[I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE EELLESSKABER 
KOM(94) 334 endelig udg. 
Bruxelles, den 22.07.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
Anmodning fra den irske regering om tilladelse til at indføre en foranstaltning, der fraviger 
bestemmelserne i det sjette momsdirektiv (77/388/EØF) i overensstemmelse med 
artikel 27, stk. 1 og 2, med hensyn til afgiftsopkrævning ved handel med fast ejendom og 
lignende rettigheder. 
Anmodning fra den irske regering om tilladelse til at indføre en foranstaltning, der fraviger 
bestemmelserne i det sjette momsdirektiv (77/388/EØF) i overensstemmelse med 
artikel 27, stk. 1 og 2, med hensyn til afgiftsopkrævning ved handel med fast ejendom og 
lignende rettigheder. 
(Meddelelse fra Kommissionen til Rådet) 
1. Indledning 
a. I henhold til Rådets direktiv (77/388/EØF)l) skal medlemsstaterne anvende det 
fælles merværdiafgiftssystem. Det hedder i direktivets artikel 27, stk. 1, at Rådet 
kan give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der 
fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for 
at undgå visse former for svig eller unddragelse. 
b. Irlands Faste Repræsentation meddelte ved skrivelse registreret i Kommissionens 
generalsekretariat den 2. juni 1994 Kommissionen, at man havde til hensigt at 
indføre en foranstaltning til forenkling af opkrævning af moms på levering af fast 
ejendom og lignende rettigheder. 
c. I overensstemmelse med direktivets artikel 27, stk. 3, blev de øvrige 
medlemsstater ved skrivelse af 28. juni 1994 fra Kommissionens 
generalsekretariat underrettet om den af den irske regering planlagte 
foranstaltning. I medfør af artikel 27, stk. 4, kan Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater anmode om, at sagen forelægges Rådet. 
2. Beskrivelse af den omhandlede foranstaltning 
Den irske regering har til hensigt i sin lovgivning at indføre en foranstaltning, der gør 
det muligt at gøre aftageren af en levering af fast ejendom eller af visse rettigheder og 
andele i forbindelse med fast ejendom, således som nævnt i artikel 5, stk. 3, i Rådets 
direktiv 77/388/EØF, betalingspligtig over for statskassen. 
Denne foranstaltning, der fraviger de i direktivets artikel 21 nævnte principper, kan 
kun finde anvendelse i de tilfælde, hvor aftageren har fuld fradragsret for den pålagte 
moms. 
De irske myndigheder anfører som begrundelse for foranstaltningen, at det er 
nødvendigt at forenkle momsopkrævningen på leveringer af fast ejendom. De nævner 
endvidere, at man derved kan undgå problemer i forbindelse med afgiftsbetaling, der 
kan volde vanskeligheder for virksomhederne i denne sektor, især de nye 
virksomheder. 
Udtalelse fra Kommissionen 
Proceduren i det sjette momsdirektivs artikel 27 gør det muligt for medlemsstaterne 
at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i det nævnte direktiv 
for at forenkle afgiftsopkrævningen eller undgå visse former for svig eller 
unddragelse. 
1) EFT nr. L 145 af 13.6.1977, s. 1, senest ændret ved direktiv 94/5/EF 
(EFT nr. L 60 af 3.3.1994, s. 16). 
A 
De irske myndigheder begrunder deres anmodning med et ønske om at forenkle 
momsopkrævningen på leveringer af fast ejendom. 
I medfør af det sjette momsdirektivs artikel 21 er princippet, at den afgiftspligtige 
person, som foretager en afgiftspligtig transaktion, selv er betalingspligtig over for 
statskassen. Den betalingspligtige skal i princippet føre regnskaber, foretage 
anmeldelser og betale afgiften (artikel 22 i direktivet). 
Efter artikel 21 er der kun fravigelser fra princippet om, at den afgiftspligtige person, 
der foretager den afgiftspligtige transaktion, selv er betalingspligtig over for 
statskassen, hvis den afgiftspligtige person er etableret i udlandet. 
Faktisk ville de økonomiske beslutningstagere, der ikke er etableret i en medlemsstat, 
have praktiske vanskeligheder i forbindelse med de formaliteter, der er knyttet til 
afgiftspligtige transaktioner i medlemsstaten. 
Derfor kan man efter artikel 21 udpege en repræsentant over for skatte­
myndighederne eller udpege aftageren af den afgiftspligtige transaktion som 
betalingspligtig over for statskassen, således at den afgiftspligtige person, der er 
etableret i udlandet, fritages for de i artikel 22 nævnte forpligtelser i den medlemsstat, 
hvor den afgiftspligtige transaktion gennemføres. Denne bestemmelse er indført af 
hensyn til de økonomiske beslutningstagere. 
Imidlertid skal udpegningen af en anden person end den afgiftspligtige person, der 
foretager den afgiftspligtige transaktion, og især af aftageren af ydelsen, begrænses til 
særlige tilfælde, da selve momsprincipperne derved fraviges (momsbetaling i flere led, 
fakturering af moms hos leverandøren og fradrag hos køberen). 
På den anden side skal det nævnes, at den foreslåede foranstaltning slet ikke har til 
formål at fritage leverandøren af fast ejendom eller lignende rettigheder for de i 
artikel 22 nævnte forpligtelser, med undtagelse afbetaling af afgiften, da leverandøren 
skal godtgøre og erklære, at der er tale om en transaktion, hvor aftageren betaler 
afgiften. 
Da den foreslåede foranstaltning kun kan anvendes i tilfælde, hvor aftageren har fuld 
fradragsret for momsen, vil leverandøren skulle kontrollere, om dette gælder for 
aftageren. Endvidere vil skattemyndighederne skulle kontrollere, om bestemmelsen 
anvendes med god grund. 
Det ser derfor ikke ud til, at den foreslåede foranstaltning vil føre til en egentlig 
forenkling af opkrævningen af moms på fast ejendom eller lignende rettigheder i 
forhold til de regler, der er fastsat i det fælles merværdiafgiftssystem. 
Det egentlige formål med foranstaltningen synes snarere at være at gøre det muligt 
for virksomhederne i den pågældende sektor at undgå udlæg for momsbetaling. 
Det skal præciseres, at de faktiske omkostninger til udlæg for momsbetaling afhænger 
af flere faktorer, bl.a. intervallet mellem anmeldelserne, frister for tilbagebetaling af 
tilgodehavender og betalingsfrister i handelsmæssige transaktioner mellem 
virksomheder. Kommissionen mener, at problemet med udlæg for momsbetaling kan 
løses uden at fravige principperne i det sjette direktiv. 
2~ 
Kommissionen mener derfor ikke, at en fravigelse fra artikel 21 med udgangspunkt i 
artikel 27 er begrundet, da det egentlige formål (at undgå udlæg for momsbetaling) 
hverken er at forenkle afgiftsopkrævningen eller at bekæmpe svig og unddragelse. 
Konklusion 
Da den påtænkte foranstaltning giver anledning til ovennævnte indsigelser, anmoder 
Kommissionen tJerfbr om, at sagen forelægges Rådet i overensstemmelse med det 
nævnte direktivs artikel 27, stk. 4. 
.3 
BSN 0254-1459 
KOM(94) 334 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 
Katalognummer : CB-CO-94-351-DA-C 
ISBN 92-77-71919-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg 
V