DA Den Europæiske Unions Tidende C 176/8

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/F/38.456 — Bitume (Nederlandene)

(efter artikel 15 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19. juni 2001, s. 21))

(2007/C 176/07)

Beslutningsudkastet giver anledning til følgende bemærkninger.

I klagepunktsmeddelelsen blev der konstateret en overtrædelse af traktatens artikel 81, stk. 1, på både købs- og salgssiden. I en årrække har et kartel styret køb og salg af vejanlægsbitumen i Nederlandene. Kartellet var indgået mellem leverandørerne af bitumen, mellem de største aftagere (de største entreprenører inden for vejanlæg i Nederlandene) og mellem disse to grupper af virksomheder. Ifølge klagepunktsmeddelelsen havde kartellet til formål at fastsætte priskomponenterne (bruttopris og rabatter) for bitumen og at fordele leverancerne. For at gøre det lettere at overholde og kontrollere overholdelsen af de indgåede aftaler blev der udvekslet oplysninger om priser, leverancernes størrelse og markedsandelene.

Den 19. oktober 2004 blev der rettet en klagepunktsmeddelelse til bitumenleverandørerne (AB Nynäs Petroleum, Nynäs Belgium AB, BP p.l.c., BP Nederland B.V, BP Refining & Petrochemicals GmbH, Esha Holding B.V., Smid & Hollander B.V., Esha Port Services Amsterdam B.V. Exxon Mobil Corporation, ExxonMobil Petroleum, Chemicals B.V.B.A., Esso Nederland B.V., Koninklijke Nederlandsche Petroleum Maatschappij N.V., »Shell« Transport and Trading Company p.l.c., Shell Petroleum N.V., Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V., Kuwait Petroleum Corporation, Kuwait Petroleum International, Kuwait Petroleum (Nederland) B.V., Sideron Industrial Development B.V., Klöckner Bitumen B.V., Total S.A, Total Nederland) og til bitumenaftagerne (Ballast Nedam N.V., Ballast Nedam Infra B.V., Dura Vermeer Groep N.V., Dura Vermeer Infra B.V., Vermeer Infrastructuur B.V., Heijmans N.V. Heijmans Infrastructuur B.V., Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V., Koninklijke BAM Groep N.V., BAM NBM Wegenbouw B.V., HBG Civiel B.V., Koninklijke Volker Wessels Stevin N.V., Volker Wessels Stevin Infra B.V. og Koninklijke Wegenbouw Stevin B.V. N.V., Wintershall AG).

Virksomhederne fik adgang til Kommissionens sagsakter i form af en kopi på to cd-rom, som de fik tilsendt henholdsvis den 19. oktober 2004 og den 21. april 2005.

Virksomhederne fik en frist på to måneder til at besvare klagepunktsmeddelelsen. Kommissionen modtog flere anmodninger om forlængelse af denne frist på grund af spørgsmål vedrørende aktindsigten. I disse anmodninger blev der redegjort for en række problemer med hensyn til aktindsigt, især hvad angår en række fortrolige oplysninger. Jeg måtte derfor udsætte procedurefristerne i næsten fire måneder for at sikre, at kontradiktionsretten blev overholdt fuldt ud.

Klagepunktsmeddelelsens adressater svarede alle inden for den fastsatte frist, med undtagelse af nogle virksomheder, der havde indgivet konkursbegæring og hverken havde svaret på klagepunktsmeddelelsen eller anmodet om høring.

I henhold til artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 (1), anmodede de fleste øvrige parter om en formel høring, der blev afholdt den 15. og 16. juni 2005.

Under høringen viste det sig nødvendigt at klarlægge klagepunktsmeddelelsens fortolkning af prisfastsættelsen (begrebet bruttopris). Den 25. januar 2006 blev der derfor sendt et brev til alle parter derom. Parterne fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til dette punkt, hvis de ikke allerede tidligere havde gjort det. De fleste af de virksomheder, der fremsatte bemærkninger i denne forbindelse, svarede, at det på ingen måde ændrede deres oprindelige svar på klagepunktsmeddelelsen.

Den 14. juli 2005 og den 25. maj 2006 fik samtlige parter desuden adgang til nye sagsakter, som Kommissionen havde modtaget efter høringen.

Ved brev af 24. maj 2006 fik parterne endvidere mulighed for at få adgang til andre oplysninger i sagsakterne, som Kommissionen agtede at anvende i sin endelige beslutning. Nogle af parterne kritiserede, at det var uklart, hvilke konklusioner i klagepunktsmeddelelsen disse supplerende oplysninger eventuelt skulle underbygge. Efter at have undersøgt dokumenterne mener jeg, at parterne havde rimelig mulighed for at fastslå, hvilke konklusioner Kommissionen kunne drage af de pågældende dokumenter, så meget mere som Kommissionens brev af 24. maj 2006 præciserede, at dokumenterne ville blive anvendt til at underbygge beskrivelsen af sagsforløbet i den endelige beslutning. Dette er sket i overensstemmelse med retspraksis i TACA-sagen (T-191/98).

På baggrund af parternes svar på klagepunktsmeddelelsen og de forklaringer, de afgav under høringen, er overtrædelsen i udkastet til endelig beslutning blevet mindre omfattende i forhold til den, der var beskrevet i klagepunktsmeddelelsen.

For det første blev klagepunkterne mod ExxonMobil opgivet på grund af manglende beviser. Under høringen kom det frem, at en række anklager fra Kuwait Petroleum og Nynäs mod ExxonMobil måtte efterprøves nærmere. De pågældende virksomheder var ikke i deres skriftlige svar på Kommissionens supplerende anmodninger i stand til at fastholde deres anklager på netop spørgsmålet om, hvorvidt ExxonMobil havde kendskab til kartellet og havde deltaget i det. Udkastet til beslutning er ikke rettet til ExxonMobil.

For det andet opgav man det klagepunkt, der gik ud på, at der ulovligt var udvekslet oplysninger om fordelingen af leverancerne og behandlingen af en ny potentiel konkurrent.

Endelig ændrede Kommissionen også beslutningsudkastet på to andre punkter, der oprindelig var nævnt i klagepunktsmeddelelsen:

— Den analyse af priser og rabatter, der figurerede i klagepunktsmeddelelsen og tjente som supplerende bevis på, at aftalerne eksisterede, blev opgivet. Kartelmøderne er under alle omstændigheder bevis på, at disse aftaler om priser og rabatter fandtes.

— Overtrædelsens varighed er blevet nedsat og omfatter nu perioden fra den 1. april 1994 til den 15. april 2002 (i stedet for perioden fra den 18. april 1992 til den 31. december 2002).

Jeg er desuden af den opfattelse, at beslutningsudkastet kun vedrører de klagepunkter, som parterne har haft lejlighed til at udtale sig om. Jeg mener derfor, at kontradiktionsretten i den foreliggende sag er blevet overholdt.

Bruxelles, den 4. september 2006 Serge DURANDE

(1) EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18.