ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Det er afgørende, at slutmodtageres og tilskudsmodtageres berettigede interesser beskyttes på behørig vis, når der vedtages foranstaltninger i tilfælde af tilsidesættelser af retsstatsprincippet. Når Kommissionen overvejer, hvilke foranstaltninger der skal vedtages, bør den tage hensyn til deres potentielle virkning på slutmodtagere og tilskudsmodtagere. I betragtning af at betalinger under delt forvaltning fra Kommissionen til medlemsstaterne er retligt uafhængige af betalinger fra nationale myndigheder til tilskudsmodtagere, bør passende foranstaltninger i henhold til denne forordning ikke anses for at påvirke tilgængeligheden af finansiering af betalinger til tilskudsmodtagere i overensstemmelse med de betalingsfrister, der er fastsat i de gældende sektorspecifikke og finansielle regler. Afgørelser, der vedtages i henhold til denne forordning, og forpligtelser over for slutmodtagere og tilskudsmodtagere, der er fastsat i denne forordning, er en del af gældende EU-ret med hensyn til gennemførelse af finansiering ved delt forvaltning. De medlemsstater, der er berørt af foranstaltningerne, bør regelmæssigt aflægge rapport til Kommissionen om overholdelsen af deres forpligtelser over for slutmodtagere og tilskudsmodtagere. Aflæggelse af rapporter om overholdelse af de betalingsforpligtelser over for tilskudsmodtagere, der er fastsat i de gældende sektorspecifikke og finansielle regler, bør gøre det muligt for Kommissionen at kontrollere, at afgørelser i henhold til denne forordning ikke på nogen måde, hverken direkte eller indirekte, indvirker på betalinger, der skal foretages i henhold til de gældende sektorspecifikke og finansielle regler.

For at styrke beskyttelsen af slutmodtagerne og tilskudsmodtagerne bør Kommissionen stille oplysninger og rådgivning til rådighed via et websted eller en internetportal sammen med passende værktøjer til at underrette Kommissionen om enhver overtrædelse af offentlige enheders og medlemsstaters retlige forpligtelse til at fortsætte med at foretage betalinger efter vedtagelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning. Kommissionen bør følge op på sådanne oplysninger for at kontrollere, om de gældende regler, navnlig (artikel 63, artikel 68, stk. 1, litra b), og artikel 98) i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/… (13) ((+)), er overholdt. Hvor det er nødvendigt for at sikre, at ethvert af offentlige enheder eller medlemsstater skyldigt beløb effektivt betales til slutmodtagere og tilskudsmodtagere, bør Kommissionen inddrive de udbetalte beløb eller, hvor det er hensigtsmæssigt, foretage en finansiel korrektion ved at nedsætte EU-støtten til et program i overensstemmelse med de gældende sektorspecifikke og finansielle regler.
12.

