NST-
2000
grupperGodsbeskrivelseDefineret ved produkter i CPA-
hovedgrupper
18 Samlegods: en blanding af forskellige typer gods, som transporteres samlet
NB: denne position anvendes, når det ikke anses for hensigtsmæssigt at
henføre godset særskilt under grupperne 01-16.
19 Uidentificerbart gods: gods, som af en hvilken som helst grund ikke kan
identificeres og derfor ikke kan henføres under gruppe 01-16.
NB: under denne position anføres gods, hvor den indberettende enhed ikke
har oplysninger om arten af det transporterede gods.
20 Andet gods i.a.n.
NB: under denne position anføres gods, som ikke kan henføres under
gruppe 01-19. Da gruppe 01-19 skal dække alle mulige kategorier
transporteret gods, bør gruppe 20 kun anvendes undtagelsesvis . Det kan
være nødvendigt yderligere at kontrollere, om dataene bør anføres
under denne position.
BILAG G
Forlængelse af indberetningsfristen (artikel 5, stk. 2)
MedlemsstatForlænget indberetningsfrist efter observationspe-
riodens udløbSidste år, for hvilket indberetningsfristen kan
forlænges
Belgien 8 måneder 2009
P6_TA(2006)0005
Handel med kvinder og børn
Europa-Parlamentets beslutning om strategier for bekæmpelse af handel med kvinder og børn, der
er særligt udsatte for seksuel udnyttelse (2004/2216(INI))
Europa-Parlamentet,
— der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (1), særlig artikel 5, hvori
det fastslås, at »menneskehandel er forbudt«,24.11.2006 C 287 E/75 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) EFT C 364 af 18.12.2000, s. 1.
— der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder af 1948, særlig artikel 4 og 5,
— der henviser til FN's konventioner og erklæringer, særlig artikel 5 og 6 i konventionen af 1979 om
afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder,
— der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder af 1989, der vedrører beskyttelsen af børn mod
alle former for seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug og søger at forebygge bortførelse og salg af ellerhandel med børn,
— der henviser til Palermo-protokollen af 2000 om forebyggelse, bekæmpelse og strafforfølgelse af handel
med mennesker, og særligt kvinder og børn, der supplerer FN-konventionen om grænseoverskridendeorganiseret kriminalitet,
— der henviser til Bruxelles-erklæringen om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel, der blev
vedtaget den 20. september 2002 på den europæiske konference om forebyggelse og bekæmpelse afmenneskehandel — en global udfordring til det 21. århundrede — , hvori der slås til lyd for effektivekoordinerede tiltag mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene, som omfatter alle nationale og
internationale aktører fra de berørte områder, særlig artikel 7 og 8,
— der henviser til Rådets rammeafgørelse 2002/629/RIA af 19. juli 2002 om bekæmpelse af menneske-
handel (
1),
— der henviser til Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. december 2003 om bekæmpelse af seksuel
udnyttelse af børn og børnepornografi (2),
— der henviser til Rådets direktiv 2004/81/EF af 29. april 2004 om udstedelse af opholdstilladelser til
tredjelandsstatsborgere, der har været ofre for menneskehandel, eller som er indrejst som led i ulovligindvandring, og som samarbejder med de kompetente myndigheder (
3),
— der henviser til rapporten fra Ekspertgruppen vedrørende Menneskehandel (4),
— der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tampere den 15. og 16. oktober 1999, hvori
der opfordres til bekæmpelse af personer, som er involveret i menneskehandel, og hvori nødvendig-heden af at forebygge alle former for menneskehandel understreges,
— der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet — »Et område med frihed,
sikkerhed og retfærdighed: Status over Tammerfors-programmet og retningslinjer for fremtiden«(KOM(2004)0401),
— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 293/2000/EF af 24. januar 2000 om vedta-
gelse af et EF-handlingsprogram (Daphne-programmet) (2000-2003) om forebyggende foranstaltningertil bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder (
5),
— der henviser til erklæringen fra De Forenede Nationers fjerde internationale kvindekonference i
september 1995 i Beijing,
— der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 4. og 5. november 2004 og til
vedhæftede Haag-program om et område for frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvori Rådet og
Kommissionen opfordres til at udarbejde en plan for opstilling af bedste praksis, fælles standarder ogmekanismer til bekæmpelse af menneskehandel,
— der henviser til Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel, der blev vedtaget af Mini-
sterudvalget den 3. maj 2005,
— der henviser til sin beslutning af 19. maj 2000 om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-
Parlamentet om fremtidige initiativer i kampen mod handel med kvinder (
6),24.11.2006 C 287 E/76 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) EFT L 203 af 1.8.2002, s. 1.
