KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 28.05.1996 
KOM(96) 232 endelig udg. 
96/0140(CNS) 
Forslag til 
om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den 
fælles fiskeripolitik 
(forelagt af Kommissionen) 
BERETNING FRA KOMMISSTONKN TIL RÅI>FT OG FTIROPA. 
PARI.EMENTET 
•U VEDRØRENDE RAPPORT OM 
INDFØRELSE AF ET SATELLITBASERET SYSTEM 
FOR OVERVÅGNING AF EF-FISKERFARTØJER 

BEGRUNDELSE 
Dette forslag til rådsforordning tager sigte på at ændre Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 om 
indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (i det følgende benævnt 
"kontrolforordningen") med det formål at forpligte medlemsstaterne til at etablere satellitbaserede 
overvågningssystemer for fiskerfartøjer. 
Ifølge Kommissionens forslag fra 1992 omen ny kontrolforordning skulle der iværksættes et 
system med løbende bestemmelse af fiskerfartøjernes position ved hjælp af satellitkommunikation 
for at forbedre fiskerikontrollens effektivitet. På dette tidspunkt accepterede Rådet imidlertid ikke 
Kommissionens forslag. I stedet blev Rådet og Kommissionen som led i et samlet kompromis 
enige om en række retsregler, ifølge hvilke: 
medlemsstaterne skal gennemføre pilotprojekter for at vurdere den teknologi, der skal 
anvendes til fiskerikontrol 
der inden 1. juli 1996 skal træffes beslutning om, hvorvidt, hvornår og i hvilket omfang 
der skal indføres et system med løbende bestemmelse af fiskerfartøjers position. 
Alle de berørte medlemsstater har fra juli 1994 til december 1995 gennemført pilotprojekter for 
satellitovervågning med deltagelse af omkring 350 EF-fartøjer. Gennemførelsen af 
pilotprojekterne har vist, at satellitbaseret løbende overvågning af fiskerfartøjer i høj grad vil 
forbedre fiskerikontrollens effektivitet. 
Konklusionerne af gennemførelsen af pilotprojekterne fremgår af "Rapporten om indførelse af 
et satellitbaseret system for overvågning af EF-fiskerfartøjer". Denne rapport er baseret på 
indberetninger fra de enkelte medlemsstater. 
På grundlag af de indvundne erfaringer forudses det i dette forslag til rådsforordning om ændring 
af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, at medlemsstaterne skal indføre satellitbaserede 
overvågningssystemer med løbende positionsbestemmelse for fartøjer, der fører deres flag, således 
at de kan meddele de medlemsstater, i hvis farvande disse fartøjer udøver deres aktiviteter, 
fartøjernes position. Ifølge bestemmelserne omfatter denne overvågning alle fiskerfartøjer over 
l 
en vis længde, og forpligtelsen skal gennemføres gradvis i perioden 1997-1999. I begyndelsen 
vil fartøjer, der udøver deres aktiviteter i følsomme fiskerier, blive overvåget, og til sidst vil alle 
fartøjer være omfattet af overvågningen. Endvidere omfatter dette forslag bestemmelser, som skal 
sikre et samarbejde mellem de berørte medlemsstater. 
I henhold til artikel 3 i forordning (EØF) nr. 2847/93 påhviler det Rådet at træffe en beslutning 
inden den 1. juli 1996. 
FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING *é /° *M* Cc"^ 
om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den 
fælles fiskeripolitik 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen,1 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,2 
- -» °8 
ud fra følgende betragtninger: 
Fiskebestandene er i de seneste år blevet overfisket, og det er derfor nødvendigt med en betydelig 
indsats inden for overvågning og kontrol af fiskeriaktiviteter for at råde bod på denne situation; 
det er nødvendigt at anvende omkostningseffektive forvaltningsforanstaltninger og at sørge for, at 
fiskeriindsatsdata bliver mere nøjagtige og tilgængelige f.eks. ved, at der indføres satellitbaserede 
overvågningssystemer; 
ifølge artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den 
fælles fiskeripolitik4 kan Rådet træffe beslutning om, at der skal indføres et system med løbende 
bestemmelse af EF-fiskerfartøjers position; 
EFT nr. L 261 af 20.10.1993, s. 1. 
