ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 681 
 
 
 
Vol. 1984/0 249 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 681 endelig udg. 
Bruxelles, den 28. november 1984
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET
SÆRLIGE OMRÅDER ELLER SPECIFIKKE DELEMNER TIL 
FÆLLESSKABETS ANDET PROGRAM TIL BEKÆMPELSE AF FATTIGDOMMEN
KOM(84) 681 endelig udg.

SÆRLIGE OMRÅDER ELLER SPECIFIKKE DELEMNER TIL 
FÆLLESSKABETS ANDET PROGRAM TIL BEKÆMPELSE AF FATTIGDOMMEN
INDLEDNING
Rådet gav i  konklusionerne af 10. december 1982 om Kommissionens endelige 
rapport om det første program for forsøgsprojekter og vejledende undei 
søge Iser med henblik på bekæmpe Ise af fattigdom (dok. 11327/82) udtryk 
for den opfattelse, at en adækvat økonomisk politik samt social- og 
beskæftigelsespolitik på nationalt plan, kombineret med en fællesskabs­
indsats på beskæftigelsesområdet,, ved at angribe de strukturelle årsager 
til fattigdommen kan yde et konkret bidrag til bekæmpelsen af fattig­
dommen. Rådet fandt endvidere, at der var behov for en mere specifik ind­
sats fra Fællesskabets side.
I  forlængelse heraf og på baggrund af komsultat ioner med mange forskellige 
kredse, der beskæftiger sig rret '  i  ~'  J  r  c  c  %prabiemer ,  har Kommissionen den 
18. juli 1984 forelagt et fors‘ .ag .  ?.assts afgørelse (K0M(84)379  ende­
lig udg.) og påtog sig i  den medfølgende feegnuitridelse  at opstille en liste 
over særlige typer initiativer, der tøiwbiiimerer krorakrete  foranstaltninger 
og forskning. Denne liste er indeholdt i i  (rørnværemde dokoaient.
Det er Kommissionens opfattelse,  at aktfffltmsffflrrstoiiimgsprojjelkter,-  der indgår 
i  programmet til bekæmpelse af fattiiptamrrøm^ $å w-nd* rmuilligt  skal tage 
problemer af tværnational karakter op, DeirttiilL iiimtegrerede  foranstalt
ninger, der behandler dels alle de irradiBy indies foirtaimdlme elementer,  det 
fysiske og sociale miljø består af, dels em elLILærr flere  af de befolknings­
grupper, der har vist sig at være mest tmmett os® Hnavve dte største  problemer. 
Demonstrationsvirkningen af sådanne føramsttalLibrnringgerr wiitL feiLiiwe forøget, 
ved at resultaterne af dem omhyggeligt ewaltmereæ, uudteredtes  virker til 
gensidig inspiration, og det er heri, det ekstra uuritosFttte, imam  kam fa af 
en sådan indsats på fællesskabsplan, vil bestå.
Kommissionen mener, at Fællesskabets økonomiske støtte tul Fattigdoms- 
bekæmpende projekter hovedsagelig skal rettes mod bekæmpelse af fattigdom  i
I. a) underpriviligerede bykvarterer
b) forarmede landdistrikter
og sigte mod at lette fa11igdomsproblemerne for følgende specifikke befolk­
ningsgrupper:
II. a) langtidsledige og arbejdsløse unge
b) ældre
c) enlige forsørgere
d) andengenerationsindvandrere
e) flygtninge og hjemvendende udvandrere
f) "marginaliserede" grupper.
Under udarbejdelsen af listen over prioriterede emner og delemner, som 
projekter og undersøgelser skal omhandle for at støttes økonomisk af 
Fællesskabet i  forbindelse med programmet til bekæmpeLse af fattigdom, 
har Kommissionen taget hensyn til den kendsgerning, at programmet handLer 
om fattigdom, hvorfor problemer, som ubestrideligt har forbindelse med 
fattigdommen, men hører hjemme under veletablerede fonde som Socialfonden 
og Regionalfonden, ikke bør inddrages under programmet til bekæmpelse af 
fattigdom, medmindre projekterne rummer nye elementer. Det gælder f.eks. 
arbejdsløshed og jobskabelse.

