KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 349 endelig udg. 
Bruxelles, den 20. juli 1993 
Ændret forslag t i I 
RAPETS PIREKTIY 
OM FASTSÆTTELSE AF GRUNDLÆGGENDE SIKKERHEDSNORMER 
TIL BESKYTTELSE AF BEFOLKNINGENS OG 
ARBEJDSTAGERNES SUNDHED MOD DE FARER, 
SOM ER FORBUNDET MED IONISERENDE STRÅLING 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens 
artikel 149, stk. 3) 
2-/-S 
BEGRUNDELSE 
I henhold til Euratom-Traktatens artikel 2, litra b), skal der i 
Fællesskabet indfyres ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet 
med ioniserende stråling. Sådanne grundlæggende normer blev første gang 
indført i 1959 ved et rådsdirektiv1). Man har senere ændret dette flere 
gange for at tage hensyn til den videnskabelige udvikling inden for 
strålingsbeskyttelse. Den gældende udgave af de grundlæggende normer er 
fra 1980. Der blev især i de tekniske bilag foretaget en række ændringer 
i 19842>. 
1) Direktiver om fastsættelse af grundlæggende normer til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet 
med ioniserende stråling (EFT af 20.2.1959). 
2) Rådets direktiv 80/836/Euratom af 15. juli 1980 om ændring af 
direktiverne om fastsættelse af de grundlæggende normer for beskyttelse 
af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er 
forbundet med ioniserende stråling (EFT nr. L 246 af 17.9.1980, s. 1). 
Rådets direktiv 84/467/Euratom af 3. september 1984 om ændring af 
direktiv 80/836/Euratom for så vidt angår fastsættelse af de 
grundlæggende normer for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes 
sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende stråling (EFT nr. 
L 265 af 5.10.1984, s. 4). 
4. 
2. Indtil 1986 var de eneste retsregler, som Fællesskabet på grundlag af 
Euratom-Traktatens artikel 31 havde vedtaget på 
strålingsbeskyttelsesområdet, disse grundlæggende normer samt et 
direktiv om de grundlæggende foranstaltninger til beskyttelse af 
personer, der underkastes medicinske undersøgelser og behandlinger3). 
Siden da og som konsekvens af Tjernobyl-ulykken er der blevet indført en 
række yderligere foranstaltninger for at stramme og supplere de gældende 
fællesskabsbestemmelser om beskyttelse mod ioniserende stråling4). 
3) Rådets direktiv 84/466/Euratom af 3. september 1984 om fastsættelse af 
grundlæggende foranstaltninger til strålebeskyttelse af personer, der 
underkastes medicinske undersøgelser og behandlinger (EFT nr. L 265 af 
5.10.1984, s. 1). 
4) Rådets beslutning 87/600/Euratom af 14. december 1987 om en 
fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af 
strålingsfare (EFT nr. L 371 af 30.12.1987, s. 76). 
Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27. november 1989 om oplysning af 
befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om 
sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare (EFT nr. 
L 357 af 7.12.1989, s. 31). 
Rådets direktiv 90/641/Euratom af 4. december 1990 om 
strålingsbeskyttelse af eksterne arbejdstagere, der udsættes for risici 
for ioniserende stråling under deres arbejde i et kontrolleret område 
(EFT nr. L 349 af 13.12.1990, s. 21). 
Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og 
kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt 
ind i og ud af Fællesskabet (EFT nr. L 35 af 12.2.1992, s. 24). 
Rådets forordning (Euratom) nr. 3954/87 af 22. december 1987 om 
fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i 
levnedsmidler og foder som følge af nukleare ulykker eller andre 
tilfælde af strålingsfare (EFT nr. L 371 af 30.12.1987, s. 11). 
5. 
(4 fortsat) 
Kommissionens forordning (Euratom) nr. 944/89 af 32. april 198.9 om 
fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i 
mindre vigtige levnedsmidler som følge af nukleare ulykker eller andre 
tilfælde af strålingsfare (EFT nr. L 101 af 13.4.1989, s„ 17). 
Rådets forordning (Euratom) nr. 2218/89 af 18. juli 1989 om ændring af 
forordning (Euratom) nr. 3954/87 om fastsættelse af de maksimalt 
tilladte niveauer for radioaktivitet i levnedsmidler og foder efter 
nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare (EFT nr. L 211 af 
22.7.1989, s. 1). 
Rådets forordning (EØF) nr. 2219/89 af 18. juli 1989 om særlige 
betingelser for udførsel af levnedsmidler og foder efter nukleare 
ulykker eller i andre tilfælde af strålingsfare (EFT nr. L 211 af 
22.7.1989, S. 4). 
Rådets forordning (EØF) nr. 737/90 af 22. marts 1990 om betingelser for 
indførsel af landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande som følge 
af ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl (EFT nr. L 82 af 29.3.1990, 
s. 1). 
Kommissionens forordning (Euratom) nr. 770/90 af 29. marts 1990 om 
fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i 
foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af 
strålingsfare (EFT nr. L 83 af 30.3.1990, s. 78). 
Rådets forordning (Euratom) af 8. juni 1993 om overførsel af radioaktive 
stoffer inden for Det Europæiske Fællesskab (EFT nr. L 148 af 19.6.1993, 
s. 1). 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1518/93 af 21. juni 1993 (der 
erstatter Kommissionens forordning (EØF) nr. 598/92 af 9. marts 1992) om 
fastsættelse af en fortegnelse over produkter, der undtages fra Rådets 
forordning (EØF) nr. 737/90 om betingelser for indførsel af 
landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande som følge af ulykken på 
kernekraftværket i Tjernobyl (EFT nr. L 150 af 22.6.1993, s. 30). 
Kommissionen har derudover i en henstilling fra 1990 henledt 
medlemsstaternes opmærksomhed på den risiko, der er forbundet med 
radonkoncentrationer i boliger5*. 
5) Kommissionens henstilling af 21. februar 1990 om beskyttelse af 
befolkningen mod indendørs eksponering for radon (90/143/Euratom) (EFT 
nr. L 80 af 27.3.1990, s. 26). 
6. 
3. I Fællesskabets grundlæggende normer har der altid i vidt omfang været 
taget hensyn til ICRP's anbefalinger, som igen bygger på den nyeste 
viden inden for strålingsbeskyttelse og danner grundlag for anbefalinger 
fra andre internationale organisationer på dette område. ICRP's seneste 
anbefalinger er fra begyndelsen af 1991 (publikation nr. 60) og 
erstatter de anbefalinger, der blev offentliggjort i publikation nr. 26 
fra 1977. Ved gennemgangen af bestemmelserne i det eksisterende direktiv 
har Kommissionen ikke blot sammenholdt dem med ICRP's anbefalinger, men 
også taget hensyn til de erfaringer, der er gjort ved anvendelsen af 
bestemmelserne. Samtidig efterkommer Kommissionen hermed den 
forpligtelse til revision, som den over for Rådet påtog sig i 1987 i 
forbindelse med vedtagelsen af forordning nr. 3954/87 (jf. fodnote 4). 
Uden at ændre den grundlæggende struktur i det nuværende direktiv har 
Kommissionen ved revisionen af det sat følgende som mål: 
- at sikre en strålingsbeskyttelse, der er baseret på den allernyeste 
videnskabelige viden, som arbejdstagerne og befolkningen hermed får 
glæde af; 
- at skabe et solidt teknisk og videnskabeligt grundlag for og nå frem 
til en fælles indfaldsvinkel til strålingsbeskyttelse samt at sikre 
teknisk overensstemmelse med de anbefalinger, der fremsættes af 
internationale organisationer, heriblandt IAEA, Kerneenergiagenturet 
(NEA) under OECD samt WHO og ILO; 
- at ajourføre bestemmelserne i det eksisterende direktiv, idet der 
tages hensyn til den grundlæggende struktur, som medlemsstaternes 
bestemmelser er udformet efter; 
- med henblik på gennemførelsen af det indre marked at bevare en høj 
grad af harmonisering mellem de 
strålingsbeskyttelsesforanstaltninger, som skal indføres i henhold 
til Euratom-Traktaten; 
- at skærpe bestemmelserne om kontrol med radioaktive stoffer i 
overensstemmelse med den forpligtelse, som blev indgået over for 
Rådet i 1992 i forbindelse med vedtagelsen af direktiv 92/3/Euratom 
om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald 
mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet. 
7. r 
4. Set på denne baggrund er de vigtigste ændringer i forslaget til nyt 
direktiv følgende: 
- anvendelse af definitioner, mængder og enheder samt vægtningsfaktorer 
for bestråling og væv som anført i de seneste ICRP-anbefalinger;• 
- indførelse af mere restriktive dosisgrænser som anført i de seneste 
ICRP-anbefalinger, hvori der er taget højde for de nyeste skøn over 
den kræftrisiko, der er forbundet med eksponering for ioniserende 
stråling, og hvori også indgår et komplekst sundhedsfarebegreb; 
indførelse af bestemmelser om strålingsbeskyttelse i forbindelse med 
udsættelse for stråling fra naturlige kilder under arbejdet; 
- forbud mod en række anvendelser af radioaktivitet, der ikke er 
berettigede; 
- bredere anvendelse af bestemmelser om beskyttelse i tilfælde af en 
strålingsulykke; 
- indførelse af begrebet "dosisbegrænsning" i sammenhæng med en given 
kilde; 
- ændring af radioaktivitetsniveauerne i forbindelse med de i 
direktivet fastsatte bestemmelser vedrørende tilladelser og 
anmeI de I ser. 
5. De foreslåede ændringer ventes ikke at få større indvirkning på 
erhvervslivet, eftersom der udelukkende er tale om en udbygning af et 
eksisterende direktiv. Bestemmelserne om strålingsbeskyttelse i 
forbindelse med udsættelse for stråling fra naturlige kilder under 
arbejdet er udformet på en sådan måde, at de vil kunne iværksættes over 
en vis periode. 
6. Nedenfor kommenteres de forskellige afsnit i forslaget til nyt direktiv, 
og der gives en forklaring på baggrunden for, rækkevidden af og 
målsætningen med forslaget. 
6.1 Ifølge forslaget skal direktivets anvendelsesområde udvides (afsnit II). 
Det omfatter nu udtrykkelig markedsføring og eksport af radioaktive 
stoffer samt betjening af elektrisk udstyr, der udsender ioniserende 
stråling, og som indeholder komponenter. der arbejder med en potentiel 
forskel på mere end 5 kV. Desuden omfatter det eksponering for naturlige 
strålingskilder på arbejdspladsen. 
6.2 Ordningen for anmeldelse af og forudgående tilladelse til operationer 
(afsnit III) er blevet ændret: i forhold til det eksisterende direktiv 
er betingelserne for, hvornår denne ordning skal anvendes, blevet 
tydeliggjort, og de tilfælde, hvor kravene bortfalder, har været taget 
op til grundig overvejelse igen. Dette vil medvirke til en yderligere 
harmonisering af tilladelsesprocedurerne i Fællesskabet, hvilket også 
vil få indflydelse på virkeliggørelsen af det indre marked. 
6.3 I afsnit IV er de tre grundlæggende principper inden for 
strålingsbeskyttelse bibeholdt (eksponeringen skal være berettiget, den 
skal holdes på så lavt et niveau, som det med rimelighed er muligt, og 
der skal fastsættes dosisgrænser). Dosisgrænserne gælder ikke for 
medicinsk eksponering, eksponering ved uheld og i nødsituationer og i 
almindelighed heller ikke for naturlig stråling på arbejdspladsen. 
Med hensyn til dosisgrænserne er der sket følgende: 
- for arbejdstagere er den nye grænseværdi for den effektive dosis 
20 mSv om året udregnet som et gennemsnit over en sammenhængende 
periode på 5 år (100 mSv på 5 år), hvortil kommer, at den effektive 
dosis ikke må overstige 50 mSv i et enkelt år. 
- For enkeltpersoner i befolkningen er den nye grænseværdi for den 
effektive dosis 1 mSv pr. år. Under særlige omstændigheder kan en 
højere effektiv dosis imidlertid tillades inden for et enkelt år, 
såfremt gennemsnittet for en sammenhængende periode på 5 år ikke 
overstiger 1 mSv pr. år. 
- Medlemsstaterne kan ifølge proceduren i afsnit X i særlige tilfælde 
tillade undtagelser fra dosisgrænserne. 
Bestemmelserne vedrørende beskyttelse af gravide kvinder på 
arbejdspladsen er blevet ændret, således at fostret nu er beskyttet, som 
om det var et enkeltindivid i befolkningen. 
9. 
For ammende kvinder skal de kompetente myndigheder om nødvendigt 
fastsætte dosisbegrænsninger for at sikre, at barnet .er bedre beskyttet 
mod radioaktiv kontaminering. 
6.4 Afsnit V omhandler de metoder til beregning af den effektive dos/is-, der 
er opstillet i bilag II og III. 
6.5 I direktivforslaget er de grundlæggende principper for 
beskyttelsesforanstaltninger for strålingsudsatte arbejdstagere ligesom 
i det gældende direktiv fastsat i afsnit VI. De gælder også lærlinge og 
studerende, der kan risikere at blive udsat for stråling. Inddelingen af 
arbejdsstederne i forskellige områder (der skal overvåges og 
kontrolleres) efter risikograd er bevaret i direktivforslaget, men i 
forhold til det eksisterende direktiv er kriterierne for inddelingen 
blevet forenklet, og arbejdsgiveren/driftsledelsen har fået et større 
ansvar. 
I Kommissionens forslag er der stadig en opdeling af strål ingsudsatte 
arbejdstagere i kategori A og B, selv om en sådan opdeling ikke findes i 
ICRP's seneste anbefalinger. Denne inddeling har imidlertid gennem flere 
års praksis vist sig at være hensigtsmæssig, specielt set i sammenhæng 
med tilrettelæggelsen af strålingsbeskyttelsen. 
