KOMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 51 endelig udg. 
Bruxelles, den 07.03.1995 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÀDEÎ 
om anvendelsen af artikel 4a og artikel 6, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) 
nr. 2299/89, senest ændret ved forordning om en adfærdskodeks for EDB-
reservationssystemer (CRS)1* 
i) EFTnr. L 220 af 29.7.1989 og EFT nr. L 278 af 11.11.1993. 
1-
Rapport om anvendelsen af artikel 4a og artikel 6, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) 
nr. 2299/89, senest ændret ved forordning om en adfærdskodeks for EDB-
reservationssystemer (CRS)!) 
Indledning 
I artikel 23, stk.2, i CRS-adfærdskodeksen hedder det, at "Rådet tager anvendelsen af 
artikel 4a og artikel 6, stk. 3, op til revision på grundlag af en rapport fra Kommissionen, 
der skal forelægges senest ved udgangen af 1994." Formålet med denne rapport er at give 
et kort overblik over erfaringerne i forbindelse med gennemførelsen af artikel 4a og 
artikel 6, stk. 3, i de seneste 12 måneder. Det foreslås desuden, da Kommissionen har 
brug for mere omfattende erfaring med disse bestemmelsers anvendelse, at Kommissionen 
inden den 31. december 1995 forelægger Rådet endnu en rapport, og at Rådet udsætter 
sin revision af artikel 4a og artikel 6, stk. 3, indtil da. Grundlaget for Rådets foreslåede 
revision vil til den tid kunne bygge på flere oplysninger. 
Baggrund 
De to artikler, som skal revideres af Rådet, drejer sig om systemleverandørernes 
forpligtelse til at forhindre, at deres moderluftfartsselskaber får fortrinsstilling i 
forbindelse med CRS, som de, alene eller sammen med andre, ejer eller faktisk 
kontrollerer. Fortrinsbehandling i forbindelse med driften af et CRS-system kan medføre 
betydelige konkurrenceforvridninger mellem de luftfartsselskaber, der ejer systemet, og 
andre, deltagende luftfartsselskaber. 
De særlige bestemmelser i de to artikler, som tager sigte på at fjerne forskelsbehandling, 
går ud på følgende: 
Artikel 4a fastsætter bl.a., at alle indlæsnings- og/eller behandlingsfaciliteter skal tilbydes 
alle moderluftfartselskaber og deltagende luftfartsselskaber uden forskelsbehandling. 
Endvidere skal systemleverandørerne drage omsorg for, at deres distributionsfaciliteter er 
klart og kontrollerbart adskilte fra ethvert luftfartsselskabs private pladslager og 
management- og marketingfaciliteter, og adskillelsen skal være af en sådan art, at der kun 
kan etableres forbindelse til distributionsfaciliteterne ved hjælp af en grænseflade mellem 
anvendelsesområderne, som stilles til rådighed for alle deltagende luftfartsselskaber. 
l) EFT nr. L 220 af 29.7.1989 og EFT nr. L 278 af 11.11.1993. 
-2 
Artikel 6, stk. 3, drejer sig om systemleverandørernes forpligtelse til at sikre, at der er 
truffet passende beskyttelsesforanstaltninger, således at moderluftfartsselskaberne ikke på 
andre måder, end kodeksen tillader, kan få adgang til oplysninger, som er blevet leveret 
af eller udarbejdet til andre luftfartsselskaber, det være sig oplysninger om enkelte 
passagerer eller oplysninger i form af marketingdata. 
Påstande om forskelsbehandling til fordel for moderluftfartselskaberne skyldes ofte, at 
CRS har udviklet sig fra luftfartsselskabernes interne reservationssystemer, der ifølge 
sagens natur var udarbejdet, så de var til fordel for de selskaber, som ejede dem. I årenes 
løb er reglerne for drift af CRS blevet skærpet for at undgå de mest oplagte former for 
forskelsbehandling til fordel for moderluftfartsselskaberne. Alligevel er det nogle steder 
stadig en indgroet opfattelse, at ejerskab af et CRS-system, uanset alle former for kontrol 
med driften, sætter et luftfartsselskab i stand til at benytte sig af en fortrinsstilling. 
For at kunne reagere hurtigt, hvis disse beskyldninger stadig blev fremsat, når de 
ændrede kodeksbestemmelser var blevet vedtaget, sørgede Rådet for at få mulighed for 
allerede på et tidligt tidspunkt i kodeksens gyldighedstid at kunne godtgøre, om de 
vigtigste bestemmelser mod forskelsbehandling var fyldestgørende. 
Det nye krav om, at systemleverandørerne skal give andre deltagende luftfartsselskaber 
samme mulighed for adgang til deres faciliteter som moderluftfartsselskaberne, har haft 
vidtrækkende konsekvenser for CRS-driften. Systemleverandører, som forestår 
gæstesystemer (CRS-systemer, hvor moderluftfartsselskabets interne reservationssystem 
indgår i det CRS, det ejer) skal f.eks. nu sikre, at alle moderluftfartselskaber og 
deltagende luftfartsselskaber har mulighed for adgang til CRS-systemets 
distributionsfaciliteter gennem de samme grænseflader mellem anvendelsesområderne. 
CRS-industrien har indgående drøftet, hvorledes det kan kontrolleres, om de procedurer, 
hvormed systemleverandørerne søger at opfylde de detaljerede regler, er tilstrækkelige. 
Det er en udbredt opfattelse, at den mest tilfredsstillende måde, hvorpå dette kan ske, er 
ved at lade uafhængige eksperter foretage en indgående undersøgelse af systemet. 