-  2 -
PRIORITEREDE EMNER FOR AKTIONSFORSKNINGSPROJEKTER
I.  GEOGRAFI S K_ PRIOR IT ERING
a) yQ^erpriyiligerede_bykvarterer
Der er behov for integrerede foranstaltninger, som søger at genoprette 
ugunstigt stillede bykvarterer ved at behandle alle de elementer, bymiljøet 
består af, dvs. beskæftigelse/arbejdsløshed, boligforhold, uddannelse og 
kultur, sociale kontakter osv. Projekterne skal sigte på at give et speci­
fikt og konkret bidrag til medlemsstaternes egne foranstaltninger i  byområder 
og have følgende mål:
1) Udbygning af samarbejdet mellem bybefolkningen og de forskellige 
serviceorganer gennem etablering af formaliserede kontakter mellem 
alle personer, organisationer og institutioner, som medvirker til 
bekæmpelse af fattigdom;
2) forbedring af de fysiske og sociale forhold og de menneskelige rela­
tioner i  underpriviligerede kvarterer;
3) reintegrering af "margina l  i  serede" befolkningsgrupper i  bysamfundet.
b) £Qr|EØ|de_  landdi str|kter
Udover at forarmede landdistrikter udviser en høj forekomst af socio- 
økonomiske problemer, især dårligt helbred, dårlige boligforhold og lave 
indkomster, er der også en tilbøjelighed til, at deres indbyggere bliver 
margina l  i  serede og udvikler holdninger præget af apati, i  niti at iv løshed 
og tab af kulturel identitet. Dette skyldes i  stor udstrækning mangel på 
finansielle ressourcer til produktive investeringer, befolkningens afvandring, 
som fører til forsømmelse af områdets ressourcer og aktiviteter, og mangel 
pa information, viden og uddannelse. Derfor må ethvert forsøg på at overvinde 
disse landdistrikters ugunstige stilling satse på integreret loka Isamfunds- 
udvikling og sigte pa at forbinde de offentlige serviceorganer (sundhedsvæsen, 
oplysnings- og uddannelsescentre, skoler osv.) med hele lokalsamfundets soc i  o- 
kulturelle udvikling.
Projekterne skal derfor forsøge at opbygge en permanent, selvfinansierende og 
selvudviklende struktur ved:
1) at vælge og udvikle en model for lokalsamfundsudvikling, hvorved de 
lokale ressourcer styres med aktiv medvirken fra den lokale befolkning;
2) at oprette lokale grupper eller ordninger, der sørger for at fremme 
regelmæssige kontakter med lokale og centrale myndigheder, service­
organer og institutioner, så de lokale foranstaltninger ikke forbliver 
isolerede eller marginale;
3) at give mulighed for kulturel udvikling ved at udnytte de positive 
sider af den lokale kultur og berige den med nye elementer.

