BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Begrundelse og formål

Den 4. oktober 2016 ratificerede EU Parisaftalen, hvori Unionen forpligtede sig til at bidrage til at holde den globale temperaturstigning på et godt stykke under 2 °C og at fortsætte bestræbelserne på at begrænse den til 1,5 °C. Efter denne internationale forpligtelse har EU sammen med sine medlemsstater aftalt at fastsætte ambitiøse mål for at reducere udledningen af drivhusgasser med 80-95 % inden 2050 og med 40 % inden 2030.

I november 2018 fremlagde Kommissionen sin strategiske langsigtede vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi i 2050 — En ren planet for alle. I sin meddelelse beskrev Kommissionen — efter opfordringer fra Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd — en række foranstaltninger, heriblandt at undersøge, hvordan aktiverne i Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab under afvikling kunne støtte banebrydende teknologier til næsten kulstofneutral stålfremstilling.

I overensstemmelse med sin langsigtede vision offentliggjorde Kommissionen i december 2019 meddelelsen om den europæiske grønne aftale. Blandt de foranstaltninger, som skal træffes, satte Kommissionen dekarbonisering af stålsektoren højt på den politiske dagsorden og vil bestræbe sig på at undersøge, om en del af finansieringen under Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab under afvikling kan bruges til at arbejde frem mod næsten kulstofneutral stålfremstilling i 2030. Europa skal bruge 175-290 mia. EUR i yderligere årlige investeringer i de kommende årtier. I denne forbindelse foreslår Kommissionen, at der inden for rammerne af investeringsplanen for et bæredygtigt Europa foretages en revision af Kul- og Stålforskningsfondens retsgrundlag for at tilskynde til private investeringer i grønne projekter.

Kul- og Stålforskningsfondens forskningsprogram er et EU-støttet program, som finansierer forskningsprojekter i kul- og stålsektoren. Forskningsprogrammet har sit eget retsgrundlag uden for den flerårige finansielle ramme. Efter udløbet af traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) i 2002 og i henhold til protokol 37, som er knyttet til EU-traktaterne, etablerede medlemsstaterne den nye "Kul- og Stålforskningsfond" som en fortsættelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs programmer for forskning og teknologisk udvikling inden for kul og stål. Kul- og Stålforskningsfondens forskningsprogram giver årligt omkring 40 mio. EUR i forsknings- og innovationsfinansiering til sektorer knyttet til kul- og stål (med en fordeling på 27,2 % for kul og 72,8 % for stål) og samler industrielle partnere, SMV'er, førende forskningscentre og universiteter i hele EU om at udvikle og fremme innovation. Aktiviteterne finansieres af indtægter fra aktiverne i EKSF under afvikling i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i protokol 37. For at begrænse udsving i finansieringen af forskningen som følge af uro på finansmarkederne mest muligt foretages der en regulering. Men efter faldende indtægter fra aktivforvaltningen faldt tilførslen til Kul- og Stålforskningsfondens budget fra nettoindtægter og fra udjævningsmekanismen fra 42 mio. EUR i 2017 til 12 mio. EUR i 2019. I 2017 foreslog Kommissionen at anvende frigørelser og indtægtsordrer til at øge budgettet til 40 mio. EUR frem til 2020. I april 2018 vedtog Europa-Parlamentet en lovgivningsmæssig beslutning [P8_TA (2018)0061], der ledsager dets samtykke til Rådets afgørelse 2018/599, som havde til formål at tillade brugen af alle frigørelser og indtægtsordrer foretaget under programmet for Kul- og Stålforskningsfonden siden 2003. I denne beslutning opfordrede Europa-Parlamentet til at gøre forvaltningen af aktiverne i EKSF under afvikling mere aktiv eller endda bruge nogle af disse midler til at igangsætte store projekter for at gøre europæisk stål ren og konkurrencedygtig.

Som anerkendt er der behov for årlig finansiering på mindst 40 mio. EUR for at kunne gennemføre forskningsprogrammet for Kul- og Stålforskningsfonden. Men med den nuværende rente og i lyset af forbruget af de disponible ressourcer til udjævningsmekanismen og i betragtning af den britiske tilbagetrækning vil det være vanskeligt at generere et passende årligt afkast af de investerede aktiver på kort til mellemlangt sigt.

Revisionsretten konkluderede i en nylig analyse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, at finansieringen af Kul- og Stålforskningsfonden alene på grundlag af nettoindtægterne fra aktivforvaltningen ikke er holdbar i det aktuelle rentemiljø. Revisionsretten anførte navnlig, at revisionen af de finansielle retningslinjer hastede og burde give svar på, hvordan egenkapitalen i EKSF under afvikling kan gøres mere produktiv inden for EU's forskningsrammeprogrammer.

