FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 20/98 fastlagt af Rådet den 9. marts 1998 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/. . ./EF af. . . om ændring, især for så vidt angår pant i fast ejendom, af Rådets direktiv 89/647/EØF om solvensnøgletal for kreditinstitutter (98/C 135/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er hensigtsmæssigt at sidestille værdipapirer, som er sikret ved pant i fast ejendom, med de lån, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra c), nr. 1), og artikel 11, stk. 4, i Rådets direktiv 89/647/EØF (4), hvis de kompetente myndigheder anser dem for at være ækvivalente med hensyn til kreditrisikoen; markedet for kapitalfremskaffelse via emission af værdipapirer er i stærk udvikling; Kommissionen bør derfor sammen med medlemsstaterne undersøge, hvilke forsigtighedsregler der gælder for obligationer, som er udstedt med sikkerhed i specificerede aktiver, og inden et år fra vedtagelsen af nærværende direktiv fremsætte forslag om tilpasning af den nugældende lovgivning med henblik på at fastlægge passende forsigtighedsregler for obligationer, som er udstedt med sikkerhed i specificerede aktiver;

(2) ifølge artikel 11, stk. 4, i direktiv 89/647/EØF har fire medlemsstater mulighed for på visse betingelser at fravige bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, litra c), nr. 1), for så vidt angår den vægtning, der skal anvendes på aktivposter, som er sikret ved pant i kontorejendomme og forretningsejendomme med blandet anvendelse; gyldigheden af denne undtagelse udløb den 1. januar 1996;

(3) i forbindelse med vedtagelsen af direktiv 89/647/EØF forpligtede Kommissionen sig til at undersøge denne undtagelse for at konstatere, om det på baggrund af dens undersøgelse og den internationale udvikling og under hensyntagen til behovet for at undgå konkurrencefordrejninger ville være berettiget at ændre den og i så fald at fremsætte passende forslag; selv om resultaterne af denne undersøgelse ikke er fuldstændig entydige, viser de, at der ikke er nogen større forskel mellem de tabstal, der er konstateret i de medlemsstater, der er omfattet af undtagelsen, og i dem, der ikke er det; det er derfor muligt at udvide denne undtagelse til at omfatte alle de medlemsstater, der måtte ønske det, indtil den 31. december 2006;

(4) de ejendomme, pantet vedrører, skal omfattes af strenge vurderingskriterier og skal med regelmæssige mellemrum nyvurderes for at tage hensyn til udviklingen på erhvervsejendomsmarkedet; disse ejendomme skal være benyttet af ejeren selv eller udlejet af denne; lån til ejendomme opført med salg for øje er ikke omfattet af denne bestemmelse;

(5) nærværende direktiv er det mest egnede middel til at gennemføre de tilsigtede mål, og det går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Direktiv 89/647/EØF ændres således:

1) I artikel 6, stk. 1, litra c), nr. 1), tilføjes følgende afsnit:

»værdipapirer sikret ved pant i fast ejendom kan sidestilles med de i første afsnit eller i artikel 11, stk. 4, omhandlede lån, hvis de kompetente myndigheder under hensyntagen til gældende ret i hver enkelt medlemsstat anser dem for at være ækvivalente med hensyn til kreditrisikoen. Uden at dette foregriber arten af de værdipapirer, som kan omfattes af og opfylde betingelserne i dette nr. 1), kan »værdipapirer sikret ved pant i fast ejendom« omfatte instrumenter, således som de er defineret i afsnit B, punkt 1, litra a) og b), i bilaget til Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer (*). De kompetente myndigheder skal især sikre sig:

i) at disse værdipapirer er fuldstændig og direkte sikret ved en pulje af pantesikrede lån af samme karakter som dem, der er defineret i første afsnit eller i artikel 11, stk. 4, og som ikke er misligholdt på det tidspunkt, hvor værdipapirerne udstedes

ii) at de værdipapirer, som er sikret ved pant i fast ejendom, og som er holdt direkte af en investor eller en befuldmægtiget på disses vegne, har en acceptabel høj prioritetsstilling i de underliggende panteaktiver.

