå at reducere eller kompensere for negative 
miljøvirkninger. 
Før den fremsætter konkrete forslag, vil den undersøge lønsomheden af en sådan tilpasning 
og dens overensstemmelse med nærhedsprincippet. 
1.1.4 Disse nye bestemmelser falder i tråd med den erfaring, der er høstet ved 
miljøvurdering både på internationalt plan og i nogle medlemsstater. De vil efter 
Kommissionens mening gøre proceduren mere effektiv, og der vil opnås større fordele på 
miljøbeskyttelsesområdet. 
1.2 Overensstemmelse med det femte miljøprogram og hvidbogen om "Vækst, 
konkurrenceevne, beskæftigelse" 
I dette progiam erkendes den centrale rolle, som vurdering af virkninger på miljøet skal spille 
i beslutningstagningen både på projektplanet og på udviklingsstrategiplanet, som ligger til 
grund herfor. 
Som videninstrument gør VVM det muligt for beslutningstagerne bedre at vurdere 
virkningerne på miljøet af de nødvendige investeringer, navnlig i de sektorer, der er fastsat 
som de højest prioriterede i det femte program(7) og i hvidbogen "Vækst, konkurrenceevne og 
beskæftigelse(8). 
De gældende og foreslåede bestemmelser giver medlemsstaterne mulighed for at træffe egnede 
foranstaltninger med henblik på at forenkle og koncentrere de gældende nationale 
godkendelsesprocedurer og undgå, at der indtræffer unødige frister under planlægningen og 
gennemførelsen af højt prioriterede projekter, der er vedtaget på EU-plan, navnlig i 
forbindelse med de transeuropæiske net. 
Desuden vil en mere systematisk og bedre koordineret anvendelse af miljøvurderingspro­
ceduren kunne bidrage til at mindske de konkurrenceforvridende vilkår, der måtte opstå ved 
de meget forskellige anvendelser i medlemsstaterne. 
(7) KOM(92) 23 endelig udg. af 12.6.1992, s. 26-27. 
(8) KOM(93) 700 af 5.12.1993. 
2. Fordele og omkostninger ved forslaget 
2.1 De mulige fordele ved de nye bestemmelser, der er nøjere beskrevet i punkt 1.2, er 
betydelige: 
en mere relevant og nøjagtig indsamling af de oplysninger, som bygherren skal 
forelægge på basis af angivelserne fra den kompetente myndighed med de ansvarlige 
miljømyndigheders samtykke og efter høring af bygherren. I denne forbindelse bør det 
understreges, at offentlighedens deltagelse pk dette stadium i vurderingsproceduren på 
bedst mulige vis kun vil kunne forbedre dialogen med befolkningen og således 
fremme den nødvendige forståelse for projektet, 
lettere adgang til foreliggende relevante oplysninger for dem, der har brug for dem, 
større kontrol med kvaliteten af konsekvensanalyserne og vurderingen heraf, 
bedre hensyntagen til de afbødende foranstaltninger, der ofte knap indgår i projekt­
udkastet, 
et reduceret antal vurderinger af meget små projekter (når det er usandsynligt, at de 
vil fa virkninger på miljøet). 
2.2 Omkostningerne ved disse nye foranstaltninger kan ses ud fra et finansierings-, tids-
og personalespørgsmål. Da disse tre parametre afhænger af antallet og arten af de vurderinger, 
der skal foretages, er det på nuværende tidspunkt umuligt at give præcise skøn. 
De af medlemsstaterne høstede erfaringer viser, at de finansielle omkostninger ved en 
konsekvensanalyse generelt udgør en ubetydelig del af projektets samlede omkostninger. Kun 
i tilfælde af mindre projekter, der ikke kræver betydelig kapital, kan disse omkostninger 
overstige 1% af projektets samlede omkostninger(9). 
Det kan således med rimelighed antages, at omkostningerne ved en sådan analyse ligger under 
1%-grænsen. 
Derimod varierer omkostningerne ved de afbødende foranstaltninger betydeligt fra et projekt 
til et andet og afhænger hovedsageligt af miljøkravene. Hvis de miljøbeskyttelsesnormer, der 
skal opfyldes er de samme, vil de nødvendige formildende foranstaltninger kunne tages i 
betragtning straks fra projektets første udformningsfase, hvilket normalt vil føre til en 
formindskelse af de globale investeringsomkostninger. 
Den globale tidsplan for gennemførelse af projekter synes heller ikke at blive berørt alvorligt 
af den tid, der skal til for at foretage miljøvurderingen i det omfang, denne kan integreres i 
godkendel sesproceduren. 
(9) Jf. beretningen om implementering af direktiv 83/337/EØF (dok. 
KOM(93) 28 endelig udg., s. 55-57). 
-6-
Det er klart, at hvis "scoping" styres rigtigt, vil den tid, der skal til for at gennemføre den, 
fuldt ud kompenseres gennem besparelser på de senere stadier i godkendelsesproceduren. 
2.3 I betragtning af at gennemførelsen af disse bestemmelser vil bevirke, at der bliver 
behov for en supplerende uddannelse af det personale, der er involveret i vurderingen, og for 
udarbejdelse af retningslinjer på dette område, har Kommissionen allerede i samarbejde med 
medlemsstaterne iværksat et program for teknisk bistand med henblik herpå. 
3. Nærhedsprincip og forholdsmæssighed 
3.1 Harmonisering af bestemmelserne vedrørende vurdering af virkningerne på miljøet har 
som hovedformål på fællesskabsplan at etablere en generel referenceramme, der i 
medlemsstaterne kan sikre samme fremgangsmåde på miljøbeskyttelsesområdet. 
Dette gælder ligeledes for de nye bestemmelser i nærværende forslag i det omfang, de 
påtænkte ændringer ikke ændrer medlemsstaternes forpligtelser i praksis. 
Med deres egne administrative og organisatoriske strukturer, men på grundlag af principper 
fastlagt på fællesskabsplan, er det op til medlemsstaterne at: 
definere indholdet og formen af de oplysninger, bygherren skal forelægge, 
nøje fastlægge hvordan resultaterne af vurderingen skal tages i betragtning, 
undersøge, hvorvidt de sandsynlige virkninger på miljøet af bilag II-projekter nødven­
diggør en vurdering. 
3.2 Disse bestemmelser er følgelig kohærente med nærhedsprincippet, der er fastlagt i 
traktatens artikel 130 R og bekræftet i det femte miljøprogram. 
4. Høring af samfundsøkonomiske kredse 
Høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg i henhold til traktatens artikel 198 vil sikre en 
bred debat med repræsentanterne for samfundets og erhvervslivets forskellige sektorer. 
5. Lovgivning i medlemsstaterne 
Selv om de nye bestemmelser vedrørende "screening" (sortering) og "scoping" (informa-
tionsafgrænsning) endnu ikke er fuldstændigt integreret i medlemsstaternes lovgivning, 
anvendes der allerede nogle af disse procedurer, men i meget forskellig grad i de forskellige 
medlemsstater og uden for EF. De efterfølgende tabeller giver en oversigt over den høstede 
erfaring og angiver i hvilket omfang, disse procedurer samt "monitoring" (overvågning) er 
formelle. 
7-
TABEL A 
LOVGIVNING I MEDLEMSSTATERNE VEDRØRENDE "SCREENING", 
"SCOPING" OG "MONITORING" 
MED­
LEMS­
STAT 
Belgien 
Danmark 
Nederlandene 
Grækenland 
Tyskland 
Irland 
Italien SCREENING 
(udvælgelse) 
Kun en liste projekter 
underlægges WM i 
Flandern (1 & 2 af VVM-
admin. instrukser). 
Vallonicn: mere individuel 
vurdering af projekter for at 
vurdere kravet om WM. 
Liste med projekter, der 
kræver WM i.h.t. diverse 
love; ingen 
udvælgelsesprocedure. 
Liste med projekter, der 
kræver WM i.h.t. bilag C 
til WM-dekretet; ingen 
udvælgelsesprocedure. 
To lister med projekter 
(gruppe 1 og gruppe 2); alle 
projekter kræver WM, men 
de to grupper har forskellige 
krav m.h.t. erklæring om 
miljøvirkninger; ingen 
udvælgelsesprocedure. 
Lister med projekter, der 
kræver WM på delstats-
plan og føderalt plan; 
undersøgelse af virkningers 
omfang ved ændring af 
projekter. 
Én liste projekter; WM 
obligatorisk over en vis 
grænseværdi, evt. udvælgelse 
tilfælde for tilfælde over en 
grænseværdi. 
Én liste projekter, der 
kræver WM; ingen 
udvælgelsesprocedure. SCOPING 
(definition af 
undersøgelsesområde) 
Ikke obligatorisk i de flamske 
bestemmelser. 
Offentlig høring for projekter i 
den offentlige sektor. 
Ikke obligatorisk. Uformelle 
drøftelser ved udarbejdelsen af 
WM-redegørelsen. 
Den ansvarlige myndighed 
udarbejder retningslinjer efter 
samråd med andre 
myndigheder, den uafhængige 
WM-kommission og 
offentligheden. 
Ingen formelle bestemmelser i 
øjeblikket. Obligatoriske 
ordninger under udarbejdelse. 
Drøftelse af informationskrav 
mellem bygherre og ansvarlig 
myndighed obligatorisk på 
føderalt plan; i nogle delstater 
er offentlig høring obligatorisk. 
Ingen formelle bestemmelser i 
øjeblikket. Den foreslåede 
miljøstyrelse skal sørge for 
scoping-retningslinjer, 
oplysninger, der skal gives i 
redegørelsen om forskellige 
projektgrupper. 
Ikke obligatorisk. MONITORING 
(overvågning) 
For industrianlæg kan 
godkendelsesvilkårene kræve, at der 
foretages overvågning. 
Lokale myndigheder påtager sig 
overvågningskravene som led i 
planlægningsprocessen. 
Lovgivningen kræver overvågning af 
virkninger anført i WM-
redegørelsen. 
Kun lejlighedsvis overvågning og 
efterfølgende revision foretaget af 
PERPA. 
Nogle projekter overvåges i henhold 
til WM-loven og 
godkendelsesmyndigheden kan 
forlange yderligere overvågning. 
Ingen formelle WM-relaterede regler 
om overvågning. Den foreslåede 
miljøstyrelse måtte stå for kontrol og 
vurdering. 
Godkendelse kan betinges af 
oprettelse af et overvågningsnet. 
Frankrig 
Portugal 
Spanien 
UK 
Luxembourg Lister med projekter, der 
kræver WM i.h.t. diverse 
love; ingen 
udvælgelsesprocedure. 
Bilag til D.R. nr.38/90, 
projektliste og 
grænseværdier (24 
projekttyper). 
Lister med projekter, der 
kræver WM i.h.t. diverse 
love på nationalt plan og i 
autonome regioner (lister 
over yderligere projekter, der 
kræver erklæring om 
miljøvirkninger); ingen 
udvælgelsesprocedure. 
Ingen obligatoriske 
grænseværdier/kriterier. UK-
bestemmelserne kræver, at 
de relevante myndigheder 
sag for sag overvejer 
projekterne. 
Alle projekter omfattet af en 
lov om høring (bilag 1-
projckter og de fleste bilag 
2-projekter) skal underkastes 
WM på basis af en 
forudgående WM; de 
øvrige projekter overvejes 
tilfælde for tilfælde. Ingen obligatorisk ordning for 
formel og systematisk scoping. 
Ikke obligatorisk. 
Kun frivillig scoping 
(gennemføres i de fleste 
tilfælde). 
Ikke obligatorisk. DoE 
anbefaler bygherre/ansvarlig 
myndighed-høring. 
Ingen formelle bestemmelser 
om scoping; den ansvarlige 
myndighed opstiller checklister 
for bestemte projektgrupper. 