6.6 Direktivforslaget indeholder særlige bestemmelser om eksponering for 
naturlige strålingskilder under arbejdet (afsnit VII). Medlemsstaterne 
skal i henhold til afsnit VII først udføre undersøgelser for at bestemme 
de steder på deres område og de operationer og arbejdsforhold, der 
indebærer, at arbejdstagerne udsættes for gamma- eller radonstråler i 
betydeligt omfang fra naturlige kilder. På grundlag af resultaterne af 
disse undersøgelser skal der træffes en række foranstaltninger, som er 
beskrevet i det nye direktiv. Som eksempler på aktiviteter, for hvilke 
sådanne undersøgelser og foranstaltninger skal gennemføres, nævnes i 
forslaget aktiviteter i miner eller andre underjordiske arbejdspladser, 
arbejde med materiale, der indeholder betydelige spor af naturlige 
radionuklider, samt arbejde i jetfly under flyvningen. 
6.7 I afsnit VIII beskrives de grundlæggende principper for 
beskyttelsesforanstaltninger for befolkningen under normale forhold. 
Ifølge bestemmelserne i dette afsnit skal der i medlemsstaterne 
10. 
etableres en inspektionsordning med henblik på at føre tilsyn med 
strålingsbeskyttelsen af befolkningen og på at kontrollere overholdelsen 
af de nationale bestemmelser til gennemførelse af det nye direktiv. 
Driftsledelsen/arbejdsgiveren pålægges i den forbindelse en række 
forpligtelser. 
6.8 I lyset af erfaringerne efter Tjernobyl-ulykken er afsnit IX gjort 
væsentligt mere omfattende, og det vedrører nu alle aspekter af 
potentiel og uforudset eksponering samt eksponering i nødsituationer. 
Medlemsstaterne skal tage hensyn til forløbet af eventuelle 
strålingsrelaterede nødsituationer på deres område før, under og efter 
uheldet. 
Medlemsstaterne skal desuden etablere forbindelser med de øvrige 
medlemsstater samt med tredjelande for i højere grad at være forberedt 
på alle eventualiteter og for at harmonisere interventionen i en 
eventuel nødsituation. 
6.9 Afsnit X indeholder de afsluttende bestemmelser, og her skal følgende 
punkter nævnes: 
- der er fastlagt en procedure for ændring af de lister over 
operationer, der er anført i artikel 3 og 4, og for tilladelse af 
særlige undtagelser fra dosisgrænserne; 
- hver medlemsstat skal hvert andet år afgive beretning til 
Kommissionen om gennemførelsen af direktivet, således at Kommissionen 
kan udarbejde rapporter til Europa-Parlamentet, Rådet og Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg; 
- medlemsstaterne skal gennemføre direktivet i national ret inden for 
den fastsatte frist; 
- den fastsatte frist er en ensartet gennemførelsesfrist, og 
tidsfrister i de tidligere direktiver vil herefter ikke længere være 
gæIdende. 
11. 
6.10 Bi lag 
I direktivforslaget henvises der til forskellige værdier i de tre bilag, 
som er blevet revideret i overensstemmelse med bestemmelserne i 
direktivforslaget. 
Med hensyn til bilag I er undtagelser fra anmeldelses- og 
tilladelsesordningen i det eksisterende direktiv baseret på total 
aktivitet (værdier mellem 5 x 103 og 5 x 106 Bq fordelt på fire 
radiotoksicitetsgrupper, jf. bilag I i det eksisterende direktiv) samt 
på basis af massespecifik aktivitet (100 Bq/g for kunstige radionuklider 
og 500 Bq/g for naturligt forekommende radionuklider i fast form). Det 
måtte erkendes, at en sådan opdeling ikke i fuldt omfang afspejler den 
potentielle risiko for arbejdstagere og enkeltpersoner i befolkningen i 
forbindelse med anvendelse, forkert brug og bortskaffelse af radioaktive 
stoffer. Det nye bilag I indeholder derfor nuklidspecifikke 
aktivitetsniveauer og massespecifikke aktivitetsværdier, men indtil 
videre af foreløbig karakter. 
Bilag II indeholder vægtningsfaktorer for bestråling og væv baseret på 
ICRP's seneste anbefalinger. Det kan dog blive nødvendigt at ændre disse 
værdier på et senere tidspunkt på baggrund af nye undersøgelser af 
forholdet mellem dosismængder samt udviklingen i strål ingsforskningen. 
På grund af de nye vægtn i ngsf aktorer for væv og nye stofskiftedata samt 
for at opnå bedre overensstemmelse med de foreslåede dosisgrænseværdier 
er det nødvendigt at revidere de afledte grænseværdier i bilag III til 
det eksisterende direktiv. Da der er ved at blive foretaget en 
omvurdering af forskellige stofskiftemodeller, og da det ikke ville være 
hensigtsmæssigt at udskyde revideringen af de grundlæggende normer eller 
at gå i gang med en revision af tabellerne på nuværende tidspunkt, 
angives i bilag III de metoder, der foreløbig skal anvendes. 
12, 
Ændret udkast til 
RÅDETS DIREKTIV 
om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed 
mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske 
Atomenergifællesskab, særlig artikel 31 og 32, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen udarbejdet efter indstilling 
fra en gruppe personer udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg 
blandt medlemsstaternes videnskabeligt sagkyndige, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet1), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2) og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til Traktatens artikel 2, litra b, skal der indføres ensartede 
grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og 
arbejdstagernes sundhed; 
i henhold til Traktatens artikel 30 defineres de grundlæggende normer til 
beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er 
forbundet med ioniserende stråling, som 
a) de maksimale doser, der kan tillades med fornøden sikkerhed; 
b) den maksimalt tilladelige bestråling og kontaminering; 
c) de fundamentale principper for lægekontrol med arbejdstagerne; 
1) EFT nr. ... 
?) FFT nr. C 108 af 19.4.1993. s. 48 
13 
hver medlemsstat vedtager i henhold til Traktatens artikel 33 de love og 
administrative bestemmelser, der er egnede til at sikre overholdelsen af de 
fastlagte grundlæggende normer, og træffer de nødvendige foranstaltninger med 
hensyn til undervisning og faglig uddannelse; 
for at opfylde sine forpligtelser indførte Fællesskabet første gang 
grundlæggende normer i 1959 i medfør af Traktatens artikel 2183), og disse 
er senere blevet revideret4) og suppleret5); 
3) EFT nr. 11 af 20.2.1959, s. 211/59 
4) - Rådets direktiv af 5.3.1962 (EFT af 6.7.1962); 
- Rådets direktiv 66/45/Euratom af 27.10.1966 (EFT af 26.11.1966); 
- Rådets direktiv 76/579/Euratom af 1.6.1976 (EFT nr. L 187 af 
12.7.1976); 
- Rådets direktiv 79/343/Euratom af 27.3.1979 (EFT nr. L 83 af 
3.4.1979); 
- Rådets direktiv 80/836/Euratom af 15.7.1980 (EFT nr. L 246 af 
17.9.1980); 
- Rådets direktiv 84/467/Euratom af 3.10.1984 (EFT nr. L 265 af 
5.10.1984). 
5) - Rådets direktiv 84/466/Euratom af 3.9.1984 om fastsættelse af 
grundlæggende foranstaltninger til strålingsbeskyttelse af personer, 
der underkastes medicinske undersøgelser og behandlinger (EFT nr. L 
265 af 5.10.1984, s. 1); 
- Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27.11.1989 om oplysning af 
befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om 
sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare (EFT nr. 
L 357 af 7.12.1989, S. 31); 
- Rådets direktiv 90/641/Euratom af 4.12.1990 om strålingsbeskyttelse 
af eksterne arbejdstagere, der udsættes for risici for ioniserende 
stråling under deres arbejde i et kontrolleret område (EFT nr. L 349 
af 13.12.1990, S. 21); 
- Rådets forordning (Euratom) nr. 3954/87 af 22.12.1987 om fastsættelse 
af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i levnedsmidler 
og foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af 
strålingsfare (EFT nr. L 371 af 30.12.1987, s. 11); 
- Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3.2.1992 om overvågning af og kontrol 
med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind 
i og ud af Fællesskabet (EFT nr. L 35 af 12.2.1992, s. 24); 
- Rådets forordning (Euratom) nr. 1493/93 af 8.6.1993 om overførsel af 
radioaktive stoffer mellem medlemsstaterne (EFT nr. L 148 af 
19.6.1993); 
- Kommissionens henstilling af 21.2.1990 om beskyttelse af befolkningen 
mod indendørs eksponering for radon (90/143/Euratom) (EFT nr. L 80 af 
27.3.1990, s. 26); 
- Rådets beslutning 87/600/Euratom af 14.12.1987 om en 
fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af 
strålingsfare (EFT nr. L 371 af 30.12.1987, s. 76). 
14. 
den videnskabelige udvikling inden for strålingsbeskyttelse gør det 
nødvendigt at tage de grundlæggende normer op til revision og at fastlægge 
dem i en ny retsakt, der erstatter Rådets direktiv 76/579/Euratom og Rådets 
direktiv 80/836/Euratom; 
den videnskabelige udvikling har givet anledning til en omvurdering af de 
risici, der er forbundet med anvendelsen af ioniserende stråling, til en 
erkendelse af behovet for at forbedre beskyttelsen af sundheden på 
arbejdspladsen mod de farer, der er forbundet med udsættelse for naturlige 
strålingskilder, og til større bevidsthed om behovet for at træffe 
sikkerhedsforanstaltninger til anvendelse i tilfælde af et uheld; 
ved fastsættelsen af de grundlæggende normer i Fællesskabet skal der tages 
behørigt hensyn til de krav, som stilles af det nukleare fællesmarked, jf. 
Traktatens andet afsnit, kapitel IX, og det indre marked, som omhandlet i 
Traktaten.om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, jf. i øvrigt 
artikel 232, stk. 2, i sidstnævnte traktat; 
for at kunne opfylde ovennævnte målsætninger er det nødvendigt i 
anvendelsesområdet for de grundlæggende normer at inkludere markedsføring af 
radioaktive stoffer, betjening af visse former for elektrisk udstyr og 
eksponering for naturlige strålingskilder under arbejdet; 
medlemsstaterne skal for at sikre, at de grundlæggende normer overholdes, 
forbyde en række operationer, der indebærer risici fra ioniserende stråling, 
eller, alt efter hvor stor en risiko der er tale om, for sådanne operationer 
indføre en ordning for anmeldelse og forudgående tilladelse; 
en strål ingsbeskyttelsesordning for operationer bør være baseret på 
princippet om, at eksponeringen skal være berettiget, at beskyttelsen skal 
være optimal, samt at der skal fastsættes dosisgrænser, der tager hensyn til 
de særlige forhold hos de forskellige strålingsudsatte persongrupper, f.eks. 
arbejdstagere, ammende og gravide kvinder, lærlinge, studerende og 
enkeltpersoner i befolkningen; der skal med henblik herpå fastsættes 
dosisgrænser og grænseværdier afledt heraf; 
15. 
arbejdstagere, lærlinge og studerende, der udsættes for risici for 
ioniserende stråling, kan kun beskyttes, hvis .der iværksættes 
foranstaltninger på arbejdspladsen; i disse foranstaltninger skal indgå en 
forudgående vurdering af risikoen, en klassificering af arbejdspladser og 
arbejdstagere, overvågning af områder og arbejdsbetingelser samt Jaege lig 
kontrol; 
det har måttet erkendes, at arbejdstagere bør beskyttes mod eksponering for 
stråling fra naturlige kilder på arbejdspladsen; i den forbindelse bør 
medlemsstaterne forpligtes til at gennemføre undersøgelser for at fastlægge 
de områder, operationer og arbejdsforhold, i forbindelse med hvilke 
arbejdstagerne i væsentligt omfang udsættes for stråling fra sådanne kilder; 
medlemsstaterne bør på grundlag af sådanne undersøgelser træffe passende 
beskyttelsesforanstaltninger; 
strålingsbeskyttelsen af befolkningen under normale forhold kræver, at der 
etableres en inspektionsordning med henblik på løbende at føre tilsyn med 
strålingsbeskyttelsen af befolkningen og at sikre, at de grundlæggende normer 
overholdes; 
i lyset af erfaringerne efter Tjernobyl-ulykken bør medlemsstaterne overveje 
forløbet af strålingsrelaterede nødsituationer på deres område, før, under og 
efter et uheld og træffe alle nødvendige foranstaltninger til at begrænse 
konsekvenserne heraf; et samarbejde mellem medlemsstaterne og med tredjelande 
har vist sig at være et effektivt middel til sikring af et bedre beredskab -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
16. 
AFSNIT I 
DEFINITIONER 
Artikel 1 
I dette direktiv forstås ved: 
Absorberet dosis (D): den pr. masseenhed absorberede dosis 
D - dl 
dm 
hvor - d€ er den middelenergi, der ved ioniserende stråling afsættes pr. 
rumfangsenhed 
dm er den masse, der er indeholdt i denne rumfangsenhed. 
I dette direktiv betegner den absorberede dosis den gennemsnitlige dosis for 
et væv eller et organ. Enheden for den absorberede dosis er gray. 
Accelerator: et apparat eller et anlæg, der udsender ioniserende stråling med 
en energi, der ligger over 1 Mev. 
Uheld: en utilsigtet begivenhed, som medfører skade på en kilde, eller som 
resulterer i eller kan resultere i en bestråling af enkeltpersoner i 
befolkningen, der ligger over den relevante interventipnstærskel, eller i en 
bestråling af arbejdstagere, der ligger over de relevante dosisgrænser. 
Utilsigtet eksponer i no : en tilfældig og utilsigtet eksponering af personer 
som resultat af et uheld. 
Aktivering: proces, ved hvilken et stabilt nuklid omdannes til et radionuklid 
ved bestråling af det stof, som det er indeholdt i, med partikler eller 
højenergigammastråler. 
.17. 