(*) EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/26/EF (EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7).«

2) Artikel 11, stk. 4, affattes således:

»4. Indtil den 31. december 2006 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade deres kreditinstitutter at anvende en 50 % vægtning på lån, som fuldt og helt er sikret til de pågældende myndigheders tilfredshed ved pant i kontor- og forretningsejendomme med blandet anvendelse, der er beliggende i de medlemsstater, der tillader en 50 % vægtning, under forudsætning af at følgende betingelser er opfyldt:

i) 50 % vægtningen gælder for den del af lånet, der ikke overstiger en grænse, der er beregnet i henhold til enten litra a) eller b):

a) 50 % af den pågældende ejendoms markedsværdi.

Ejendommens markedsværdi beregnes af to uafhængige vurderingsmænd, der foretager uafhængige vurderinger på tidspunktet for optagelsen af lånet. Lånet baseres på den laveste af de to vurderinger.

Ejendommen nyvurderes mindst én gang om året af én vurderingsmand. For så vidt angår lån, der ikke overstiger 1 mio. ECU og ikke andrager mere end 5 % af kreditinstituttets egenkapital, nyvurderes ejendommen mindst hvert tredje år af én vurderingsmand.

b) 50 % af ejendommens markedsværdi eller 60 % af belåningsværdien, idet den laveste af disse værdier lægges til grund, i de medlemsstater, som ved love eller administrative bestemmelser har fastsat strenge kriterier for vurderingen af belåningsværdien.

Ved belåningsværdi forstås ejendommens værdi som fastsat af en vurderingsmand, der har foretaget en forsigtig vurdering af de fremtidige muligheder for at sælge under hensyn til bl. a. ejendommens holdbarhed på lang sigt, de almindelige og de lokale markedsforhold, den nuværende brug og en alternativ anvendelse af ejendommen. Ved vurderingen af belåningsværdien må der ikke tages hensyn til spekulative elementer. Belåningsværdien skal dokumenteres på en gennemsigtig og klar måde.

Der foretages en nyvurdering af belåningsværdien og navnlig af de tilgrundliggende antagelser om udviklingen på det pågældende marked mindst hvert tredje år, eller hvis markedet udviser en nedgang på mere end 10 %.

Ved markedsværdi i både litra a) og b) forstås den pris, som ejendommen vil kunne sælges til ved privat aftale mellem en salgsinteresseret ejer og en uafhængig køber på datoen for vurderingen, idet det forudsættes, at ejendommen er udbudt til offentligt salg, at handlen kan finde sted under normale markedsvilkår, og at der under hensyn til ejendommens karakter er normal tid til salgsforhandlingerne.

ii) 100 % vægtningen gælder for den del af lånet, der overstiger grænserne i nr. i).

iii) Ejendommen skal være benyttet af ejeren selv eller udlejet af denne.

Første afsnit er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i en medlemsstat, som anvender en højere risikovægtning på sit territorium, på de ovenfor fastsatte betingelser kan tillade, at 50 % vægtningen gælder for denne type lån i de medlemsstater, som tillader 50 % vægtningen.

Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan tillade deres kreditinstitutter af anvende en 50 % vægtning på lån, der var uindfriede pr. . . . (*), forudsat at de i dette stykke fastsatte betingelser er opfyldt. I så fald foretages der en vurdering af ejendommen i henhold til de ovenfor fastsatte vurderingskriterier senest den . . . (**).

For så vidt angår lån, der er ydet inden den 31. december 2006, gælder 50 % vægtningen fortsat indtil deres forfaldsdato, såfremt kreditinstituttet er forpligtet til at overholde aftalevilkårene.

Indtil den 31. december 2006 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder endvidere tillade deres kreditinstitutter at anvende en 50 % vægtning på den del af lånene, som fuldt og helt er sikret til de pågældende myndigheders tilfredshed ved aktier i finske boligselskaber, der udøver deres virke i henhold til den finske lov af 1991 om boligselskaber eller efterfølgende tilsvarende lovgivning, forudsat at de i dette stykke fastsatte betingelser er opfyldt.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres anvendelse af dette stykke.

(*) To år efter dette direktivs ikrafttræden.

(**) Fem år efter dette direktivs ikrafttræden.«

3) Artikel 11, stk. 5, affattes således:

»5. Medlemsstaterne kan anvende en 50 % vægtning på lånetransaktioner i forbindelse med finansiel leasing af fast ejendom, som er indgået inden den 31. december 2006, og som vedrører ejendomme til erhvervsmæssig anvendelse, der er beliggende i hjemstedets land, og som er underkastet lovbestemmelser, der sikrer udlejeren fuldstændig ejendomsret til den udlejede genstand, indtil lejeren gør brug af sin forkøbsret. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres anvendelse af dette stykke.«

Artikel 2

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 24 måneder efter dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 114 af 19.4.1996, s. 9.

(2) EFT C 30 af 30.1.1997, s. 99.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 17. september 1996 (EFT C 320 af 28.10.1996, s. 26), Rådets fælles holdning af 9. marts 1998 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT L 386 af 30.12.1989, s. 14. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/10/EF (EFT L 85 af 3.4.1996, s. 17).

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Kommissionen forelagde den 28. februar 1996 Rådet et forslag til direktiv om ændring af Rådets direktiv 89/647/EØF om solvensnøgletal for kreditinstitutter, der bygger på EF-traktatens artikel 57, stk. 2.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Europa-Parlamentet afgav udtalelse henholdsvis den 26. september 1996 og den 17. september 1996. Det Europæiske Monetære Institut afgav udtalelse den 25. september 1996.

2. Rådet fastlagde den 9. marts 1998 sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

Direktivet ændrer nogle bestemmelser i grunddirektivet med hensyn til risikovægtning af visse kategorier af aktiver, når et kreditinstituts solvensnøgletal beregnes. Direktivet giver mulighed for, at værdipapirer sikret ved pant i fast ejendom behandles som de underliggende lån, hvis de kompetente myndigheder mener, at de er ækvivalente med hensyn til kreditrisikoen. Det indfører endvidere nogle frivillige bestemmelser, der indtil den 31. december 2006

- udvider muligheden for 50 % vægtning af lån, der er sikret ved pant i forretningsejendomme til at gælde for alle medlemsstater på visse betingelser

- giver medlemsstaternes kompetente myndigheder mulighed for at tillade deres kreditinstitutter at anvende en 50 % risikovægtning på den del af lånene til forretningsejendomme, der er sikret ved aktier i finske boligselskaber,

- giver medlemsstaterne tilladelse til at videreføre den undtagelse, der tillader en 50 % vægtning af visse lånetransaktioner i forbindelse med finansiel leasing af fast ejendom.

III. GENNEMGANG AF DEN FÆLLES HOLDNING

A. Generelle bemærkninger

Efter førstebehandlingen afgav Europa-Parlamentet en positiv udtalelse om Kommissionens forslag uden at foreslå nogen ændringer. Den fælles holdning følger målene og ånden i Kommissionens forslag. De ændringer, som Rådet har foretaget, sigter primært mod at øge sikkerhedsniveauet ved at indføre strenge vurderings- og nyvurderingskriterier for lån, der er sikret ved pant i forretningsejendomme, således at de kan vægtes med 50 %.

Ved at indføre en overgangsperiode, der varer indtil den 31. december 2006 for de frivillige bestemmelser i direktivet, skal den fælles holdning sikre, at kreditinstitutter i medlemsstaterne, der gør brug af disse bestemmelser, kan operere i en rimelig periode med sikkerhed for, hvilken lovgivning der skal anvendes.

B. Lån sikret ved pant i fast ejendom (artikel 1, stk. 1, der ændrer artikel 6, stk. 1, litra c), nr. 1)

Sammenlignet med Kommissionens forslag gør den fælles holdning det klart, at værdipapirer og andele udstedt af institutter for kollektiv investering (der omhandles i afsnit B, punkt 1, litra a) og b), i bilaget til direktiv 93/22/EØF) kan betragtes som instrumenter, der er dækket af denne bestemmelse. Udformningen af nr. ii) er gjort en smule mere fleksibel ved at referere til en acceptabel høj prioritetsstilling i stedet for en førsteprioritet, og der er foretaget visse mindre ændringer for at gøre teksten klarere uden at ændre indholdet.

C. Kreditvægtning af lån sikret ved pant i forretningsejendomme (artikel 1, stk. 2, der ændrer artikel 11, stk. 4)

Den fælles holdning følger indholdet i Kommissionens forslag, der sigter på at udvide muligheden for at vægte visse lån sikret ved pant i forretningsejendomme med 50 %, der indtil den 1. januar 1996 kun gjaldt for fire medlemsstater (Danmark, Tyskland, Grækenland og Østrig), til at gælde for alle medlemsstaterne.

Sammenlignet med Kommissionens forslag indfører den fælles holdning imidlertid strenge vurderings- og nyvurderingskriterier for lån, der er sikret ved pant i forretningsejendomme, således at en del af lånene kan vægtes med 50 %, når solvensnøgletallet beregnes.

Den fælles holdning indfører to alternative metoder til at fastlægge den del af lånet, der kan vægtes med 50 %, hvor den ene er baseret på ejendommens markedsværdi og den anden på en kombination af markedsværdien og belåningsværdien.

I henhold til den første metode gælder 50 % vægtningen for 50 % af ejendommens markedsværdi. Markedsværdien skal beregnes af to uafhængige vurderingsmænd, før lånet optages, og markedsværdien skal baseres på den laveste af de to vurderinger. For store lån (over 1 mio. ECU) skal ejendommen nyvurderes mindst en gang om året af en vurderingsmand, for mindre lån mindst hvert tredje år.

Den anden metode finder kun anvendelse i medlemsstater, der ved love eller administrative bestemmelser har fastlagt strenge kriterier for vurderingen af belåningsværdien. I henhold til denne metode gælder 50 % vægtningen for enten 50 % af ejendommens markedsværdi eller 60 % af belåningsværdien, idet den laveste af disse værdier lægges til grund.

I begge tilfælde skal den resterende del af lånet vægtes med 100 %.

I den fælles holdning er det fastsat meget præcist, hvordan belåningsværdien og markedsværdien fastlægges. Der fastsættes endvidere bestemmelser for lån, der var uindfriede på tidspunktet for direktivets gennemførelse, samt for lån, der er ydet inden mulighedens ophør.

For at sikre sammenhæng med akten vedrørende Finlands tiltrædelse af Den Europæiske Union giver den fælles holdning medlemsstaterne mulighed for at tillade deres kreditinstitutter at anvende en 50 % vægtning til den del af lånene, som fuldt og helt er sikret ved aktier i finske boligselskaber, der udøver deres virke i henhold til den finske lov af 1991 om boligselskaber.

Af ovennævnte årsager er tidspunktet for mulighedens ophør fastsat til den 31. december 2006 i stedet for den 1. januar 2001 som foreslået af Kommissionen.

For at sikre, at Kommissionen har tilstrækkelige oplysninger at bygge sin afgørelse om fremtidig lovgivning i denne sektor på, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om deres anvendelse af denne mulighed.

D. Lånetransaktioner (artikel 1, stk. 3, der ændrer artikel 11, stk. 5)

For at sikre sammenhæng mellem de muligheder, der er fastlagt i direktivet, forlænger den fælles holdning indtil den 31. december 2006 den mulighed, der er fastlagt i artikel 11, stk. 5, der oprindelig skulle vare til den 1. januar 2001, og som giver medlemsstaterne mulighed for at anvende en 50 % vægtning på visse lånetransaktioner i forbindelse med finansiel leasing af fast ejendom.

E. Gennemførelse (artikel 2)

En forskel fra Kommissionens forslag er, at datoen for gennemførelse i artikel 2 i den fælles holdning fastsættes til 24 måneder efter datoen for direktivets ikrafttræden.

F. Betragtningerne

Betragtningerne er blevet tilpasset i overensstemmelse med de ændringer, der er foretaget i Kommissionens forslag.

Det understreges i betragtning 1, at der er behov for, at Kommissionen undersøger, hvilke forsigtighedsregler der gælder for obligationer, som er udstedt med sikkerhed i specificerede aktiver, og inden et år fra vedtagelsen af direktivet fremsætter forslag med henblik på at fastlægge passende regler. Dette er taget med for at understrege behovet for sammenhæng i reglerne for værdipapirer, som er sikret ved pant i fast ejendom, og obligationer, som er udstedt med sikkerhed i specificerede aktiver.

De to sidste betragtninger i Kommissionens forslag er udgået, da de ud fra et juridisk synspunkt var unødvendige.

G. Konklusion

Rådet mener, at alle ændringer til Kommissionens forslag er i overensstemmelse med direktivets formål, nemlig at tage hensyn til den seneste udvikling på markedet og at forhindre urimelig konkurrencefordrejning mellem medlemsstaternes kreditinstitutter. Ændringerne i teksten tager primært sigte på at sikre en forsigtig vurdering af forretningsejendomme for at begrunde den lavere vægtning ved beregningen af et kreditinstituts solvensnøgletal og ændrer ikke hovedindholdet i Kommissionens forslag.