Der er ikke planer om ny 
lovgivning. Alle "installations classées" skal 
overvåges af de relevante organer. 
Alle andre projekter undtaget. 
Ingen formelle bestemmelser om 
overvågning. 
Overvågning krævet i henhold til 
miljøovervågningsprogrammet. 
Omfattet af betingelserne i 
erklæringen om miljøvirkningerne. 
Ingen obligatoriske bestemmelser, 
men krav om overvågning kan indgå i 
visse tilladelsesordninger. 
Overvågning foretages i henhold til 
"commodo-" og "incommodo-
"proceduren. 
-9-
TABEL B 
LOVGIVNING I ANSØGERLANDENE VEDRØRENDE "SCREENING", 
"SCOPING" OG "MONITORING" 
LAND 
Østrig 
Finland 
(NB: Lovforslag 
vedrørende WM) 
Norge 
Sverige SCREENING 
(udvælgelse) 
Kun en liste projekter. 
Kun en liste projekter; 
desuden har 
miljøministeren mulighed 
for udvælgelse tilfælde 
for tilfælde. 
Kun en liste projekter 
kræver principielt VVM; 
for ikke omhandlede 
projekter har 
miljøministeren mulighed 
for udvælgelse tilfælde 
for tilfælde. 
I henhold til loven om 
forvaltning af 
naturressourcer skal 
principielt alle projekter, 
der kræver godkendelse i 
henhold til tretten 
forskellige love, 
underkastes en WM. SCOPING 
(definition af 
undersøgelsesområde) 
Den ansvarlige myndighed 
afgør efter høring af andre 
myndigheder og 
offentligheden om et 
projekt kan godkendes 
efter indholdet af en 
erklæring om 
miljøvirkninger, der 
forelægges af bygherren. 
Efter offentlig høring og 
med bygherrens deltagelse 
vedtager de ansvarlige 
myndigheder indholdet af 
erklæringen om 
miljøvirkninger. 
Den ansvarlige myndighed 
afgør efter høring af 
offentligheden og 
miljøministeren om der er 
behov for en fuldstændig 
erklæring om 
miljøvirkninger og 
fastlægger retningslinjerne 
for indholdet heraf. 
Hver ansvarlig myndighed 
har beføjelse til at 
fastlægge vurderingens 
omfang, men der er endnu 
ikke fastsat 
udvælgelsesprocedurer i 
lovgivningen. MONITORING 
(overvågning) 
Obligatorisk overvågning 
under myndighedens 
ansvar; resultaterne skal 
meddeles de øvrige 
myndigheder. 
Obligatorisk overvågning 
af projekter i henhold til 
sektorlove; obligatorisk 
overvågningsprogram 
udgør en del af 
erklæringen om 
miljøvirkninger; 
oplysningerne om 
overvågning 
offentliggøres. 
Obligatorisk 
overvågningsprogram en 
del af erklæringen om 
miljøvirkninger; den 
ansvarlige myndighed 
opstiller et program efter 
høring af offentligheden 
og miljøministeren; 
bygherren er ansvarlig 
for programmet. 
Ingen bestemmelser eller 
særlige procedurer 
vedrørende W^M om 
overvågning. Der kan i 
henhold til specifikke 
godkendelsesprocedurer 
findes mere generelle 
bestemmelser om 
overvågning af et 
projekts gennemførelse. 
10 
TABEL C 
LOVGIVNINGEN I UDVALGTE TREDJELANDE VEDRØRENDE "SCREENING", 
"SCOPING" OG "MONITORING" 
LAND 
Canada 
USA 
New Zealand 
Australien 
Schweiz SCREENING 
Ja 
.Ja 
Ja 
Ja 
Ja SCOPING 
Ja 
Nej 
Ja 
Ja 
Ja MONITORING 
Ja 
Variabel - kun i visse 
tilfælde. 
Ja 
Variabel - sædvanligvis 
nej. 
Ingen specifikke 
lovbestemmelser. 
11 
6. Retsgrundlag 
Valget af artikel 130 S, stk. 1, er hovedsageligt begrundet derved, at direktiv 85/337/EØF 
stammer fra 1985 og var baseret på EØF-traktatens artikel 100 og 235; førstnævnte artikel, 
fordi der kunne opstå konkurrenceforvridninger som resultat af divergerende krav vedrørende 
konsekvensanalyserne i de forskellige medlemsstater, sidstnævnte artikel, fordi der ikke 
fandtes direkte miljøbestemmelser i Rom-traktaten. Nærværende forslag fremsættes efter 
Unions-traktatens ikrafttrædelse og lægger vægt på miljøafsnittet i EU-forpligtelserne 
vedrørende konsekvensanalysen og er således baseret på artikel 130 S, stk. 1. 
Ud over at være et uundværlig værktøj for det indre markeds funktion er vurde­
ringsprocedurens formål faktisk først og fremmest at give de kompetente myndigheder de 
oplysninger, som de skal bruge for at kunne tage stilling til et projekt på et velfunderet 
grundlag. Den er således et grundlæggende instrument i miljøpolitikken. 
Den betragtning, at der kan opstå ulige konkurrencevilkår på grund af omkostningerne ved 
miljøvurderingsproceduren og dermed fordrejninger på markedet mellem medlemsstaterne, 
udgør i øvrigt kun et supplerende aspekt ved behovet for dette fælles tiltag, derhen at 
omkostningerne ved denne procedure ikke vil kunne ændre investorens valg af projektsted. 
7. Bemærkninger til artiklerne 
I artikel 1 bebudes ændringerne af bestemmelserne i direktiv 85/337/EØF. 
Artikel 1 
Det foreslås at flytte og præcisere definitionen på "ændring af projekt", der i øjeblikket 
optræder som projektform i bilag II til direktivet. Dette anses for nødvendigt, da fortolkningen 
af "ændring af projekt" i praksis skaber problemer både med hensyn til den påtænkte ændrings 
rækkevidde (omformning af et projekt) og ændring i betingelserne for, at projektet blev 
godkendt. 