erfaringerne fra medlemsstaternes gennemførelse af pilotprojekter i henhold til Kommissionens 
forordning (EF) nr. 897/94 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 
for så vidt angår pilotprojekter vedrørende løbende bestemmelse af EF-fiskerfartøjers position5 har 
vist, at flere forskellige satellitbaserede fartøj so vervågningssy stemer kan anvendes til bestemmelse 
til fiskerfartøjers position; 
løbende satellitbaseret overvågning af visse kategorier af EF-fiskerfartøjer vil forbedre forvaltningen 
af fiskeriindsatsen, overvågningen af følsomme områder, krydscheck af logbøger og overvågning af 
landinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 affattes således: 
"Artikel 3 
1. Medlemsstaterne etablerer et satellitbaseret fartøj sovervågningssystem, i det følgende benævnt 
FOS, til overvågning af EF-fiskerfartøjers position. 
FOS skal senest den 1. januar 1997 omfatte alle EF-fiskerfartøjer, der hører ind under mindst 
en af følgende kategorier uanset deres længde: 
fartøjer, der udøver deres aktiviteter på det åbne hav, med undtagelse af Middelhavet, 
fartøjer, der udøver deres aktiviteter i tredjelandsfarvande 
fartøjer, der driver fiskeri med henblik på forarbejdning af fisk til fiskemel og -olie 
fartøjer, der anvender drivgarn af en længde på over 1 km, 
og senest den 1. januar 1999 alle andre EF-fiskerfartøjer af en længde på over 15 m overalt. 
EFT nr. L 104 af 23.4.1994, s. 18. 
2. Medlemsstaterne sikrer, at der installeres fuldt operationelle satellitsporingsanordninger på de 
EF-fiskerfartøjer, der fører deres flag, og som er omfattet af FOS. Satellitsporingsanordningen 
skal sætte et fiskerfartøj i stand til via satellit at meddele sin flagstat sin geografiske position 
og i givet fald de indsatsrapporter, som er omhandlet i artikel 19b nedenfor. I tilfælde efforce 
majeure meddeles de relevante oplysninger over radioen via en radiostation, der er godkendt til 
modtagelse af sådanne oplysninger ifølge EF-reglerne. , 
Medlemsstaterne foretager en årlig inspektion af de satellitsporingsanordninger, der er installeret 
om bord på fiskerfartøjer, som fører deres flag. 
3. Førerne af EF-fiskerfartøjer, der er omfattet af FOS, skal sikre, at satellitsporingsanordningeme 
til enhver tid er fuldt operationelle, og at de i stk. 2 nævnte oplysninger transmitteres. 
4. Medlemsstaterne etablerer og varetager driften af fiskeriovervågningscentre, i det følgende 
benævnt FOC, som skal overvåge fiskeriaktiviteter og fiskeriindsats. FOC skal være 
operationelle senest pr. 1. januar 1997. 
En given medlemsstats FOC skal overvåge de fiskerfartøjer, der fører den pågældende 
medlemsstats flag, uanset hvilke farvande de udøver deres aktiviteter i, og uanset hvilken havn 
de befinder sig i, samt de EF-fiskerfartøjer, der fører andre medlemsstaters flag, og som udøver 
deres aktiviteter i farvande henhørende under den pågældende medlemsstats højhedsområde eller 
jurisdiktion. 
5. Når fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, udøver deres aktiviteter i farvande henhørende 
under en anden medlemsstats højhedsområde eller jurisdiktion, skal flagmedlemsstaten sørge for, 
at dens FOC straks meddeler specifikke data vedrørende fartøjernes position til den berørte 
kystmedlemsstats FOC. Flagmedlemsstaten fritages fra denne forpligtelse, hvis de fiskerfartøjer, 
der fører dens flag, direkte transmitterer alle relevante oplysninger til den berørte 
kystmedlemsstats FOC på grundlag af en protokol, der skal indgås mellem flagmedlemsstaten 
og kystmedlemsstaten, og som skal meddeles Kommissionen. 
( 
6. Flagmedlemsstaten udpeger de myndigheder, der er ansvarlige for FOC, og træffer passende 
skridt til at sikre, at dens FOC har det nødvendige personale og er udstyret med maskinel og 
programmel, således at der kan foretages automatisk databehandling og elektronisk 
datatransmission. Medlemsstaterne skal sørge for backup-procedurer og genopretningsprocedurer 
i tilfælde af systemsvigt. 
Medlemsstaterne må gerne drive et fælles FOC. 
