23. bemærker, at den nye mobilitetspolitik for ansatte i kategori A i princippet er en god foranstaltning,
der kan gøre Parlamentets generalsekretariat mere dynamisk, men understreger at den vil medføre et storttab af menneskelig kapital, hvis der ikke samtidig gøres en øget indsats for faglig uddannelse på indholds-siden, som f.eks. på områder som miljø, transport, landbrug osv.; pålægger sin generalsekretær at forelæggeen beretning inden den 31. marts 2000 med forslag til foranstaltninger til at afbøde dette tab af menneske-lig kapital på kort og mellemlang sigt;
24. understreger på det kraftigste, at mobilitets-, forfremmelses- og bedømmelsespolitikken skal udgøre
et sammenhængende hele; insisterer på, at forfremmelser, navnlig til lønklasse A1 og A2, uden undtagelseskal være baseret på faglige præstationer og personlige og ledelsesmæssige kvalifikationer; forventer, atgeneralsekretæren inden den 31. marts 2000 forelægger en beretning om den konsekvente gennemførelseaf mobili-tets-, forfremmelses- og bedømmelsespolitikken; forventer navnlig, at der, for så vidt angårbedømmelsespolitikken, også redegøres for uddannelsen af bedømmere, bedømmelseskriterierne og tjene-stemændenes muligheder for på deres side at bedømme bedømmerne;
25. går ind for en fortsættelse af aftalen mellem Ombudsmanden og Parlamentet om administrative,
finansielle og logistiske forhold; understreger, at selv om Ombudsmandens budget bliver en uafhængigsektion i EU’s almindelige budget fra 2000-budgettet og fremover, burde dette ikke betyde øget personaleinden for administration, budget og finanser;
*
**
26. pålægger sin formand at erklære Den Europæiske Unions budget for vedtaget;
27. pålægger sin formand at fremsende disse budgetvedtagelser til Rådet, Kommissionen og de berørte
institutioner og rådgivende organer.
9. Indonesien
B5-0339, 0350, 0366, 0377 og 0382/1999
Europa-Parlamentets beslutning om Indonesien
Europa-Parlamentet,
Kdash der henviser til sine tidligere beslutninger om Østtimor og Indonesien
A. der henviser til, at Rådet den 16. september 1999 vedtog en fælles holdning 1999/624/FUSP om
indførelse af restriktive foranstaltninger mod Republikken Indonesien, herunder en våbenembargo ogmidlertidig indstilling af det bilaterale militære samarbejde mellem Indonesien og EU-medlemsstaterne,
B. der henviser til, at Rådet den 11. oktober 1999 vedtog en forordning (EF) nr. 2158/1999 om forbud
mod levering af bestemte former for udstyr, som kunne anvendes til intern undertrykkelse,
C. der henviser til, at både den fælles holdning og forordningen udløber den 17. januar 2000,D. der henviser til, at den indonesiske hær og navnlig specialkommandoen Kopassus fortsat krænker
menneskerettighederne og undertrykker befolkningen i Aceh-provinsen, på Molukkerne og i Vestpa-pua; der henviser til, at ingen medlemmer af sikkerhedsstyrkerne er blevet draget til ansvar for detusindvis af menneskerettighedskrænkelser, der har fundet sted i disse og andre områder,
E. der henviser til, at den indonesiske hær ikke har afvæbnet og opløst de militiaer, som fortsat terrori-
serer de over 100 000 østtimorianske flygtninge, der er fanget i Vesttimor, og til, at den hindrer FN-organernes indsats for at bevare deres sundhed og gøre det muligt for dem at vende hjem til Østtimor,18.10.2000 DA C 296/199 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 16. december 1999
F. der henviser til, at de indonesiske myndigheder og navnlig den indonesiske hær blankt afviser at sam-
arbejde med den internationale undersøgelseskommission, som er oprettet af FN for at undersøgeforbrydelser mod menneskeheden i Østtimor,
1. opfordrer den indonesiske regering til at finde frem til en fredelig løsning på situationen i Aceh-
provinsen, på Molukkerne, i Vestpapua og i andre dele af Indonesien;
2. opfordrer den indonesiske regering til at drage de ansvarlige for menneskerettighedskrænkelserne i
Aceh, på Molukkerne, i Vestpapua og i andre dele af landet samt i Østtimor til ansvar, uanset om der ertale om civile, militiamedlemmer eller soldater; opfordrer alle involverede parter til at deltage i efterforsk-ningen og den indonesiske regering til at opløse specialkommandoen Kopassus;
3. fremhæver, at genoptagelsen af eksporten af våben og andre forbudte produkter til Republikken
Indonesien og genoptagelsen af det militære samarbejde vil sende et signal til de indonesiske væbnedestyrker om, at de er blevet rehabiliteret, og at det vil legitimere den undertrykkelse, som de fortsat udøversom en del af det interne styre i Indonesien;
4. opfordrer derfor Rådet til at undersøge muligheden for at tilpasse sin ovennævnte fælles holdning og
forordning på baggrund af udviklingen i Indonesien, herunder de østtimorianske flygtninges situation iVesttimor med henblik på at forlænge gyldigheden af de to retsakter til efter den 17. januar 2000;
5. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes parla-
menter, FNs generalsekretær, Indonesiens regering og lederen af CNRT (conseil national de la résistancetimoraise), Xanana Gusmao.
10. Fredsprocessen i Sierra Leone
B5-0333, 0340, 0352 og 0367/1999
Europa-Parlamentets beslutning om fredsprocessen i Sierra Leone
Europa-Parlamentet,
Kdash der henviser til formandskabets erklæring af 15. juli 1999 om fredsaftalen i Sierra Leone,
Kdash der henviser til den fælles aktion, som Rådet har vedtaget om EU’s bidrag til bekæmpelse af destabili-
serende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben,
A. der henviser til, at der i de seneste tre måneder er sket en stigning i antallet af angreb fra oprørsstyr-
kernes side på civilbefolkningen i form af bevidste vilkårlige drab, voldtægt og bortførelser på trods affredsaftalen mellem Sierra Leones regering og RUF (Den Revolutionære Enhedsfront), som blev under-tegnet i Togo den 7. juli 1999,
B. der henviser til, at Lomé-fredsaftalen af 7. juli 1999 giver de hidtil bedste chancer for en fredelig
løsning efter otte års borgerkrig i Sierra Leone; glæder sig over de fremskridt, der er sket med hensyntil gennemførelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af korruption, sikkerhedsmæssige og politiskereformer sammen med bestræbelser på at genopbygge en civil infrastruktur,
C. der henviser til, at sigtet med fredsaftalen var at standse en konflikt, som har udsat Sierra Leones
befolkning for umådelige lidelser, har kostet tusindvis af civile menneskeliv og chokeret det internati-onale samfund gennem de omfattende grusomheder over for kvinder og børn,
D. der henviser til, at tusindvis af børn aktivt har deltaget i de voldelige begivenheder som børnesoldater,
mens andre er blevet ramt af RUF’s massive armafhugningskampagne, som har resulteret i ca. 10.000mennesker med amputerede arme i Sierra Leone,C 296/200 DA 18.10.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 16. december 1999