Hovedelementerne i det kompromis, der er indgået med Europa-Parlamentet, skitseres nedenfor: — mekanismens karakter i forbindelse med beskyttelsen af Unionens budget er blevet præciseret og styrket — betingelserne for vedtagelse af foranstaltningerne er blevet præciseret yderligere — beskyttelsen af slutmodtagerne og tilskudsmodtagerne er blevet styrket — der er fastlagt en specifik rolle for Europa-Parlamentet — foranstaltningernes anvendelsesområde er blevet udvidet for at sikre, at konditionalitetsmekanismen finder anvendelse på midler, der tildeles gennem Next Generation EU, og når Unionens budget gennemføres gennem lån og andre instrumenter med sikkerhedsstillelse over Unionens budget — procedurerne for vedtagelse eller ophævelse af foranstaltninger er blevet mere effektive — det er fastsat, at Rådet med kvalificeret flertal og efter forslag fra Kommissionen vedtager og ophæver foranstaltninger ved hjælp af en gennemførelsesafgørelse — der er indført en ny bestemmelse om rapportering efter tre år.
For at beskytte aktionærers, clearingmedlemmers og andre kreditorers rettigheder bør der fastlægges klare regler vedrørende værdiansættelsen af CCP'ens aktiver og passiver og værdiansættelsen af den behandling, som aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer ville have fået, hvis afviklingsmyndigheden ikke havde iværksat en afviklingshandling. I den forbindelse bør den behandling, som aktionærerne, clearingmedlemmerne og andre kreditorer faktisk er blevet ydet under afviklingen, sammenlignes med den behandling, de ville have fået, hvis afviklingsmyndigheden ikke havde iværksat en afviklingshandling mod CCP'en, og hvis de i stedet havde været underlagt eventuelle udestående forpligtelser i henhold til CCP'ens genopretningsplan eller andre bestemmelser i dens forretningsbetingelser, og CCP'en var blevet likvideret ved almindelig insolvensbehandling. Anvendelsen af cash call til afvikling, der bør medtages i CCP'ens forretningsbetingelser, er forbeholdt afviklingsmyndigheden. Det kan ikke anvendes af CCP'en eller en administrator eller kurator ved insolvens, og det bør derfor ikke indgå i den behandling, som aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer ville have fået, hvis afviklingsmyndigheden ikke havde iværksat en afviklingshandling. Enhver brug af beføjelsen til at reducere eventuelle gevinstbeløb, som afviklingsmyndigheden skal betale til et ikkemisligholdende clearingmedlem, og som overskrider de kontraktligt fastsatte grænser for en sådan reduktion, bør heller ikke være en del af den behandling, som aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer ville have modtaget, hvis afviklingsmyndigheden ikke havde iværksat afviklingshandlinger.

Hvis aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer har modtaget et mindre beløb i betaling eller kompensation for deres krav end det, de ville have modtaget, hvis afviklingsmyndigheden ikke havde iværksat en afviklingshandling mod CCP'en, og de i stedet havde været underlagt eventuelle udestående forpligtelser i henhold til CCP'ens misligholdelsesregler eller andre aftaleforhold i dens forretningsbetingelser, og CCP'en var blevet afviklet ved almindelig insolvensbehandling, bør de have ret til at få differencen udbetalt. Kunder bør kun medtages i denne sammenligning og bør kun være berettiget til udbetaling af en eventuel forskel i behandlingen, hvis der foreligger et kontraktligt grundlag for et direkte krav fra kunder over for CCP'en, der gør dem til kreditorer i forhold til denne. Kun i disse tilfælde kan afviklingsmyndigheden kontrollere den direkte virkning af sine foranstaltninger. Denne sammenligning bør kunne anfægtes uafhængigt af afviklingsafgørelsen. Medlemsstaterne bør frit kunne afgøre, hvordan de vil betale en eventuel konstateret forskel i behandlingen til aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer.
34.

I betragtning nr. 47 om adgang til domstolsprøvelse henvises der også til, at Kommissionen i sin meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne pagt anførte, at den vil overveje at ændre Århusforordningen for at forbedre adgangen til administrativ og retslig prøvelse på EU-plan for borgere og NGO'er, der har betænkeligheder ved lovligheden af beslutninger, der har indvirkning på miljøet. Medlovgiverne anerkender desuden, at det er vigtigt, at Kommissionen træffer foranstaltninger for at forbedre borgernes og NGO'ernes adgang til domstolsprøvelse ved de nationale domstole i alle medlemsstaterne.
Arten af materialer, der kommer i kontakt med drikkevand kan have betydning for vandets kvalitet gennem afsmitningen af potentielt skadelige stoffer, ved at øge den mikrobielle vækst, eller ved at påvirke vandets lugt, farve eller smag. Evalueringen af direktiv 98/83/EF viste, at bestemmelserne vedrørende kvalitetssikring af behandling, udstyr og materialer har givet for stor juridisk fleksibilitet, hvilket har ført til forskellige nationale godkendelsessystemer på tværs af Unionen for materialer, der kommer i kontakt med drikkevand. Det er derfor nødvendigt at fastsætte mere specifikke minimumskrav til hygiejne for materialer, der skal anvendes til indvinding, behandling, lagring eller distribution af drikkevand i nye anlæg eller i eksisterende anlæg i tilfælde af reparationsarbejde eller genopbygning, for at sikre, at de ikke enten direkte eller indirekte er til fare for menneskers sundhed, negativt påvirker vandets farve, lugt eller smag, øger den mikrobielle vækst i vandet eller forårsager afsmitning af forurenende stoffer i vandet på niveauer, der er højere end nødvendigt i forhold til det tiltænkte formål. Med henblik herpå bør dette direktiv fastsætte specifikke minimumskrav til hygiejne for materialer ved at fastlægge metoder til test og accept af udgangsstoffer, sammensætninger og bestanddele, europæiske positivlister over udgangsstoffer, sammensætninger og bestanddele, metoder og procedurer for opførelse af udgangsstoffer, sammensætninger eller bestanddele på de europæiske positivlister eller for revision af deres opførelse herpå, samt procedurer og metoder for test og accept af færdige materialer som anvendt i et produkt, der er lavet af kombinationer af udgangsstoffer, sammensætninger eller bestanddele på de europæiske positivlister.