7. Flagmedlemsstaten træffer de nødvendige skridt til at sikre, at de data, der modtages fra dens 
fiskerfartøjer, registreres i edb-læsbar form i en periode på tre år. Kommissionen skal have 
direkte adgang til disse edb-filer når som helst. Der skal tages behørigt hensyn til de gældende 
regler for databeskyttelse. 
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 36." 
ArtiKei i* 
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i På Rådets vegne 
Formand 
? 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-
PARLEMENTET 
VEDRØRENDE RAPPORT OM 
INDFØRELSE AF ET SATELLITBASERET SYSTEM 
FOR OVERVÅGNING AF EF-FISKERFARTØJER 
8 
Indholdsfortegnelse 
I. Indledning 
1. Baggrund 
2. Den internationale sammenhæng 
II. Pilotprojekterne 
1. Evaluering af pilotprojekterne 
2. Udveksling af data 
3. Juridiske og bevismæssige spørgsmål 
III. Hensigtsmæssigheden af et satellitbaseret FOS i fiskerikontrollen og 
-forvaltningen 
Bilag 
5 
I. INDLEDNING 
I mange mange generationer har stjernerne været det eneste navigationsmiddel på 
landjorden og til søs. Navigation efter stjernerne benyttes stadig som opbakning, men 
er gradvis blevet suppleret med andre navigationsmetoder. I løbet af de sidste årtier er 
der sket en revolutionerende udvikling med overgangen til rumbaserede systemer. 
Navigation ved hjælp af satellit er sandsynligvis en af de bedre kendte udnyttelser af 
rumteknologien. 
I dag vinder satellitbaserede systemer indpas inden for mange andre områder, herunder 
luftrummet (trafikkontrolsystemer, indflyvnings- og landingssystemer ...., vejnettet 
(privat transport, styring af lastvognsparken, ...), jernbanenettet og kontrol. Antallet af 
brugere af disse systemer og de økonomiske fordele er stadigt stigende på grund af 
liberaliserings- og privatiseringsinitiativer. De teknologier, der er udviklet inden for 
forskellige områder, kan anvendes til fiskeriovervågning og -kontrol, som det fremgår 
af det efterfølgende. 
Denne rapport er udarbejdet for at opfylde en officiel forpligtelse i henhold til artikel 
II i Kommissionens forordning (EF) nr. 897/94, i henhold til hvilken Kommissionen 
skal forelægge Rådet en rapport om de pilotprojekter, der er gennemført af 
medlemsstaterne vedrørende løbende positionsbestemmelse af EF-fiskerfartøjer1. Den er 
til dels baseret på de endelige rapporter fra medlemsstaterne, som desværre er blevet 
fremsendt med forsinkelse. 
EFTnr. L 104/18. 
> 
1. Baggrund 
11992 foreslog Kommissionen, at der blev indført et satellitbaseret overvågningssystem 
med løbende positionsbestemmelse af fiskerfartøjer for at opnå større effektivitet i 
overvågningen af fiskeriet1. 
Derefter besluttede Rådet, at medlemsstaterne skulle gennemføre pilotprojekter i 
samarbejde med Kommissionen for at vurdere, hvilken teknologi der skulle anvendes, 
og hvilke fartøjer der skulle være omfattet af det ovennævnte system (som fastsat i 
artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af 
en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik, i det følgende benævnt 
"kontrolforordningen"). Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 897/94 blev der fastsat 
gennemførelsesbestemmelser vedrørende pilotprojekterne. Tretten EU-medlemsstater 
(Belgien, Danmark, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, 
Nederlandene, Portugal, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige) har gennemført 
pilotprojekter for satellitovervågning omfattende indtil 350 fartøjer i hele Fællesskabet. 
Tre forskellige satellitbaserede fartøj sovervågningssystemer, der fås i handelen (Argos, 
Euteltracs og Inmarsat), er blevet anvendt til at spore de deltagende fartøjers bevægelser. 
Adskillige medlemsstater har afprøvet mere end et af disse systemer. 
Pilotprojekterne er blevet finansieret med 10 mio. ECU fra Fællesskabets budget. 
Projekterne påbegyndtes i juli 1994 og skulle efter planen være afsluttet i juni 1995. 
KOM(92) 392 endelig udg. 
S" 
Efter anmodning fra en række medlemsstater, hvis projekter endnu ikke var afsluttet, 
blev projekternes løbetid forlænget til december 1995. En række medlemsstater anvender 
stadig systemerne som et middel til at forbedre og udvikle deres forståelse af denne type 
teknologi inden for fiskerikontrol og bevarelse. 