(2) EUT L 13 af 20.1.2004, s. 44.
(3) EUT L 261 af 6.8.2004, s. 19.
(4) Europa-Kommissionen, GD Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed, 2004.
(5) EFT L 34 af 9.2.2000, s. 1.
(6) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 307.
— der henviser til Kommissionens meddelelse om bekæmpelse af menneskehandel — en integreret strategi
og forslag til en handlingsplan (KOM(2005)0514),
— der henviser til forretningsordenens artikel 45,
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og udtalelse fra
Udvalget Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0400/2005),
A. der henviser til, at handel med mennesker indebærer alvorlige krænkelser af grundlæggende menneske-
rettigheder og anvendelse af grusomme midler, såsom tvang, magt, trusler, ydmygelse, bortførelse, vold,
seksuel udnyttelse, svig eller bedrag,
B. der minder om, at Rådets formand den 23. juni 2005 over for Europa-Parlamentet oplyste, at mellem
600 000 og 800 000 mennesker verden over hvert år er ofre for menneskehandel, og at over100 000 kvinder hvert år udsættes for menneskehandel i Den Europæiske Union,
C. der henviser til, at kvinder og børn er særligt sårbare over for denne organiserede kriminalitet og
moderne form for slaveri, der hovedsageligt kontrolleres af kriminelle netværk, og at de derfor i højeregrad risikerer at blive udsat for menneskehandel,
D. der henviser til, at en af de vigtigste forudsætninger for den internationale handel med kvinder og børn
er, at der findes lokale prostitutionsmarkeder, hvor nogle personer har mulighed for at købe eller sælgekvinder og børn med sigte på seksuel udnyttelse; der henviser til, at de, der handler med mennesker,
hovedsagelig sender kvinder og børn fra lande i syd til lande i nord og fra øst til vest, hvor købernes
efterspørgsel er størst,
E. der mener, at Unionen, hvis den skal opnå nultolerance over for menneskehandel, bør fastlægge nogle
synlige og troværdige mål, såsom i løbet af de kommende ti år at halvere antallet af personer, derudsættes for menneskehandel; der dog mener, at det overordnede mål skal være fuldstændigt at udryddedenne meget alvorlige forbrydelse og grove krænkelse af menneskerettighederne så hurtigt som muligt,
F. der henviser til Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestem-
melser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres (
1),
hvori der opfordres til en øget indsats for at nå til enighed om fælles definitioner, sigtelser og sankti-
oner, i første omgang inden for et begrænset antal områder, som f.eks. menneskehandel, herunder især
seksuel udnyttelse af kvinder, unge og børn,
G. der henviser til, at handel med børn og unge ikke kan behandles på grundlag af de kriterier, der gælder
for handel med kvinder, og at der derfor bør fastlægges en fremgangsmåde, som specifikt er tilpassetdels børnenes, dels de unges behov, eftersom disse er forskellige,
H. der henviser til, at der trods vedtagelsen af rammeafgørelse 2002/629/RIA om bekæmpelse af menne-
skehandel, (som fastsætter de grundlæggende elementer og en fælles definition af menneskehandel forEU's medlemsstater), stadig ikke er sket en harmonisering af de sanktioner, der finder anvendelse imedlemsstaterne, (navnlig hvad angår seksuel udnyttelse af kvinder og børn),
I. der minder om, at der stadig ikke er sket mærkbare konkrete forbedringer på trods af traktaterne, de
mange lovgivningsmæssige foranstaltninger, der allerede er blevet vedtaget, og de politiske erklæringer,
såsom Bruxelles-erklæringen, i hvilke det understreges, at bekæmpelsen af menneskehandel, og især
handelen med kvinder og børn, bør prioriteres politisk; der henviser til, at menneskehandel tværtimoder den form for kriminalitet, som tiltager hurtigst i omfang i forhold til andre former for organiseretkriminalitet,24.11.2006 C 287 E/77 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) EFT C 19 af 23.1.1999, s. 1.