Aktivitet (A): aktiviteten A i et vist antal radionuklider i en bestemt 
energitilstand på et givet tidspunkt er lig med kvotienten af dN og dt, hvor 
dN er det forventede antal spontane kerneomdannelser fra denne energitilstand 
i tiden dt: 
A - dN 
dt 
Enheden for aktivitet er becquerel. 
Lær I i no : person, som modtager uddannelse i en virksomhed med henblik på at 
udøve et fag, der indebærer eksponering for ioniserende stråling. 
Godkendt læoe: læge, som er ansvarlig for den lægelige kontrol med 
arbejdstagere af kategori A, jf. artikel 21, og hvis kvalifikationer og 
autoritet er anerkendt af de kompetente myndigheder. 
Godkendt bedr i ftssundhedstleneste: organ, der er ansvarligt for 
strålingsbeskyttelse og lægelig kontrol med strålingsudsatte arbejdstagere, 
jf. artikel 21, og hvis kvalifikationer er anerkendt af de kompetente 
mynd i gheder. 
Becauerel (Bo): det særlige navn for enheden for aktivitet. En becquerel 
svarer til et henfald pr. sekund: 
1 Bq - 1 s~1 
Akkumuleret effektiv dosis (Età: summen af de akkumulerede ækvivalente doser 
for et organ eller væv som følge af indtag, hver multipliceret med den 
relevante vægtningsfaktor for vævet WT. Den akkumulerede effektive dosis 
defineres som 
E(X) -£wTHT(T) 
T 
18. 
hvor *C i den nærmere angivelse af EfC) er det antal år, over hvilket 
integrationen har fundet sted. Enheden for den akkumulerede effektive dosis 
er sievert. 
Akkumuleret ækvivalent dosis (HT(t): tids intégra I et for tiden (t) for 
dosisækvivalentfaktoren for organet eller vævet T, som en person modtager som 
følge af indtag. Denne dosis defineres som: 
t0 +T 
HjiX) -S HT(t)dt 
t, 
for et indtag på tidspunktet t0, hvor 
H-j-(t) er den relevante dos i sækv i va lent faktor for organ eller væv T på 
tidspunktet t 
fer den periode, over hvilken integrationen finder sted. 
Til bestemmelse af HTCt) angives "C i år. Når t ikke ligger fast, regnes med 
en periode på 50 år for voksne og 70 år for børn. Enheden for akkumuleret 
ækvivalent dosis er sievert. 
Modtager : den fysiske eller juridiske person, som et radioaktivt stof 
overføres til. 
Kontrolleret område: område, for hvilket der gælder særlige regler som led i 
beskyttelsen mod ioniserende stråling og forebyggelsen af spredning af 
radioaktiv kontaminering, og til hvilket adgangen er underkastet kontrol og 
kun er mulig for arbejdstagere, der har modtaget passende instrukser. 
Dos i sbeorænsn i no : en begrænsning af de doser, som en person modtager fra 
nærmere bestemte kilder, med henblik på optimering af beskyttelsen. 
Dosisgrænser: de grænseværdier, der i afsnit IV er fastsat for de doser, som 
strålingsudsatte arbejdstagere, lærlinge og studerende samt enkeltpersoner i 
befolkningen udsættes for i forbindelse med ioniserende stråling fra 
aktiviteter, der omfattes af dette direktiv. 
19. 
Effektiv dosis (E): summen af de vægtede dosisækvivalenter i alle de i bilag 
II nævnte kropsvæv og -organer, der har været udsat for intern eller ekstern 
bestråling. Den defineres som: 
E -S WTHT -S WT£wR DT,R 
T T R 
hvor 
Dj R er den dosis, der optages i organet fra strålingen R, 
WR er vægtningsfaktoren for strålingen, 
WT er vægtningsfaktoren for organet eller vævet T. 
De relevante WT- og W^-værdier er angivet i bilag II. Enheden for den 
effekt i ve dos i s er sievert. 
Eksponering i nødsituation: eksponering, der er berettiget under unormale 
forhold for at hjælpe personer i fare, forhindre eksponering af et større 
antal personer eller for at redde en værdifuld virksomhed eller kilde, og som 
kan medføre overskridelse af en af de for strålingsudsatte arbejdstagere 
fastsatte dosisgrænser. 
Ækvivalent dosis (HT): den absorberede dosis i væv eller organ T vægtet for 
typen og styrken af strålingen R. Defineres som 
HT,R - *R nT,R 
hvor 
Dy p er den dosis, der optages i vævet eller organet fra strålingen R, 
og 
WR er vægtningsfaktoren for strålingen. 
20. 
Når strålingsfeltet er sammensat af strålinger og energi med forskellige 
værdier for WR, defineres den samlede ækvivalente dosis, Hj, som: 
HT -£WR DT,R 
R 
De relevante WR-værdier er angivet i bilag II. Enheden for den ækvivalente 
dosis er sievert. 
Strålingsudsatte arbejdstagere: personer over 18 år, hvis arbejde resulterer 
i, at de udsættes for stråling fra operationer, der er omfattet af dette 
direktiv, og som kan medføre doser, der overstiger en af dosisgrænserne for 
enkeltpersoner i befolkningen. 
Eksponer ing: udsættelse for ioniserende stråling 
Gray (Gy): det særlige navn for enheden for absorberet dosis. En gray svarer 
t i I en joule pr. kg: 
1 Gy - 1 J kg -1 
Skade: skadelige virkninger, som kan konstateres klinisk hos personer eller 
deres efterkommere. Omfatter også muligheden for sådanne virkninger. 
Indehaver: den fysiske eller juridiske person, der inden overførslen har det 
retlige ansvar for et radioaktivt stof i henhold til national lovgivning, og 
so-ii agter at foretage overførsel t i I en modtager. 
Indtag: aktiviteten af de radionuklider, der kommer ind i kroppen fra det 
ydre mi Ijø. 
Intervent ion: en menneskelig indsats, som nedbringer den samlede eksponering 
af personer ved at fjerne eksisterende kilder, ændre eksisterende 
eksponeringsveje eller nedbringe antallet af personer, der eksponeres for en 
eksisterende kiIde. 
InterventionstærskeI : en værdi for ækvivalent dosis, effektiv dosis eller en 
afledt værdi, ved hvilken intervention bør overvejes. Den dosis eller den 
afledte værdi, der er tale om, er udelukkende den, der gælder for den 
eksponeringsvej, hvor interventionen skal anvendes. 
21. 
Ioniserende strålino: rumlig overførsel af energi i form af elektromagnetiske 
bølger eller partikler med energimængder på over 12,4 eV svarende til en 
bølgelængde på 100 nanometer eller en frekvens på 3x10(15) Hertz. 
Enkeltpersoner i befolkningen: medlemmer af befolkningen, bortset, fra 
strålingsudsatte arbejdstagere, lærlinge og studerende i disses arbejdstid. 
Naturlige strålingskilder: kilder til ioniserende stråling fra naturlige 
jordiske og kosmiske strålekilder. 
Andre relevante kilder: et radioaktivt stof, som ikke er en lukket 
strålingskilde, bestemt til direkte eller indirekte udnyttelse af den 
ioniserende stråling, som det udsender, til medicinske, veterinære, 
industrielle, kommercielle, forskningsmæssige eller landbrugsmæssige formål. 
Markedsføring: enhver leverance, mod eller uden finansiel modydelse, undtagen 
med henblik på opbevaring efterfulgt af eksport ud af Fællesskabets område 
eller med henblik på bortskaffelse. Import af et radioaktivt stof eller af 
produkter indeholdende sådanne stoffer ind på Fællesskabets område anses for 
markedsføring i dette direktivs forstand. 
Potentiel eksponering: eksponering, for hvilken sandsynligheden for, at den 
opstår, og omfanget kan beregnes i forbindelse med en begivenhed, som f.eks. 
et uheld eller fejl i udstyr. 
Operation: en menneskelig aktivitet, der kan forøge den samlede eksponering 
af personer fra en kilde. 
Kva I i f i ceret saokynd i g : person, der er i besiddelse af den viden og den 
uddannelse, som er nødvendig for at kunne udføre fysiske, tekniske eller 
radiokemiske undersøgelser, vurdere doser eller yde rådgivning med henblik på 
at sikre, at personer er effektivt beskyttet, og at sikkerhedsudstyr fungerer 
og anvendes korrekt, og hvis kvalifikationer er anerkendt af de kompetente 
myndigheder. 
Strålingsrelateret nødsituation: følgerne af en ulykke, hvor medlemsstaterne 
beslutter at iværksætte en bred vifte af foranstaltninger for at beskytte 
befolkningen. 
22. 
Rjdjpakttv kontaminering: forurening med radioaktive stoffer af stoffer, 
overflader, omgivelser eller et medlem af befolkningen. For det menneskelige 
Ifgome omfatter den radioaktive kontaminering både ydre hudkontaminering og 
Ipdre kontaminering, uanset ad hvilken vej den sker. 
Ridjgaktjyt stof: ethvert stof, som indeholder et eller flere radionuklider, 
hy|| aktivitet eller koncentration for så vidt angår strålingsbeskyttelse 
ikke Kan lades ude af betragtning. 
Rif|rapffaflruppe i befolkningen: gruppe af medlemmer af befolkningen, der er 
UØJ|t for (in ret ensartet eksponering, som kan anses for at være 
repræsentativ for eksponeringen af de mest udsatte enkeltpersoner i 
befolkningen fra den pågældende strålingskilde. 
Lukket strålingskilde: en kilde, hvis struktur under normale 
anvendelsesforhold forhindrer enhver spredning af det radioaktive stof til 
omgivelserne. 
Overførsel : forsendelse af radioaktive stoffer fra oprindelsesstedet til 
bestemmelsesstedet, herunder læsning og aflæsning. 
Sievert (Sv): det særlige navn for enheden for ækvivalent og effektiv dosis. 
En sievert svarer til en joule pr. kg: 
1 Sv - 1 J kg"1 
Strål inaski Ide: apparat, stof eller anlæg, der kan udsende ioniserende 
stråling el ler radioaktive stoffer, bortset fra naturlige strålingskilder. 
Overvåget område: område, hvor arbejdsforholdene overvåges, men hvor der 
normalt ikke er behov for særlige procedurer som dem, der kræves for 
kontrollerede områder. 
23. 
AFSNIT II 
ANVENDELSESOMRÅDE 
Artikel 2 
Dette direktiv gælder for enhver aktivitet eller intervention, som indebærer 
risiko for ioniserende stråling, navnlig: 
a) fremstilling, bearbejdning, håndtering, anvendelse, besiddelse, 
opbevaring, transport, markedsføring, eksport og bortskaffelse af 
radioaktive stoffer; 
b) betjening af alt elektrisk udstyr, der udsender ioniserende stråling, og 
som indeholder komponenter, der arbejder med en potentiel forskel på 
mere end 5 kV; 
c) eksponering for naturlige strålingskilder på arbejdspladsen: 
(i) i uranminer, og 
(i i) andre steder, som anført i afsnit VII. 
24 
AFSNIT III 
ANMELDELSE OG TILLADELSE 
Artikel 3 
AnmeI de I se 
1. Alle medlemsstater skal foreskrive anmeldelsespligt for alle personer 
eller virksomheder, der udøver de i artikel 2 nævnte operationer. 
2. Der kræves dog ikke anmeldelse af følgende operationer: 
a) brug og efterfølgende bortskaffelse af radioaktive stoffer, såfremt de 
pågældende mængder ikke tilsammen overskrider de værdier, der er anført 
i kolonne 2 i tabel A i bilag I; eller 
b) brug og efterfølgende bortskaffelse af radioaktive stoffer, hvis 
koncentration pr. masseenhed ikke overstiger de værdier, der er anført i 
kolonne 3 i tabel A i bilag I; eller 
c) brug af apparater, der indeholder radioaktive stoffer i mængder eller 
koncentrationer, der overstiger de værdier, der er anført under litra a) 
el ler b), såfremt de: 
1. er typegodkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder, og 
2. er konstrueret som en lukket strålingskilde, der sikrer en effektiv 
beskyttelse mod enhver form for berøring med eller udsivning af 
radioaktive stoffer, og 
3. ikke under normale driftsbetingelser foranlediger en dosishastighed, 
der overstiger 1 piSv h~1 i en afstand på 0,1 m fra apparatets 
ti I gænge Iige overflade; eller 
d) brug af elektriske apparater, der er omfattet af dette direktiv, men som 
ikke indeholder radioaktive stoffer, såfremt de: 
1. er typegodkendt af den kompetente myndighed i medlemsstaten, og 
25. 
2. ikke under normale driftsbetingelser foranlediger en dosishastighed, 
som overstiger 1 /iSv h""1 i en afstand på 0,1. m fra apparatets 
t i Igænge I i ge over fIade; 
e) brug af billedrør, såfremt de ikke under normale driftsbetingelser 
foranlediger en dosishastighed, som overstiger 1 /xSv h~1 i en afstand 
på 0,1 m fra apparatets tilgængelige overflade; eller 
f) beboelse af boliger og andre former for eksponering for stråling fra 
naturlige kilder, jf. dog artikel 2, litra c). 
3. Den i stk. 2) anførte liste over operationer kan ændres ifølge 
proceduren i artikel 56. 
Artikel 4 
Tilladelse 
1. Der kræves forudgående tilladelse for følgende operationer: 
a) opførelse, betjening og udtagelse af drift af en hvilken som helst 
virksomhed i den nukleare brændselscyklus; 
b) bortskaffelse af radioaktive stoffer eller genanvendelse af stoffer, der 
indeholder radioaktive stoffer, og som hidrører fra industrielle, 
medicinske, veterinære eller forskningsmæssige virksomheder, medmindre 
de af de kompetente myndigheder fastsatte betingelser herfor er opfyldt; 
c) forsætlig tilsætning af radioaktive stoffer ved produktion og 
fremstilling af lægemidler og forbrugsvarer samt markedsføring af 
sådanne produkter; 
d) forsætlig indgift af radioaktive stoffer i personer eller dyr med 
henblik på medicinsk eller veterinær diagnose, behandling eller 
forskning; 
e) anvendelse af røntgenapparatur eller strålingskilder, der indeholder 
radioaktive stoffer til industriel radiograf i eller behandling af 
produkter samt anvendelse af acceleratorer, bortset fra 
elektronmikroskoper; 
26. 
f) anvendelse af acceleratorer, røntgenapparatur eller radioaktive 
strålingskilder til eksponering af personer med henblik på medicinsk 
behandl ing el 1er forskning. 