- 3 -
II. BEFOLKNINGSGRUPPER
a) klQ8£idl^ldi9|=i9=I£^id|i^se_unge
De langtidslediges og de arbejdsløse unges problemer er aspekter af samfunds­
livet,. som kræver løsninger på lokalt, nationalt og europæisk plan, og derfor 
må hele samfundet inddrages i ethvert forsøg på at afhjælpe disse problemer. 
Forskellige politiske initiativer og foranstaltninger er iværksat eller iværk­
sættes, både af Fællesskabet og af medlemsstaterne, i forsøget på at finde 
løsninger på de arbejdsløses problemer. Af mange grunde (for ringe eller 
slet ingen uddannelse, manglende social beskyttelse, for få ressourcer osv.) 
rammes en del af dem imidlertid af fattigdom, og det er dem, Fællesskabets 
øjeblikkelige særlige indsats til bekæmpelse af fattigdom er rettet imod. 
Lokalsamfundsudvikling er helt oplagt et vigtigt redskab i denne proces, og 
efter Kommissionens opfattelse bør lokale projekter sættes i  sammenhæng med 
lokale og landsdækkende planer for bekæmpelse af arbejdsløsheden og udformes 
med henblik på afmarginalisering og social integrering af de arbejdsløse. 
Overlapning i  forhold til de nationale og europæiske bestræbelser på at 
skabe beskæftigelse må dog undgås. Derimod bør det tilstræbes at lade 
projekterne supplere sådanne programmer.
Kommissionen vil prioritere projekter, hvis mål er at forhindre de arbejds­
løse i  at komme ud i  endnu alvorligere problemer. Følgende kunne indgå i  
sådanne projekter:
1) tilførelse af nye elementer til eksisterende planer, hvad enten disse 
er finansieret af Fællesskabet eller ej, såsom rådgivnings- eller 
informat i  onsordninger;
2) etablering af møde- og fritidsfaciliteter for de arbejdsløse, hvori­
gennem der kan udvikles gensidig (psyko-social) støtte og øget selv­
tillid. Det bør sikres, at der tilbydes psykologisk rådgivning og 
moralsk støtte i øvrigt, samt at der er adgang til information og 
teknisk og juridisk bistand og hjælp til kommunikation;
3) oprettelse af en ny type organisation, der kan arbejde snævert sammen 
med alle de andre relevante organer, især de sociale myndigheder, og 
bidrage til at løse dagligdags problemer såsom boligforhold, budget­
lægning, afbetalingskøb og barnepleje. En sådan organisation kan 
eventuelt drives som et kooperativ;
4) identifikation og fremme af en ny form for social integration, som 
ikke nødvendigvis er forbundet med status på arbejdsmarkedet. Hvad 
angår de arbejdsløse unge, hvis chancer for beskæftigelse er meget 
begrænsede, kunne sådanne projekter sigte mod at oprette nye typer 
organer, som kan støtte og udvikle de unges evner til at styre deres 
egen tilværelse, og de bør tage udgangspunkt i de unges egne forhåb­
ninger og eksisterende interesser.

- 4 -
b) Ældre
De valgte særlige delemner har alle bevist deres relevans gennem analyser 
og langtidsforsøg. I det øjeblikkelige økonomiske klima finder Kommissionen,, 
at det i forbindelse med ethvert projekt,, der falder ind under et af del­
emnerne,, bør sikres, at kooperativer, der er oprettet af unge arbejdsløse 
- hvor sådanne kooperativer findes - bør opfordres til at påtage sig visse 
servicefunktioner. De kan f.eks. tilrettelægge fritidsaktiviteter og ferier 
for de ældre og ind imellem aflaste de personer, der normalt passer de 
ældre, så disse kan få fri.
Skønt disse tanker i praksis har gyldighed for alle ældre, retter Kommis­
sionens indsats sig i  denne sammenhæng kun mod de fattige blandt de ældre.
Følgende prioriterede emner bør tages op i  projekter:
1) Oplysning og rekreation
Ældre menneskers evner og færdigheder undervurderes og udnyttes for lidt. 
Navnlig fattige ældre lider under mangel på faciliteter og ressourcer, 
der kan hjælpe dem til at holde sig aktive, udvide deres interessefelt 
og lære af hinanden. Grupper af ældre mennesker bør opmuntres til at 
mødes i  eksisterende eller nyoprettede centre og:
- præsenteres for nye uddannelsesmæssige og rekreative muligheder, 
idet vægten altid skal lægges på aktiv medvirken og på konstruktiv 
udnyttelse af sådanne muligheder;
- opmuntres til at give deres særlige kunnen videre (kunsthåndværk, 
knipling osv.) .
2) Sundhed og pleje
Trods de mange eksisterende alderdoms- og plejehjem er der behov for 
at fremme ideen om, at lokalsamfundet tager sig af dets fattige ældre 
på en måde, som opmuntrer dem og sætter dem i  stand til længst muligt 
at blive boende hjemme eller, hvis de er nødt til at flytte ind på en 
døgninstitution, at opretholde deres kontakter med det omgivende sam­
fund. Begge kategorier (både de, som bor på "hjem", og de, som bor 
"hjemme") har behov, som skal imødekommes, og der er brug for folk, 
som vil koncentrere sig om at samordne og tilpasse eksisterende 
servicefunktioner (lægelige, frivillige og lovfæstede), og som vil 
fremme uformel pleje og aflaste og opmuntre dem, som bor sammen med 
og/eller passer ældre mennesker i  deres egne hjem.
3) Boligforhold
De ældre bør sættes i  stand til at modstå presset for at opgive deres 
hjem, hvilket indebærer vedligeholdelse, forbedring og tilpasning af 
deres boliger, installation af telefon og nødkaldeforbindelser og 
støtte til forsøg med boligfællesskaber.

