c) en sammenlignelig beskrivelse af de hidtil trufne foranstaltninger (regler for god faglig praksis, hand-
lingsprogrammer osv.);
opfordrer desuden Kommissionen til i en forståelig form at gøre disse beretninger tilgængelige for offent-
ligheden;
28. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer og parlamenter.
3. Levesteder for vilde dyr og planter (procedure uden forhandling)
A5-0387/2000
Europa-Parlamentets beslutning om gennemførelse af direktiv 92/43/EØF om bevaring af natur-
typer samt vilde dyr og planter (2000/2111(INI))
Europa-Parlamentet,
0dash der henviser til biodiversitetskonventionen,0dash der henviser til Bern-konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige
levesteder,
0dash der henviser til Århus-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsproce-
durer samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet,
0dash der henviser til Kommissionens meddelelse om forsvarlig anvendelse og bevaring af vådområder
(1995) (KOM(1995) 189) og Rådets konklusioner 0dash efter offentlig debat 0dash om forsvarlig anvendelseog bevaring af vådområder (1996),
0dash der henviser til den sekstende beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten 0dash
1998(KOM(1999) 301)(
1),
0dash der henviser til sin beslutning af 20. oktober 1998om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og
Europa-Parlamentet om Det Europæiske Fællesskabs biodiversitetsstrategi (KOM(1998) 42 0dashC4-0140/1998 0dash SEK(1998) 348 0dash C4-0155/1998)(
2),
0dash der henviser til direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (»habitat-
direktivet«)(3),
0dash der henviser til direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle (»fugledirektivet«)(4),
0dash der henviser til direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning
på miljøet (»VVM-direktivet«)(5),
0dash der henviser til sin holdning af 6. september 2000 til Rådets fælles holdning med henblik på vedta-
gelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmersvirkning på miljøet (5685/1/2000 0dash C5-0180/2000 0dash 1996/0304(COD))(
6),
0dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 2, og artikel 163,0dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik
(A5-0387/2000),
(1) EFT C 354 af 7.12.1999, s. 1.
(2) EFT C 341 af 9.11.1998, s. 41.
(3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
(4) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.
(5) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.
(6) »Vedtagne tekster«, punkt 4.C 262/132 DA 18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
A. der henviser til, at Fællesskabets naturbeskyttelseslovgivning endnu ikke er fuldt operationsdygtig på
grund af medlemsstaternes manglende gennemførelse af det over otte år gamle habitat-direktiv og detover tyve år gamle direktiv om vilde fugle; der henviser til, at gennemførelsen af habitat-direktivet ogfugledirektivet, både hvad angår beskyttelse af arter og etablering af Natura 2000-nettet, er et af devigtigste redskaber til at realisere målene i biodiversitetskonventionen i Den Europæiske Union ogmedlemsstaterne,
B. der henviser til, at de overtrædelsesprocedurer, der er indledt mod medlemsstaterne som følge af
manglende eller dårlig gennemførelse af fællesskabslovgivningen, skrider for langsomt frem, og atdette forhold, for så vidt angår miljøet, bidrager til at forøge risikoen for de naturtyper og arter, der
skal beskyttes,
C. der henviser til, at teksten til habitat-direktivet ikke bør revideres indtil videre undtagen for at foretage
de nødvendige ændringer i forbindelse med Fællesskabets udvidelse; der henviser til, at der snarere børgøres en indsats for at få gennemført direktivet,
D. der henviser til, at Kommissionen regelmæssigt bør aflægge beretning til Parlamentet om gennem-
førelsen af EU’s biodiversitetslovgivning,