Pilotprojekterne er blevet koordineret af Europa-Kommissionen. Kommissionen har med 
regelmæssige mellemrum tilrettelagt møder i Ekspertgruppen vedrørende Fiskerikontrol 
med de nationale ansvarlige i medlemsstaterne for at overvåge projekternes forløb. 
Kommissionen har også gennemført forsøg siden 1992. Den har anvendt sit 
inspektionsfartøj, der opererer i det af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige 
Atlanterhav (NAFO) regulerede område (dvs. de internationale farvande ud for 
Newfoundland), til dette formål. 
2. Den internationale sammenhæng 
Dilemmaet i forvaltningen i de kommercielle fiskerier, når det gælder om at afstemme 
de disponible fiskeressourcer, der er til rådighed, efter overkapaciteten i fangstsektoren, 
er blevet forværret af kontrolinstansernes problemer med at overvåge et stort antal 
fartøjer, der er spredt over enormt store havområder. I de senere år har mange nationer 
grebet til teknologiske innovationer såsom overvågning af fartøjernes position ved hjælp 
af satellit for at forbedre kontrollen og effektiviteten af deres fiskeriforvaltning. Der er 
givet en række eksempler herpå nedenfor. 
I april 1990 krævede en international aftale mellemUSA, Canada og Japan, at der blev 
indført satellitovervågning af alle de japanske blækspruttefartøjer og stormaskede 
^ 
drivgamsfartøjer, der fiskede i den nordlige del af Stillehavet i 1990. Der blev indgået 
tilsvarende aftaler mellem USA og Korea og USA og Taiwan. USA har overvåget 
næsten 800 fiskerfartøjers højsøfiskeri. I den senere tid er en snes amerikanske 
langlinefartøjer blevet udstyret med satellitovervågningsanordninger i det pelagiske 
langlinefiskeri i den vestlige del af Stillehavet. USA er ved at tilrettelægge en ordning 
for to specifikke fiskerier i New England-området (bundfisk og kammuslinger). 
Den 1. januar 1994 iværksatte Australien officielt sit første fartøj sovervågningssy stem 
i et højsøtrawlfiskeri (Orange Roughy) med ca. 30 fartøjer. Den videre udvikling 
omfatter en udvidelse af systemets dækning til langlinefartøjer til tunfisken og trawlere 
til fiskeri efter dybhavsrejer, både hvad angår position og fangstrapportering. 
Siden den 1. april 1994 har New Zealand krævet, at visse fartøj skategorier medfører 
og arbejder med fartøjsovervågningsudstyr. For øjeblikket er ca. 200 fartøjer forsynet 
med udstyr. 
Flere andre lande verden over har gennemført forsøg eller overvejer at gøre det: 
Argentina, Canada, Chile, de franske oversøiske områder (Fransk Polynesien og Ny 
Kaledonien), Indonesien, Iran, Japan, Marokko, Norge, Peru, Rusland og Taiwan. 
Både De Forenede Nationers aftale om gennemforeisen af bestemmelserne i De 
Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedwrende bevarelse og 
forvaltning af falles bestande og stærkt vandrende bestande og adfærdskodeksen for 
yii 
ansvarlige fiskerier omtaler udtrykkeligt anvendelsen af fartøj sovervågningssy stemer 
(FOS). 
I henhold til den konvention, der er indgået for Beringshavet, skal hver kontraherende 
part kræve af sine fiskerfartøjer, der fisker efter sej i konventionsområdet, at de skal 
benytte tidstro satellitpositioneringssendere, når de befinder sig i Beringshavet. Andre 
regionale organisationer såsom CCAMLR (Antarktis), ICCAT (Atlanterhavstun), FFA 
(den sydlige del af Stillehavet) og NAFO (Nordvestatlanten) har også interesseret sig 
for emnet. De kontraherende parter i NAFO vil gennemføre pilotprojekter omfattende 
35% af den fiskerflåde, der fisker i det NAFO-regulerede område i 1996/97. 
Den 21.-22. november 1995 afholdt Kommissionen et internationalt symposium for 
fiskerikontrol i Madrid, Spanien. Formålet med symposiet var at overveje anvendelsen 
af satellitbaseret teknologi til overvågning og kontrol. Tretten medlemsstater, fire 
tredjelande, FAO og en snes virksomheder deltog. Symposiet resulterede i en nyttig 
udveksling af oplysninger blandt deltagerne. 