2. Der kan ifølge proceduren i artikel 56 kræves forudgående tilladelse for 
andre operationer end de i stk 1) anførte. 
3. Tilladelser kan gives for fortsatte operationer og omfatte anvendelse af 
flere strålingskilder i et bestemt tidsrum. De kan fornyes. 
Artikel 5 
Forbudte operationer 
Forsætlig iblanding af radioaktive stoffer ved fremstillingen af 
levnedsmidler, legetøj, prydgenstande og kosmetik, forsætlig aktivering af 
sådanne produkter samt markedsføring af disse er forbudt. 
Artikel 6 
Overførsel af radioaktive stoffer 
1. Hver medlemsstat skal træffe foranstaltninger, der sikrer, at overførsler 
af radioaktive stoffer inden for denne medlemsstat kun foretages til 
modtagere, der har opfyldt alle gældende gennemførelsesbestemmelser til dette 
direktiv og alle relevante nationale krav vedrørende anvendelse, 
bearbejdning, håndtering, sikker opbevaring eller bortskaffelse af sådanne 
radioaktive stoffer. 
2. En indehaver af lukkede strålingskilder, som har til hensigt at foretage 
en overførsel af sådanne kilder til en modtager i en anden medlemsstat eller 
at bringe en sådan overførsel i stand, skal hos modtageren af de lukkede 
strålingskilder indhente en forhåndserklæring, af hvilken det fremgår, at 
modtageren i bestemmelsesmedlemsstaten har opfyldt alle gældende 
gennemførelsesbestemmelser til dette direktiv og alle relevante nationale 
krav vedrørende anvendelse, bearbejdning, håndtering, sikker opbevaring eller 
bortskaffelse kilder af denne type. 
27. 
Erklæringen skal af modtageren sendes til de kompetente myndigheder i den 
medlemsstat, hvortil overførslen skal finde sted. Den kompetente myndighed 
skal herefter anerkende modtagelsen af erklæringen, hvorefter denne sendes af 
modtageren til indehaveren. 
3. En indehaver af lukkede strålingskilder eller andre relevante kilder skal, 
hvis vedkommende har foretaget en overførsel af sådanne kilder til en 
modtager i en anden medlemsstat eller bragt en sådan overførsel i stand, 
inden 21 dage efter udgangen af hvert kvartal meddele de kompetente 
myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten følgende oplysninger vedrørende de 
leverancer, der er foretaget i løbet af dette kvartal: 
navne og adresser på modtagerne; 
den samlede aktivitet pr. isotop, der er leveret til hver enkelt 
modtager, samt antallet af sådanne leverancer; 
den største enkeltstående mængde af hver isotop, der er leveret til hver 
enkelt modtager; 
stoffets art: lukket strålingskilde eller en anden relevant kilde. 
28. 
AFSNIT IV 
STRÅLINGSBESKYTTELSESSYSTEM 
I FORBINDELSE MED UDFØRELSE AF OPERATIONER 
KAPITEL I 
GENERELLE PRINCIPPER 
Artikel 7 
1. Hver medlemsstat indfører - og påser anvendelsen af - et radiologisk 
beskyttelsessystem i forbindelse med udførelse af operationer baseret på 
nedenstående generelle principper: 
a) enhver operation, der medfører eksponering for ioniserende stråling, 
skal på forhånd være begrundet i og holdes under observation med 
hensyn til de fordele, den medfører; 
b) enhver eksponering skal holdes på så lavt et niveau som det med 
rimelighed er muligt, idet der tages hensyn til økonomiske og sociale 
faktorer; fælles dosisbegrænsninger for særlige typer af operationer 
skal fastsættes af de kompetente myndigheder; 
c) med forbehold af artikel 13 må summen af modtagne doser fra samtlige 
relevante operationer ikke overstige de i dette afsnit fastsatte 
dosisgrænser for strålingsudsatte arbejdstagere, lærlinge, studerende 
og enkeltpersoner i befolkningen. 
2. De i stk. 1, litra a) og b), fastlagte principper gælder enhver 
eksponering for ioniserende stråling, herunder også medicinsk. Det i 
stk. 1, litra c), fastlagte princip gælder ikke for følgende former for 
eksponer i ng: 
a) eksponering af enkeltpersoner som led i deres egen medicinske 
diagnosticering og behandling-, 
b) eksponering i nødsituationer, jf. dog artikel 55; 
29. 
c) eksponering for naturlige strålingskilder, bortset fra eksponering i 
uranminer og som nærmere angivet i afsnit VII; 
d) eksponering af enkeltpersoner, som bevidst og af egen fri vilje (dog 
ikke som et led i deres arbejde) hjælper og støtter patienter i 
forbindelse med medicinsk undersøgelse eller behandling enten på et 
hospital eller et hjem, jf. dog stk. 3; 
e) eksponering af frivillige, der deltager i medicinske og biomedicinske 
forskningsprogrammer, jf. dog stk. 3. 
3. Hver medlemsstat udarbejder retningslinjer for de foranstaltninger, der 
skal træffes i forbindelse med de i stk. 2, litra d) og e) nævnte 
enkeltpersoner. Hver medlemsstat fastsætter desuden passende 
begrænsninger, som finder anvendelse på de doser, som de i stk. 2, litra 
e) nævnte frivillige udsættes for. 
KAPITEL II 
DOSISBEGRÆNSNING FOR STRÅLINGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE 
Artikel 8 
Aldersgrænse for strålingsudsatte arbejdstagere 
Med forbehold af artikel 12, stk. 2, må personer under 18 år ikke sættes til 
at udføre arbejde, som medfører, at de eksponeres for stråling. 
Artikel 9 
Dosisgrænser for strålingsudsatte arbejdstagere 
1. Grænseværdien for den effektive dosis for strålingsudsatte arbejdstagere 
er på 20 mSv om året udregnet som et gennemsnit over en sammenhængende 
periode på 5 år (100 mSv på 5 år), hvortil kommer, at den effektive 
dosis ikke må overstige 50 mSv i et enkelt år. Denne grænseværdi finder 
anvendelse på summen af de relevante doser fra ekstern eksponering i den 
pågældende periode og den akkumulerede ækvivalente 50-års dosis, fra 
indtag i den samme periode. 
30. 
2. Med forbehold af stk. 1 gælder følgende grænser for øjelinse, hud og 
ekstremiteter: 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for øjelinsen fastsættes til 
150 mSv pr. år-, 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for hud fastsættes til 500 
mSv pr. år. Denne grænse gælder for' gennemsnitsdosen for enhver 
overflade på 1 cm2, uanset hvilket område der er eksponeret. 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for hænder, underarme, fødder 
og ankler fastsættes til 500 mSv pr. år. 
Artikel 10 
Beskyttelse af gravide kvinder 
Så snart en graviditet i overensstemmelse med national lovgivning og/eller 
national praksis er blevet meddelt arbejdsgiveren, skal fosteret så vidt 
muligt beskyttes, som om det var et enkelt individ i befolkningen. Den 
eksponering, som kvinden under sit arbejde udsættes for, skal reduceres så 
meget, som det med rimelighed er muligt, og kvindens arbejdsforhold skal 
sikre, at den ækvivalente dosis for fosteret ikke overstiger 1 mSv i den 
resterende tid af graviditeten. 
Artikel 11 
Beskyttelse af ammende kvinder 
1. Ammende kvinder må ikke beskæftiges med arbejde, der medfører risiko for 
radioaktiv kontaminering. 
2. Den radioaktive kontaminering af legemet skal overvåges specielt. I 
givet fald fastsætter de kompetente myndigheder relevante 
dos i sbegrænsn i nger. 
31. 
KAPITEL III 
DOSISBEGRÆNSNING FOR 
LÆRLINGE OG STUDERENDE 
Artikel 12 
1. Dosisgrænserne for lærlinge, som er fyldt 18 år, og for studerende, som 
er fyldt 18 år, og som i løbet af deres uddannelse er nødsaget til at 
anvende strålingskilder, er lig med de dosisgrænser, der er fastsat i* 
artikel 9 for strålingsudsatte arbejdstagere. 
2. Grænseværdien for den effektive dosis for lærlinge mellem 16 og 18 år og 
for studerende mellem 16 og 18 år, som i løbet af deres uddannelse er 
nødsaget til at anvende strålingskilder, fastsættes til 6 mSv pr. år. 
Dosisgrænserne for øjelinse, hud og ekstremiteter udgør 3/10 af de 
dosisgrænser for strålingsudsatte arbejdstagere, som er fastsat i 
artikel 9, stk. 2. 
3. Dosisgrænserne for lærlinge og studerende, som ikke er omfattet af 
bestemmelserne i stk. 1 og 2, svarer til de dosisgrænser for 
enkeltpersoner i befolkningen, som er fastsat i artikel 14. 
KAPITEL IV 
SÆRLIGT GODKENDTE EKSPONERINGER 
Artikel 13 
1. I særlige tilfælde, som vurderes fra tilfælde til tilfælde, kan de 
kompetente myndigheder, hvis det er nødvendigt for udførelse af en 
specifik aktivitet, tillade individuel erhvervsbetinget eksponering af 
bestemte arbejdstagere, der ligger over de dosisgrænser, der er fastsat 
i artikel 9, men som ligger inden for de maksimumsstrålingsgrænser, de 
kompetente myndigheder har fastsat for det pågældende tilfælde. Der 
gælder følgende bestemmelser: 
a) kun de i artikel 23 definerede arbejdstagere i kategori A må udsættes 
for særlig godkendt eksponering; 
32. 
b) gravide og ammende kvinder må ikke udsættes for sådan eksponering; 
c) disse eksponeringer skal begrundes omhyggeligt og drøftes indgående 
med ledelsen, de pågældende arbejdstagere, deres repræsentanter og 
den godkendte bedriftsundhedstjeneste eller den godkendte læge og den 
kompetente sagkyndige; 
d) der skal gives oplysninger om de risici, der er forbundet med 
aktiviteten og de forholdsregler, der skal træffes under udførelsen 
af aktiviteten; 
e) alle doser i forbindelse med særligt godkendt eksponering skal 
registreres særski It i helbredsjournalen. 
2. Overskridelse af dosisgrænserne som følge af særligt godkendt 
eksponering er ikke nødvendigvis en grund til ikke at lade den 
pågældende arbejdstager udføre sin normale beskæftigelse. 
KAPITEL V 
DOSISBEGRÆNSNING FOR BEFOLKNIGNEN 
Artikel 14 
Dosisgrænser for enkeltpersoner I befolkningen 
1. De i stk. 2 og 3 omhandlede dosisgrænser for enkeltpersoner i 
befolkningen skal overholdes med forbehold af artikel 15. 
2. Grænseværdien for den effektive dosis er 1 mSv pr. år. Under særlige 
omstændigheder kan en højere effektiv dosis imidlertid tillades inden 
for et enkelt år, såfremt gennemsnittet for en sammenhængende periode på 
5 år ikke overstiger 1 mSv pr. år. Denne grænse gælder for summen af de 
relevante doser fra ekstern eksponering i den pågældende periode og 50-
års dosen (70-års dosen for børn) fra indtag i den samme periode. 
3. Desuden fastsættes: 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for øjelinsen til 15 mSv pr. 
år; 
33. 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for hud til 50 mSv pr. år 
udregnet som gennemsnitsdosen for enhver overflade på 1 cm2, uanset 
hvilket område, der er eksponeret; 
- grænseværdien for den ækvivalente dosis for hænder, underarme,, rødder 
og ankler til 50 mSv pr. år. 
Artikel 15 
Eksponering af den samlede befolkning 
Hver medlemsstat skal sørge for, at hver enkelt operations bidrag til 
eksponering af den samlede befolkning holdes så lavt, som det med rimelighed 
er muligt under hensyntagen til de i artikel 7, stk. 1, litra a) og b), 
nævnte principper. 
Summen af alle disse bidrag skal kontrolleres regelmæssigt. 
Medlemsstaterne meddeler regelmæssigt resultaterne af denne kontrol til 
Kommissionen. 
KAPITEL V 
Artikel 16 
Der kan ifølge proceduren i artikel 56 i undtagelsestilfælde tillades 
dosisgrænser, som afviger frå de grænser, der er fastsat i dette afsnit. En 
sådan tilladelse skal være velbegrundet og begrænset i omfang, varighed og 
geografisk dækning. 
34. 
AFSNIT V 
VURDERING AF DEN EFFEKTIVE DOSIS 
Artikel 17 
Den effektive dosis vurderes ved hjælp af de metoder, der nævnes i dette 
afsnit, eller andre relevante metoder. 
Artikel 18 
1. I forbindelse med ekstern eksponering kan de i bilag II fastsatte 
værdier anvendes til vurdering af de relevante ækvivalente og effektive 
doser. 
2. I forbindelse med intern eksponering fra et radionuklid eller en 
blanding af radionuklider kan de metoder, der er opstillet i bilag II og 
III, anvendes til vurdering af de effektive doser. 