For ikke at hæmme innovation bør Kommissionen sikre, at sådanne procedurer er proportionelle, og at de ikke medfører en urimelig byrde for økonomiske aktører, navnlig små og mellemstore virksomheder. Disse procedurer bør så vidt muligt bringes i overensstemmelse med den eksisterende EU-produktlovgivning for at undgå en dobbeltbyrde, der forpligter de økonomiske aktører til at foretage forskellige overensstemmelsesvurderinger for det samme produkt.
2.

Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 om samarbejde mellem medlemsstaternes retter om bevisoptagelse på det civil- og handelsretlige område er et vigtigt redskab for det europæiske retlige samarbejde. Instrumentet fastlægger en ramme for grænseoverskridende retslig bistand mellem medlemsstaterne i forbindelse med indsamling af beviser på tværs af grænserne og for direkte bevisoptagelse på tværs af grænserne. Revisionsforslaget har til formål at tilpasse de samarbejdsmekanismer og arbejdsgange for fremsendelse af dokumenter, der findes i den eksisterende forordning, til den tekniske udvikling, som digitaliseringen og anvendelsen af informationsteknologi (IT) har medført. Kommissionen opfordrer navnlig til, at der oprettes et decentralt IT-system, og at det skal være obligatorisk at anvende det til udveksling af anmodninger og dokumenter mellem medlemsstaternes myndigheder. Revisionsforslaget har også til formål at udvide og styrke den direkte bevisoptagelse på tværs af grænserne.
2.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 om forkyndelse af dokumenter er et vigtigt instrument for det europæiske retlige samarbejde. Den fastlægger rammen for fremsendelse af dokumenter i civile og handelsretlige sager mellem medlemsstaterne. Revisionsforslaget har til formål at tilpasse de samarbejdsmekanismer og arbejdsgange for fremsendelse af dokumenter, der findes i den eksisterende forordning, til den tekniske udvikling, som digitaliseringen og anvendelsen af informationsteknologi (IT) har medført. Kommissionen opfordrer navnlig til, at der oprettes et decentralt IT-system, og at det skal være obligatorisk at anvende det til udveksling af anmodninger og dokumenter mellem medlemsstaternes myndigheder. Et andet vigtigt mål, som er baseret på IT-udvikling, er at styrke mekanismerne for direkte grænseoverskridende forkyndelse ved at muliggøre en sikker elektronisk forkyndelse, samtidig med at de proceduremæssige garantier for parterne sikres.
Artikel 22

Sagsøgte, der ikke giver møde

dokumentet er forkyndt på en måde, der er foreskrevet i modtagerstatens nationale ret for forkyndelse af dokumenter i indenlandske sager for personer, som opholder sig på dens område, eller