Erfaringerne uden for Den Europæiske Union har klart vist, at satellitovervågningen, 
selv om den ikke har afløst de konventionelle kontrolmetoder, har gjort dem mere 
effektive. Navnlig har satellitovervågningen gjort det muligt for kontrolinstanserne at 
indkredse særligt påtrængende problemer i den rigtige rækkefølge. 
Ud over anvendelsen af satellitteknologi til kontrolformål har der været mange 
innovationer inden for det satellitteknologiske område, som har hjulpet fiskerne til at 
opnå et mere effektivt fiskeri. Et eksempel herpå er GPS-satellitterne, som har gjort det 
muligt for fiskerfartøjerne straks at bestemme deres position, kurs og fart. En anden 
udvikling er satellitbaseret fjernmåling, som har gjort det lettere at foretage en præcis 
s* 
lokalisering af højproduktive biologiske områder for visse bestande. Endvidere har 
telekommunikationssatellitter forbedret kommunikationen mellem fartøjerne for visse 
fiskerflåders vedkommende, og dette sparer tid ved lokaliseringen af de optimale 
fangstpladser og giver ekstra sikkerhed i nødsituationer. 
II. PILOTPROJEKTERNE 
Medlemsstaterne har foretaget omfattende forsøg med fartøj sovervågningssy stemer under 
gennemførelsen af deres respektive projekter. Over 300 EF-fartøjer er blevet udstyret 
med en blå kasse (30 Argos, 60 Euteltracs og 175 Inmarsat, og i Portugal er MONICAP 
blevet installeret på over hundrede fartøjer). I 1995 etablerede Finland og Sverige et 
fælles pilotprojekt sammen med Danmark. På grund af den korte løbetid lykkedes det 
dog ikke Sverige at finde frivillige deltagerfartøjer. 
Alle medlemsstaterne har afprøvet GPS-INMARSAT. Kun nogle medlemsstater har 
afprøvet ARGOS og/eller EUTELTRACS. I et supplerende projekt har Grækenland også 
afprøvet VHF/DSC-datakommunikation, hvis anvendelse mere er begrænset til 
territorialfarvande. Det Forenede Kongerige har gennemført forsøg med automatisk 
positionsregistrering (APR), hvor der lagres data om bord på fiskerfartøjer uden tidstro 
transmission af oplysningerne. 
Bilaget indeholder de vigtigste oplysninger om de enkelte projekter. 
Cf 
1. Evaluering af pilotprojekterne 
Dette afsnit giver en oversigt over de vigtigste resultater i medlemsstaternes rapporter 
og overvejelserne i Ekspertgruppen vedrørende Fiskerikontrol, som har holdt møde med 
regelmæssige mellemrum i hele pilotprojekternes løbetid. 
Pilotprojekterne bekræftede pålideligheden af tidstro satellitpositionsovervågningsudstyr 
om bord på fiskerfartøjer og fastslog, at denne type teknologi indebærer en meget stor 
forbedring af de eksisterende luft-, hav- og landbaserede ressourcers effektivitet. 
Selv om pilotprojekterne i medlemsstaterne afslørede en række tekniske problemer, viste 
de også klart, at disse problemer kunne løses af projektlederne og systemleverandørerne 
i fællesskab. Det fremgik særlig klart, at den satellitbaserede 
fartøj sovervågningsteknologi har udviklet sig betydeligt i projekternes løbetid. Denne 
tendens vil givetvis fortsætte. Den yderligere udvikling af brugsklare produkter og 
forbedringen af satellittjenesterne vil i høj grad medvirke til at opnå det fulde udbytte 
af et fremtidigt driftsklart system. 
Pilotprojekterne har vist, at udstyret til brug om bord på fartøjerne har fået en væsentligt 
bedre kvalitet og er blevet meget mere robust og pålideligt i løbet af forsøgsperioden. 
De fortsatte teknologiske fremskridt vil til stadighed byde på nye funktioner til lavere 
priser. Priserne på mobilt udstyr forventes at falde betydeligt, når der indføres 
satellitsystemer i lavt kredsløb, og liberaliserings- og privatiseringspolitikken skulle 
mindske telekommunikationsudgifterne. Edb-maskinel og -programmel bliver generelt 
^ 
billigere. Det vigtigste problem, der er konstateret, er tab af data ved systemsvigt. Dette 
problem optræder dog kun lejlighedsvis og kan løses ved hjælp af de fornødne backup-
og retableringsprocedurer. 