Artikel 4 
Ændringerne til denne artikels bestemmelser sigter mod at iværksætte en udvælgelses­
procedure, som medlemsstaterne skal anvende til at afgøre, om bilag II-projekter skal 
underkastes en vurdering. 
Artikel 5 
Med denne artikel indføres proceduren for informationsafgrænsning ("scoping") for at forbedre 
udvekslingen af oplysninger mellem de forskellige parter og forbedre vurderingskvaliteten. 
12 
Artikel 6 
Der er i stk. 1 tale om at præcisere, at miljømyndighederne skal høres ikke blot om den 
ansøgning om tilladelse, der indgives af bygherren, men også om hvilke oplysninger, han skal 
fremlægge. 
På samme måde præciseres det i stk. 2, at den offentlige høring skal finde sted, inden der 
gives tilladelse til projektet, og ikke blot inden det påbegyndes. Tilladelsen kan være givet, 
længe inden arbejdet påbegyndes, og dette kan ske på et tidspunkt, hvor beslutningen om 
tilladelse ikke længere kan trækkes tilbage. Den offentlige høring ville i så fald være 
temmelig virkningsløs. 
Artikel 7 
I overensstemmelse med Espoo-konventionen går forslaget kraftigt ind for en betydelig 
forbedring af de bilaterale forbindelser mellem medlemsstaterne med hensyn til høring af 
myndigheder i de medlemsstater, der vil kunne påvirkes væsentligt, og disses deltagelse i 
miljøvurderingsproceduren. 
De medlemsstater, der berøres af projektet, skal derfor undersøge alle dets 
grænseoverskridende virkninger og hvilke foranstaltninger, der kan træffes for at begrænse 
eller afbøde disse virkninger, på grundlag af udtalelser fra de myndigheder, der er ansvarlige 
for miljøet, og deres respektive borgere. Der skulle herved være sikret et nærmere samarbejde 
mellem medlemsstaterne i betragtning af, at forurening, som det understreges i det femte 
handlingsprogram på miljøområdet(10), ikke standser ved grænserne. 
Artikel 8 
En anden vanskelighed ved anvendelsen af direktivet, der blev understreget i den nævnte 
beretning, vedrører den rolle, som vurderingsproceduren er i stand til at spille, for at der kan 
blive taget større miljøhensyn ved beslutningen om tilladelse. 
Det viser sig faktisk, at der ved de beslutninger, der træffes af de kompetente myndigheder, 
ikke er ret mange tegn på, at der er taget hensyn til resultaterne fra vurderingsproceduren i 
form af forebyggelse eller afbødning af virkningerne på miljøet. 
Pligten til udtrykkeligt at tage hensyn til udtalelser afgivet af miljømyndigheden og den 
berørte del af offentligheden skulle til en vis grad bidrage til større gennemsigtighed i de 
beslutninger, der træffes af den kompetente myndighed. 
(l0) KOM(92) 23 endelig udg. af 12.6.1992. 
- 13 
Artikel 9 
Ændringen sigter hovedsagelig mod at kræve en begrundelse for de af de kompetente 
myndigheder trufne afgørelser, således at offentligheden kan blive bekendt med miljøvurde­
ringens virkninger for disse afgørelser. 
Artikel 11 
På grund af den nye affattelse af artikel 4 i direktiv 85/337/EØF bliver stk. 2 i denne artikel 
overflødigt, og derfor udgår det. 
Artikel 12 
Den nye affatning af artikel 2 i dette forslag gør denne artikel overflødig, og den udgår 
derfor. 
Artikel 13 
Denne artikel udgår, da bestemmelserne i Traktatens artikel 130 T allerede tillader medlems­
staterne at fastsætte strengere regler på miljøbeskyttelsesområdet. 
Bilag I 
Dette bilag suppleres med indførelsen af to nye projektkategorier, den ene vedrørende anlæg 
til oparbejdning af bestrålet nukleart brændsel og den anden vedrørende midlertidig oplagring 
af radioaktivt affald. 
Medtagelsen af oparbejdningsanlæg er begrundet med, at der forekommer mere radioaktivt 
affald fra denne form for anlæg end fra kernekraftværker, som allerede er med i dette bilag. 
Endvidere bør midlertidig oplagring af affald, som er lige så farligt for sundheden, også 
vurderes inden der gives tilladelse hertil. 
Endelig indeholder ændringsforslaget en definition på integrerede kemiske anlæg. 
Bilag II 
Ændringerne i dette bilag består hovedsagelig i en sammenlægning af visse projektkategorier 
og en mere punktvis affattelse af deres definitioner. 
Det foreslås således at omstrukturere klassen af landbrugsprojekter og at overføre projekter, 
som påvirker udyrkede områder, og landvindingsprojekter til en ny klasse, som omfatter dis­
positionsplaner. 
14 
En anden ny klasse, nemlig "turisme og fritid", omfatter nu anlæg af skiløjper og bob­
slædebaner, skilifter, golfbaner, lystbådehavne, campingpladser, feriebyer, fritidscentre og kul­
turelle centre. 
Andre ændringer vedrører klassen af infrastrukturprojekter. 
Alle ændringerne går ud på en bedre afgrænsning af direktivets anvendelsesområde. 
Bilag II a 
Indførelse af dette nye bilag (bilag II a) til direktiv 85/337/EØF har til formål at gennemføre 
den nye bestemmelse i artikel 4, stk. 3. 
I dette bilag opstilles de udvælgelseskriterier, som medlemsstaterne kan benytte til at vurdere, 
om bilag II-projekter måtte få væsentlige virkninger for miljøet. 
Bilag III 
Punkt 2 i dette bilag er blevet ændret for at gøre en undersøgelse af de vigtigste alternativer 
til projektet obligatorisk og for også at kræve en undersøgelse af "nulløsningen". Dette 
vedrører direktivets virkning og harmoniseringen af de nationale bestemmelser på området. 