1. Når en stævning eller et tilsvarende dokument har skullet fremsendes til en anden medlemsstat med henblik på forkyndelse i henhold til denne forordning, og sagsøgte ikke har givet møde, må der ikke træffes afgørelse i sagen, før det er fastslået, at forkyndelsen eller afleveringen af dokumentet fandt sted i så god tid, at sagsøgte har kunnet afgive et svar, og at:

ingen attest af nogen slags har kunnet opnås til trods for, at ethvert rimeligt forsøg er gjort for at opnå en gennem de kompetente myndigheder eller organer i modtagerstaten.

en periode, som retten anser for tilstrækkelig i den bestemte sag, dog mindst seks måneder, er forløbet siden datoen for dokumentets fremsendelse

2. Hver medlemsstat kan meddele Kommissionen, at en ret uanset stk. 1 kan afsige dom, selv hvis der ikke er modtaget nogen attest om forkyndelse eller aflevering af stævningen eller et tilsvarende dokument, forudsat at følgende betingelser alle er opfyldt:

4. Hvor en stævning eller et tilsvarende dokument har skullet fremsendes til en anden medlemsstat med henblik på forkyndelse i overensstemmelse med denne forordning, og der er afsagt dom over en sagsøgt, som ikke har givet møde, har dommeren mulighed for at indrømme sagsøgte tilsidesættelse af virkningerne af, at fristen for appel af dommen er udløbet, såfremt følgende betingelser begge er opfyldt:

a) sagsøgte har uden egen skyld ikke fået kendskab til dokumentet i så god tid, at vedkommende kunne afgive svar, eller til dommen i så god tid, at vedkommende kunne appellere den, og

b) sagsøgtes umiddelbare realitetsindsigelser ikke forekommer åbenbart grundløse.

En anmodning om sådan tilsidesættelse kan kun fremsættes inden for en rimelig frist, efter at sagsøgte har fået kendskab til dommen.

Hver medlemsstat kan meddele Kommissionen, at en sådan anmodning om tilsidesættelse ikke vil være antagelig, hvis den fremsættes efter udløbet af en frist angivet af medlemsstaten i den pågældende meddelelse. Nævnte frist må under ingen omstændigheder være kortere end et år efter afsigelsen af dommen. Disse oplysninger gøres tilgængelige gennem den europæiske e-justiceportal.
(33)

I medfør af punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning bør Kommissionen foretage en evaluering af denne forordning på grundlag af de oplysninger, den tilvejebringer ved hjælp af særlige overvågningsordninger med henblik på at vurdere den faktiske virkning af denne forordning og behovet for yderligere tiltag. Hvor medlemsstater indsamler data om antallet af fremsendte anmodninger og efterkomne anmodninger samt antallet af tilfælde, hvor fremsendelsen skete ved andre midler end gennem det decentrale IT-system, bør de give Kommissionen sådanne data med henblik på overvågning. Den referencegennemførelsessoftware, som Kommissionen har udviklet som et back-end-system, bør programmeringsmæssigt indsamle de data, der er nødvendige med henblik på overvågning, og sådanne databør fremsendes til Kommissionen. Hvor medlemsstaterne vælger at anvende et nationalt IT-system i stedet for referencegennemførelsessoftwaren, der er udviklet af Kommissionen, kan nævnte system udstyres til programmeringsmæssigt at indsamle disse data og i så fald bør disse data sendes til Kommissionen.
Artikel 39

Administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger

1. Uden at det berører de kompetente myndigheders tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser efter artikel 30 og medlemsstaternes ret til at indføre og pålægge strafferetlige sanktioner, sørger medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret for, at de kompetente myndigheder har beføjelse til at pålægge administrative sanktioner og træffe passende andre administrative foranstaltninger, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning. Sådanne administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger skal som minimum gælde for:

a) overtrædelser af artikel 3, 4 og 5, artikel -6, stk. 1-6, artikel 7, stk. 1-4, artikel 8, stk. 1-6, artikel 9, stk. 1 og 2, artikel 10, artikel 11, artikel 12, stk. 1, artikel 13, stk. 2, artikel 15, stk. 2 og 3, artikel 16, stk. 1, artikel 18, stk. 1 og 4, artikel 19, stk. 1-6, artikel 20, stk. 1 og 2, artikel 21, stk. 1-7, artikel 22, artikel 23, stk. 2-14, artikel 24, 25 og 26 og artikel 27, stk. 1-3

b) manglende samarbejde eller imødekommenhed i forbindelse med en undersøgelse eller et kontrolbesøg eller en anmodning omfattet af artikel 30, stk. 1.