Alle medlemsstaterne har rapporteret, at GPS integreret i ARGOS-transponderne og 
kombineret med INMARSAT C er tilstrækkeligt præcist til fiskerikontrolformål. 
Positioneringsfunktionen i Euteltracs bedømmes også positivt. 
2. Dataudveksling 
Der er gennemført et betydeligt antal forsøg med dataudveksling mellem 
medlemsstaterne i pilotprojekternes operationelle fase. Forsøgene har vist, at det er 
kompliceret og vanskeligt at udveksle positionsdata. De har dog også givet værdifulde 
oplysninger om, hvordan dataudvekslingen kan forbedres, og hvordan man kan finde 
frem til en bestemt løsning eller andre alternativer i et driftsklart system. 
Den af Danmark foreslåede dataudvekslingsmodel og X.25-dataudvekslingsprotokollen 
er blevet godkendt som standarder i forbindelse med pilotprojekterne. De disponible 
X.25-tjenester er dog ikke de samme i alle medlemsstaterne. En række medlemsstater 
har ikke udvekslet positionsrapporter med regelmæssige mellemrum. I denne henseende 
har medlemsstaterne åbenbart undervurderet den tekniske indsats, det kræver at indføre 
og arbejde med pålidelige og effektive datakommunikationsprocedurer i 
pilotprojektperioden. Det er Kommissionens opfattelse, at dette var det mindst 
vellykkede aspekt af pilotprojekterne. 
si-
Direkte transmission fra fiskerfartøjet til kyststaten er kun blevet afprøvet af to 
medlemsstater. Det kan ikke desto mindre betragtes som et holdbart alternativ til 
kommunikation fra flagstaten til kyststaten. 
Medlemsstaterne erkender, at det er nødvendigt at standardisere 
dataudvekslingsprocedurerne og yderligere overveje, hvordan det fremtidige EF-system 
for satellitovervågning skal opbygges. I den forbindelse er det nødvendigt at finde frem 
til en helhedsløsning på spørgsmålet om samkøring af forskellige mobile 
satellitkommunikations- og sporingsteknologier med jordbaserede net. Det bør 
bemærkes, at spørgsmålet om datakommunikation mellem medlemsstaterne er et generelt 
spørgsmål, som ikke er begrænset til satellitsporing. 
3. Juridiske og bevismæssige spørgsmål 
Medlemsstaterne har ikke foretaget en dybtgående vurdering af de juridiske og 
bevismæssige spørgsmål i forbindelse med de data, der opnås fra et satellitbaseret 
fartøj sovervågningssy stem, i deres rapporter. Kommissionen er dog klar over, at 
fartøjerne frivilligt har deltaget i pilotprojekterne, og at mange spørgsmål, såsom 
manipulering eller misbrug af anordningerne med henblik på kloning (uautoriseret 
anvendelse af en legitim enhed til at vildlede myndighederne med hensyn til fartøjernes 
korrekte position) eller brug af fantomer (uautoriseret frakobling af en enhed), er 
fænomener, som først fuldt ud vil kunne konstateres, når systemet er obligatorisk for 
visse fartøj skategorier. Det er derfor nødvendigt, at hele ansvaret for installation, drift 
og vedligeholdelse af det operationelle udstyr lægges over på fartøjerne, og at det gøres 
ulovligt at være på havet uden at have en operationel enhed om bord. Det er også 
uomgængeligt nødvendigt at indføre alle de fornødne sanktioner såvel som incitamenter 
til at sikre, at fartøjerne opfylder de fastsatte krav. 
/!£ 
Generelt har medlemsstaterne meget divergerende regler for bevisførelse. Gyldigheden 
og den bevismæssige værdi af dataene fra et satellitbaseret fartøj so vervågningssystem 
kan til en vis grad divergere fra medlemsstat til medlemsstat, som det er tilfældet med 
andre oplysninger, f.eks. fotografier, der tages under inspektioner fra luften. Et effektivt 
FOS kræver samarbejde mellem de kompetente myndigheder i flagstaten og kyststaten. 
Dette kan indebære, at visse medlemsstater må indføre regler i deres nationale 
lovgivning, således at der kan foretages en evaluering af bevis, der er opnået ved 
satellitbaseret FOS. 