- 5 -
c) Eniig|_fQ£|g£g|£|
Kommissionen er af den opfattelse, at projekter, der går ud pa at hjælpe 
enlige forsørgere (også enlige fædre), bør give mulighed for husly, råd­
givning og børnepasning. Disse funktioner kan varetages hver for sig eller 
samlet, men initiativer pi dette område bør altid sigte pi at supplere de 
eksisterende serviceordninger, f.eks. ved at have åben uden for offentlige 
institutioners normale arbejdstid, samt på at samordne foranstaltninger 
til fordel for enlige forsørgere på lokalt plan.
Der vil blive givet forrang til projekter, som sigter på:
1) Etablering af børnepasningsfaciliteter
Udgangspunktet bør være, hvad der lokalt er af behov for og ressourcer 
til børnepasning. Arbejdet bør omfatte rådgivning til forældre om de 
lokale muligheder for at få passet børn og denne børnepasnings type og 
pris. Børnepasningsordninger skal udformes på en sådan made, at for­
ældrene involveres aktivt, så der skabes et gunstigt miljø for udvik­
lingen af lokale selvhjælpsgrupper.
2) Oprettelse af rådgivnings- og vejledningsordninger
Her bør man koncentrere sig om behovet for rådgivning, støtte og vej­
ledning til forældre, også om økonomi og juridiske problemer og^især 
omkring ægteskabets sammenbrud, separation og skilsmisse. Der må op­
rettes særlige ordninger for at imødekomme behovene hos de børn, der 
gennemgår det trauma, et sådant forløb er for dem.
3) Den daglige tilværelse
Der er behov for at støtte organisering af gruppepædagogiske og andre 
kurser i at klare sig på et nedskåret budget, f.eks. kurser i  budget­
lægning, afbetalingskøb, finanser, boligforhold osv. sådanne kunne 
med fordel afholdes i et center, der også rummer bibliotek og værk­
steder samt et oplysningskontor om fritidstilbud.

-  6 -
d) Andengenerationsindvandrere
Kommissionen mener,, at projekter, der indgår i  Fællesskabets program til 
bekæmpelse af fattigdom, bør sigte på at styrke målsætningerne for de 
eksisterende projekter, hvor man anvender en flerstrenget metode til 
bekæmpelse af fattigdommen blandt andengenerationsindvandrere·  uanset om 
disse projekter finansieres af Fællesskabet og/eller offentlige eller 
private midler.
Det er Kommissionens hensigt at prioritere projekter, der styrker de 
praktiske virkninger af Rådets direktiv (77/486/EØF) af 25. juli 1977 
om undervisning af indvandrerbørn. De udvalgte emner er følgende:
1) Oplysning og rådgivning
Her bør centre koncentrere sig om behovet for rådgivning om juridiske 
rettigheder og sociale rettigheder, om rådgivning og oplysning af 
forældre om deres børns muligheder for at følge ff'rskoleundervisning, 
om denne undervisnings form og værdi samt om, hvordan forældrene kan 
deltage i  sådanne aktiviteter.
2) Børnenes skolegang
I samarbejde med nationale, regionale eller lokale myndigheder eller 
ansvarlige uafhængige organer bør der oprettes børnehaver med det 
hovedformål at forbedre børnenes sociale integration i  værtssamfundet 
og dets miljø. I denne forbindelse er det vigtigt at drage omsorg for, 
at ikke kun indvandrerbørn optages i  sådanne børnehaver. Selv om det 
er af afgørende betydning at lære værtslandets sprog, må der også 
sørges for, at børnene kan bruge deres modersmål, når det er rimeligt, 
især i  modtagelsesfasen, under leg og lignende aktiviter. Sprogundei—  
visningen bør suppleres med bestræbelser på at udvikle og bevare 
børnenes kulturelle identitet.

- 7 -
e) £iYgtninge_og_hi||y|p^|Q^|_ydvlQ^C|C|
Det mest akutte problem, som flygtninge og hjemvendende udvandrere star 
overfor, er arbejdsløshed. Jobskabelse og erhvervsrettet uddannelse^hører 
hovedsagelig under Socialfonden, men Kommissionen vil se positivt pa et­
hvert element af "ekstra værdi", som passer ind i  projekter ti l^beskæftigel- 
se af flygtninge og hjemvendende udvandrere. Som eksempler pa sadanne 
elementer, der kan tilføres eksisterende projekter, der har til formal at 
hjælpe flygtninge og hjemvendende udvandrere, kan nævnes sprogundervi sere 
(bide i værtslandets sprog og i  modersmålet), vejledere, som kan give rad 
om faglige kurser og kvalifikationer og om ret til sociale udbetalinger 
(især for dem, som ønsker at igangsætte arbejderkooperativer eller andre 
beskæftigelsesinitiativer). Rent bortset fra spørgsmåLet^orn "ekstra værdi" 
vil der blive givet forrang til projekter med følgende m|l:
1) Stimulering af selvstændig foretagsomhed
Der bør tages særligt hensyn til dem, som er arbejdsløse, selv om de 
har en uddannelse. Sigtet er at fremme erhvervsaktiviteten ved at^ 
give vejledning og støtte til dem, som ønsker at starte selvstændig 
virksomhed eller at etablere andelsvirksomheder. Der bør gives op­
lysninger om lovbestemmelser og om alle muligheder for offentlig 
økonomisk og anden støtte til igangsætning af selvstændige virksom 
heder, sådan at disse særlige gruppers særlige evner kan udnyttes 
i  overensstemmelse med hele samfundets behov.
2) Uddannelse og oplysning
Rådgivere og vejledere bør oplyse flygtninge og hjemvendende udvandrere 
om alle deres borgerlige rettigheder. Særlig opmærksomhed bør rettes 
mod sprogkurser i  værtslandets sprog for voksne og i  modersmålet for 
børn under 5 og på primærtrinnet. Disse kurser bør suppleres med ini­
tiativer til udvikling og bevaring af kulturel identitet.

-  8 -
f) De_"margin|liserey§"
Efter Kommissionens opfattelse er der ikke nogen enkelt definition, som 
kan dække de marginale grupper, især da definitionen varierer fra medlems­
stat til medlemsstat. I reglen (og listen er ikke udtømmende) tænkes der 
pi følgende minoritetsgrupper: sigøjnere, nomader, vagabonder, hjemløse,
"drop-outs", og alle dem, som eventuelt af egen fri vilje befinder sig 
uden for det sociale sikkerhedsnet. Desuden er problemerne helt forskel­
lige fra gruppe til gruppe, og skønt der i  nogle medlemsstater er gennem­
ført en vis grundlæggende forskning i  fattigdomsaspekterne for bestemte 
marginaliserede grupper, er der i  andre gennemført meget lidt forskning 
af denne type. Derfor foreslår Kommissionen, at man først beder medlems­
staterne opstille en liste over eksisterende projekter til fordel for 
"de marginaliserede" enkelte lande og udbrede denne viden i  håb om, at en 
sådan overførsel af viden vil foranledige andre medlemsstater til at 
iværksætte tilsvarende projekter. Medens Kommissionen således gerne ser 
ansøgninger om finansiering af undersøgelser af marginaliserede grupper 
i  det første år af programmet, vil aktionsforskningsprojekter ikke blive 
taget i  betragtning, før programmets første år er gået. Ikke blot vil 
undersøgelserne til den tid være afsluttet eller have været i  gang længe 
nok til at tilvejebringe den nødvendige baggrundsoplysning, men over­
førslen af viden (om anvendte fremgangsmåder) vil være blevet gennemført, 
og det vil så være muligt at iværksætte tværnationale foranstaltninger 
til fordel for de marginaliserede grupper.