I juni 2019 opfordrede De Rådgivende Grupper for Kul og Stål (CAG og SAG) til en revision af retsgrundlaget for at sikre programmets fortsættelse, samtidig med at målene blev tilpasset de aktuelle behov i sektoren. Samtidig godkendte de den gradvise anvendelse af en del af aktiverne, omtrent svarende til en tredjedel (svarende til ca. 50-70 mio. EUR for perioden 2021-2027), til finansiering af forskningsprojekter for kul- og stålsektoren i synergi med mekanismen for en retfærdig omstilling, initiativet om kulregioner under omstilling, Horisont Europa og Innovationsfonden. Den 25. juni 2019 godkendte den fælles ad hoc-gruppe for kul og stål (CAG-SAG) åbningen af EKSF-aktiverne.

Forskning og innovation giver i de energiintensive sektorer mulighed for at udvikle og demonstrere en installation i en passende målestok til at teste alle de tekniske og økonomiske data for at kunne fortsætte med den industrielle og kommercielle udnyttelse af teknologien med en minimal risiko. I meddelelsen fra 2019 om den grønne aftale foreslås det at støtte banebrydende teknologier inden for produktion af rent stål, som kan føre til kulstofneutral stålfremstilling i 2030, og undersøge, hvorvidt en del af midlerne fra Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab kan bruges. Kul- og Stålforskningsfonden vil især udvikle en potentielt banebrydende produktion af rent stål, som trækker andre energiintensive sektorer som kemikalier og cement i retning af klimaneutralitet i 2050.

Det er således blevet både mere relevant og nødvendigt, at Kul- og Stålforskningsfondens retsgrundlag revideres.

I lyset af ovenstående foreslås der i dette forslag ændringer til den nuværende afgørelse. Formålet er at sælge en del af aktiverne i EKSF under afvikling for perioden 2021-2027 med henblik på at give en årlig tildeling til Kul- og Stålforskningsfonden på 111 mio. EUR om året. Denne årlige tildeling vil fortsat støtte den fælles forskning i sektorer, som er knyttet til kul- og stålindustrien under forskningsprogrammet for Kul- og Stålforskningsfonden, ligesom den vil støtte banebrydende teknologier, som kan føre til næsten kulstofneutral stålfremstilling i 2030 og forskningsprojekter for kulsektoren, der forvalter den retfærdige omstilling af tidligere aktive kulminer eller kulminer under nedlukning og dermed forbundet infrastruktur i overensstemmelse med mekanismen for en retfærdig omstilling og i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2. Specifikt for den sektor, der er relateret til stålindustrien, gælder, at Kommissionen vil sigte mod at støtte forskningsprojekter via et program for rent stål med fælles programlægning i synergi med andre EU-programmer, navnlig med rammeprogrammet for forskning og innovation.

Et europæisk offentlig-privat partnerskab betragtes som et værdifuldt redskab til at støtte udviklingen og gennemførelsen af forskningsaktiviteter af strategisk betydning med henblik på at give Unionen mulighed for at imødegå globale udfordringer og bevare sin konkurrenceevne.

Foreslåede ændringer, der gør det muligt at bruge fondens aktiver, hvor det er nødvendigt, for at sikre en årlig tildeling på 40 mio. EUR og finansiere store forsknings- og innovationsprojekter.

Det foreslås at ændre beslutning 2003/76/EF, så Kul- og Stålforskningsfonden hvert år frem til 2027 sikres en årlig tildeling, som skal bruges som følger: 40 mio. EUR om året skal finansiere forskningssamarbejde inden for kul- og stålsektoren, mens de resterende 71 mio. EUR skal finansiere banebrydende teknologier, som kan føre til næsten kulstofneutral stålfremstilling og forskningsprojekter, der forvalter den retfærdige omstilling af tidligere aktive kulminer eller kulminer under nedlukning samt dermed forbundet infrastruktur i overensstemmelse med mekanismen for en retfærdig omstilling. Disse tildelinger og relaterede betalinger bør genereres af nettoindtægterne fra placeringer og, om nødvendigt, af provenuet fra salg af aktiver.

Denne fordeling bør udtrykkeligt nedfældes i afgørelsen for at muliggøre en forudsigelig strøm af ressourcer i et tilstrækkeligt omfang til at give mulighed for en fortsættelse af den ønskede støtte til forskningssamarbejde i kul- og stålsektoren.

Til dato har aktiverne i EKSF under afvikling været forvaltet ud fra det udgangspunkt, at afkastet af de placerede aktiver skulle være det middel, hvormed forskningsprojekterne skulle finansieres. Dette afspejles i ordlyden i afsnit 1 ("Anvendelse af midlerne") i bilaget til Rådets beslutning 2003/77/EF og i betragtning 3 i samme beslutning, ifølge hvilken den "samlede kapital i Kul- og Stålforskningsfondens aktiver (...) bør opretholdes i sin helhed".

Af ovenstående grunde er en sådan tilgang i strid med behovet for at skaffe den fornødne finansiering til at sikre et meningsfuldt forskningsprogram for stål- og kulsektoren.