Bilag IV 
Dette nye bilag til direktiv 85/337/EØF omhandler proceduren for høring medlemsstaterne 
imellem og de oplysninger, der anses for hensigtsmæssige vedrørende projekter, der har 
grænseoverskridende virkninger. 
15 
Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 85/337/EØF 
om vurdering af visse offentlige og private 
projekters indvirkning på miljøet 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig 
artikel 130 S, stk. 1, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), 
i samarbejde med Europa-Pariamentet(2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Hovedformålet med miljøvurderingsproceduren i Rådets direktiv 85/337/EØF(4) er, at de 
kompetente myndigheder far de oplysninger, der er nødvendige for, at de fuldt informeret om 
et givet projekts sandsynlige virkninger på miljøet kan træffe afgørelse herom; den er således 
et fundamentalt redskab i miljøpolitikken som defineret i traktatens artikel 130 R; 
der skal på EU-plan sikres en tilstrækkelig miljøbeskyttelse ved fastlæggelse af en generel 
ramme for vurdering af og kriterier for, hvilke projekter der skal underkastes en 
miljøvurdering; ifølge nærhedsprincippet kan medlemsstaternes myndigheder imidlertid bedst 
anvende disse kriterier i hvert enkelt tilfælde; 
den beretning om gennemførelse af direktiv 85/337/EØF, som Kommissionen vedtog den 
2. april 1993, viser, at der foreligger en række vanskeligheder i forbindelse med direktivets 
gennemførelse; en række bestemmelser i direktivet bør derfor gøres tydeligere, så der kan 
opnås større fordele ved vurderingsproceduren, uden at ændre rækkevidden af de forpligtelser, 
medlemsstaterne har i henhold til direktivet; 
det findes ikke desto mindre nødvendigt at fastsætte bestemmelser i direktivet, som går ud 
på at forbedre reglerne for vurderingsproceduren; 
listen over projekter, der påvirker miljøet væsentligt, og som derfor systematisk skal vurderes, 
bør udvides; 
o) 
(2) 
(3) 
(4) EFTnr. C 
EFTnr. C 
EFTnr. C 
EFT nr. L 175 af 5.7.1985, s. 40. 
16 
det bør endvidere fremhæves, at en sådan vurdering er obligatorisk for de projekter, der er 
nævnt i bilag II i nævnte direktiv, når de kan fa væsentlig indvirkning på de særlige 
målsætninger for miljøbeskyttelse, der er fastsat efter fælles aftale på fællesskabsplan; i andre 
tilfælde bør det til gengæld være op til medlemsstaterne at afgøre, om en vurdering er 
nødvendig ved at anvende de udvælgelseskriterier, der er fastlagt i dette direktiv; 
nogle af disse bestemmelser bringer direktivets bestemmelser i overensstemmelse med den 
konvention om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne (Espoo-
konventionen), som Fællesskabet undertegnede sammen med medlemsstaterne den 
25. februar 1991 -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 85/337/EØF foretages følgende ændringer: 
1) I artikel 1, stk. 2, indsættes følgende definition efter første definition: 
"- Ændring af projekt: 
Enhver omformning, der berører et projekts indhold eller enhver væsentlig ændring 
af driftsbetingelserne, som nødvendiggør en ny tilladelse eller en fornyelse heraf." 
2) Artikel 4 affattes således: 
"Artikel 4 
1. Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal projekter anført i bilag I vurderes i henhold 
til artikel 5 til 10. 
2. Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal projekter anført i bilag II vurderes i henhold 
til artikel 5 til 10, hvis de måtte få væsentlige virkninger for de særligt beskyttede 
områder, der er udpeget af medlemsstaterne i medfør af fællesskabsforskrifterne. 
3. I de øvrige tilfælde skal projekter anført i bilag II vurderes af den kompetente 
myndighed for, på basis af de udvælgelseskriterier, der er fastlagt i bilag II a, at 
afgøre, hvorvidt deres sandsynlige miljøvirkninger måtte nødvendiggøre en 
vurdering i henhold til artikel 5 til 10, set i lyset af grænseværdier, som medlems­
staterne eventuelt selv har fastsat. 
Medlemsstaterne sørger for, at den kompetente myndigheds afgørelser offentliggø­
res." 
- 17 
3) Artikel 5, stk. 1, affattes således: 
"1. For så vidt angår projekter, hvis indvirkning på miljøet i henhold til artikel 4 
skal vurderes i overensstemmelse med artikel 5 til 10, træffer medlemsstaterne 
de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den kompetente myndighed, med 
de i artikel 6 omhandlede myndigheders samtykke og efter høring af bygherren, 
definerer hvilke af de i bilag III anførte oplysninger, som bygherren skal fore­
lægge i en passende form, nemlig hvis: 
a) oplysningerne er relevante for et givent stadium i godkendelsesproceduren og 
for særlige karakteristika ved et givent projekt eller en given projekttype og 
for det miljø, som måtte blive berørt, og 
b) det i betragtning af bl.a. den nuværende viden og de kendte vurderingsmeto­
der med rimelighed kan forlanges, at bygherren indsamler de pågældende op­
lysninger." 
4) Artikel 5, stk. 2, ophæves. 
5) Artikel 5, stk. 3, affattes således: 
"3. Medlemsstaterne sørger for, at myndigheder, som er i besiddelse af relevante op­
lysninger, jf. artikel 3, stiller disse til rådighed for bygherren." 
6) Artikel 6, stk. 1, affattes således: 
"1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at de myndigheder, 
som på grund af deres særlige ansvar på miljøområdet kan blive berørt af 
projektet, far mulighed for at afgive udtalelse om de oplysninger, som bygherren 
har givet, og om ansøgningen om tilladelse. Medlemsstaterne udpeger i dette 
øjemed de myndigheder, der skal høres, generelt eller i hvert enkelt tilfælde, når 
ansøgningerne om tilladelse indgives. Disse myndigheder underrettes om de i 
henhold til artikel 5 indhentede oplysninger. De nærmere regler for denne høring 
fastsættes af medlemsstaterne." 
7) I artikel 6, stk. 2, erstattes "påbegyndes" med "godkendes". 