AFSNIT VI 
GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER FOR BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER 
FOR STRÅLINGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE, LÆRLINGE OG STUDERENDE 
Artikel 19 
De beskyttelsesforanstaltninger, der skal træffes for strålingsudsatte 
arbejdstagere, skal bygge på følgende principper: 
a) en forudgående evaluering til bestemmelse af arten og omfanget af den 
strålingsrisiko, strålingsudsatte arbejdstagere er udsat for; 
b) inddeling af arbejdsstederne i forskellige områder, i givet fald på 
grundlag af vurderinger af de forventede årlige doser og den forventede 
hyppighed og de mulige konsekvenser af mindre uheld; 
c) inddeling af arbejdstagerne i forskellige kategorier; 
35. 
d) iværksættelse af kontrolbestemmelser og -foranstaltninger vedrørende 
disse forskellige områder og de forskellige arbejdsforhold; 
e) læge Iig kontrol. 
36. 
KAPITEL I 
FORANSTALTNINGER TIL 
BEGRÆNSNING AF EKSPONERING 
DEL 1 
INDDELING OG AFGRÆNSNING AF OMRADER 
Artikel 20 
Forholdsregler på arbejdsstedet 
1. Med henblik på strålingsbeskyttelse og under hensyntagen til afsnit II 
og VII skal der træffes forholdsregler for så vidt angår alle 
arbejdssteder, hvor der er risiko for eksponering for ioniserende 
stråling, som overskrider de pågældende dosisgrænser for enkeltpersoner 
i befolkningen. Disse forholdsregler skal være tilpasset virksomhedernes 
og strålingskildernes art samt risikoens omfang og art. Omfanget af 
beskyttelses- og kontrolforanstaltningerne såvel som disses art og 
kvalitet skal være afpasset efter den risiko, der er forbundet med det 
arbejde, som medfører eksponering for ioniserende stråling. 
2. Der skelnes mellem kontrollerede områder og overvågede områder. 
3. Der skal træffes særlige foranstaltninger i kontrollerede områder, 
specielt på steder, hvor der er betydelig risiko for spredning af 
radioaktiv kontaminering. 
4. De kompetente myndigheder fastsætter retningslinier for klassificering 
af kontrollerede og overvågede områder, som er relevante under de 
pågældende omstændigheder. . 
5. Ledelsen skal overvåge arbejdsforholdene i kontrollerede og overvågede 
områder. 
37. 
Artikel 21 
Krav til kontrollerede områder 
Et kontrolleret område skal som minimum.være afgrænset, og adgangen.herti I 
skal kontrolleres på grundlag af skriftlige retningslinjer udarbejdet af 
Iede I sen. 
Artikel 22 
Skønsmæssige foranstaltninger i kontrollerede og overvågede områder 
Alt efter strålingsrisikoens art og omfang skal der i kontrollerede og 
overvågede områder: 
a) forefindes skiltning med angivelse af typen af område, arten af 
strålingskilderne og de risici, der er forbundet med strålingen fra 
d i sse k i I der -, 
b) fastsættes arbejdsinstrukser, der er afpasset efter den strålingsrisiko, 
der er forbundet med de pågældende strålingskilder og operationer; 
c) foretages overvågning af strålingsrisikoen i arbejdsmiljøet i henhold 
til artikej 26. 
Dette arbejde skal varetages af kvalificerede sagkyndige. 
DEL 2 
KLASSIFICERING AF STRÅL INGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE, LÆRLINGE OG STUDERENDE 
Artikel 23 
Opdeling af strålingsudsatte arbejdstagere 
I forbindelse med kontrol og overvågning skelnes der mellem to kategorier af 
strålingsudsatte arbejdstagere: 
kategori A: omfatter personer, som sædvanligvis arbejder i et 
kontrolleret område, og personer, som kan tænkes at modtage en effektiv 
38. 
dosis på mere end 6 mSv pr. år eller en ækvivalent dosis, der ligger 
over 3/10 af de dosisgrænser for øjelinse, hud og ekstremiteter, der er 
fastsat i artikel 9, stk. 2; 
kategori B: omfatter de strålingsudsatte arbejdstagere, der ikke 
klassificeres som arbejdstagere i kategori A, og som normalt arbejder i 
overvågede områder eller lejlighedsvis i kontrollerede områder. 
Artikel 24 
Information og uddannelse 
Strålingsudsatte arbejdstagere, lærlinge og studerende skal: 
a) - underrettes om de risici, som arbejdet medfører for deres helbred; 
- underrettes om de generelle strålingsbeskyttelsesprocedurer og de 
forsigtighedsregler, der skal iagttages, navnlig i forbindelse med 
arbejdets udførelse og arbejdsforholdene, både med hensyn til 
virksomheden generelt og med hensyn til hver enkelt type 
arbejdsstation el ler job; 
- underrettes om betydningen af at overholde de tekniske, lægelige og 
administrative forskrifter; 
b) - når der er tale om kvinder, underrettes om de særlige sundhedsrisici, 
de er udsat for; i tilfælde af graviditet underrettes yderligere om 
sær I i ge risici; 
c) - uddannes i strålingsbeskyttelse. 
39. 
DEL 3 
FORANSTALTNINGER TIL STRÅLINGSBESKYTTELSE AF 
STRÅL INGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE 
Artikel 25 
1. Vurdering af foranstaltningerne til strålingsbeskyttelse af 
strålingsudsatte arbejdstagere varetages af ledelsen. 
2. Undersøgelse og afprøvning af beskytte Isesanordninger og 
måleinstrumenter varetages af kvalificerede sagkyndige og omfatter: 
a) forudgående kritisk gennemgang af planlagte strål ingskiIder ud fra et 
strålingsbeskyttelsessynspunkt; 
b) godkendelse af igangsættelse af nye eller ændrede strålingskilder ud 
fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt; 
c) regelmæssig afprøvning af effektiviteten af beskytte Isesanordninger 
og -teknik; 
d) regelmæssig kalibrering af måleinstrumenter og regelmæssig kontrol 
af, at de fungerer og anvendes korrekt. 
KAPITEL II 
VURDERING AF EKSPONERINGEN 
DEL 1 
OVERVÅGNING AF ARBEJDSPLADSEN 
Artikel 26 
1. Overvågningen af strålingsrisikoen i arbejdsmiljøet, jf. artikel 22, 
skal omfatte: 
a) måling af dosishastigheder, eventuelt med angivelse af den pågældende 
bestrålings art og kvalitet; 
40. 
b) måling af luftkoncentrationen og overfladekpncentrationen af 
kontaminerede radioaktive stoffer, eventuelt med angivelse af deres 
art samt deres fysiske og kemiske tilstand. 
2. Hvor det er hensigtsmæssigt, registreres og benyttes resultaterne af 
målingerne til en vurdering af individuelle doser som foreskrevet i del 
2. 
DEL 2 
INDIVIDUEL OVERVÅGNING 
Artikel 27 
Overvågning - generelt 
1. Der skal foretages en systematisk individuel overvågning af 
strålingsudsatte arbejdstagere i kategori A. Denne overvågning skal 
baseres på individuelle målinger eller, i tilfælde hvor dette er umuligt 
eller utilstrækkeligt, på et skøn foretaget på grundlag af individuelle 
målinger foretaget på andre strålingsudsatte arbejdstagere eller på 
grundlag af resultaterne af den overvågning af arbejdspladsen, der er 
omhandlet i artikel 26. 
2. Den kompetente myndighed fastsætter de generelle retningslinier for, 
hvilke arbejdstagere i kategori A der kan tænkes at modtage en betydelig 
intern kontaminering, med henblik på gennemførelse af et passende 
overvågningssystem. 
3. Der foretages individuel overvågning af arbejdstagere i kategori B, 
såfremt de befinder sig i et kontrolleret område. I andre tilfælde 
foretages et skøn over individuelle doser på grundlag af resultaterne af 
den overvågning af arbejdspladsen, der er omhandlet i artikel 26, 
medmindre der er blevet gennemført individuelle målinger. 
Artikel 28 
Undersøgelser efter uforudset eksponering 
I tilfælde af uforudset bestråling skal der foretages en undersøgelse med 
41 
henblik på at påvise årsagerne hertil og vurdere og registrere de relevante 
doser og deres fordeling i kroppen. 
Artikel 29 
Registrering af eksponering i nødsituationer 
I tilfælde af bestråling i en nødsituation skal resultaterne af den 
individuelle overvågning eller af dosisvurderingerne registreres separat for 
hver enkelt person. 
Artikel 30 
Indberetning af resultater 
1. Resultaterne af den individuelle overvågning, som kræves i henhold til 
artikel 27-29, skal 
- stilles til rådighed for de kompetente myndigheder, ledelsen og 
arbejdstageren som foreskrevet i artikel 41, stk. 2; 
- meddeles de godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkendte 
læge. I tilfælde af et uheld eller en nødsituation skal resultaterne 
meddeles hurtigst muligt. 
2. Ledelsen har ansvaret for, at kravene i denne artikel overholdes. 
DEL 3 
OVERVÅGNING MED HENBLIK PA OPTIMERING 
Artikel 31 
Der skal fastsættes bestemmelser om overvågning, ud over den i artikel 26-29 
krævede overvågning, når overvågning er nødvendig, for at bekræfte 
optimeringen af strålingsbeskyttelsen. 
42. 
DEL 4 
REGISTRERING AF MALERESULTATER 
Artikel 32 
1. For hver enkelt strål ingsudsat arbejdstager i kategori A skal der 
udarbejdes en journal, som benævnes "Bestrålingsafsnittet i 
helbredsjournalen", og som skal indeholde resultaterne af den 
individuelle overvågning. 
2. Følgende dokumenter skal opbevares i arkiv i hele den tid, hvor 
strålingsudsatte arbejdstagere udsættes for ioniserende stråling, og 
derefter indtil den pågældende person er fyldt eller ville være fyldt 75 
år, men under ingen omstændigheder i mindre end 30 år efter afslutningen 
af det arbejde, der indebar eksponering for ioniserende stråling: 
a) en journal over målte eller skønnede individuelle doser i 
overensstemmelse med artikel 27-29; 
b) i tilfælde af eksponering af den art, der er omhandlet i artikel 28 
og 29, rapporterne om omstændighederne i forbindelse med 
eksponeringen og de trufne foranstaltninger; 
c) alle resultater af overvågning af arbejdspladsen, som specielt 
benyttes til vurderingen af den dosis, som en person, for hvem en 
bestrål ingsjournal kræves i henhold til litra a), er blevet udsat 
for, skal vedlægges denne bestrål ingsjournal og opbevares i 
overensstemmelse med de regier, der gælder herfor. 
KAPITEL III 
LÆGELIG KONTROL MED STRÅL INGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE 
Artikel 33 
Under hensyntagen til strålingsbeskyttelsens særlige beskaffenhed og med 
forbehold af artikel 34-39 skal den lægelige kontrol med strålingsudsatte 
arbejdstagere baseres på de principper, der i almindelighed er gældende for 
arbejdsmedicin. 
43. 
DEL 1 
LÆGELIG KONTROL MED ARBEJDSTAGERE I KATEGORI A 
Artikel 34 
Lægelig kontrol 
1. Ansvarlige for den lægelige kontrol med arbejdstagere i kategori A er de 
godkendte bedriftssundhedstjenester eller de godkendte læger. 
2. Den lægelige kontrol skal omfatte: 
a) Lægeundersøgelse ved ansættelsen 
Formålet med denne undersøgelse er at bestemme arbejdstagerens 
egnethed i forbindelse med den første stilling inden for det 
arbejdsområde, hvor det er hensigten at placere ham, og for hver ny 
stilling, der måtte indebære en ændring af risikoen. Til denne 
undersøgelse hører optagelsen af en anamnese, der omfatter alle 
tidligere kendte eksponeringer for ioniserende stråling som følge af 
enten hans arbejde eller lægeundersøgelser og -behandlinger; den skal 
tillige omfatte en almindelig klinisk undersøgelse og enhver anden 
undersøgelse, der måtte anses for nødvendig for at kunne vurdere 
arbejdstagerens almene helbredstilstand. 
b) Almindelig lægelig kontrol 
De godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkente læge skal 
have adgang til alle de relevante oplysninger, de måtte behøve til at 
bedømme helbredstilstanden hos de arbejdstagere, de fører kontrol 
med, og til at bedømme de miljømæssige forhold på arbejdsstedet, 
såfremt disse måtte påvirke arbejdstagernes egnethed til det arbejde, 
der er pålagt dem. 
c) Regelmæssig helbredskontrol 
Arbejdstagenes helbredstilstand skal kontrolleres lige så tit, som de 
godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkendte læge finder 
det nødvendigt, for at kunne vurdere, om de fortsat er egnede til at 
44. 
udføre deres arbejde. Arten af denne kontrol afhænger af typen af 
arbejde og den enkelte arbejdstagers helbredstilstand. Hver enkelt 
arbejdstagers helbredstilstand skal kontrolleres mindst en gang 
årligt. 
3. De godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkendte læge kan 
anbefale, at kontrollen fortsættes, efter at arbejdsforholdet er bragt 
til ophør, så længe de anser det for nødvendigt af hensyn til sikring af 
den pågældende arbejdstagers helbred. 
Artikel 35 
Medicinsk opdeling 
For arbejdstagere i kategori A skal der anvendes følgende medicinske opdeling 
med hensyn til vedkommendes egnethed til arbejdet: 
egnet 
egnet under visse omstændigheder 
ikke egnet. 
Artikel 36 
Ingen arbejdstager må, uanset periodens længde, have beskæftigelse som 
kategori A-arbejdstager, hvis de medicinske resultater taler derimod. 
Artikel 37 
1. For hver arbejdstager i kategori A oprettes en medicinsk del I 
helbredsjournalen, og denne holdes ajour, så længe den pågældende person 
tilhører denne kategori. Derefter arkiveres journalen, indtil personen 
er fyldt eller ville være fyldt 75 år, men under alle omstændigheder i 
mindst 30 år efter afslutningen af det arbejde, der medførte eksponering 
for ioniserende stråling. 
2. Den medicinske del af helbredsjournalen skal omfatte oplysninger om 
arten af det udførte arbejde, resultaterne af lægeundersøgelserne ved 
ansættelsen og af de regelmæssige helbredskontroller. 