E. der henviser til, at naturbeskyttelse historisk set har fokuseret på æstetiske og videnskabelige værdier;
der konstaterer, at en moderne indfaldsvinkel tillige bør fokusere på anerkendelse af økosystemer, arter
og biodiversitet som et uundværligt element i en bæredygtig udvikling; der henviser til, at bevarelsen
af fungerende økosystemer er et vigtigt bidrag til menneskers livskvalitet og bør være en integrerendedel af alle sektorspecifikke politikker; der henviser til, at foranstaltninger til beskyttelse af naturen ogbiodiversiteten ikke udelukkende bør afgrænses til beskyttede områder, men bør gennemføres overaltpå Fællesskabets territorium og integreres i alle sektorer, f.eks. landbrug og transport, under passendehensyntagen til den økonomiske og sociale situation i de berørte områder; der henviser til, at land-bruget i Europa bevarer og plejer kulturlandskaberne, og at landbrugsdriften foregår med udgangs-punkt i god landbrugspraksis ud fra en målsætning om at beskytte og bevare miljøet; der henvisertil, at jorden ikke er en fornyelig ressource, og at det er i landmændenes interesse at holde dennekapital sund og frugtbar også for de kommende generationer,
F. der henviser til, at miljøhensyn må integreres effektivt i alle EU-politikker, jf. EF-traktatens artikel 6;
der mener, at Kommissionen ved udarbejdelsen af det sjette miljøhandlingsprogram må tage højde for,at politiske tiltag i højere grad bør udformes således, at naturbeskyttelse og beskyttelse af biodiversitet
skal være et gennemgående træk i miljøplanlægning og -forvaltning på alle politikområder,
G. der henviser til, at Fællesskabets naturbeskyttelsespolitik gradvis må koncentrere sig mindre om at
udpege beskyttede områder og mere om at forvalte og beskytte disse områder, og understreger nød-vendigheden af, medlemsstaterne udarbejder foranstaltninger til forvaltning af Natura 2000-lokaliteterog indfører overvågningsmekanismer med relevante indikatorer,
H. der henviser til, at habitat-direktivet åbner mulighed for naturbeskyttelse på en hensigtsmæssig og
moderne måde, der nødvendiggør en afvejning mellem de forskellige interesser, men som har givetanledning til uoverensstemmelser i mange lande,
I. der henviser til, at habitat-direktivet og direktivet om vilde fugle 0dash der står i forbindelse med
hinanden 0dash er de vigtigste lovgivningsinstrumenter til naturbeskyttelse på fællesskabsplan, og at deter medlemsstaternes ansvar at gennemføre disse regler i national ret og herefter at håndhæve oganvende dem i praksis,
J. der henviser til, at infrastruktur som f.eks. veje, dæmninger og havne fragmenterer landskabet og iso-
lerer populationer af flora og fauna fra hinanden; der bemærker, at fragmentering og sammenskrump-ning af levesteder betyder, at populationer isoleres fra hinanden, hvilket hæmmer udvekslingen afgenetisk materiale og populationernes overlevelse samt etableringen af Natura 2000 som et sammen-18.9.2001 DA C 262/133 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
hængende økologisk net, der er baseret på særligt beskyttede områder under fugledirektivet og særlige
bevaringsområder under habitat-direktivet; der henviser til, at fyldestgørende økologiske korridorer ogbufferzoner er et uundværligt bidrag til naturbeskyttelsen i Europa; der henviser til, at større sammen-hængende beskyttelsesområder er en nødvendighed for at sikre habitat-direktivets vellykkede gennem-førelse; der henviser til, at det er bydende nødvendigt at forbedre miljøvirkningsvurderingen og atindføre strategisk miljøvurdering af transportprojekter og andre fysiske planlægningsinitiativer for atsikre sammenhængen i Natura 2000,
K. der henviser til, at medlemsstaterne bør forpligte sig til overalt på deres territorium at sikre streng
beskyttelse af en bred vifte af »arter af fællesskabsbetydning«, der er opført på en liste i bilag IV i»habitat-direktivet«, samt alle rasteområder og ynglesteder; der henviser til, at Kommissionen i lyset af
de nationale rapporter om direktivets gennemførelse bør kontrollere, om disse systemer er på plads og
hurtigst muligt træffe de nødvendige håndhævelsesforanstaltninger, hvis dette ikke er tilfældet,
L. der henviser til, at det er bydende nødvendigt at sikre et mindre intensivt landbrug og andre mindre
indgribende menneskelige aktiviteter både i de nuværende medlemsstater og i ansøgerlandene, efter-som det er videnskabeligt bevist, at sådanne tiltag faktisk fremmer opretholdelsen af biodiversitet; derhenviser til, at mange naturtyper har nær tilknytning til menneskets udnyttelse af jorden og andreressourcer og er ekstremt sårbare over for en ændret udnyttelse; der henviser til, at der er vedtageten forordning om landdistrikternes udvikling som led i Agenda 2000, og at denne forordning åbnermulighed for foranstaltninger, der kan fremme gennemførelsen af Natura 2000 0dash herunder bufferzo-ner og økologiske korridorer 0dash og at disse muligheder må udnyttes omhyggeligt og vurderes, og atdet relaterede budget må udvides betragteligt; der opfordrer Kommissionen til på et tidspunkt at ind-føje en udtrykkelig henvisning til Natura 2000-nettet i forordningen om landdistrikternes udvikling;
M. der henviser til, at finansieringen af de forpligtelser, der hidrører fra habitat-direktivet, bør afholdes af
medlemsstaterne, og at direktivets artikel 8kun åbner mulighed for samfinansiering fra Fællesskabets
side, hvad angår visse foranstaltninger, der vedrører lokaliteter af fællesskabsbetydning; der henviser til,
at budgettet til Life-programmet bør forøges i nødvendigt omfang for at samfinansiere pilotprojekterved oprettelsen af Natura 2000-nettet i de nuværende medlemsstater og i ansøgerlandene; der henvisertil, at en sådan forøgelse bør tage hensyn til, at budgettet næsten ikke er blevet forøget siden 1992, ogat den årlige efterspørgsel efter samfinansiering er flere gange større end de midler, der er til rådighed;
N. der henviser til, at naturbeskyttelsesorganisationer har udført et stort arbejde i årenes løb ved at samle
oplysninger om arter, opretholde reservater og skabe større bevidsthed om miljøproblemer i offentlig-heden og hos myndighederne samt ved at forske i beskyttelsen af lokaliteter, overvåge gennemførelsenaf miljølovgivningen og forsyne beslutningstagerne med vigtige oplysninger,
O. der henviser til, at adgang til oplysninger er af afgørende betydning for lokalsamfundene i og omkring
Natura 2000-lokaliteter og for naturbeskyttelsesorganisationer og for andre ngo’er samt for de berørtearbejdsmarkedsparter; der henviser til, at Kommissionen og medlemsstaterne bør dele al relevantdokumentation med disse organisationer som f.eks. korrespondance vedrørende Natura 2000-lokalite-ter og gennemførelsen af habitat-direktivet, driftsplaner for de foreslåede lokaliteter af fællesskabsbe-
tydning samt besigtigelsesrapporter, relevante rapporter om Natura 2000-lokaliteter samt finansie-
ringsordninger osv.,
P. der henviser til at Det Europæiske Miljøagenturs Temacenter for Naturbevaring har spillet en afgø-
rende rolle som administrator og videnskabelig rådgiver ved vurderingen af medlemsstaternes forslagtil Natura 2000-lokaliteter; der henviser til, at dette organ fortsat skal kunne udføre sit arbejde medpassende økonomiske og menneskelige ressourcer; der henviser til, at Det Europæiske Miljøagenturhar spillet en central rolle ved at fremskaffe sammenlignelige oplysninger om økosystemers og arterstilstand samt om resultaterne af beskyttelsesforanstaltninger; der henviser til, at Kommissionen spilleren afgørende rolle, og kræver, at der stilles tilstrækkelige personaleressourcer til rådighed, således atKommissionen kan opfylde sine forpligtelser,C 262/134 DA 18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
Q. der henviser til, at al fællesskabsfinansiering på lang sigt bør fungere som et incitament til at opfylde
målene med habitat-direktivet; der henviser til, at det kortsigtede mål bør være, at alle fællesskabsfi-nansierede aktiviteter i det mindste stemmer overens med de miljøstandarder, der er opstillet i habitat-direktivet,
R. der henviser til, at det er af afgørende betydning, at ngo’er får adgang til klage og domstolsprøvelse på
nationalt og europæisk plan for at sikre en bedre anvendelse og håndhævelse af bestemmelserne ihabitat-direktivet,
1. understreger betydningen af den bindende tidsplan i habitat-direktivet og fremhæver, at det er vigtigt,
at den allerede betragtelige forsinkelse i medlemsstaterne ikke forlænges yderligere;
2. opfordrer Kommissionen til fortsat uden tøven at benytte de passende retlige håndhævelsesmidler,
institutionen råder over, til at sikre en forsvarlig gennemførelse af habitat-direktivet og en opfølgning,når det konstateres, at medlemsstaterne ikke har opfyldt deres forpligtelser, navnlig når
a) der opstår unødvendige forsinkelser ved forelæggelsen af en liste over lokaliteter, der skal medtages i
Natura 2000-nettet,
b) eksisterende Natura 2000-lokaliteter ikke beskyttes på fyldestgørende måde,
c) arter, som er omtalt i direktivets bilag, ikke beskyttes på fyldestgørende måde,
d) der foreslås et utilstrækkeligt antal områder (direktivets artikel 5)
og opfordrer endvidere Kommissionen til at sikre, at fyldestgørende kompensationsforanstaltninger fore-
slås, gennemføres, finansieres langsigtet og overvåges, hvis der foreligger »væsentlige samfundsinteresser«;
3. opfordrer indtrængende Kommissionen til at træffe administrative foranstaltninger til at forkorte
perioden for undersøgelse eller vurdering af de anmeldelser eller klager, som den modtager om manglendeoverholdelse af miljølovgivningen, og til om nødvendigt at fremskynde overtrædelsesprocedurerne i de til-fælde, hvor der beviseligt er fare for de arter og levesteder, der skal beskyttes;
4. opfordrer medlemsstaterne til omgående at beskytte alle foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning
mod skadelige udviklingstendenser og til at træffe alle beskyttelsesforanstaltninger for at bestyre ogbeskytte disse lokaliteter, når de er udvalgt som »Natura 2000-områder« senest den 30. juni 2004; idenne forbindelse skal det fastslås, at udpegning som bevaringsområde også kan betyde, at mulighedernefor aftalebaseret naturbeskyttelse kan udnyttes, når det kan lade sig gøre at opnå en fyldestgørende beskyt-telse af de truede dyre- og plantearter ad denne vej;
5. understreger, at det er nødvendigt at gøre hurtigere fremskridt med at udpege Natura 2000-lokalite-
ter, og at den anden serie af seminarer om de seks biogeografiske regioner må afholdes inden for enrimelig tidsfrist for at undgå yderligere forsinkelser ved udpegningen af Natura 2000-lokaliteter, herunderlokaliteter i ansøgerlandene, og for at overholde tidsfristen i juni 2004 for udpegning af lokaliteter affællesskabsinteresse til særlige bevaringsområder;
6. opfordrer medlemsstaterne til at opfylde deres forpligtelse til at aflægge rapport om gennemførelsen
af habitat-direktivet og opfordrer Kommissionen til at aflægge rapport til Parlamentet, Rådet og DetØkonomiske og Sociale Udvalg i overensstemmelse med de frister, der er fastsat i artikel 17 i habitat-direktivet;
7. opfordrer indtrængende medlemsstaterne og ansøgerlandene til aktivt at fremme naturbeskyttelse
som et politikområde, et økonomisk potentiale og en ret for de kommende generationer, hvor man kunkan gøre fremskridt i aktivt samarbejde med borgerne i deres egenskab af forbrugere, brugere, landmænd,
jordbesiddere, turister, gartnere, fiskere, jægere, arbejdstagere og arbejdsgivere osv.;
8. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremskynde vedtagelsen af foranstaltninger, der
