Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Etableringsfrihed (Observationscentret for Det Indre Marked)« (98/C 235/03)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 18. marts 1997 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om »Etableringsfrihed (Observationscentret for Det Indre Marked)«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Christos Folias til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. maj 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 88 stemmer for og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Den permanente studiegruppe har i forbindelse med sit arbejde vedrørende gennemførelsen af det indre marked de seneste måneder ofte konstateret problemer med virksomhedsetablering og drift af underafdelinger i et andet EU-medlemsland.

1.2. Det er hævet over enhver tvivl, at der er gjort mange fremskridt i gennemførelsen af det indre marked med de mange nye muligheder, som det giver SMV'er og selvstændige erhvervsdrivende for at operere i andre EU-lande.

Samtidig er det dog lige så sikkert, at der stadig er problemer med virksomheders frihed til at etablere sig i andre EU-stater.

1.3. Det skal dog gøres klart, at hvad der gælder for de 15 EU-lande, gælder også for de 3 EFTA/EØS-lande (Norge, Island og Liechtenstein), som ifølge EØS-aftalen regnes for fuldgyldige medlemmer af det indre marked.

1.4. Formålet med denne udtalelse er at påvise, at der endnu er lang vej før det indre marked er en fuldbyrdet realitet, at opfordre de involverede parter til at arbejde i den rigtige retning, at give konkrete eksempler på reelle eller kunstige hindringer samt stille forslag til, hvordan disse hindringer kan ryddes af vejen.

1.5. Udtalelsen er baseret på besvarelser på spørgeskemaer, oplysninger, der er fremkommet under en høring afholdt i Nice i Frankrig, og eksempler på konkrete hindringer, som man har identificeret eller klaget over.

1.6. »Etableringsfrihed« kan ikke opfattes som en virksomheds forsøg på at blive undtaget fra værtslandets regler. Formålet er en reel indsats for at løse problemerne for de personer/virksomheder, der ønsker at etablere sig i en medlemsstat, og ikke et krav om, at de skal opfylde vilkår, der i sammenligning med deres nationale regler er overdrevne og forskelligartede. I det foreliggende tilfælde er »overdrevne vilkår« enhver intention om forskelsbehandling, der hindrer eller umuliggør virksomhedens etablering.

1.7. Det er ikke let at isolere problemet vedrørende virksomhedsetablering fra det indre markeds øvrige aspekter, f.eks. det frie udbud af tjenesteydelser. ØSU har allerede afgivet adskillige udtalelser om de forskellige typer af hindringer, som opstår i forbindelse med det frie markeds funktionsmåde (); denne udtalelse er koncentreret om praktiske forslag, der kan være til hjælp for personer og virksomheder i deres etablering.

2. Kendsgerninger

2.1. Virksomheder, der ønsker at etablere sig i andre EU-medlemsstater, stilles fortsat over for en række problemer, som lægger hindringer i vejen for etableringsfriheden. Hertil kommer de problemer, som virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende møder, når de har etableret sig - problemer, som hæmmer deres muligheder for frit at levere tjenesteydelser.

2.2. Mange nationale restriktioner bunder i medlemsstaternes ønske om at beskytte forbrugerne. Men regeringernes fuldstændig legitime omsorg for forbrugerne (den er deres hellige pligt) må ikke bruges som et påskud til at skabe problemer i forbindelse med virksomhedsetableringen.

3. Konstaterede hindringer

3.1. Man har konstateret mange forskellige hindringer for etableringsfriheden - subjektive eller objektive hindringer på nationalt og regionalt plan, som kan afskaffes, men er uoverstigelige uden en personlig eller kollektiv indsats.

3.2. Hindringer af juridisk art

Her skal kort nævnes de oftest forekommende i mange lande:

- anerkendelse af eksamensbeviser;

- anerkendelse af forudsætningerne for at udøve et erhverv;

- opnåelse af ret til at udøve erhverv;

- forudsætninger for at etablere virksomhed;

- bureaukrati;

- forbud mod udøvelse af visse erhverv (apotekere, notarer, ingeniører osv.);

- virksomhedernes retlige organisationsform.

Ud over nationale regler er der også konkrete vilkår på regionalt plan, der viser sig som hindringer, når administrationen er decentraliseret.

3.3. Subjektive hindringer

- manglende oplysninger om national lovgivning;

- sproglige hindringer;

- manglende oplysninger om markedet;

- ukendskab til lokale regler og principper;

- forskelle i kultur og mentalitet;

- forskelle i forbrugervaner.

4. Eksempler på konkrete hindringer

Her følger en række eksempler på konkrete hindringer, som er blevet identificeret eller kritiseret. Formålet er at sætte de problemer, som møder virksomhederne, i relief.

4.1. En medlemsstats arbejdsmarkedslovgivning kræver af de nationale modelbureauer, at de stiller en garanti på mindst 15 000 ecu. Modelbureauer fra andre medlemsstater kan ikke drive virksomhed i dette land - end ikke midlertidigt - uden at stille den samme garanti.

4.2. En medlemsstats håndværkere undgår at tage arbejde i en anden medlemsstat, fordi det kun kan ske ved mellemkomst af en repræsentant for skattevæsenet, der selv tager sig godt betalt for at bistå ved indbetalingen de indirekte skatter, hvilket betyder meget høje priser på deres arbejde.

4.3. I en medlemsstat er der 7 000 ejendomsmæglere, som opfylder alle forudsætninger for at få officiel autorisation af de nationale myndigheder. Kun 4 (fire) udenlandske ejendomsmæglere opfylder betingelserne og har derfor fået autorisation.

4.4. Den kompetente tjenestegren under en medlemsstats finansministerium kræver en skriftlig erklæring, hvis en rejsende har et beløb svarende til mere end 7 500 ecu på sig ved ind- og udrejse af landet. De ansvarlige embedsmænd foretager endog fysisk kontrol af de rejsendes bagage, uanset disses nationalitet.

4.5. I flere år har en medlemsstats skattemyndigheder ignoreret ansøgninger fra en anden medlemsstats virksomheder om tilbagebetaling af moms, som de har betalt i førstnævnte medlemsstat i forbindelse med deres deltagelse i internationale udstillinger; de har krav på tilbagebetaling. Procedurer og betingelser gør endvidere, at det ikke kan betale sig at kræve momsen tilbage.

4.6. En medlemsstats myndigheder begrænser udenlandske mellemhandleres ret til at kræve provision for tjenesteydelser (forsikringsselskaber, ejendomsmæglere m.fl.).

4.7. Virksomheder, der tilbyder sikkerhedstjenester, skal for at virke i en bestemt medlemsstat have hovedsæde i landet, og såvel ledere som ansatte skal være indbyggere i dette land. Dette begrundes med hensynet til den offentlige orden og sikkerhed.

4.8. Et firma fra en EFTA-medlemsstat har ikke kunnet indgå byggekontrakter i en medlemsstat, fordi landets myndigheder har nægtet at optage det i dets entreprenørregister med den begrundelse, at det pågældende land ikke er medlem af EU.

5. Forslag

Nedenstående forslag stammer fra meningsudvekslinger mellem virksomheder, som har mærket de konkrete følger af de nævnte hindringer, og sigter selvfølgelig mod at bidrage til at afskaffe hindringerne.

5.1. ØSU ønsker, at der som en dynamik til oprettelse af arbejdspladser og fremme af økonomisk aktivitet skabes et klima i EU, der kan bidrage til, at man kan løse problemet med personers og virksomheders etablering i andre medlemsstater. Mere end noget andet står kulturudvekslingen centralt i denne dynamiske vision. I denne ånd bør Kommissionen lancere en oplysningskampagne for virksomheders og personers ret til at etablere sig i det land, de ønsker, når blot de overholder dets grundlæggende lovgivning.

5.2. Generelle forslag

- oprettelsen af en databank, hvor ansvarlige myndigheder og relevante aktører kan udtrække informationer;

- mere udbredt anvendelse og udvikling af EURO INFO centrene, der kan spille en afgørende rolle i forbindelse med orientering og formidling af oplysninger til virksomheder, samt afholdelse af bilaterale og multilaterale møder, hvor synspunkter kan udveksles. Endvidere udgivelse af en årlig rapport, hvor man beskriver de oftest forekommende problemer i forbindelse med virksomhedsetablering;

- indførelse af nationale »one-stop shops« med ensartet betjening i de store erhvervskamre (handel, håndværk osv.);

- en sammenlignende opstilling af medlemsstaternes lovgivning på enkelte områder opgjort efter branche;

- oprettelse af Internet-sites af medlemsstaterne på alle 11 officielle sprog med fuldstændige retningslinjer vedrørende de vilkår og den lovgivning, som skal opfyldes med henblik på etableringsfrihed på det pågældende marked inden for de enkelte sektorer. Endvidere kan Kommissionen blandt de eksisterende sites, som den benytter på Internettet (EUROPA, ISPO osv.), give koncentrerede oplysninger i den retning;

- endnu bedre udnyttelse af institutionen EUROPARTENARIAT;

- så god udnyttelse som muligt af det nye fællesskabsprogram »Joint European Ventures«;

- bevilling af større midler til »Venture Capital« og »Seed Capital«;

- et fællesskabsinitiativ med henblik på harmonisering på de enkelte områder inden for hver enkelt sektor;

- etablering af en form for »europæisk selskab« i overensstemmelse med Kommissionens bestræbelser, så virksomhederne kan få mulighed for at vælge en lovramme, der sikrer en ensartet og forudsigelig problemløsning i hele EU ();

- i prioriteret rækkefølge adgang til finansieringskilder, både på europæisk (»Udvikling og beskæftigelse«) og nationalt plan, med henblik på fremme af erhvervsaktiviteter.

5.3. Specifikke forslag

- de implicerede skal have mulighed for at forhandle direkte med nationale og regionale forvaltninger om løsning af konkrete problemer;

- erhvervskamrene (handel, håndværk osv.) bør samarbejde om udveksling af synspunkter og erfaringer, som skal formidles til de nationale administrationer og de kompetente fællesskabsorganer;

- medlemmerne af Europa-Parlamentet bør gøres opmærksom på og orienteres om problemerne, eventuelt suppleret med forslag og/eller forespørgsler til Europa-Parlamentet, på initiativ også af repræsentanter for erhvervsinteresser;

- etableringsfriheden skal ikke afhænge af virksomhedernes størrelse;

- der skal være lige muligheder uanset virksomhedernes størrelse;

- der skal tages særlig hensyn til almennyttige selskaber og humanitære organisationer.

6. Efterskrift

6.1. ØSU forsøger gennem Observationscentret for Det Indre Marked og gennem denne udtalelse at formulere en substantiel og dokumenteret holdning til hindringerne for etableringsfriheden, som bl.a. er et stort problem, fordi de modvirker virkeliggørelsen af det indre marked.

6.2. I dette øjemed henvender ØSU sig til de parter, som ikke kun har skylden for, at problemerne opstår, men også - i større eller mindre omfang - har muligheden for at løse dem.

6.2.1. ØSU opfordrer Kommissionen til at gøre en samordnet, praktisk indsats for at afklare opbygningen af det indre marked; denne indsats skal føre til konkrete resultater, som bygger på en regelmæssig registrering af de faktiske resultater af EU's foranstaltninger.

6.2.2. Og endelig retter ØSU en opfordring til virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende i medlemsstaterne: for så vidt disse mener, at det vil være til gavn for dem at etablere sig og drive virksomhed på et andet marked, må de smøge ærmerne op og mobilisere hele den dynamik, som de bevisligt sidder inde med, og udnytte de muligheder, de har, for at selv at klare så mange hindringer som muligt.

Bruxelles, den 27. maj 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Virkningen og effektiviteten af det indre marked - EFT C 206 af 7.7.1997, s. 65. SMV i grænseregionerne - problemer i de grænseoverskridende handelsrelationer - EFT C 206 af 7.7.1997, s. 70. Det indre marked og miljøbeskyttelse - sammenhæng eller konflikt? - EFT C 19 af 21.1.1998, s. 95. Forebyggelse af nye hindringer på det indre marked - CES 453/98 af 25.3.1998. Fjernelse af bestemte handelshindringer - CES 643/98 af 29.4.1998.

() Statut for Det Europæiske Selskab - EFT C 129 af 27.4.1998, s. 1.