'.5. 
DEL 2 
EKSTRAORDINÆRE FORANSTALTNINGER 
I FORBINDELSE MED DEN LÆGELIGE KONTROL 
Artikel 38 
Særlig læge Iig kontrol 
1. Der skal foretages en særlig lægelig kontrol i forbindelse med enhver 
eksponering hvor den effektive dosis på 50 mSv, der er fastsat i artikel 
9, stk. 1, eller en af de andre dosisgrænser, der er fastsat i artikel 
9, stk. 2, er blevet overskredet. 
2. Betingelserne for yderligere eksponering for stråling skal godkendes af 
de godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkendte læge. 
Artikel 39 
Yderligere lægelig kontrol 
Ud over den i artikel 33 og 34 omhandlede lægelige kontrol med 
strålingsudsatte arbejdstagere skal der træffes foranstaltninger med henblik 
på yderligere undersøgelser, dekontaminering og nødbehandlinger, som de 
godkendte bedriftssundhedstjenester eller den godkente læge anser for 
nødvendige, og med henblik på andre foranstaltninger i forbindelse med 
beskyttelse af den strålingsudsatte persons helbred. 
DEL 3 
KLAGEADGANG 
Artikel 40 
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere bestemmelser for klageadgang vedrørende 
konklusioner og afgørelser på grundlag af artikel 35, 36 og 38. 
46. 
KAPITEL IV 
MEDLEMSSTATERNES ANSVAR I FORBINDELSE MED 
BESKYTTELSE AF STRÅL INGSUDSATTE ARBEJDSTAGERE 
Artikel 41 
1. Medlemsstaterne opretter en eller flere inspektionsordninger med henblik 
på at håndhæve de bestemmelser, der indføres i overensstemmelse med 
dette direktiv, og med henblik på at gennemføre foranstaltninger til 
overvågning og intervention, når dette måtte vise sig nødvendigt. 
2. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at arbejdstagerne, som måtte 
anmode herom, skal have adgang til resultaterne af de individuelle 
kontrolmålinger eller vurderinger af de modtagne doser, som foretages på 
arbejdspladsen eller ved biologisk monitorering. 
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at anerkende 
kvalifikationerne hos: 
- de kvalificerede sagkyndige; 
- de godkendte læger og godkendte bedriftssundhedstjenester. 
Med henblik herpå foranlediger medlemsstaterne, at der gennemføres 
uddannelse af sådanne specialister. 
4. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at ledelsen af en virksomhed 
skal stille de til en hensigtsmæssig strålingsbeskyttelse nødvendige 
midler til rådighed for arbejdstageren. Om nødvendigt oprettes en særlig 
afdeling for strålingsbeskyttelse. Ledelsen skal have ansvaret for denne 
afdeling, som kan være fælles for flere virksomheder, og som ikke må 
være en del af produktions- og driftsenhederne. 
5. Medlemsstaterne fremmer inden for Det Europæiske Fællesskab udvekslingen 
af alle relevante oplysninger om de doser, en arbejdstager tidligere har 
modtaget, for at sikre, at den fremtidige eksponering af arbejdstageren 
kan kontrolleres, og for at den i artikel 34 omhandlede lægeundersøgelse 
ved ansættelsen kan udføres. 
47. 
KAPITEL V 
BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER FOR LÆRLINGE OG STUDERENDE 
Artikel 42 
1. Artikel 10 og 19 finder ligeledes anvendelse på de i artikel 12, stk. 1, 
og artikel 12, stk. 2, omhandlede lærlinge og studerende. 
2. Beskyttelsesforanstaltninger for lærlinge og studerende, der er fyldt 18 
år, skal, afhængigt af det enkelte tilfælde, svare til 
beskyttelsesforanstaltningerne for strålingsudsatte arbejdstagere i 
kategori A el ler B. 
3. Beskyttelsesforanstaltninger for lærlinge og studerende mellem 16 og 18 
år skal være de samme som for strålingsudsatte arbejdstagere i kategori 
B. 
AFSNIT VII 
EKSPONERING FOR STRÅLING FRA NATURLIGE KILDER UNDER ARBEJDET 
Artikel 43 
AnvendeIse 
1. Anvendelsen af dette afsnit på arbejdstagere, som udsættes for naturlige 
strålingskilder under arbejdet, er betinget af, at den kompetente 
myndighed på baggrund af en undersøgelse foretaget i henhold til artikel 
44, stk. 1, har erklæret, at eksponering for disse naturlige 
strålingskilder er underlagt kontrol. 
2. Dette afsnit finder specielt anvendelse på: 
a) arbejde på arbejdspladser, hvor de kompetente myndigheder har 
erklæret, at man må være opmærksom på radon- eller gammastråling, 
fleks, arbejde, hvor der findes minera I hol dige kilder, i huler, miner 
(undtagen uranminer) og andre underjordiske arbejdspladser; 
48. 
b) arbejde med materiale og med oplagring af materiale, der normalt ikke 
betragtes som radioaktivt, men som indeholder betydelige spor af 
naturlige radionuklider; 
c) arbejde i jetfly under flyvningen; 
3. Med forbehold af ovenstående stk. 1 og 2 finder dette afsnit ikke 
anvendelse på kalium-40 i kroppen, kosmiske stråler ved jordniveau og 
radionuklider i jordskorpen. 
Artikel 44 
Undersøgelser og beskyttelsesforanstaltninger 
1. Medlemsstaterne foranlediger, at der udføres undersøgelser med henblik 
på at bestemme de steder på deres område og de operationer og 
arbejdsforhold, hvor arbejdstagerne kan tænkes at blive udsat for en 
betydelig eksponering for gammastråling eller radongas og dets 
nedbrydningsprodukter eller eksponering i forbindelse med arbejde med 
materiale, der indeholder betydelige mængder naturlige radionuklider. 
2. Medlemsstaterne fastsætter på grundlag af disse undersøgelser og for 
hvert sted, operation eller arbejdsforhold, alt efter omstændighederne, 
krav om: 
a) forholdsregler vedrørende målinger med henblik på at vurdere de 
doser, som arbejdstagerne modtager; 
b) gennemførelse på arbejdspladsen af de principper, der er fastsat i 
artikel 7; 
c) udarbejdelse af bestemmelser, standarder eller kodekser for god 
praksis i forbindelse med opførelse af nye arbejdspladser; 
d) at helbredsjournalen skal indeholde et afsnit om radon, for så vidt 
angår arbejdstagere. 
49 
Artikel 45 
Beskyttelse af flybesætninger 
Medlemsstaterne træffer i henhold til artikel 43, stk. 2, litra' c), 
foranstaltninger til, at den eksponering, som besætningen på et jetfly 
udsættes for i forbindelse med deres arbejde, vurderes af besætningens 
arbejdsgivere og til, hvor dette måtte være hensigtsmæssigt, at klassificere 
flybesætninger som strålingsudsatte arbejdstagere. 
AFSNIT VIII 
GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER FOR BESKYTTELSESFORANSTALTNIGNER 
FOR BEFOLKNINGEN UNDER NORMALE FORHOLD 
Artikel 46 
Grundprincipper 
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af 
befolkningen. 
Artikel 47 
Betingelser for at give tilladelse 
til operationer, der indebærer risiko for 
ioniserende stråling for befolkningen 
Afhængigt af omfanget af risikoen for bestråling og i tilfælde, som den 
enkelte medlemsstat træffer beslutning om, skal de kompetente myndigheder 
udføre følgende opgaver i forbindelse med operationer, der kræver forudgående 
tilladelse: 
a) undersøgelse og godkendelse af projekterede virksomheder, der indebærer 
en strålingsrisiko, samt af den påtænkte placering af sådanne 
virksomheder på medlemsstatens område, set ud fra et 
strålingsbeskyttelsessynspunkt; 
50. 
b) godkendelse af idriftsættelsen af sådanne nye virksomheder, for så vidt 
angår beskyttelse mod enhver stråling eller radioaktiv kontaminering, 
som vil kunne strække sig ud over medlemsstatens område, om fornødent 
under hensyntagen til demografiske, meteorologiske, geologiske, 
hydrologiske og økologiske forhold; 
c) gennemgang og godkendelse af planer for bortskaffelse af radioaktivt 
affald. 
Artikel 48 
Skøn over de af befolkningen modtagne doser 
De kompetente myndigheder skal: 
1. sikre, at skøn over doser fra alle strålingskilder foretages for den 
samlede befolkning i det pågældende område og for referencegrupper i 
befolkningen på alle steder, hvor sådanne grupper måtte findes; 
2. bestemme, hvor hyppigt vurderingerne skal foretages og træffe alle 
nødvendige forholdsregler for at afgrænse referencegrupperne i 
befolkningen under hensyntagen til de veje, ad hvilke radioaktivt stof 
faktisk kan overføres; 
3. sikre, at nævnte skøn over de af befolkningen modtagne doser under 
hensyntagen til strålingsrisiciene omfatter: 
a) vurdering af de doser, der skyldes ekstern eksponering, om nødvendigt 
med angivelse af den pågældende strålings art; 
b) vurdering af indtaget af radionuklider med angivelse af 
radionuklidernes art og om nødvendigt deres fysiske og kemiske 
tilstand, samt bestemmelse af disse radionukli ders aktivitet og 
koncentration; 
c) vurdering af de doser, som referencegrupperne i befolkningen kan 
tænkes at modtage og nærmere afgrænsning af disse grupper; 
4. kræve, at der i arkiverne opbevares optegnelser over målinger af den 
eksterne eksponering, skøn over indtag af radionuklider og radioaktiv 
51. 
kontaminering samt resultaterne af vurderingen af de af 
referencegrupperne og befolkningen modtagne doser. 
Artikel 49 
Inspektion 
1. Medlemsstaterne etablerer en inspektionsordning med henblik på: 
- at føre tilsyn med strålingsbeskyttelsen af befolkningen; 
- at kontrollere overholdelsen af de nationale bestemmelser til 
gennemførelse af dette direktiv. 
2. Inspektioner, der foretages i henhold til fællesskabsbestemmelser eller 
nationale bestemmelser i forbindelse med overførsler af lukkede 
strålingskilder eller andre relevante kilder med henblik på 
strålingsbeskyttelse, gennemføres som led i ikke-diskriminerende kontrol 
overalt på en medlemsstats område. 
Artikel 50 
Opgaver, som virksomhederne skal udføre 
1. Medlemsstaterne påser, at den ledelse, der er ansvarlig for en aktivitet 
som år omhandlet i artikel 2, udfører denne aktivitet i overensstemmelse 
med de generelle principper for beskyttelse af befolkningens sundhed, og 
navnlig, at den i virksomheden udfører følgende opgaver: 
a) opnåeise og opretholdelse af et optimalt beskyttelsesniveau; 
b) afprøvning af effektiviteten af tekniske anordninger til beskyttelse 
af miljøet og befolkningen; 
c) godkendelse ud fra et strålingsbeskyttelsessynspunkt af ibrugtagning 
af udstyr og fremgangsmåder til måling af eksponering og radioaktiv 
kontaminering af miljøet og befolkningen; 
d) regelmæssig kalibrering af måleinstrumenter og regelmæssig kontrol 
af, at de fungerer og anvendes korrekt. 
52. 
2. De i stk. 1 omhandlede opgaver skal udføres af kvalificerede sagkyndige. 
AFSNIT IX 
POTENTIEL OG UFORUDSET EKSPONERING 
SAMT EKSPONERING I NØDSITUATIONER 
Artikel 51 
De kompetente myndigheders ansvar 
1. Medlemsstaterne sikrer, at der sker en vurdering af sandsynligheden for 
uheld og af den heraf følgende potentielle eksponering, som kan berøre 
virksomheder eller strålingskilder på deres område, og at der udarbejdes 
interventionsplåner, som med regelmæssige mellemrum afprøves i passende 
omfang. 
2. InterventionspI anerne skal navnlig tilgodese følgende aspekter: 
a) de almindelige principper for strålingsbeskyttelse i forbindelse med 
de i det følgende nævnte former for intervention skal overholdes: 
reduktionen af de strålingsbetIngede sundhedsskadelige virkninger 
gennem en nedsættelse af doserne skal være af et sådant omfang, 
at den retfærdiggør de gener og omkostninger, herunder sociale 
omkostninger, som interventionen medfører ; 
interventionens form, omfang og varighed skal optimeres, således 
at fordelen ved reduktionen af de sundhedsskadelige virkninger 
minus de skadevirkninger, der er forbundet med interventionen, 
maksimeres; 
de dosisgrænser, som er fastsat i artikel 9 og 14, finder ikke 
anvendelse i tilfælde af interventioner. De 
interventionstærskler, som fastsættes i medfør af litra c), er 
vejledende for, i hvilke situationer intervention er 
hensigtsmæssig. 
b) Medlemsstaterne sikrer, at der kan foretages interventioner 
vedrørende : 
kilden, for at reducere eller stoppe direkte bestråling og 
emission af radionuklider; 
omgivelserne, for at reducere overførslen af radioaktive stoffer 
ti I enkeltpersoner; 
enkeltpersoner, for at reducere uforudset eksponering og 
iværksætte behandling af ofre. 
c) Medlemsstaterne indfører interventionstærsk1er, idet der tages hensyn 
til de interventionstærsk1er, der måtte være fastlagt i 
fællesskabsretten. 
d) Medlemsstaterne sørger om nødvendigt for udpegning af et særligt 
mandskab til tekniske, lægelige og sundhedsmæssige interventioner på 
nationalt plan og for uddannelsen af dette i overensstemmelse med 
artikel 7 i direktiv 89/618/Euratom. Disse foranstaltninger 
gennemføres om nødvendigt i samarbejde med kompetente organisationer 
i andre stater. 
e) Medlemsstaterne sørger for tilrettelæggelse og gennemførelse af 
interventioner i tilfælde af alvorlige ulykker inden for eller uden 
for deres område. 
f) Medlemsstaterne vurderer og registrerer konsekvenserne af alle 
ulykker og effektiviteten af interventionen. 