I denne forbindelse har Rådet erkendt behovet for, at de ordninger, der beskrives i artikel 
4a og artikel 6, stk. 3, afprøves i praksis. Det har derfor i artikel 21a, stk. 1, indføjet en 
bestemmelse om, at systemleverandørerne skal drage omsorg for, at en uafhængig 
tilsynsførende kontrollerer, at deres CRS er teknisk foreneligt med artikel 4a og 6. 
Systemleverandøren skal mindst en gang om året forelægge Kommissionen den 
tilsynsførendes beretning om de foretagne inspektioner og resultatet af dem, så 
Kommissionen kan træffe eventuelle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med 
kodeksens artikel 11 (håndhævelsesbestemmelser). 
- 3 -
Nuværende situation 
I forbindelse med udarbejdelsen af den rapport, Rådet skal benytte som grundlag for sin 
revision, finder Kommissionen det vigtigt, at den har tilstrækkelig mange oplysninger om 
de praktiske virkninger af gennemførelsen af artikel 4a og artikel 6, stk. 3. Disse 
oplysninger kan fås fra to hovedkilder, for det første fra den tekniske tilsynsførendes 
beretninger, der ifølge artikel 21a, stk. 1, skal forelægges Kommissionen, og for det 
andet fra gennemgangen af de klager, som indgives i henhold til artikel 11. I begge 
tilfælde er de oplysninger, der på nuværende tidspunkt står til Kommissionens rådighed, 
yderst begrænsede. 
Hvad det tekniske tilsyn angår, var Kommissionen klar over, at det i det første år ville 
blive vanskeligt for systemleverandørerne at fastsætte tilsynets nøjagtige omfang, når de 
skulle udpege de tekniske tilsynsførende. Kommissionen havde desuden brug for sine egne 
standarder, hvorudfra den kunne måle, om den kontrol, der udførtes af 
systemleverandørernes tilsynsførende, var fyldestgørende. 
Kommissionen erkendte, at den kontrol, der skal udføres af systemleverandøren, og 
tilsynet med den, kun kan defineres af kvalificerede eksperter. Den opstillede derfor den 
første liste over kvalificerede tilsynsførende. Desuden tog Kommissionen i januar 1994 de 
nødvendige indledende skridt til at udpege et konsulentfirma, som kunne udføre en 
undersøgelse med benævnelsen "Retningslinjer for tilsyn i henhold til artikel 21a i Rådets 
forordning 2299/89 i den ved Rådets forordning 3089/93 ændrede form". Undersøgelsens 
formål var at fastlægge en fremgangsmåde for, hvorledes et CRS-tilsyn skal udføres, og 
at foreslå en række tilsynsprocedurer. Der skulle desuden opstilles modeller for de former 
for beretning, de tilsynsførende kunne aflægge. 
Retningslinjerne blev udarbejdet af konsulenter i nært samarbejde med et stort antal 
eksperter fra CRS-industrien, og efter en lang række møder blev der nedsat en rådgivende 
gruppe til formålet. Den endelige rapport blev forelagt Kommissionen i oktober 1994 og 
straks videresendt til CRS-virksomhederne til hjælp ved deres udvælgelse af tekniske 
tilsynsførende. Rapporten er desuden blevet sendt direkte til medlemsstaterne. 
Da systemleverandørerne vidste, at Kommissionen påtænkte at offentliggøre retningslinjer 
for tilsynet, havde de fleste af dem udsat udnævnelsen af de tekniske tilsynsførende. En 
følge af denne forsinkelse er, at de tilsynsførendes beretning om CRS-driften i det første 
år efter den ændrede kodeks' ikrafttrædelse i de fleste tilfælde ikke vil blive forelagt før 
1. kvartal 1995. Kommissionen har hidtil kun modtaget en enkelt beretning. 
Beretningerne betragtes som Kommissionens vigtigste informationskilde, når den skal 
udarbejde den rapport til Rådet, som forlanges i artikel 23. I betragtning af 
omstændighederne omkring indsendelsen af de tilsynsførendes tekniske beretninger mener 
Kommissionen, at en vigtig del af de oplysninger, der kræves til udarbejdelse af den 
rapport, Rådets revision skal bygge på, ikke foreligger. 
Kommissionen har kun modtaget en enkelt klage over overtrædelse af artikel 4a eller 
artikel 6, stk. 3, siden kodeksen trådte i kraft. Klagen drejer sig om fortroligheden i 
forbindelse med passageroplysningerne i billeteringsdata og blev indgivet til 
Kommissionen i oktober 1994. Kommissionen er netop i færd med at behandle klagen. 
Klagen anses ikke for at være tilstrækkeligt grundlag for udarbejdelse af rapporten. 
Konklusion 
Da der ikke foreligger flere oplysninger, Kommissionen kan benytte som grundlag for sin 
undersøgelse af artikel 4a's og artikel 6, stk. 3's indflydelse på CRS-driften, anser den 
det ikke for muligt at udarbejde en omfattende rapport, som Rådet på sin side kan benytte 
som grundlag for sin revision. 
Af den grund, og fordi der kun er indløbet en enkelt beretning, foreslås det, at 
Kommissionen inden den 31. december 1995 indsender en ny rapport, som Rådet kan 
basere sin revision af kodeksens artikel 4a og artikel 6, stk. 3, på. 
^ -
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 51 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 07 
Katalognummer : CB-CO-95-061-DA-C 
ISBN 92-77-86072-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg