31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 337/39 
forhold til risikoniveauet passende beskyttelse af sund­
hed og sikkerhed«. 
3.9.2. Bilag II, 1.4. 
ØSU gør opmærksom på sin udtalelse (*) om paralleldi­
rektivet [dok. KOM(88) 76), som omhandler de op­
lysninger, der skal tilvejebringes af fabrikanten med 
hensyn til anvendelsen af personlige værnemidler: for­
holdet mellem fabrikant og bruger anses for at være 
vigtigt med henblik på at opnå den mest effektive 
personlige beskyttelse. 
3.10.1. Bilag III, Afsnit l - 1 
I artikel 8.1 kræves det, at fabrikanten skal udarbejde 
et dokumentationsmateriale, men han har ikke pligt til 
derefter af fremlægge dette materiale, og dét kan skabe 
forvirring. Derimod kræves det i artikel 10 og 11, at 
dokumentation skal fremlægges i forbindelse med veri­
fikation og overensstemmelse. 
(!) EFT nr. C 318 af 12. 12. 1988. 
Bryssel, den 27. oktober 1988. 
1. Indledning 
1.1. ØSU ønsker at understrege, at det foreliggende 
forslag til forordning er et led i virkeliggørelsen af 
Fællesaktens afsnit V »Økonomisk og social samhø­
righed«. Ordlyden af afsnit I, 1, litra b), bør ændres til »... skal 
de tekniske konstruktionsdata omfatte tilstrækkeligt 
med data til at sikre et godkendt kontrolorgan ...«. 
3.10.2. Bilag Hl, Afsnit l, 2, litra (a) (engelsk version) 
Litraet bør have følgende ordlyd: »(a) its conformity to 
the harmonized standards or other technical specifica-
tions referred to in Article 5.« 
3.11. Bilag III, Afsnit U 
ØSU støtter de mindstekriterier, der opstilles i forbin­
delse med medlemsstaternes udpegelse af kontrolorga­
ner. Med henvisning til sine tidligere udtalelser under­
streger ØSU imidlertid, at medlemsstaternes gensidige 
anerkendelse af kontrolorganer og prøvestationer bør 
have e EF-retligt grundlag. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Navnlig er der grund til at minde om målsætningen i 
artikel 130 A: At fremme en harmonisk udvikling af 
Fællesskabet som helhed ved at styrke den økonomiske 
og sociale samhørighed og ved at formindske uligheder­
ne mellem de forskellige områder og forbedre de mindst 
begunstigede områders stilling. Udtalelse om forslaget til Rådets forordning om gennemførelsesbestemmelser til forordning 
(EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventio­
ner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 
og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter 
(88/C 337/13) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. august 1988 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 123, 130 E og 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for regionaludvikling og fysisk planlæg­
ning, som udpegede Francesco Serra-Caracciolo til ordfører og Andrea Amato til medordfører. 
Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. oktober 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 259. plenarforsamling, den 27. oktober 
1988, enstemmigt følgende udtalelse. 
Nr. C 337/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
1.2. ØSU har tidligere tilsluttet sig og støtter fortsat 
fuldt ud, at man tilstræber at skabe ligevægt mellem 
regionerne. Det kræver derfor, at der iværksættes en 
såvel kwalitativt som kvantitativt orienteret investe­
ringspolitik, som effektivt bidrager til at mindske de 
udviklings- og indkomstmæssige forskelle i Fælles­
skabet. 
1.3. Strukturfondsreformen er blot et middel til at 
skabe regional ligevægt, men de nye forvaltningsregler 
forekommer at være en afgørende forudsætning for 
at tilvejebringe økonomisk og social samhørighed på 
euroæisk plan. 
1.4. Der er derfor grund til på ny at understrege 
de grundlæggende ideer, som en virkelig reform af 
strukturpolitikken må bygge på: 
— Koordinering af alle former for politik — på EF-
plan såvel som på nationalt og regionalt plan — 
der har direkte indflydelse på eller i det mindste 
væsentlige konsekvenser for beskæftigelsen i regio­
nerne. 
— Garanti for et reelt og effektivt partnerskab, dels 
med de regionale og lokale myndigheder, dels med 
erhvervs- og samfundslivets beslutningstagere og 
interesseorganisationernes repræsentanter. 
— Enkle, harmoniserede og fleksible procedurer. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU beklager, at en række synspunkter, som 
det har fremført i sine udtalelser (l) ikke kan genfindes 
i den af Rådet vedtagne rammeforordning, ligesom de 
heller ikke klart præger de nye forslag. 
2.2. På den anden side tager ØSU med tilfredshed 
nogle af bestemmelserne i Kommissionens forslag til 
efterretning. 
Det gælder navnlig artikel 9, som indfører additions-
princippet med tilhørende kontrolmetode. I den forbin­
delse bør udtrykket »en tilsvarende stigning i de samlede 
offentlige udgifter« præciseres for at undgå, at addi-
tionsprincippet resulterer i ekstra udgifter for visse med­
lemsstater. Den årlige vækst i EF-fondenes bevillinger 
bør derfor modsvares af en nettovækst i medlemsstater­
nes udgifter til offentlige investeringer. 
For det andet gælder det forslagets artikel 27, stk. 2, som 
omhandler forudgående og efterfølgende evaluering af 
de aktioner med strukturelt sigte, Fællesskabet bidrager 
til. Generel indførelse af forudgående evalueringer er 
et ubestrideligt fremskridt. Dog er det nødvendigt at 
forbedre og præcisere hele kontrolsystemet. 
(!) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 13, og EFT nr. C 175 af 
4. 7. 1958, s. 56. 2.3. På den anden side ønsker ØSU også at give 
udtryk for sin uro og bekymring vedrørende et antal 
punkter, som dels bør ændres, dels er utilstrækkeligt 
belyst eller helt uomtalt. 
3. Partnerskabet: Høring eller samråd 
3.1. I tidligere udtalelser om reformen af struktur­
fondene har ØSU udtrykt ønske om: 
— at de decentrale myndigheder høres ikke blot i for­
bindelse med udformning og forelæggelse af planer­
ne, men også i forbindelse med udarbejdelsen af 
fællesskabsstøtterammen, 
— at høringen af arbejdsmarkedets parter kommer til 
at omfatte alle former for strukturpolitik. 
3.2. Artikel 4, stk. 1, i rammeforordningen, lader 
ganske vist medlemsstaten udpege de kompetente myn­
digheder, der kan deltage i dette samråd, men udelukker 
ikke, at repræsentanter for erhvervs- og samfundslivets 
organisationer kan deltage i partnerskabet. 
ØSU beklager, at denne mulighed ikke er overtaget og 
videreudviklet i det forslag til forordning, Kommissio­
nen nu har forelagt. 
3.3. ØSU understreger følgende: 
— hvad angår samrådet med de decentrale myndighe­
der bør det klart fastslås, at disse myndigheder 
skal deltage i udformningen af de nationale planer 
vedrørende de fem mål, i fastlæggelsen af de dertil 
hørende fællesskabsstøtterammer, samt i op­
følgnings- og evalueringsprocessen, 
— hvad angår samrådet med erhvervs- of samfundsli­
vets beslutningstagere bør den her omhandlede for­
ordning sikre, at de deltager på alle beslutningspro­
cessens tre niveauer: Planer, fællesskabsstøtteram­
me, operationelle programmer. 
3.4. Nationale, regionale og lokale beslutningstagere 
fra erhvervs- og samfundslivet bør inddrages i dette 
samråd på EF-plan. Kommissionen kan med fordel 
udnytte erfaringerne fra forordningen om de integrerede 
middelhavsprogrammer (IMP) med henblik på ud­
formningen af den bedst mulige samrådsprocedure. 
3.5. Listen over repræsentative rådgivende organer 
og eventuelt disses udtalelser skal obligatorisk anføres 
i de planer, medlemsstaterne forelægger i fællesskabs­
støtterammen og i tilsyns- og opfølgningsfasen. 
31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 337/41 
4. Udvalgene 
4.1. I sine tidligere udtalelser er ØSU uden forbehold 
gået ind for, at der skulle nedsættes et enkelt udvalg 
met kompetence for alle tre fonde og alle fem mål, og 
med repræsentanter for alle berørte instanser — på EF-
plan såvel som på nationalt, regionalt og andet plan — 
og for arbejdsmarkedets parter. 
4.2. Man har imidlertid valgt at nedsætte tre forskel­
lige udvalg. 
ØSU beklager, at der bliver tale om tre forskellige 
udvalg for de tre fonde; denne løsning vil uden tvivl 
given anledning til misforståelser, fordi den lader pro­
blemet med at koordinere de tre fondes interventioner 
til de fem mål uløst, og fordi erhvervs- og samfundsli­
vets beslutningstagere kun kommer til at medvirke i 
Socialfondsudvalget (jf. EØF-traktatens artikel 124). 
4.3. ØSU finder det nødvendigt at udbedre disse to 
mangler. Det understreges derfor, at der skal skabes en 
instans, som skal overholde princippet om partnerskab, 
og som skal have til opgave at vurdere, i hvilken grad 
strukturinterventionerne til de fem mål er koordineret 
inden for fællesskabsstøtterammen. I konsekvens heraf 
må der nedsættes i det mindste ét rådgivende udvalg, 
sammensat af repræsentanter for erhvervslivets og sam­
fundets organisationer samt for Kommissionen. 
4.4. Definerer man udtrykket »repræsentanter for 
medlemsstaterne« ved hjælp af EØF-traktatens artikel 
124 (»repræsentanter for regeringerne samt arbejdsta­
ger- og arbejdsgiverorganisationer«), havde man en ju­
ridisk begrundelse for de nævnte personers deltagelse i 
de udvalg som skal behandle mål nr. 1, 2 og 5. 
4.5. Hvad angår de i forslagets artikel 26 omtalte 
tilsynsudvalg og evalueringsprocessen i artikel 27, fin­
der ØSU det hensigtsmæssigt, at man — med visse 
forbedringer (inddragelse af erhvervs- og samfundsli­
vets beslutningstagere) — bygger på de erfaringer, der 
indhøstes i forbindelse med de integrerede middelhavs­
programmer. 
4.6. ØSU ønsker, at den foreslåede forordning inde­
holder mere præcise og klare bestemmelser: 
— Om på hvilke niveauer udvalgene skal virke; det må 
sikres, at de også kommer til at virke på regionalt 
niveau. 
— Om de personers kvalifikationer, som udpeges til 
medlemmer af disse udvalg med henblik på udbyg­
ning af partnerskabet. 
— Om valget af de fysiske og finansielle indikatorer, 
Kommissionen skal anvende i forbindelse med til­
synet med og evalueringen af resultaterne af EF's 
interventioner. — Om de rapporter, der skal udarbejdes i forbindelse 
med tilsynet; det er ikke klart, hvad de skal inde­
holde. 
5. Kriterierne 
5.1. Hvad angår kriterierne for udvælgelse af de 
områder, der skal modtage strukturinterventioner, 
tager ØSU til efterretning, hvad der allerede er oplyst 
vedrørende mål nr. 1 og 2, men insisterer på: 
— at der specielt med hensyn til mål nr. 2 tages højde 
for den mulighed, der er nævnt i artikel 9, stk. 2, 
andet afsnit, tredje led, i rammeforordningen (tab 
af arbejdspladser, strukturomlægning i jern- og stål­
sektoren og i de øvrige kriseramte industrisektoren), 
— at de kriterier, der er foreslået for mål nr. 5 b's 
vedkommende, revideres, da de i den nuværende 
form er uacceptable: Der er for mange kriterier, og 
de er for upræcise, ligesom de ikke harmonerer med 
princippet om en koncentration af interventionerne. 
ØSU henviser til den tidligere udtalelse, hvori det for 
de regioner, der er omfattet af mål nr. 5 b, og som ikke 
dækkes af mål nr. 1 og 2, foreslog udelukkende at 
koncentrere regional- og socialfondsstøtten i bjergom­
råder og ugungstigt stillede ø-områder. 
5.2. ØSU erkender, at der må levnes Kommissionen 
en vis fleksibilitet, men finder det nødvendigt, at den 
udfolder sig inden for nærmere fastlagte parametre. 
6. Den integrerede metode 
6.1. ØSU understreger på ny sin forkærlighed for 
denne fremgangsmåde, der åbner mulighed for størst 
mulig synergi på regionalt plan; det gælder både i 
forbindelse med partnerskab, samordning, koncentra­
tion og flerårig forvaltning. 
6.2. Som i tidligere udtalelser udtrykker ØSU ønske 
om, at der specielt tilskyndes til denne form for struktu­
rel intervention. Ændringerne af den nuværende forord­
ning i form af integration af de fem mål i regionalplaner­
ne i form af partnerskab og samordning imødekommer 
ønsket om i så vidt omfang som muligt at udnytte 
fordelene ved denne fremgangsmåde (f.eks. ved at frem­
me regionale og lokale halvoffentlige organer og 
selskaber til fremme af den økonomiske udvikling og 
beskæftigelsen). Desuden bør det fastsættes, at selv om 
de integrerede foranstaltninger fortsat henhører under 
de regionale myndigheder, skal de som hovedregel 
geografisk indgå på NUTS III-niveau, såfremt struktur­
støtten er horisontal. 
Nr. C 337/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 88 
6.3. ØSU finder det nødvendigt at given Kommissio­
nen øgede beføjelser til at beslutte at anvende denne 
fremgangsmåde. 
7. De nye procedurer 
ØSU kræver, at de forskellige led i den nye procedure 
identificeres klare i forhold til hinanden. Forordningen 
må være præget af klarhed. Forordningen må kunne 
forstås og anvendes straks ved sin offentliggørelse, uden 
at det skal være nødvendigt at ty til senere forklarende 
tekster. 
7.1. Planerne 
7.1.1. ØSU beklager, at der ikke findes en enkelt 
regionaludviklingsplan for alle fem mål, og for så vidt 
angår regioner med relation til mål nr. 2 og 5, finder 
det det nødvendigt, at disse indpasses i den regionale 
planlægning. 
7.1.2. Selv om rammeforordningen forudsætter en 
national plan angående mål nr. 3 og 4, er der ikke noget 
til hinder for, at den deles op i regionale planer. 
7.1.3. ØSU ønsker det præciseret, på hvilket niveau 
planerne skal udarbejdes. Formuleringen »de geografi­
ske niveau, som (...) skønner mest hensigtsmæssigt« 
overlader for meget til fortolkning. ØSU foreslår, at det 
bestemmes, at enhver plan, der kun vedrører en region, 
skal udarbejdes på regionalt plan af de regionale myn­
digheder. Hvis planen derimod vedrører flere regioner 
eller omhandler et sektorielt udviklingsaspekt i flere 
regioner, skal staten og alle berørte regionale og lokale 
myndigheder i overensstemmelse med partnerskabsreg-
len sammen deltage i udarbejdelsen af den plan, der 
forelægges Kommission. I den forbindelse bør artikel 5, 
stk. 2, 3. afsnit, ændres. I stedet for »udgifter« bør læses 
»aktioner og udgifter, som vedrører hver region«. 
7.1.4. At nogle problemer behandles på NUTS III-
niveau er heller ikke nogen hindring for, at de indføjes 
i regionalplanen, eller at de koordineres med regionale 
programmer, hvor der ikke findes nogen regionalplan. 
7.1.5. Det største problem gør sig gældende i forbin­
delse med mål nr. 5 a. Programprincippet omfatter alle 
mål uden undtagelse. Derfor er det uacceptabelt, at mål 
nr. 5 a bevidst og på forhånd holdes uden for de nye 
procedurer. 
7.1.6. Under henvisning til de frister, der er fastlagt 
i rammeforordningen, ønsker ØSU en snarlig revision 
af landbrugsforordningerne og opfordrer Kommisionen 
til at revidere dem med henblik på at tilvejebringe større koordination og at behandle mål nr. 5 a som de øvrige 
mål, enten på plan-niveau eller på fællesskabsstøtteram­
me-niveau. 
7.1.7. ØSU finder, at den i artikel 6 fastsatte frist for 
forelæggelse af planerne er for kort; den bør være, som 
for mål nr. 3 og 4's vedkommende (1. juni 1989). 
7.2. Fællesskabsstøtterammerne 
7.2.1. ØSU betragter fællesskabsstøtterammerne 
som nøgleelementet i reformen, men beklager den 
uklarhed, der hersker om deres juridiske karakter. Den 
anvendte formulering »hensigtserklæring, der sendes til 
medlemsstaten« er en ringe garanti for resultaterne af 
samrådet med de berørte parter. 
7.2.2. Det er ØSU's ønske, at procedurerne for revi­
sion af fællesskabsstøtterammerne udformes, så der 
kræves høring af alle berørte parter. 
7.2.3. ØSU finder det også nødvendigt, at der sørges 
for overensstemmelse mellem fællesskabsstøtterammer­
ne og selve planerne. Fællesskabsstøtterammernes ræk­
kevidde og betydning afhænger i høj grad af, om der 
til hver plan svarer én fællesskabsstøtteramme, eller om 
hver fællesskabsstøtteramme omfatter flere planer eller 
kun en del af en plan. Med hensyn til fællesskabsstøtte­
rammens indhold bør Kommissionen i sit forslag kaste 
mere lys over dette problem. 