Artikel 52 
Samarbejde med andre stater 
Med .forbehold af fællesskabsretten el ler internationale aftaler inden 
for dette område, etablerer medlemsstaterne i tilfælde af en 
strålingsrelateret nødsituation, som opstår i en virksomhed på deres 
område, eller som kan tænkes at få radiologiske konsekvenser på deres 
område, forbindelser med henblik på at opnå samarbejde med andre 
medlemsstater eller tredjelande, der kan være involveret. 
54. 
2. Medlemsstaterne påser, at der i overensstemmelse med artikel 51 
udarbejdes beredskabsplaner på deres område vedrørende mulige 
strålingsrelaterede nødsituationer i virksomheder beliggende uden for 
deres eget område. 
3. Medlemsstaterne tilstræber i overensstemmelse med artikel 51 et 
samarbejde med andre medlemsstater eller tredjelande i forbindelse med 
mulige strålingsrelaterede nødsituationer i virksomheder på deres eget 
område med henblik på at lette tilrettelæggelsen af 
strålingsbeskyttelsen i disse medlemsstater og lande. 
Artikel 53 
Potentiel eksponering 
Medlemsstaterne skal I givet fald: 
vurdere sandsynligheden for og omfanget af den potentielle eksponering i 
forbindelse med operationer, som udføres af personer og virksomheder, og 
som er underlagt den i afsnit III omhandlede anmeldelses- og 
tilladelsesordning; 
forsøge at vurdere den rumlige og tidsmæssige fordeling af de 
radioaktive stoffer, der spredes som følge af mulige uheld, idet der 
tages hensyn til, at dette bliver vanskeligere, når sandsynligheden for 
uheld falder; 
udarbejde tekniske standarder for virksomheder eller strålingskilder og 
interventionspI aner for de forskellige slags uheld samt varetage 
uddannelsen af særlige hjælpemandskaber. 
Artikel 54 
Ledelsens ansvar 
1. Medlemsstaterne sikrer, at ledelsen udarbejder planer for intervention i 
de virksomheder, som henhører under deres ansvarsområde. 
2. Medlemsstaterne sørger for, at deres kompetente myndigheder straks af 
den ledelse, som er ansvarlig for den pågældende aktivitet, får 
meddelelse om uheld, der opstår på deres område, og at der træffes de 
nødvendige foranstaltninger med henblik på at reducere følgerne af 
sådanne ulykker. 
3. Medlemsstaterne foreskriver, at den ansvarlige ledelse i tilfælde af et 
uheld foretager en første foreløbig vurdering af følgerne af uheldet 
samt efterfølgende vurderinger baseret på senere målinger af den 
radioaktive kontaminering. 
Artikel 55 
Eksponering I nødsituationer 
1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på situationer, 
hvor arbejdstagere eller interventionspersonale, der deltager i 
forskellige former for intervention, i nødsituationer kan tænkes at 
blive udsat for eksponering, der medfører doser, der ligger over 
dosisgrænserne for strålingsudsatte arbejdstagere. Medlemsstaterne 
fastsætter eksponeringstærskler under hensyntagen til de tekniske krav 
og helbredsmæssige risici; disse tærskler skal være operationelle 
retningslinjer. En eksponering, der ligger over disse særlige tærskler, 
kan undtagelsesvist tillades for at redde menneskeliv, og kun når der er 
tale om frivillige, som er blevet underrettet om risiciene i forbindelse 
med deres intervention. 
2. Medlemsstaterne fastsætter krav om overvågning og lægelig kontrol med 
personer, som indgår i de mandskaber, der udsættes for eksponering i 
nødsituationer. 
AFSNIT X 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 56 
Hasteprocedure 
1. I tilfælde, hvor der henvises til proceduren i denne artikel, forelægger 
Kommissionen efter høring af den i Euratom-Traktatens artikel 31 
omhandlede ekspertgruppe et forslag for Rådet. 
56. 
2. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal om forslaget inden for 
en frist på tre måneder. 
3. Kommissionen skal behandle alle anmodninger om forslag, der fremsættes 
af en medlemsstat. 
Artikel 57 
Rapporter om gennemførelse af direktivet 
1. Hvert andet år, første gang den (dato), fore lægger 
medlemsstaterne Kommissionen en rapport om gennemførelsen af direktivet, 
herunder resultaterne af den i artikel 15 omhandlede kontrol. 
2. Kommissionen udarbejder på grundlag af disse rapporter en kortfattet 
rapport, som forelægges Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg. 
Artikel 58 
Nationale gennemførelsesbestemmelser 
1. Medlemsstaterne iværksætter de love og administrative bestemmelser, der 
er nødvendige for at efterkomme dette direktiv den 31. december 1994. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, 
henvises der deri til dette direktiv, eller de skal ved 
offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for 
denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale 
retsforskrifter, de udsteder på det område, der er omfattet af dette 
direktiv. 
57 
Artikel 59 
Ophævelser 
Direktiv 76/579/Euratom og 80/836/Euratom samt forordning (Euratom) nr 
1493/93 ophæves med virkning fra den 31. december 1994. 
Artikel 60 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 199.. 
På Rådets vegne 
Formand 
58. 
PILAQ I 
Værdier for mængder og koncentrationer af radionuklider til anvendelse i 
forbindelse med gennemførelse af artikel 3. 
1. Tabel A indeholder værdier for mængder og for koncentrationer af 
aktivitet pr. masseenhed, som i overensstemmelse med artikel 3, 
henholdsvis litra a) og b), ikke må overskrides, for så vidt angår de 
vigtigste radioaktive nuklider. 
2. For radionukl ider, der ikke er anført i tabel A, fastsætter den 
kompetente myndighed efter behov passende værdier for mængder og for 
koncentrationer af aktivitet pr. masseenhed. Sådanne værdier supplerer 
værdierne i tabel A. 
3. Værdierne i tabel A gælder for samtlige radioaktive stoffer, der på et 
hvilket som helst tidspunkt er i en persons eller en virksomheds 
bes i ddeI se. 
4. Værdierne for koncentrationen af aktivitet pr. masseenhed i tabel A, 
kolonne 3, vedrører anvendelse af radioaktive stoffer i mindre mængder. 
Værdierne gælder ikke for andre operationer, der indebærer lave niveauer 
af radioaktivitet, medmindre det kan godtgøres, at de samme værdier er 
berettigede. Værdier, der fastsættes af de kompetente myndigheder i 
forbindelse med en generel eller særlig tilladelse til bortskaffelse 
eller genanvendelse af affald, skal begrænses i et sådant omfang, at de 
stoffer, der frigives til miljøet, ikke overstiger værdierne i tabel A. 
5. Nuklider, der i tabel A er mærket '+' eller 'sec', er modernuklider, som 
er i ligevægt med de tilsvarende datternuklider, jf. tabel B. Værdierne 
i tabel A refererer i dette tilfælde kun til modernukl idet, men der er 
allerede taget højde for datternuklidets/-ernes tilstedeværelse. 
6. I forbindelse med alle andre blandinger af flere nuklider kan 
anmeldelseskravet frafaldes, såfremt summen af forholdene mellem den 
samlede mængde for hvert nuklid og den tilsvarende grænseværdi som 
anført i tabel A er mindre end eller lig 1. Denne regel gælder også for 
aktivitetskoncentrat ioner, hvor de forskellige nuklider er indeholdt i 
samme matriks. 
59. 
Tabel A: Værdier for mængder og for koncentrationer af aktivitet pr. 
masseenhed, som ikke må overskrides i overensstemmelse med artikel 3, 
henholdsvis litra a) og b), for så vidt angår de vigtigste, radioaktive 
nuklider, som er opført nedenfor. 
Nuklid 
H-3 
Be-7 
C-14 
0-15 
F-18 
Na-22 
Na-24 
Si-31 
P-32 
P-33 
S-35 
CI-36 
CI-38 
Ar-37 
Ar-41 
K-42 
K-43 
Ca-45 
Ca-47 
Sc-46 
Sc-47 
Sc-48 
V-48 
Cr-51 
Fe-52 
Fe-55 
Fe-59 
Mn-51 
Mn-52 
Mn-52m Mcngde (Bq) 
108 
108 
10© 
109 
105 
105 
105 
105 
105 
107 
107 
105 
105 
1012 
109 
106 
105 
106 
105 
106 
106 
105 
105 
107 
105 
106 
106 
105 
105 
105 •Concentration 
(kBq/kg) 
106 
102 
10-* 
103 
10 
1 
1 
102 
102 
105 
105 
103 
1 
107 
103 
10 
10 
10* 
10 
1 
10 
1 
1 
102 
10 
104 
1 
10 
1 
1 
60. 
Nuklid 
Mn-53 
Mn-54 
Mn-56 
Co-55 
Co-56 
CO-57 
Co-58 
Co-58m 
Co-60 
Co-60m 
Co-61 
Co-62m 
Ni-59 
Ni-63 
Ni-65 
Cu-64 
Zn-65 
Zn-69 
Zn-69m 
Ge-71 
Ga-72 
As-73 
As-74 
As-76 
As-77 
Se-75 
Br-82 
Kr-74 
Kr-76 
Kr-77 
Kr-79 
Kr-81 
Kr-83m 
Kr-85 Maengde (Bq) 
108 
106 
105 
105 
105 
105 
105 
107 
10« 
106 
105 
105 
107 
107 
105 
106 
105 
105 
106 
109 
105 
106 
105 
105 
105 
106 
105 
109 
10™ 
109 
1010 
lo" 
1011 
10™ Koncentration • 
(kBq/kg) 
10-* 
10 
1 
1 
1 
10 
10 
104 
1 
103 
10 
1 
104 
105 
10 
10 
10 
102 
10 
103 
1 
103 
10 
10 
102 
10 
1 
103 
103 
103 
1.0* 
105 
106 
106 
Nuklid 
Kr-85m 
Kr-87 
Kr-88 
Sr-85 
Sr-85m 
Sr-87m 
Sr-89 
Sr-90+ 
Sr-91 
Sr-92 
Y-90 
Y-91 
Y-91m 
Y-92 
Y-93 
Rb-86 
Zr-93+ 
Zr-95 
Zr-97+ 
Nb-93m 
Nb-94 
Nb-95 
Nb-97 
Nb-98 
Tc-96 
Tc-96m 
Tc-97 
Tc-97m 
Tc-99 
Tc-99m 
Mo-90 
Mo-93 
Mo-99 
Mo-101 Maengde (Bq) 
101° 
109 
109 
106 
106 
106 
105 
10* 
105 
105 
105 
105 
107 
105 
105 
105 
106 
106 
105 
107 
106 
106 
105 
105 
106 
108 
107 
106 
106 
107 
105 
107 
105 
105 Koncentrat ion 
(kBq/kg) 
10* 
103 
103 
10 
10 
10 
102 
10 
10 
1 
10 
102 
10 
10 
10 
10 
103 
10 
10 
103 
1 
10 
10 
1 
1 
102 
103 
103 
10* 
10 
10 
103 
10 
1 
62. 
Nuklid 
Ru-97 
Ru-103 
Ru-105 
RU-106+ 
Rh-103m 
Rh-105 
Pd-103 
Pd-109 
Cd-109 
Cd-115 
Cd-115m 
Ag-105 
Ag-11Om 
Ag-111 
ln-111 
ln-113m 
ln-114m 
ln-115m 
Sn-113 
Sn-125 
Sb-122 
Sb-124 
Sb-125 
1-123 
1-125 
1-126 
1-129 
1-130 
1-131 
1-132 
1-133 
1-134 
1-135 Msngde (Bq) 
107 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
107 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10? 
10« 
10« 
10* 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« (Concentration . 
(kBq/kg) 
10 
10 
10 
10 
103 
102 
103 
102 
103 
10 
102 
10 
1 
102 
10 
10 
102 
10 
102 
10 
10 
1 
10 
10 
102 
10 
102 
1 
10 
1 
10 
1 
1 
Nuklid 
Cs-129 
Cs-131 
Cs-132 
Cs-134m 
Cs-134 
Cs-135 
Cs-136 
Cs-137+ 
Cs-138 
Te-123m 
Te-125m 
Te-127 
Te-127m 
Te-129 
Te-129m 
Te-131 
Te-131m 
Te-132 
Te-133 
Te-133m 
Te-134 
Xe-131m 
Xe-133 
Xe-135 
Ce-139 
Ce-141 
Ce-143 
Ce-144+ 
Ba-131 
Ba-140+ 
La-140 
Pr-142 
Pr-143 Msngde (Bq) 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10* 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10™ 
10™ 
10™ 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« Koncentration 
(kBq/kg) 
10 
102 
10 
102 
1 
10* 
1 
10 
1 
10 
102 
102 
103 
10 
102 
10 
1 
10 
10 
1 
10 
10« 
10* 
10* 
10 
102 
10 
10 
10 
1 
1 
10 
102 63. 
64. 
NukMd 
Pm-147 
Pm-149 
Nd-147 
Nd-149 
Sm-151 
Sm-153 
Eu-152 
Eu-152m 
Eu-154 
Eu-155 
Gd-153 
Gd-159 
Tb-160 
Dy-165 
Dy-166 
Ho-166 
Er-169 
Er-171 
Tm-170 
Tm-171 
Yb-175 
Lu-177 
Ta-182 
Hf-181 
W-181 
W-185 
W-187 
Re-186 
Re-188 
Os-185 
Os-191 
Os-191m 
Os-193 
lr-190 Msngde (Bq) 
10« 
10« 
10« 
10« 
10? 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
107 
10« 
10« 
10« 
10« 
107 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« 
10« (Concentration 
(kBq/kg) 
10* 
102 
10 
10 
10« 
102 
1 
10 
1 
102 
10 
102 
1 
102 
102 
10 
10* 
10 
102 
10* 
102 
102 
1 
10 
102 
10* 
10 
102 
10 
10 
102 
103 
102 
1 
6*5.' 