kan have en positiv indvirkning på Natura 2000-nettet af særlige bevaringsområder, herunder:
a) at bevillige den nødvendige finansiering til at sikre bevarelse og forvaltning af de lokaliteter, som
nettet omfatter,
b) at skabe større opmærksomhed og sprede oplysninger om Natura 2000 og de tilhørende muligheder
for den samfundsøkonomiske udvikling for at fremme en bedre forståelse af habitat-direktivets mål,18.9.2001 DA C 262/135 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
c) at forbedre borgernes muligheder for at engagere sig,
d) at styrke dialogen med jordbesiddere og brugere, således at det ikke betragtes som et indgreb i jord-
besiddernes rettigheder, at medlemsstaternes myndigheder udpeger lokaliteter til at indgå i Natura2000, men som en mulighed og en chance; dog bør jordbesiddernes rettigheder ikke udgøre en for-hindring for klassificeringen af beskyttede områder,
e) at evaluere og foretage en nøje overvågning af planer og projekter for at forhindre skadelige udvik-
lingstendenser i overensstemmelse med artikel 6 i habitat-direktivet,
f) at fastslå, at habitat-direktivet ikke er et redskab til at forhindre vigtige infrastrukturforanstaltninger, og
at udpegning som »Natur 2000-område« ikke er ensbetydende med, at enhver form for erhvervsvirk-somhed indstilles;
9. anmoder Kommissionen om at udarbejde en vejledning, der forklarer, hvordan man bør fortolke
artikel 8i habitat-direktivet;
10. glæder sig over, at Kommissionen har udsendt en vejledning, der forklarer, hvordan man bør for-
tolke artikel 6 i habitat-direktivet, og opfordrer Kommissionen til at videreudbygge denne vejledning vedhjælp af en oversættelse til alle de officielle EU-sprog og til ansøgerlandenes sprog; opfordrer desudenKommissionen til at vurdere, om medlemsstaterne bemærker, forstår og anvender denne vejledning; opfor-drer endvidere Kommissionen til at vurdere, hvilke hindringer der stiller sig i vejen for en anvendelse afvejledningen, hvad årsagen er, og hvordan man kan overvinde disse hindringer 0dash samtidig bør Kommis-sionen vurdere, om de forskellige medlemsstater benytter vejledningen på en ensartet måde;
11. hilser med tilfredshed, at Kommissionen har afvist at udbetale EU-midler til medlemsstater, der ikke
har sørget for at inkorporere miljøbeskyttelseshensyn i definitionen og gennemførelsen af foranstaltninger,
der støttes af strukturfondene og Samhørighedsfonden; glæder sig over, at Kommissionen har valgt den
samme strategi, hvad angår adgang til midler fra forordningen om landdistrikternes udvikling;
12. kræver, at der foretages en gennemgang af habitat-direktivet for at fastslå, hvordan direktivet anven-
des i medlemsstaterne; denne gennemgang skal resultere i en større klarhed for de berørte parter;
13. understreger, at det kun er berettiget, at Fællesskabet stiller sine udbetalinger i bero, hvis der er
alvorlige tegn på, at de konkrete udbetalinger har en skadelig indvirkning på en vigtig naturtype, og under-streger desuden, at der i denne forbindelse bør foretages en undersøgelse af de enkelte tilfælde, og at hele
medlemsstater eller regioner ikke må afskæres fra at modtage hjælp;
14. erindrer om, at Kommissionen i tilfælde af medlemsstaternes manglende rettidige gennemførelse af
direktiver i henhold til EF-traktatens artikel 226 kan indbringe sagen for Domstolen;
15. kræver, at der udarbejdes forslag, som fører til en øget inddragelse af de borgere og lokale sammen-
slutninger, der bliver berørt af udpegningen af lokaliteter;
16. understreger, at Kommissionen bør gøre opmærksom på de eksisterende finansielle instrumenter,
der kan benyttes til at fremme beskyttelse af biodiversitet samt gennemførelsen af habitat-direktivet, ogopfordre medlemsstaterne til at benytte disse midler navnlig til at udvikle følgende foranstaltninger:
a) vedrørende strukturfondene: rådgivning og uddannelse for landmænd, forstfolk, fiskere, jægere osv.
om naturbeskyttelse,
b) vedrørende ESF (Den Europæiske Socialfond): investering i infrastruktur til miljøbeskyttelsesformål i
regioner under mål 1 og 2,
c) vedrørende EFRU (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling): bevarelse, forbedring og retablering af
landskaber i regioner under mål 1 og 2,
d) vedrørende EUGFL (Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget): beskyttelse og beva-
relse af landdistrikternes bygnings- og landskabsværdier,C 262/136 DA 18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
e) vedrørende den fælles landbrugspolitik:
0dash incitamenter til landmænd, således at de benytter miljøvenlige fremgangsmåder inden for ram-
merne af programmet for landbrug og miljø (forordning (EF) nr. 1257/1999)(1),
0dash udbetalinger til landmænd, som benytter metoder, der tilgodeser miljøbeskyttelseshensyn inden
for rammerne af bestemmelserne om mindre gunstigt stillede områder (forordning (EF)nr. 950/1997)(
2),
0dash incitamenter til landmænd, der genskaber skovhabitater i forbindelse med skovplantning på land-
brugsjord og skovforbedring (forordning (EF) nr. 1257/1999),
0dash eventuelt miljøkrav i forbindelse med udbetaling af støtte som led i produktstøtteordningerne.
17. opfordrer Kommissionen til at sikre, at Fællesskabets retsforskrifter på miljøområdet gennemføres
og håndhæves effektivt som led i alle projekter, uanset om de kræver fællesskabsstøtte eller national støtte imedlemsstaterne eller ej;
18. opfordrer Den Europæiske Investeringsbank til at udarbejde vurderinger af virkningerne på miljøet
hvad angår projekter i ansøgerlandene, inden sådanne projekter godkendes, og til at offentliggøre dissevurderinger;
19. opfordrer Kommissionen til at offentliggøre en årsberetning om den fælles landbrugspolitiks ind-
virkning på naturtyper og arter overalt i Den Europæiske Union;
20. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer og parlamenter.
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.
(2) EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1.
4. PCB/PCT (procedure uden forhandling)
A5-0379/2000
Europa-Parlamentets beslutning om gennemførelse af Rådets direktiv 96/59/EF om bortskaffelse af
polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT) (2000/2112(INI))
Europa-Parlamentet,
0dash der henviser til Rådets direktiv 96/59/EF om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphe-
nyler (PCB/PCT)(1),
0dash der henviser til Rådets direktiv 76/403/EØF om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlor-
terphenyler(2), som indebar den første tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning,
0dash der henviser til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og
polychlorterphenyler(3), som skulle tage hensyn til den tekniske udvikling og erstatte det første direk-
tiv fra 1976,
0dash der henviser til det ændrede forslag til Rådets direktiv om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og poly-
chlorterphenyler (PCB/PCT)(4), som ændrede retsgrundlaget,
(1) EFT L 243 af 24.9.1996, s. 31.
(2) EFT L 108af 26.4.1976, s. 41.
(3) EFT C 319 af 12.12.1988, s. 57.
(4) EFT C 299 af 20.11.1991, s. 9.18.9.2001 DA C 262/137 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001