8) Artikel 7 affattes således: 
"Artikel 7 
1. Hvis en medlemsstat skønner, at et projekt omfattet af artikel 4 vil kunne fa 
betydelig indvirkning på miljøet i en anden medlemsstat, eller hvis en anden 
medlemsstat, hvis miljø vil kunne berøres i betydelig grad, anmoder derom, 
fremsender den medlemsstat, på hvis område projektet er placeret, senest på det 
tidspunkt, hvor den oplyser sine egne borgere herom, den anden medlemsstat de 
oplysninger, der er anført i bilag IV. 
18 
2. De berørte medlemsstater foretager efter en rimelig tidsplan høringer, der skal 
vedrøre: 
i) projektets vigtigste alternativer, herunder opgivelse af projektet, 
ii) de foranstaltninger, der kan træffes for at undgå, begrænse og om muligt af­
bøde de negative virkninger på tværs af landegrænserne, 
iii) mulighederne for gensidig bistand med henblik på at begrænse enhver skade­
lig grænseoverskridende virkning af det foreslåede projekt, 
iv) de foranstaltninger, der kan træffes med henblik på overvågning af projektets 
grænseoverskridende virkninger, og som bekostes af den medlemsstat, hvori 
projektet er foreslået. 
3. Myndighederne i den medlemsstat, hvori miljøet vil kunne påvirkes væsentligt, 
hører de berørte myndigheder og offentligheden efter bestemmelserne i artikel 6 og 
meddeler inden for den frist, der er omhandlet i stk. 2, deres udtalelser om projektet 
til myndighederne i den medlemsstat, på hvis område projektet er placeret. 
At den udtalelse, der er nævnt i første afsnit, ikke er afgivet inden for de frister 
eller i den form, der er fastsat i nævnte stykke, af myndighederne i den med­
lemsstat, hvori miljøet vil kunne påvirkes, som har faet spørgsmålet behørigt 
forelagt i medfør af stk. 2, vil imidlertid ikke på nogen måde kunne anvendes som 
begrundelse for en indsigelse mod gyldigheden af de kompetente myndigheders 
afgørelse om projektet." 
9) Artikel 8 affattes således: 
"Artikel 8 
De i henhold til artikel 5, 6 og 7 indhentede udtalelser og oplysninger skal tages i be­
tragtning i forbindelse med godkendelsesproceduren." 
10) Artikel 9 affattes således: 
"Artikel 9 
Når der er truffet afgørelse, offentliggøres denne af den (de) kompetente myndig­
heder), og i givet fald informeres den anden medlemsstat, der er blevet hørt i 
overensstemmelse med artikel 7, om: 
- indholdet af afgørelsen og de betingelser, der eventuelt er knyttet til den, 
- de begrundelser og betragtninger, der ligger til grund for afgørelsen om at afslå eller 
bevilge en tilladelse på trods af negative udtalelser, som er indhentet i medfør af 
artikel 6 og 7, 
19 
- en beskrivelse af foranstaltninger, som går ud på at undgå, begrænse og om muligt 
afbøde væsentlige negative virkninger." 
11) Artikel II, stk. 2, ophæves 
12) Artikel 13 ophæves. 
13) Bilagene ændres som angivet i bilaget til nærværende direktiv. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for 
at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1996. De underretter straks Kommis­
sionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, 
eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for 
denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Hvis der forelægges den ansvarlige myndighed en ansøgning om godkendelse inden 
den 1. juli 1996, gælder bestemmelserne i direktiv 85/337/EØF som affattet inden nær­
værende ændring. 
Artikel 3 
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Artikel 4 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
-20-
BILAG 
1) Bilag 1, punkt 3, affattes således: 
"3.a. Anlæg til oparbejdning af bestrålet nukleart brændsel. 
b. Anlæg, der udelukkende er bestemt til varig deponering eller endelig bort­
skaffelse af radioaktivt affald, herunder midlertidige centraliserede lagre til radio­
aktivt affald og bestrålede brændselselementer." 
2) Bilag I, punkt 6, affattes således: 
"6. Integrerede kemiske anlæg: anlæg, som ligger side om side i samme geografiske 
zone, ikke nødvendigvis tilhører samme selskab, men funktionelt hører sammen." 
3) Bilag I, punkt 8, affattes således: 
"8.a. Indre vandveje der kan besejles af fartøjer på over 1 350 tons. 
b. Søhandel shavne og havneanlæg, herunder anlæg på åbent hav, samt havneanlæg 
ved indre vandveje, der kan anløbes af fartøjer på over 1 350 tons." 
4) Bilag II, punkt 1, affattes således: 
" 1. Landbrug 
a) Projekter vedrørende sammenlægninger 
b) Vandings- og dræningsprojekter 
c) Skovrejsning, genbeplantning med skov og skovfældning 
d) Intensiv kvægavl 
e) Avl af eksotiske plante- og dyrearter 
f) Intensiv akvakultur med fisk eller skaldyr." 
5) Bilag II, punkt 3, h), udgår. 
6) Bilag II, punkt 10, affattes således: 
"10. Infrastrukturprojekter 
a) Anlægsarbejder i industrizoner 
b) Anlægsarbejder i byzoner, herunder opførelse af huse, butikscentre og parkeringspladser 
-21 -
c) Indretning (anlæg af dobbeltspor, elektrificering, tilpasning af skinnebredde) 
af jernbaner og anlæg til kombineret transport, jernbaneplatforme, intermodale 
platforme, intermodale terminaler 
d) Anlæg af flyvepladser samt udvidelse af flyvepladsers kapacitet (projekter 
som ikke er omfattet af bilag I) 
e) Bygning og anlæg af veje (udvidelse), havne og havneanlæg, herunder 
fiskerihavne (projekter som ikke er omfattet af bilag I) 
f) Anlæg af vandveje, kanalbygning og regulering af vandløb 
g) Dæmninger og andre anlæg til opstuvning eller varig oplagring af vand 
h) Sporvogne, høj- og undergrundsbaner, svævebaner eller lignende baner af 
særlig bygningstype, der udelukkende eller overvejende tjener til 
personbefordring 
i) Anlæg af olie- og gasledninger 
j) Anlæg af vandledninger over større afstande 
k) Kystanlæg til modvirkning af erosion og maritime vandbygningskon­
struktioner, der kan ændre kystlinjerne, som for eksempel diger, dæmninger, 
moler, bølgebrydere og andre konstruktioner til beskyttelse mod havet." 