7.2.4. I den spanske version af Kommissionens for­
slag bør overskriften til Afsnit III i forslaget til koordi-
nationsforordning Estructuras comunitarias de apoyo 
hedde Marcos comunitarios de apoyo, således som det 
forekommer i artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning 
(EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988. 
7.3. Interventionsformer 
7.3.1. Operative programmer 
ØSU tillægger de operative, evt. integrerede program­
mer fundamental betydning. 
7.3.2. Programkontrakter 
ØSU beklager, at der ikke i Kommissionens forslag 
findes nogen omtale af de programkontrakter, som der 
er indhøstet gode erfaringer med inden for de integrere­
de middelhavsprogrammer (IMP). ØSU gentager, at det 
tillægger dette instrument stor betydning, og mener, at 
der for de enkelte operative programmer bør være 
en programkontrakt. Udover EF, medlemsstaten og de 
berørte regionale og lokale myndigheder bør også de 
øvrige offentlige organer, som er involveret i program­
met, godkende kontrakten. 
31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 337/43 
7.4. Fondsstøtten 
7.4.1. ØSU er ikke indforstået med fondenes koordi­
nering, der i praksis vil medføre separat administration 
af finansieringen. Opstilling af en samlet plan over 
udviklingsbehovet i regionerne ville bidrage til en grad­
vis integration af fondenes interventioner og udgøre en 
garanti for det fornødne samspil, især med Landbrugs­
fondens udviklingssektion. 
7.4.2. ØSU beklager, at der savnes tal for, hvor stor 
en del af ressourcerne til Socialfonds- og Landbrugs-
fondsinterventioner, der anvendes til mål nr. 1. 
7.4.3. Artikel 14, stk. 1, fremstiller ikke klart nok 
forbindelsen mellem ansøgningerne om finansiel støtte 
og arten af finansierede foranstaltninger. Udtrykket 
»specifikke aktioner« må have et mere præcust juridisk 
indhold, eller det må udskiftes med »Interventions­
former, som omtalt i artikel 5 i forordning (EØF) nr. 
2052/88. 
7.4.4. Sammenlignet med angivelserne i rammefor­
ordningens artikel 13 om maksimums- og minimums­
satser for fondsstøtten er bestemmelserne i det forelig­
gende forslags artikel 18 om graduering af fondenes 
støttesatser forvirrende, idet de deri nævnte satser ikke 
kan være andet end vejledende, uden bindende karakter. 
7.4.5. Overensstemmelsen mellem de aktioner og 
foranstaltninger, som skal finansieres inden for fælles­
skabsstøtterammen, skal garanteres og ikke blot være 
en eventualiteit (artikel 14, stk. 3, første afsnit). 
Bryssel, den 27. oktober 1988. 8. Særlige bemærkninger 
8.1. ØSU finder, at en række andre punkter fortjener 
større opmærksomhed hvorfor der bør indføjes passen­
de bestemmelser i forordningsforslaget i særdeleshed. 
8.1.1. Hvad angår koordinationen mellem, på den 
ene side, strukturfondene og, på den anden side, EIB 
og Fællesskabets øvrige finansielle interventionsinstru-
menter er artikel 3 i det foreliggende forslag utilfredsstil­
lende, da den ikke foreslår praktiske foranstaltninger, 
som kan sikre denne koordination. 
8.1.2. Artikel 33 om information bør tillægge Kom­
missionen mere bindende beføjelser over for medlems­
staterne. 
8.1.3. Det bør stærkere understreges, at den tekniske 
støtte til regionerne bør koncentreres om de ringest 
stillede regioner og skal iværksættes straks efter planer­
nes udarbejdelse, således at disse regioner drager fuld 
fordel af EF-interventionerne. 
8.1.4. Intetsteds synes man at have tænkt sig at ud­
nytte de muligheder, der ligger i Kommissionens initiati­
ver vedrørende finansiel teknik til at øge strukturinter­
ventionernes effektivitet. 
8.2. I forbindelse med en koordinering af EF's struk-
turinterventionspolitik understreger ØSU, ad det er 
nødvendigt, at samtlige finansieringsinstrumenter ind­
går i et målrettet samspil med henblik på den bredest 
mulige jobskabelse. 
8.3. ØSU finder det påkrævet, at Kommissionen ved 
reformens iværksættelse sikrer nogle klare og faste or­
ganisationsformer for den koordinering, der er nødven­
dig, såfremt de nye strukturinterventioner skal være 
effektive. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg