DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/7

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2010/C 112/05

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»AGNEAU DU PÉRIGORD«

EF-Nr.: FR-PGI-0005-0711-10.07.2008

BGB ( X ) BOB ( )

1. Betegnelse:

»Agneau du Périgord«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.1 »Kød (og slagteaffald), fersk«

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

»Agneau du Périgord« er et lam, der slagtes, når det er mellem 80 og 180 dage gammelt og har en slagtevægt på 15-21 kg samt en god kropsbygning, som skyldes udvælgelsen af kødracer for så vidt angår vædderne, og at moderfårene er af en rustik eller halvrustik race.

Vædderne udvælges blandt de følgende kødracer: Berrichon, Charollais, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Suffolk, Texel.

Moderfårene er enten af en ren, rustik race: Lacaune viande, Blanche du Massif central og INRA 401 eller af en halvrustik race, dvs. en krydsning mellem en rustik race og en af de ovennævnte kødracer.

Den har en E-U-R-kropsbygning med en muskelmasse, der udvikles på en fin knoglebygning, og har en fedningsgrad på 2 og 3 efter EUROP-klassificeringen.

Lammekødet, der sælges fersk, er lyst. Fedtet er hvidt og fast, ensartet stivnet og ikke fedtet. Kødet fra »Agneau du Périgord« har en afbalanceret smag af lam, som skyldes at lammene dier, dvs. de ernæres med mælk fra moderen (mindst 60 dage), og at de får et særligt tilskudsfoder, der består af korn med hele eller valsede kerner samt fodermidler.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

3.4.1. Lammenes føde

— Lammet ernæres i mindst 60 dage efter fødslen ved, i det omfang det har lyst, at die fra moderen. Det lever uafbrudt sammen med moderen, indtil diegivningen ophører, hvilket normalt sker, når lammet er mellem 80 og 90 dage gammelt.

— Efter 60 dage og i løbet af slutfodringsperioden falder andelen af mælkeernæring, indtil diegivningen ophører til fordel for fodermidler og tilskudsfoder. Tilskudsfoderet består af korn (byg, hvede, majs, osv.) og et nitrogenholdigt tilskud.

3.4.2. Moderfårenes føde

Græsning udgør fårenes ernæringsgrundlag. Fårene græsser på naturlige eller midlertidige enge og overdrev i mindst syv måneder om året.

De fodermidler, der høstes, dyrkes alene i det geografiske område og for størstedelens vedkommende på bedriften.

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

»Agneau du Périgord«-lammene fødes og opdrættes i det geografiske område. Alle fåreavlerne identificeres forud af kontrolorganet, og bedriftens beliggenhed i området kontrolleres.

For at bevare alle lammekødets kvaliteter skal det undgås, at transporttiden bliver for lang, og at dyrene stresses inden slagtning. Således skal transporttiden fra bedriften til slagteriet være under otte timer. I praksis er denne transporttid kortere, da bedrifterne befinder sig tæt på slagtestederne.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

—

3.7. Specifikke mærkningsregler:

—

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

Det geografiske område omfatter kommunerne i:

— Dordogne, bortset fra kommunerne i kantonerne La Force og Sigoulès

— Corrèze i kantonerne Ayen, Brive-la-Gaillarde (Sud-Ouest), Juillac og Larche

— Lot i kantonerne Cazals, Gourdon, Payrac, Puy-L'Évèque, Salviac og Souillac

— Lot og Garonne i kantonerne Cancon, Castillonnes, Fumel, Lauzun, Monflanquin og Villeréal.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Périgord-området er kendetegnet ved meget varierede jordbunds- og klimaforhold, der er karakteriseret ved magre jorde og stejle skråninger, markante vintre og somre samt meget varierede delsæsoner.

Områdets egenart har altid medført en meget stor diversitet i landbrugsproduktionen og et meget lille omfang af specialisering af bedrifterne, som ofte er små. På hver bedrift findes områder med et ringe agronomisk potentiale, som i Périgord traditionelt kaldes »les picadies«. Disse afgrænsede overdrev er karakteriseret ved jorde, der er magre, stenede eller skrånende, og som indimellem er beklædt af lavskov eller skov, men som aldrig vil kunne mekaniseres, hvorfor vedligeholdelsen af disse områder udelukkende foregår ved hjælp af får.

5.2. Produktets egenart:

»Agneau du Périgord«'s egenart er primært knyttet til lammenes traditionelle opvækstforhold: en dieperiode efterfulgt af en slutfodringsperiode på stald.

Kødet fra »Agneau du Périgord« er lyst (hvidt til svagt rosa), fedtet er hvidt og fast, og kødet er karakteriseret ved en fin smag af lam samt en mør og blød tekstur. Kødets mørhed skyldes i det væsentlige dyrets alder, mens kødets blødhed skyldes fedtkvaliteten.

Den lyse farve er knyttet til to yderligere forhold ved fremstillingsmetoden: lammets alder på tidspunktet for slagtningen (højst 180 dage) og perioden for ernæring med mælk. Lammet dier nemlig i mindst 60 dage. Slagtealderen og dieperioden indebærer endvidere, at kødet har en fin smag, som ikke er for stærk og anderledes end smagen og duften af det almindelige lammekød, som forbrugeren kan opleve som meget udtalt.

Det hvide og faste fedt skyldes den særlige føde i slutfodringsperioden. Føden er baseret på fodermidler og tilskudsfoder, der udelukkende består af korn med hele eller valsede kerner.

Tilskudsfoderet, der er særligt for slutfodringen, giver kødet fra »Agneau du Périgord«-lammet et naturligt afbalanceret fedt: kødet er ikke tørt, og er netop tilstrækkeligt saftigt til at skabe dette bløde indtryk. Endelig er fedtlaget på kød fra »Agneau du Périgord«-lammet ikke ret tykt, det smager fint og smelter på tungen.

Dette resulterer i en helt bestemt type lam, som har en fin smag og duft, hvilket gør kødet efterspurgt på grund af den afbalancerede smag.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

Produktionen af »Agneau du Périgord«-lam er traditionel og knyttet til Périgord-egnens omdømme.

5.3.1. En særlig menneskelig knowhow

Fåreavlerne i Périgord har udviklet en særlig knowhow om fåreproduktion, som er knyttet til egnens vanskeligheder.

Fåreavlerne har tilpasset sig vanskelighederne ved deres område, som er kendetegnet ved ugunstige jordbunds- og klimaforhold. På grund af de afvekslende nedbørs- og temperaturforhold og forskelligartede jorder er der udviklet komplekse avlssystemer, som udnytter alle de resurser, der er til rådighed.

Fårehyrderne, der nu er fåreavlere, har gennem tiden udviklet en praksis, som er kendetegnet ved indblanding i større eller mindre grad og en varieret anvendelse af naturområdet. Den traditionelle fåreproduktion betyder for bedrifterne, at de områder, som agronomisk set ikke er så produktive, bliver mere værdifulde.

Disse vanskeligheder har medført, at moderfårene udvælges blandt rustikke racer. Disse racer er blevet valgt på grund af deres udholdenhed, nøjsomhed, evne til at græsse på næringsfattige overdrev og evne til at formere sig naturligt hele året og uden vanskeligheder ernære deres lam. Anvendelsen af væddere af kødrace forbedrer slagtelammenes kropsbygning.

Disse vanskeligheder indvirker tillige på det fodersystem, som fåreavleren anvender. Fåreavleren organiserer sin bestand i ensartede flokke ud fra de fysiologiske behov hos fårene og lammene, som alt efter tidspunkt befinder sig på overdrevene, i engene eller på stalden.

5.3.2. En særlig kvalitet

Lammenes særlige kvalitet er knyttet til flokkenes opvækstforhold, som er baseret på et økonomisk avlssystem, der udnytter overdrevene, og som er tilpasset de lokale vanskeligheder. Desuden forløber Périgord-lammenes liv i to faser: diegivningsperioden, hvor lammet følger sin mor, og slutfodringsperioden på stald, hvor lammet nyder fuld opmærksomhed: et særligt område og foder af bedste kvalitet.

Flokkenes særlige opvækstforhold samt slutfodringen af lammene gør, at lammekødet bliver lyst (hvidt eller svagt rosa), og at fedtet er hvidt og fast. Kødet har en fin og delikat smag af lam, der ikke er for kraftig, og det er ikke tørt, men netop tilstrækkeligt saftigt til at skabe et blødt indtryk. Endelig er fedtlaget på kød fra »Agneau du Périgord«-lammet ikke ret tykt, og det smager let og smelter på tungen.

5.3.3. »Agneau du Périgord«'s omdømme

»Agneau du Périgord«-lammets omdømme kan bekræftes både ved, at der stadig findes får i Périgord, og i form af lammets anseelse blandt gastronomer.

Opdrætsmetoden har kun udviklet sig ganske lidt siden det 19. århundrede, hvor der allerede var mange får i Périgord. I 1809 blev fårebestanden vurderet til mere end 667 400 stk. Selv om ulden stadig er det primære formål med produktionen, kan fårenes anseelse spores tilbage i den lokale gastronomi.

Handelen har fundet sted på talrige markeder. På de største kunne der være samlet mere end 1 000 dyr. I den anden halvdel af det 19. århundrede fremgår det af flere skrifter, at der skete en udvikling i opdrættet, som i langt større omfang blev orienteret mod kødforbrug, og fåreavlerne blev tilskyndet til at forbedre deres lokale race med henblik på produktion af slagtelam. Det fremgår af statistikkerne, at der i 1897 blev slagtet et stort antal lam i Périgueux.

»Agneau du Périgord« er en festspise, som navnlig nydes til jul eller påske, som kan tilberedes på mange måder, men som altid udgør en vigtig del af måltidet.

Dette kan dokumenteres allerede fra begyndelsen af det 20. århundrede, hvor en enestående, kendt kok fra Périgord, der blev kaldt »la Mazille«, fremhæver Périgord-lammet i sin bog med mere end 300 lokale opskrifter: »I Périgord findes der nemlig en fårerace, som giver et på alle måder fantastisk kød …«.

Der findes mange opskrifter og restaurantmenuer, som udtrykkeligt nævner »Agneau du Périgord«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/referentiel-IGP-agneau-perigordnov-2009-version-scan.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.