7) Bilag II, punkt 11, affattes således: 
"11. Andre projekter 
a) Permanente væddeløbs- og prøvekørselsbaner for biler og motorcykler 
b) Anlæg til bortskaffelse af industri- og husholdningsaffald (for så vidt de ikke 
er omfattet af bilag I) 
c) Rensningsanlæg 
d) Områder til oplagring af slam fra rensningsanlæg 
e) Skrotoplagring 
f) Prøveanlæg for motorer, turbiner eller reaktorer 
g) Fremstilling af kemofibre 
22 
h) Fremstilling eller emballering af eller ladning med krudt eller sprængstoffer 
i) Tilhugningsværksteder." 
8) I bilag II indsættes følgende nye punkter: 
"11 a. Turisme og fritid 
a) Anlæg af skiløjper, bobslædebaner, skilifter og anlæg til fremstilling af 
kunstig sne 
b) Golfbaner og hermed forbundet bygge- og anlægsarbejde 
c) Lystbådehavne 
d) Feriebyer, hotelkomplekser og hermed forbundet anlægsarbejde 
e) Campingpladser 
f) Fritidscentre og kulturelle centre. 
11b. Dispositionsplaner 
a) Ændret anvendelsesformål for udyrkede arealer, naturområder eller naturskove 
b) Landvi ndingsproj ekter. " 
9) Bilag II, punkt 12, affattes således: 
"12. Ændring af projekter i bilag I eller bilag II samt projekter i bilag I, som udeluk­
kende eller hovedsagelig tjener til udvikling og afprøvning af nye metoder eller 
produkter, og som ikke anvendes mere end ét år." 
-23 -
10) Som bilag II a indsættes: 
"BILAG Ha 
UDVÆLGELSESKRITERIER OMHANDLET I ARTIKEL 4, STK. 3 
1. Projektets kendetegn 
Projektets kendetegn skal anskues i forhold til: 
- projektets omfang(1) 
- anvendelsen af naturressourcer 
- affaldsproduktion 
- forurening og gener 
- risikoen for ulykker 
- virkning for naturarven og den historiske arv i betragtning af de eventuelt berørte 
områders anvendelse (turistområder, by- eller landbrugsområder). 
2. Projektets placering 
Den miljømæssige sårbarhed i de geografiske områder, der måtte berøres af projektet, 
skal tages i betragtning, navnlig: 
- naturressourcernes relative rigdom, regenereringskvalitet og -kapacitet i området 
- det naturlige miljøs bæreevne med særlig opmærksomhed henledt på følgende 
områder: 
a) vådområder 
b) kystområder 
c) bjerg- og skovområder 
d) reservater og naturparker 
e) områder, der er registrerede eller fredede ved national lovgivning 
f) områder, hvor de i EF-lovgivningen fastsatte miljøkvalitetsnormer allerede er 
overskredne 
g) tætbefolkede områder 
h) vigtige landskaber set ud fra et historisk, kulturelt eller arkæologisk synspunkt." 
11) Bilag III, punkt 2, affattes således: 
"2. En beskrivelse af de væsentligste alternativer, og oplysninger om bygherrens 
vigtigste grunde til valget i betragtning af miljøvirkningerne." 
(1) Projektets omfang skal betragtes i forhold til virkningernes sandsynlige varighed, 
hyppighed og reversibilitet. 
24-
12) Som bilag IV indsættes: 
"BILAG IV 
OPLYSNINGER OMHANDLET I ARTIKEL 7 
1. En beskrivelse af projektet ledsaget af alle de oplysninger, der foreligger om projek­
tets mulige virkninger på tværs af landegrænserne. 
2. Oplysninger om arten af den eventuelle beslutning. 
3. En angivelse af en rimelig frist, inden for hvilken den anden medlemsstat skal 
svare, om den har til hensigt at deltage i vurderingsproceduren. I bekræftende fald 
skal meddelelsen om den ønskede deltagelse ledsages af alle tilgængelige relevante 
oplysninger om miljøet i den del af landets område, der vil kunne påvirkes. 
4. Oplysninger indhentet i henhold til artikel 5. 
5. En angivelse af hvornår der vil blive truffet afgørelse om projektet, og en rimelig 
frist for hvornår den medlemsstat, der måtte berøres, skal meddele sin udtalelse til 
den medlemsstat, på hvis territorium projektet skal gennemføres." 
-25 
FORMULAR TIL VURDERING AF VIRKNINGER 
FORSLAGETS VIRKNINGER FOR ERHVERVSLIVET 
Forslagets titel: Ændring af direktiv 85/33 7/EØF om vurdering af visse offentlige og pri­
vate projekters indvirkning på miljøet. 
Forslaget 
Forslaget indfører ikke nye forpligtelser i forhold til direktiv 85/337/EØF, men yderligere EF-
lovgivning på området er nødvendig af følgende grunde: 
for at fjerne uvisheder fra det gældende direktiv, som blev afsløret ved undersøgelsen 
af gennemførelsen heraf (KOM (93) 28 endelig udg.) 
for at gennemføre bestemmelserne i konventionen om grænseoverskridende WM 
(Espoo) (KOM((92) 93 endelig udg), hvis krav ikke rækker videre end kravene i direk­
tivets artikel 7 
for at gøre direktivet mere effektivt indføres tydeligere bestemmelser om sortering af 
bilag II-projekter for at afgøre, om der kræves VVM, og om afgrænsning og overvågning 
af vurderingen. Eftersom nogle medlemsstater har indført disse bestemmelser og andre 
ikke, påvirkes miljøbeskyttelsen og markedet forvrides i mangel af lovgivning på EF-
plan 
for at tydeliggøre forskellige udtryk, der anvendes i direktivet (f.eks. "integrerede ke­
miske anlæg"). 