Medlemsstaterne kan beslutte ikke at fastsætte regler for administrative sanktioner eller andre administrative foranstaltninger for overtrædelser, der er underlagt strafferetlige sanktioner i henhold til deres nationale ret.

Medlemsstaterne meddeler senest den … [12 måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden] i detaljer Kommissionen og ESMA de i første og andet afsnit omhandlede bestemmelser. De giver straks Kommissionen og ESMA meddelelse om eventuelle senere ændringer heraf.
(3)

For at skabe retssikkerhed om, hvilke personer og aktiviteter der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) …/… henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU (4), og for at undgå en situation, hvor samme aktivitet gøres til genstand for flere tilladelsesordninger i Unionen, bør juridiske personer, der har tilladelse som crowdfundingtjenesteudbydere efter forordning (EU) …/…, udelukkes fra anvendelsesområdet for direktiv 2014/65/EU.
(18)

For at undgå at skade investorernes interesser bør fondsforvaltere og institutionelle investorer, der udbyder finansielle produkter, oplyse, hvordan og i hvilket omfang de anvender kriterierne for miljømæssigt bæredygtige økonomiske aktiviteter til at bestemme deres investeringers miljømæssige bæredygtighed. De oplysninger, som gives, bør gøre det muligt for investorer at forstå den andel af investeringerne, der ligger til grund for det finansielle produkt, i miljømæssigt bæredygtige økonomiske aktiviteter som en procentdel af alle investeringer, der ligger til grund for det finansielle produkt, og dermed gøre det muligt for investorerne at forstå investeringens grad af miljømæssig bæredygtighed. Hvis de investeringer, der ligger til grund for det finansielle produkt, er i økonomiske aktiviteter, der bidrager til et miljømål, bør de oplysninger, der skal gives, angive det eller de miljømål, som den investering, der ligger til grund for det finansielle produkt, bidrager til, samt hvordan og i hvilket omfang de investeringer, der ligger til grund for det finansielle produkt, finansierer miljømæssigt bæredygtige økonomiske aktiviteter, og oplysningerne bør omfatte nærmere oplysninger om de respektive andele af mulighedsskabende aktiviteter og omstillingsaktiviteter. Kommissionen bør præcisere, hvilke oplysninger der skal gives i den henseende. Disse oplysninger bør gøre det muligt for de nationale kompetente myndigheder let at verificere, at oplysningsforpligtelsen er overholdt, samt at håndhæve sådan overholdelse i overensstemmelse med gældende national ret. Hvis finansielle markedsdeltagere ikke tager kriterierne for miljømæssigt bæredygtige investeringer i betragtning, bør de udsende en erklæring herom. For at undgå omgåelse af oplysningsforpligtelsen bør denne forpligtelse også gælde i tilfælde, hvor finansielle produkter markedsføres som fremmende miljømæssige karakteristika, herunder finansielle produkter, der har miljøbeskyttelse i bred forstand som deres mål.
(34)

I overensstemmelse med finansforordningens artikel 193, stk. 2, kan der ydes et tilskud til en allerede påbegyndt foranstaltning, forudsat at ansøgeren kan godtgøre, at det var nødvendigt at igangsætte foranstaltningen inden undertegnelsen af tilskudsaftalen. Dog er omkostninger, som er påløbet forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud, ikke støtteberettigede, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde. For at undgå en afbrydelse af EU-støtten, som vil kunne være til skade for Unionens interesser, bør det i finansieringsafgørelsen for en begrænset periode i begyndelsen af den flerårige finansielle ramme 2021-2027 og kun i behørigt begrundede tilfælde være muligt at fastsætte, at aktiviteter og omkostninger er støtteberettigede fra begyndelsen af regnskabsåret 2021, selv om de blev gennemført, og omkostningerne påløb, før ansøgningen om tilskud blev indgivet.
11.

Rådets førstebehandlingsholdning afspejler det rimelige kompromis, der blev opnået enighed om under forhandlingerne mellem Europa-Parlamentet og Rådet med støtte fra Kommissionen. Aftalen fokuserer på: — en balance mellem de proceduremæssige bestemmelser og programmets begrænsede størrelse. Arbejdsprogrammet vedtages navnlig ved hjælp af gennemførelsesretsakter uden udvalgsprocedure (artikel 11), og Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at udvikle en overvågnings- og evalueringsramme for programmet og ændre bilaget til forordningen, herunder en liste over overvågningsindikatorer (artikel 12) — et krav om, at Kommissionen årligt aflægger rapport om programmets præstation til Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af sin beretning om beskyttelse af Unionens finansielle interesser. Kommissionen bør tage behørigt hensyn til de henstillinger, som Europa-Parlamentet har fremsat i denne forbindelse (artikel 12) — en vejledende fordeling af finansieringsrammen mellem tre komponenter i programmet og et loft på 2 % for udgifter til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med programmets gennemførelse (artikel 3) — en ikkeudtømmende liste over tiltag, der er berettigede til tilskud (artikel 9) og en maksimal samfinansieringssats for tilskud på 80 % af de støtteberettigede omkostninger, som i undtagelsestilfælde kan forhøjes til maksimalt 90 % af de støtteberettigede omkostninger (artikel 8) — et tilsagn fra Kommissionen om at sikre uafhængighed og objektivitet, når den foretager evalueringer (artikel 13) — bestemmelser om anvendelse af programmet med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2021 for at muliggøre kontinuitet i de aktiviteter, der finansieres af programmet (artikel 18 og 19) — ud over standardbestemmelser om tredjelandes deltagelse en betragtning, der indfører en tilskyndelse til enheder, der er etableret i tredjelande, som har en gældende associeringsaftale med Unionen, til at deltage med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser gennem samarbejde vedrørende told og gennem udveksling af bedste praksis (betragtning 20) — en betragtning, der indfører klimamålet på trods af programmets begrænsede budget og særlige fokus (betragtning 33).
9.

Forordningen tilvejebringer en klar retlig ramme, som fastsætter medlemsstaternes og hostingtjenesteydernes ansvar med henblik på at håndtere misbrug af hostingtjenester til udbredelse af terrorrelateret indhold online, idet et velfungerende digitalt indre marked garanteres, samtidig med at der sikres tillid til og sikkerhed i onlinemiljøet. Forordningen søger navnlig at skabe klarhed om hostingtjenesteyderes ansvar for at sørge for, at deres tjenester er sikre, og for hurtigt og effektivt at håndtere, identificere og fjerne eller deaktivere adgangen til terrorrelateret indhold online. Den opretter et nyt og effektivt operationelt instrument til eliminering af terrorrelateret indhold ved at gøre det muligt at udstede påbud om fjernelse, der har grænseoverskridende virkning. Desuden er målet at opretholde beskyttelsesforanstaltninger for at sikre beskyttelsen af grundlæggende rettigheder, herunder ytrings- og informationsfriheden i et åbent og demokratisk samfund og friheden til at oprette og drive egen virksomhed. Forordningen fastsætter, at terrorrelateret indhold skal fjernes inden for højst en time efter modtagelse af påbuddet om fjernelse, og fastsætter, at det er onlineplatformes ansvar at sørge for, at sådant indhold fjernes. Ud over de muligheder for retslig prøvelse, der garanteres ved retten til adgang til effektive retsmidler, indfører forordningen en række beskyttelsesforanstaltninger og klagemekanismer.