Nuklid 
lr-192 
lr-194 
Pt-191 
Pt-193m 
Pt-197 
Pt-197m 
Hg-197 
Hg-197m 
Hg-203 
Au-198 
Au-199 
Ti-200 
Ti-201 
Ti-202 
Ti-204 
Bi-206 
Bi-207 
Bi-210 
B1-212+ 
Pb-203 
Pb-210+ 
Pb-212+ 
Po-203 
Po-205 
Po-207 
Po-210 
At-211 
Rn-220+ 
Rn-222+ 
Ra-223+ 
Ra-224+ 
Ra-225 Maengde (Bq) 
105 
105 
106 
106 
105 
105 
106 
105 
106 
105 
106 
106 
106 
106 
105 
105 
106 
105 
105 
106 
103 
105 
105 
106 
106 
103 
106 
107 
108 
10* 
10* 
10* Koncentration 
(kBq/kg) 
10 
10 
10 
102 
102 
102 
102 
102 
10 
10 
102 
1 
10 
10 
102 
1 
1 
102 
1 
10 
10 
1 
1 
1 
1 
10 
102 
10* 
1 
10 
1 
102 
. . H H H H 3- 3" 3" 3" 3" 3" zzcccccccccccccno-o-D>> T3XJ I I I I I I I I I I I I I 0» D» D» O O I irororororororororororororoi i i i i i I I I I l IOIO*JkC4tdC4<«>C»<«>C*>0*C4<40>IOrOIOIOrOIOrOIOrOtOrO cocooocDOooo^icnui^cjro-^ocococoioi^cjcJcocoioro (0x14 C0+ + + 4U^On>l^N^O(D00 + O + + (0 + + H H 30 30 » 7 7AI Dl PI 
I I I I I ro ro ro ro ro IO IO IO IO IO x| 0) 09 v| 0) + + + 
ooooooooooooooooooooooooooooooo 
0)u»0)u<u^ai&^^^coa>^a)uO)cnuuito->Juw^^a>AUi(o w 3 «û 
a 
03 
fi 
o o o o 
C«) IO o o o o o o ro ro ro ro oooooooo ro ro ooo ro o o o o ro 5 
D 
o O 
*" O 
09 3 
XJ r» 
V» -1 
K 0) <D «-»• 
>»• _ 
O 
3 
0> 0) 
67. 
Nuk1 id 
Np-240 
Pu-234 
Pu-235 
Pu-236 
Pu-237 
Pu-238 
Pu-239 
Pu-240 
Pu-241 
Pu-242 
PU-243 
Pu-244 
Am-241 
Am-242 
Am-242m+ 
Am-243+ 
Cm-242 
Cm-243 
Cm-244 
Cm-245 
Cm-246 
Cm-247 
Cm-248 
Bk-249 
Cf-246 
Cf-248 
Cf-249 
Cf-250 
Cf-251 
Cf-252 
Cf-253 
Cf-254 Msngde (Bq) 
10« 
10« 
10« 
10* 
107 
103 
103 
103 
10« 
103 
10« 
103 
103 
10« 
103 
103 
10« 
103 
10* 
103 
103 
103 
103 
10« 
10« 
10* 
103 
10* 
103 
10* 
10« 
103 Koncentrat ion 
(kBq/kg) 
102 
102 
102 
102 
10 
10 
10 
103 
10 
102 
10 
10 
102 
102 
10 
103 
10 
102 
10 
10 
10 
10 
10* 
103 
102 
10 
102 
10 
102 
10* 
10 
68. 
Nuklid Mængde (Bq) Koncentration 
(kBq/kg) 
Es-253 105 103 
Es-254 104 102 
Es-254m 105 10 
Fm-254 107 104 
Fm-255 106 103 
60, 
Tabel B: Liste over nuklider i sekulær ligevægt, Jf. punkt 5 
Moder- Datternuklider 
nuklid 
Sr-80+ Rb-80 
Sr-90+ Y-90 
Zr-93+ Nb-93m 
Zr-97+ Nb-97 
RU-106+ Rh-106 
CS-137+ Ba-137 
Ce-134+ La-134 
Ce-144+ Pr-144 
Ba-140+ La-140 
Bi-212+ TI-208,PO-212 
Pb-212+ Bi-212,TI-208,Po-212 
Rn-220+ Po-216 
Rn-222+ Po-218,Pb-214,Bi-214 
Ra-223+ Rn-219,Po-215,Pb-211,Bi-211 
Ra-224+ Rn-220,Po-216,Pb-212,Bi-212,TI-208. 
Po-212 
Ra-226+ Rn-222,Po-218,Pb-214,Bi-214,Pb-210, 
Bi-210,Po-210 
Ra-228+ Ac-228 
Th-226+ Ra-222.Rn-218, Po-214 
Th-228+ Ra-224,Rn-220,Po-216,Pb-212,Bi-212, 
TI-208,Po-212 
Th-229+ Ra-225,Ac-225,Fr-221,At-217,Bi-213, 
Po-213,Pb-209 
Th-232sec Ra-228,Ac-228,Th-228,Ra-224,Rn-220, 
Po-216,Pb-212,Bi-212,TI-208,PO-212 
70. 
Moder- Datternuklider 
nuklid 
Th-234+ Pa-234m 
AC-227+ Fr-223.Ra-223,Rn-219,Po-215 » Pb-211, 
Bi-211 
U-230+ Th-226,Ra-222,Rn-218,Po-214 
U-232+ Th-228,Ra-224,Rn-220.Po-216,Pb-212, 
BI-212.TI-208,PO-212 
U-235+ Th-231 
U-238+ Th-234,Pa-234m 
U-238sec Th-234,Pa-234m,U-234,Th-230,Ra-226, 
Rn-222,Po-218,Pb-214,Bi-214,Pb-210, 
Bi-210,Po-210 
U-240+ Np-240 
Np-237+ Pa-233 
Am-242m+ Am-242 
Am-243+ Np-239 
7 V. 
BILAG II 
A. Definition af de udtryk, der er anvendt i dette bilag 
Effektiv kvalitetsfaktor (Q): gennemsnitlig værdi for kvalitetsfaktoren, hvor 
den absorberede dosis leveres af partikler med forskellige L-værdier. Den 
beregnes ved følgende formel: 
o» 
Q - 1/D / Q (dD/dL )dL 
-^o 
Kvalitetsfaktor (Q): en funktion for lineær energioverførsel (L ), som 
anvendes til at vægte absorberede doser, således at man kan angive deres 
betydning i forbindelse med strålingsbeskyttelse. 
Vægtningsfaktor for bestråling (wR): en dimensionsløs faktor, som anvendes 
til at vægte den absorberede dosis. De relevante wp-værdier er angivet i 
dette bi lag. 
Vægtningsfaktor for væv (Wy): en dimensionsløs faktor, som anvendes til at 
vægte den ækvivalente dosis. De relevante værdier er angivet i dette bilag. 
Ubegrænset lineær energioverførsel (L. oo):den ubegrænsede lineære 
energioverførsel defineres som 
dl 
hvor dE er det gennemsnitlige energitab, som en energi par ti kel E har ved 
til bage Iægge I se af afstanden dl. I direktivet betegnes Leo med L. 
B. Værdier for vægtningsfaktoren for bestråling, wR. 
Værdierne for vægtningsfaktoren for bestråling, wR, afhænger af typen 
og kvaliteten af det eksterne strålingsfelt eller af typen og kvaliteten 
af den stråling, der udsendes af et internt optaget radionuklid. 
72. 
Når strålingsfeltet er sammensat af typer og energier med forskellige 
værdier for wR, skal den absorberede dosis underopdeles i blokke, hver 
med deres egen værdi for wR, som derefter lægges sammen for at angive 
den samlede ækvivalente dosis. En anden mulighed er, at den udtrykkes 
som en kontinuerlig fordeling i energi, hvor hvert element af den 
absorberede dosis fra energielementet mellem E og E + dE multiplicere 
med den relevante værdi for wR i nedenstående tabel. 
Type og energiområde Vægtningsfaktor for bestråling, 
*R 
Photoner, alle energiområder 
Elektroner og myoner, alle 
energiområder 
Neutroner, energi 10 keV 
10 keV - 100 keV 
100 keV - 2 MeV 
2 MeV - 20 MeV 
20 MeV 
Protoner med undtagelse af til­
bageslagsprotoner, energi 
> 2 MeV 
Alfapartikler, fissionsfragmen­
ter, tunge kerner 1 
5 
10 
20 
10 
5 
5 
20 
Det kan være problematisk at anvende trinfunktionsværdier i beregninger, der 
omfatter neutroner. I disse tilfælde vil det måske være mere hensigtsmæssigt 
at anvende en kontinuerlig funktion som beskrevet i følgende ligning: 
*R 5 + i7e-On(2E))2/6 
hvor E er neutronenergien angivet i MeV. 
Funktionen illustreres ved den kontinuerlige kurve i figur 1. 
73.? 
Bestrålings-
vægtnings-
faktorer r 25 
20h 
.15-
10 
10 / >i 
i 
y 1 
/ 
/ 
10 -5 10 3 -> 10 10 • * l 
-1 o 10 10 n 
X X 
IO1 io* 
Incident neutron energi (MeV) 
Fig. 1: Bestrål ingsvægtningsfaktorer for neutroner. Den "bløde" kurve skal 
opfattes som en tilnærmet angivelse. 
For så vidt angår strålingstyper og -energi, som ikke er med i tabellen, 
fås en tilnærmet værdi for WR ved beregning af 0 ved en dybde på 10 mm 
i en vævsækvivalent sfære med en diameter på 30 mm og med en densitet på 
1 cm""3, hvor massen består af 76,2% ilt, 11,1% kulstof, 10,1% brint og 
2,6% kvælstof: 
,oo 
1 i/Q(L)D(L)dL 
hvor D(L)dL er den absorberede dosis ved 10 mm mellem liniær 
energioverførsel L og L + dL, og hvor Q(L) er kvalitetsfaktoren for L 
ved 10 mm. Q-L forholdet er angivet i B. 
74. 
Forholdet mellem kvalitetsfaktoren, Q(L), og ubegrænset lineær 
energioverførsel, L 
Ubegrænset Iineær 
energioverførsel, 
L i vand 
(keV pon-1) 
< 10 
10 - 100 
> 100 Q(L) 
1 
0.32L - 2.2 
300/ y^-
Værdier for vægtningsfaktoren for væv, Wy*1) 
Værdier for vægtningsfaktoren for væv, WT, fremgår af følgende tabel 
Væv el ler organ Vægtningsfaktorer for væv, Wj 
Kønskirtler (gonader) 
Knoglemarv (rød) 
Tyktarm 
Lunger 
Mave 
Blære 
Bryst 
Lever 
Spiserør 
Skjoldbruskkirtel 
Hud 
KnogIeover fIader 
Resten af kroppen 0.20 
0.12 
0.12 
0.12 
0.12 
0.05 
0.05 
0.05 
0.05 
0.05 
0.01 
0.01 
0.05(2X3) 
(1) Værdierne er opstillet på grundlag af en referencebefolkning bestående 
af samme antal personer af begge køn og med stor aldersspredning. I 
definitionen af effektiv dosis gælder de for arbejdere, hele 
befolkningen og på hvert køn. 
(2) Med hensyn til beregningen skal det bemærkes, at resten af kroppen 
består af følgende væv og organer: binyrer, hjerne, øvre tyktarm, 
tyndtarm, nyrer, muskler, bugspytkirtel, milt, thymuskirtel og livmoder. 
Listen omfatter organer, som efter al sandsynlighed bestråles selektivt. 
Nogle af disse organer vides at kunne udvikle kræft. Hvis det på et 
senere tidspunkt konstateres, at der i forbindelse med andre væv og 
organer består en betydelig risiko for udvikling af kræft, vil disse 
blive opført på listen enten med en specifik WT eller på denne 
supplerende liste, der omfatter resten af kroppen. Sidstnævnte liste kan 
også omfatte andre væv og organer, som bestråles selektivt. 
(3) I disse undtagelsestilfælde, hvor et enkelt væv eller organ af de væv 
eller organer, som udgør resten af kroppen, modtager en ækvivalent 
dosis, som overstiger den højeste dosis i et hvilket som helst af de 
tolv organer, for hvilke der er angivet en vægtningsfaktor, skal der 
anvendes en vægtningsfaktor på 0,025 på det væv eller det organ og en 
vægtningsfaktor på 0,025 på den gennemsnitlige dosis i den resterende 
del af resten af kroppen, som defineret ovenfor. 
75.'« 
BILAG III 
Regler for beregning af de effektive doser, 
som modtages ved indtag 
De grænseværdier for den effektive dosis, der er fastsat i artikel 9, 12 og 
14, gælder for summen af den effektive dosis, der er modtaget i den bestemte 
periode, og den akkummulerede effektive dosis som følge af indtag i samme 
periode. Forholdet mellem indtag og akkummuleret effektiv dosis afhænger af 
den enkelte persons alder, det radioaktive stofs fysiske og kemiske form og 
indtagningsvejen. 
Disse forhold kan herefter anvendes til at anslå de relevante effektive 
doser. Hvis der anvendes afledte grænseværdier for ekstern eksponering og for 
indtag, kan grænseværdien for den effektive dosis anvendes ved hjælp af 
følgende ligning for hver af de relevante aldersgrupper: 
(I dette bilag skal der for alle relevante radionuklider angives 
dosiskoefficienter (Sv/Bq) med hensyn til indånding og 
nær ingsindtage Ise blandt forskellige aldersgrupper i befolkningen og 
hos arbejdstagerne. Koefficienterne for eksponering for ædle gasser 
udtrykkes i Svy~1/Bqm~3). 
BSN 0254-1459 
KOM(93) 349 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 05 
Katalognummer : CB-CO-93-381-DA-C 
ISBN 92-77-58075-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg