1. godkender det således ændrede forslag;
2. opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. EF-traktatens artikel
250, stk. 2;
3. opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har
godkendt;
4. anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre Kommissionens forslag i væsentlig grad;5. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen.
5. Forsikringer
A5-0104/2000
Europa-Parlamentets beslutning om beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet
om gennemførelsen af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3932/92 om anvendelsen af traktatens
artikel 81, stk. 3 (ex artikel 85, stk. 3), på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet
praksis på forsikringsområdet (KOM(1999) 192 Sdash C5-0254/1999 Sdash 1999/2183(COS))
Europa-Parlamentet,
/dash der henviser til beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet (KOM(1999) 192 /dash
C5-0254/1999),
/dash der henviser til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3932/92 om anvendelsen af traktatens artikel 85,
stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis på forsikringsområdet(1),
/dash der henviser til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 9. december 1999 (CES 1139/1999),
/dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,/dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål og udtalelse fra Udvalget
om Retlige Anliggender og Det Indre Marked (A5-0104/2000),
1. glæder sig over Kommissionens beretning om gruppefritagelsesforordningen på forsikringsområdet,
selv om den blev forelagt med forsinkelse og ikke inden for fristen på seks år;
2. accepterer Kommissionens positive bedømmelse som velbegrundet, men bemærker, at den hørings-
proces, der nu indledes, muliggør en yderligere undersøgelse heraf,
3. er enig med Kommissionen i, at gruppefritagelsesforordningen på forsikringsområdet alt i alt har
opfyldt sit formål, selv om enkelte områder som aftalerne om oprettelse af co-assurancefællesskaber eller
co-reassurancefællesskaber lader en lang række spørgsmål ubesvarede;
4. bemærker, at der i beretningen overvejes eventuelle tilpasninger og forbedringer inden for de fire
områder, hvor forordning (EØF) nr. 3932/92 for øjeblikket anvendes;
(1) EFT L 398 af 31.12.1992, s. 7.C 59/316 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000
5. henstiller, at Komissionen tager skridt til at sikre en informeret offentlig debat om beretningen, hvor
ud over forsikringsbranchen også forbrugerorganisationer, den akademiske verden (især forskere med vig-tige forskningsresultater inden for forsikringsøkonomi og forsikringslovgivning) og andre berørte grupper i
det civile samfund deltager aktivt i høringsprocessen og de yderligere drøftelser, med det formål at
Kommissionen kan forelægge forslag til en forbedret forordning med samme indhold som forordning(EØF) nr. 3932/92 til den lovgivningsprocedure, der begynder i 2003;
6. glæder sig over, at fritagelsesforordningen på forsikringsområdet bidrager til en decentral anvendelse
af den fælles konkurrenceret, men er enig med Kommissionen i, at en systematisk oversigt over den nati-
onale gennemførelsespraksis er nødvendig med henblik på en hensigtsmæssig videreudvikling af forord-ningen;
7. understreger, at samarbejde om præmieberegningen for risici af samme art /dash og de hertil nødvendige
pålidelige statistiske data /dash er nødvendigt og hensigtsmæssigt både for mindre og større virksomhederinden for forsikringsbranchen;
8. understreger, at de i artikel 7, stk. 1, litra a) -c), nævnte klausuler kun kan fritages, hvis der findes en
bemyndigelsesklausul, eller hver enkelt assurandør i henhold til artikel 6, stk. 1, kan fravige dem (bestem-
melse om, at klausulerne ikke er bindende);
9. opfordrer Kommissionen til at udvide gruppefritagelsen i overensstemmelse med sit videreudviklede
koncept i tre faser, da den hidtidige fritagelse i medfør af artikel 10-13kun har omfattet en ringe del af co-
assurance- og co-reassurancefællesskaberne;
10. ser et behov for ændring i artikel 11 for co-assurancefællesskaber og co-reassurancefællesskaber
med hensyn til tærsklerne og ikke-medregning af den »førende assurandør«, med hensyn til definitionen
af det relevante verdensmarked, når de dækkede risici omfatter mere end 20% udenlandske risici, og medhensyn til opsigelsesvarslet for assurandører, hvorefter fristen på seks måneder skal forlænges til et år;
11. glæder sig over Kommissionens oplysninger om vurderingen af »bagatel«-dimensionen af den fælles
dækning af visse typer risici, en praksis der ikke direkte resulterer af forordningens bestemmelser, men somanvendes af Kommissionen med henblik på at »forfine« undersøgelsen af situationer, og mener, at indførel-sen heraf i forordningen er hensigtsmæssig;
12. opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til de europæiske assurandørers arbejde vedrørende sik-
kerhedsudstyr og foreslår, at disse harmoniserede specifikationer på europæisk plan tilpasses CEN- ogCENELEC-normerne;
13. opfordrer Kommissionen til at forbedre det interne samarbejde mellem de ansvarlige generaldirekto-
rater for endelig at kunne udarbejde et fælles harmoniseringsgrundlag for egentlige europæiske standarder,
der er afpasset efter de foreliggende forslag fra den europæiske forsikringsbranche;
14. er af den opfattelse, at afvikling af krav trods endnu manglende erfaringer bør indarbejdes i gruppe-
fritagelsesforordningen ved den kommende revision i 2003for at opnå så forbrugervenlige ordninger som
muligt i det indre marked i EU, og foreslår i den forbindelse, at direkte afvikling via forsikringstagerens
egen assurandør også bør være tilladt af hensyn til forbrugerne;
15. er imidlertid af den opfattelse, at aftalerne om afvikling af krav ikke må føre til en forhøjelse af
præmierne og til en uretmæssig forskydning af det finansielle ansvar fra skadevolderne til de forsikrede
som helhed;
16. understreger, at forordning (EØF) nr. 3932/92 ganske vist alt i alt har opfyldt sit formål, men at de
indhøstede erfaringer og Parlamentets forslag bør indarbejdes i en moderat videreudvikling i 2003;
17. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.23.2.2001 DA C 59/317 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Fredag, den 19. maj 2000