III. HENSIGTSMÆSSIGHEDEN AF ET SATELLITBASERET FOS I 
FISKERIKONTROLLEN OG -FORVALTNINGEN 
Forsøgene har vist, at et fuldt operationelt system vil have mange fordele for 
fiskerikontrollen. Som anført i Kommissionens rapport om kontrollen med den fælles 
fiskeripolitik1 er der for øjeblikket mange alvorlige mangler, der mindsker kontrollens 
effektivitet. Satellitovervågning af fiskerfartøjer vil forbedre kontrollen på mange 
områder inden for den nuværende fiskeriordning. 
Den vil navnlig: 
forbedre indsatsforvaltningen gennem indsatsrapporter af høj kvalitet 
forbedre overvågningen af fredede områder eller følsomme områder 
i KOM(96) 100 endelig udg. 
SI 
muliggøre en mere rentabel anvendelse af inspektionsfartøjer og 
inspektionsfly og en mere effektiv indsats, når det gælder bordinger til søs 
gøre det muligt at efterprøve logbogsdata og i nogle tilfælde validere 
fangstområderapporter 
medvirke til at afsløre ulovlige eller ikke tilladte landinger 
gøre det muligt at overvåge overholdelsen af kravet om forudgående 
meddelelse om landinger. 
EU-fiskeriernes forskelligartethed kræver en kompleks forvaltnings- og kontrolstruktur. 
På lang sigt kan et satellitbaseret fartøj sovervågningssy stem dog muliggøre en 
forenkling af forskrifterne. Det kan navnlig være et incitament for fiskerne til at 
overholde bestemmelserne, hvilket atter kan resultere i en indskrænkning af nogle af de 
nuværende krav, som f.eks. hail-kravene. 
Satellitbaserede systemer vil være en hjælp ved kontrollen af fiskeriindsatsen og vil, 
hvis de kombineres med andre kontrolredskaber, forbedre registreringen af fartøjernes 
fangster. 
For EF som helhed vil et satellitbaseret fartøj sovervågningssy stem medføre en mere 
ensartet anvendelse af forskrifterne, øge samarbejdet mellem kontrolinstanserne og sikre 
større gennemsigtighed i fiskerikontrollen og kontrolindsatsen i medlemsstaterne. 
Pilotprojekterne i medlemsstaterne har afsløret, at der også er mange fordele for 
fiskerisektoren. Det drejer sig bl.a. om lavere udgifter til kommunikation, øget sikkerhed 
i nødsituationer, et lukket meddelelsessystem for fangst- og markedsoplysninger og 
bedre adgang til oplysninger om vejrforhold, havne mv. Endvidere tyder den seneste tids 
erfaringer i medlemsstaterne på, at fiskerne allerede investerer i 
satellittelekommunikationsudstyr og -tjenester. 
£o 
De opmuntrende resultater af de pilotprojekter, som medlemsstaterne har gennemført, 
og udviklingen i de internationale fiskerier viser, at det nu er på tide at forberede en 
operationel ordning gældende for EF-fiskerfartøj erne. 
Omkostningerne ved satellitbaserede FOS afhænger hovedsagelig af, hvor mange fartøjer 
der indgår i systemet. Man kan også gå ud fra, at medlemsstaterne foretrækker størst 
mulig fleksibilitet til at udvikle et system, der specielt er afpasset efter deres behov, og 
at integrere systemet med eksisterende kontrolfaciliteter og -procedurer. 
Det maskinel og programmel, der blev indkøbt med henblik på pilotprojekterne, kan 
genbruges, i det omfang det er muligt. 
Baseret på en tidligere undersøgelse forventes udgifterne til satellitovervågning, herunder 
et kontrolcenter i hver enkel medlemsstat til at overvåge en flåde på 10 000 fartøjer, i 
en periode på fem år at blive på omkring 80 til 100 mio. ECU. Det mobile udstyr om 
bord på de enkelte fartøjer vil tegne sig for størstedelen af disse udgifter. Udgifterne vil 
normalt være støtteberettigede i henhold til Rådets beslutning 95/527/EF om 
Fællesskabets finansielle deltagelse i visse udgifter, som medlemsstaterne afholder ved 
gennemførelsen af overvågnings- og kontrolordningerne under den fælles fiskeripolitik 
EFT nr. L 301 af 14.12.1995, s. 30. 
Berigtiget i EFT nr. L 302 af 15.12.1995, s. 45. 
ZA 
BILAG 
OVERSIGT (situationen pr. 1.5.96) 
0* Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien EF's finan­
sielle bidrag 
(Mio. ECU) 
0,3 
0,9 
0,4 
0,8 
3,0 • 
0,9 
0,7 
0,5 Antal fartøjer 
Minimum 
10 
10 
15 
10 
124 
67 
10 
17 Faktisk 
21 
10 
22 
20 
124 
45 
10 
(20) Kontrolcenter 
Dienst vær 
Zeevisserij, 
Oostende 
Fiskeridirek­
toratet, 
Købenbavn 
Bundesanstalt LE, 
Hamburg 
Den hellenske 
kystbevogtning, 
Piræus 
IGPM, Madrid 
CROSSA, Etel 
Naval Base,Cork 
Kystbevogt­
ningen, Rom Satellitsystem 
INMARSAT 
INMARSAT 
INMARSAT 
INMARSAT 
EUTELTRACS 
INMARSAT 
ARGOS 
EUTELTRACS 
INMARSAT 
EUTELTRACS 
INMARSAT 
INMARSAT Startdato 
(Frist: 
1.10.94) 
Marts 95 
April 95 
Oktober 94 
Oktober 94 
Marts 94 
Maj 95 
Oktober 94 
-Modtagel­
se af en­
delig rap­
port 
(frist: 
29.2.96) 
-
26.03.% 
04.03.96 
13.03.96 
14.03.96 
19.03.% 
-
-Bemærkninger 
Omkostningerne ved tilslutnings-
programmel delt med Nederlandene 
- INMARSAT-datarapporter er gået tabt 
Vanskeligheder ved at finde frivillige deltagere 
Har udviklet dataudvekslingsmodel til 
positionsrapportering 
Telecom støtter ikke X.25 fast select mode til 
internationale kommunikationer 
- Har afprøvet VHF/DSC i et supplerende projekt 
LES støtter ikke individuel polling 
Har udviklet en udbygning af den danske 
dataudvekslingsmodel med henblik på rapportering 
af indsejling, udsejling m.v. 
Anvender fortsat systemet til indsatsrapportering 
Eutelsat har udviklet teknisk løsning til integrering af 
datastrømmene fra de tre satellitsystemer 
Anvender fortsat systemet til indsatsrapportering 
Kryptografering af positionsrapporter 
- Går ind for direkte transmission til kyststaten 
Foreslår anvendelse af central datadirigeringsfacilitet 
- Endnu ikke driftsklart 
c Medlemsstat 
Nederlandene 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige EF's finansi­
elle bidrag 
(Mio. ECU) 
0,5 
" 
0,2 
0,2 
0,9 Antal fartøjer 
Minimum 
14 
47 
-
19 Faktisk 
41 
104 
5 
3 
29 Kontrolcenter 
AID, Kerkrade 
IGP, Lissabon 
Fiskerideparte­
mentet, 
Helsinki 
Fiskeriverket, 
Gôteborg 
MAFF, London 
DAFS, Edinburgh Satellitsystem 
ARGOS 
EUTELTRACS 
INMARSAT 
INMARSAT 
INMARSAT 
INMARSAT 
ARGOS 
EUTELTRACS 
INMARSAT Startdato 
(Frist: 
1.10.94) 
Oktober 94 
-
Efter 
tiltrædelsen 
Efter 
tiltrædelsen 
September 94 Modtagel­
se af 
endelig 
rapport 
(Frist: 
29.2.96) 
20.03.% 
-
05.03.% 
07.03.% 
22.03.% 
(foreløbigt 
udkast) Bemærkninger 
Omkostningerne ved tUslutriingsprogrammel delt med 
Belgien 
- INMARSAT-datarapporter er gået tabt 
- Tidligere erfaringer med projektet "Vene Visserijen" 
- PTT Telecom støtter ikke X.25 fast select mode 
- Portugal har ikke gennemført et specifikt pilotprojekt, 
da landet har tidligere erfaringer med MONICAP 
- Satellitovervågning er et etableret middel ifølge national 
lov 
- Fælles projekt med Danmark og Sverige 
- Fælles projekt med Danmark og Finland 
- Ingen frivillige deltagere 
- Har udstyret to kysttevogtningsfartøjer og et 
forsøgsfartøj 
- Fuld integrering af satellitsystemer gennem 
specialudviklet overvågningssystem (CTMS) 
- Ingen deltagelse fra fiskeriorganisationernes side 
18 fartøjer udstyret med automatiske positionsregistre-
ringsajrørdninger 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 232 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 11 
Katalognummer : CB-CO-96-242-DA-C 
ISBN 92-78-04481-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
l < 1