Virkningerne for erhvervslivet 
Hvem berøres af forslaget? 
Der indføres ikke nye forpligtelser med denne foreslåede ændring vedrørende den procedure, 
der skal anvendes: 
Der er tre tilføjelser til bilag I, der kræver pligtig vurdering, som kun vil berøre de 
virksomheder, der er specialiseret i oparbejdning af bestrålet nukleart brændsel, og dem 
der gennemfører projekter anført i bilag II, som måtte påvirke de særligt beskyttede 
områder, der er omfattet af Fællesskabets miljølovgivning. 
Tilføjelserne til bilag I vil stort set kun fa virkninger for et meget lille antal projekter 
i store virksomheder i den nukleare industri. For så vidt angår bilag II-projekter 
beliggende i eller som berører særligt beskyttede områder, er det umuligt at fastlægge, 
hvorvidt disse vil blive udført af store, mellemstore eller små virksomheder. 
-26-
De nye bestemmelser om sortering skal forebygge, at der foretages WM af 
hovedsagelig mindre bilag U-projekter uden væsentlige virkninger for miljøet. 
Fordelene ved bestemmelserne om afgrænsning af undersøgelsesområdet vil være, at 
processen med at udarbejde en miljøvurderingsredegørelse i overensstemmelse med 
kravene i bilag III til direktivet måtte blive fremskyndet, eftersom den af redegørelsen 
krævede dækning vil blive fastlagt og aftalt før den udarbejdes, snarere end efter at den 
er blevet forelagt den kompetente myndighed. Dette er blevet positivt modtaget bl.a. af 
elproduktions- og -forsyningsindustrien i Europa. 
Ingen bestemt type erhverv påvirkes af, at der i forslaget indføres et krav om at give 
oplysninger om overvågning af virkninger, selv om det ikke vil påvirke bestemte typer 
projekter så meget som andre med vedvarende virkninger på miljøet. 
Hvad skal virksomheder gøre for at være i overensstemmelse med forslaget? 
I langt de fleste tilfælde ikke mere end de allerede gør i henhold til det gældende VVM-
direktiv. Undtagen forpligtelsen om at underkaste bestemte projekter (f.eks. oparbejdningsan­
læg for bestrålet nukleart brændsel og projekter der berører særligt beskyttede områder) en 
vurdering, er der ikke nogen større stigning i antallet af de WM, der kræves af virksomheder 
i medlemsstaterne. Sorteringen samt tydeliggørelsen vedrørende nogle projekter i bilag II vil 
bevirke en formindskelse af nogle virksomheders byrder. 
Det nye krav om afgrænsning af vurderingen forventes at fremskynde processen med infor­
mationsindsamling. Det vil ligeledes mindske behovet for sen og bekostelig tiUægsarbejde på 
en allerede forelagt miljøvurderingserklæring, eftersom undersøgelsesområdet på forhånd vil 
blive afgrænset i proceduren. 
Hvilke økonomiske virkninger måtte forslaget få? 
For beskæftigelsen? 
eftersom formålet med WM ikke er at forebygge udvikling, men bedre 
beslutningstagernes information om virkninger, afværgeforanstaltninger og alternative 
placeringer og udviklinger, vil virkningen for beskæftigelsen sandsynligvis være 
ubetydelig, undtagen måske lokalt, hvor der kan blive tale om en omplacering af 
projekter som resultat af en WM. Der kan forventes en stigning i konsulentvirksomhed. 
For investeringer og erhvervsfremme? 
i betragtning af klare oplysninger om et forslags virkninger vil både investorer og 
entreprenører være bedre informeret om risiciene ved et bestemt projekt. 
27 
For konkurrenceevnen? 
inden for Fællesskabet forudsat en korrekt gennemførelse i alle medlemsstater, skulle 
virkningerne blive neutrale. For så vidt angår andre lande vil virkningen afhænge af 
ordningerne dér, eftersom nogle lande, f.eks. Canada og USA har lignende, om ikke 
mere avancerede 
VVM-ordninger (herunder i visse tilfælde vurdering på højere planer af politikker, planer 
og programmer). WM er i udviklingslandene generelt mindre udviklet. 
Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager hensyn til små og mellemstore virksomheders 
særlige situation (mindre eller forskellige krav osv.)? 
I henhold til den nye artikel 4 har medlemsstaterne kompetence til på basis af fastsatte kri­
terier at afgøre, hvorvidt de sandsynlige virkninger nødvendiggør en vurdering. Dette giver 
medlemsstaterne lejlighed til at fastsætte aktivitetsniveauer, hvorved små og mellemstore 
virksomheder fritages fra at foretage WM for projekter, som den størrelse virksomheder 
normalt arbejder med. Det er usandsynligt, at SMV ville udføre bilag I-projekter. 
Høring 
Uden for Kommissionen har medlemsstaternes ekspertarbejdsgruppe arbejdet med forslaget 
på tre møder og har ændret det på en række vigtige punkter som resultat heraf (f.eks. ved at 
fjerne en række projekter, der var tilføjet i bilag I). 
Desuden har kommentarerne fra UNICE ført til ændringer i forslaget, bl.a. for så vidt angår 
definitionen på integrerede kemiske fabrikker. 
Inden for Kommissionen blev der taget højde for, at andre GD'er måtte bringe hensynet til 
deres respektive arbejdsområder ind i drøftelsen. 
Høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg i henhold til traktatens artikel 198 vil imid­
lertid garantere en vidtrækkende høring af de berørte soci o-økonom i ske grupper. 
28-
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 575 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 
Katalognummer : CB-CO-93-613-DA-C 
ISBN 92-77-61500-1 
Kontoret for De Europæiske Faeliesskabers Officielle Publikationer 
1^2985 Luxembourg 
- 29 -