J. der henviser til nødvendigheden af at bekæmpe menneskehandel, ikke kun gennem medlemsstaternes
individuelle tiltag, men også gennem en samlet og integreret tværfaglig indsats på EU-plan og på inter-
nationalt plan, som bør omfatte en definition af de strafferetlige elementer, der er fælles for allemedlemsstaterne, herunder navnlig sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til overtræ-delsen og har afskrækkende virkning,
K. der henviser til, at ofrene står i en svær personlig situation og er sårbare, men at det også er nødven-
digt, at de bidrager til at retsforfølge den kriminelle organisation samt til at opspore og pågribe deansvarlige,
L. der henviser til, at den manglende fælles definition af handel med kvinder og børn og de manglende
fælles retningslinjer for sammenlignelige data, forskning og analyse udgør væsentlige hindringer for
effektive tiltag og politikker,
M. der henviser til, at handel med kvinder og børn hører under grænseoverskridende kriminalitet, og at
forudsætningerne for en effektiv forebyggelsesstrategi derfor er:
— fokus på de tre parter, der er involveret i menneskehandel, dvs. offer, menneskehandler og kunde,
— programmer og beskyttelse, der omfatter juridisk bistand og psykologhjælp til de mest udsatte
grupper,
— tilstrækkelig, konstant og systematisk oplysning og bevidstgørelse af alle befolkningsgrupper, især
de særligt udsatte grupper,
— samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene,— samarbejde på verdensplan, internationalt plan og EU-plan samt regionalt, nationalt og lokalt,— sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes af internationale organisationer, herunder De
Forenede Nationer, Europarådet, Den Europæiske Union, Organisationen for Sikkerhed og Samar-bejde i Europa og G8,
N. der henviser til, at virtuel sex, især cybersex (virtuel sex over internettet), udgør et nyt voksende marked
og at denne vækst øger og udbreder menneskehandelen, idet nye teknologier gør det lettere at udnyttekvinder og børn seksuelt,
1. understreger vigtigheden af en tilgang baseret på menneskerettighederne og integration af køns- og
børneaspektet i forbindelse med udviklingen og gennemførelsen af forebyggelsesstrategier;
2. beklager, at de foranstaltninger, der hidtil er truffet for at bekæmpe menneskehandel, ikke har ført til
en reducering af antallet af kvinder og børn, der udnyttes til seksuelt slaveri; påpeger, at menneskehandel
med sigte på seksuel udnyttelse tværtimod anses for at være den hurtigst voksende kriminelle aktivitetsammenlignet med de andre former for organiseret kriminalitet i EU; fremhæver, at det er på høje tid atfastsætte klare og konkrete mål, f.eks. om at halvere antallet af ofre for menneskehandel i løbet af de næsteti år, idet det overordnede mål naturligvis stadig skal være fuldstændig at udrydde denne form for krimina-litet så hurtigt som muligt;
3. beklager, at forbindelsen mellem menneskehandel og indvandring, social sikring og udviklingspolitik
ikke anerkendes, og kræver en mere sammenhængende ekstern politik til bekæmpelse af menneskehandel;
4 anmoder Kommissionen og Rådet om at etablere et entydigt retsgrundlag for bekæmpelse af handel
med kvinder, og om at beslutte, at en europæisk politik for bekæmpelse af menneskehandel samt de
dermed forbundne områder inden for indvandring og asyl fuldt ud gøres til fællesskabsanliggender, navnlig
retten til asyl på grund af undertrykkelse og forfølgelse på baggrund af køn;24.11.2006 C 287 E/78 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
5. anbefaler, at der indføres en fælles EU-politik med fokus på udarbejdelse af en retlig ramme og
gennemførelse af de retlige bestemmelser samt på sanktioner, forebyggelse, retsforfølgelse og domfældelse
af lovovertræderne og beskyttelse af og støtte til ofrene;
6. understreger behovet for at udvikle særlige foranstaltninger mod menneskehandel som led i EU's nabo-
skabspolitik; anmoder indtrængende om, at der ydes finansiel bistand til kandidatlande såsom Bulgarien og
Rumænien, så de kan udvikle langsigtede strategier til forebyggelse af menneskehandel;
7. mener, at medlemsstaternes indsats bør være i overensstemmelse med deres egne politiske erklæringer,
ligesom de bør gennemføre de relevante fællesskabsbestemmelser mere effektivt, især gennem forbedringeraf det operationelle samarbejde og udveksling af relevante data indbyrdes og med Europol og Eurojust;
8. fremhæver, at fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i alle EU's politikker og gennemførelsen
af national lovgivning om lige muligheder er af afgørende betydning for at modvirke årsagerne til menne-skehandel, herunder fattigdom, social udstødelse, arbejdsløshed, manglende uddannelse, korruption, diskri-mination og vold mod kvinder;
9. mener, at der både på nationalt plan og på fællesskabsplan bør gennemføres analyser af de underlig-
gende årsager til menneskehandel (dvs. de faktorer, der gør, at personer udsættes for menneskehandel, ogde faktorer, der påvirker efterspørgslen efter seksuelle tjenester og seksuel udnyttelse af kvinder og børn),og især af årsagerne til handel med kvinder og børn med sigte på seksuel udnyttelse; opfordrer medlemssta-
terne og Kommissionen til at fortsætte deres undersøgelser på dette område og tildele de nødvendige
midler fra relevante programmer såsom Daphne; mener, at resultaterne af disse analyser kan bidrage tilindførelsen af et hensigtsmæssigt seksualoplysningsprogram i alle medlemsstater;
10. henleder Kommissionens og medlemsstaternes opmærksomhed på resultaterne af den af Europa-
Parlamentet iværksatte undersøgelse af medlemsstaternes forskellige nationale lovgivninger om prostitution
og handel med kvinder og børn med sigte på seksuel udnyttelse (
1);
11. understreger, at man først og fremmest udtrykkeligt bør søge at hindre efterspørgslen ved hjælp af
uddannelsesmæssige, lovgivningsmæssige, sociale og kulturelle foranstaltninger;
12. opfordrer medlemsstaterne til at gøre en alvorlig indsats for at løse problemerne i forbindelse med
prostitution på deres område;
13. opfordrer Rådet og Kommissionen til i de politiske dialoger med tredjelande systematisk at drøfte
spørgsmål om handel med kvinder og børn, samt — i de tilfælde, hvor ingen forbedringer opnås, eller hvorder ikke er tydelige tegn på politisk vilje fra tredjelandets side — at træffe de relevante foranstaltninger somfastlagt i menneskerettigheds- og demokratiklausulen, der er medtaget i samtlige samarbejds- og associe-ringsaftaler med tredjelande;
14. opfordrer medlemsstaterne til i højere grad at forpligte sig til at integrere kønsaspektet og børnea-
spektet i EU's programmer for udviklingssamarbejde og fattigdomsbekæmpelse; opfordrer desudenindtrængende internationale organisationer, herunder Verdensbanken, Den Internationale Valutafond ogVerdenshandelsorganisationen til at prioritere kampen mod feminiseringen af fattigdom og børnefat-
tigdom;
15. fremhæver vigtigheden af at se på forbindelsen mellem menneskehandel og lovlig og ulovlig indvan-
dring og at betragte lovlige indvandringsveje som et middel til forebyggelse af menneskehandel;24.11.2006 C 287 E/79 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) Study on National Legislation on Prostitution and Trafficking in Women and Children (Transcrime, 2005).
16. fremhæver sammenhængen mellem seksuel udnyttelse og udnyttelse af arbejdskraft inden for
området husligt arbejde; understreger, at børn og unge står i et afhængighedsforhold, som menneskehand-
lerne udnytter, og at de ikke kun udnyttes seksuelt, men også i forbindelse med slaveri, ulovlig adoption ogtvangsarbejde; opfordrer til, at der træffes drastiske foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af allede forbrydelser og lovovertrædelser, der begås imod dem;
17. beklager manglen på analyse af efterspørgslen efter prostitution i medlemsstaterne som et muligt
incitament for fænomenet menneskehandel; mener, at Kommissionen bør gennemføre en omfattendeundersøgelse af den indflydelse, som medlemsstaternes lovgivning vedrørende prostitution har på antalletaf ofre for menneskehandel;
18. opfordrer medlemsstaterne til at kontrollere og/eller ændre deres visumpolitikker med henblik på at
forebygge misbrug og yde beskyttelse mod udnyttelse; opfordrer medlemsstaterne til at sørge for, at deansatte på deres konsulater i oprindelseslandene samarbejder og udveksler erfaringer, og at de i forbindelsemed deres arbejde med visumansøgninger uddannes i at identificere sager, som vedrører menneskehandel;mener, at de ansatte desuden bør uddannes i at samarbejde med de relevante ikke-statslige organisationer;
19. opfordrer medlemsstaterne til at oprette nationale og internationale telefonhotlines, der beskæftiger
sig med bekæmpelse af handel med kvinder, og at gøre befolkningen opmærksom på dem gennem oplys-ningskampagner i bl.a. nationalt og lokalt fjernsyn; støtter kravet om en hotline for børn, som bør være etinternationalt nummer, der er ens overalt og gratis at ringe til, og henviser til sin erklæring, jf. forretnings-
ordenens artikel 116, om hjælpelinjer for børn i Europa (
1);
20. ønsker, at den fornedrende praksis med at købe og udnytte kvinder og børn gøres til genstand for en
aktiv og effektiv kampagne inden for rammerne af EU's programmer på området; mener, at denne
kampagne bør iværksættes af Kommissionen og medlemsstaterne med uforbeholden støtte fra Europa-
Parlamentet og alle de øvrige EU-institutioner på deres respektive kompetenceområder;
21. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til hurtigt og effektivt (og bl.a. gennem lovgivnings-
mæssige foranstaltninger) at modarbejde tendensen til at anvende nye teknologier, især internettet, til at
udsende oplysninger om tilgængelighed af og efterspørgsel efter kvinder og børn til seksuel udnyttelse, da
denne tendens medvirker til at øge menneskehandelens omfang;
22. beklager de vedvarende vanskeligheder mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne, for så vidt
angår ratificeringen og gennemførelsen af internationale traktater og konventioner;
23. opfordrer Kommissionen til at overvåge implementeringen og den fælles fortolkning af de eksister-
ende instrumenter til bekæmpelse af menneskehandel og til at iværksætte en undersøgelse af eksisterendelovgivningsmæssige foranstaltninger og tiltag på EU-plan og på internationalt plan til bekæmpelse af handel
med kvinder og børn;
24. glæder sig over forslaget i Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel om at
oprette en overvågningsmekanisme (GRETA) med henblik på at sikre effektiv gennemførelse af konventio-nens bestemmelser og understreger nødvendigheden af at styrke samarbejdet med Europarådet og andre
internationale organisationer i forbindelse med gennemførelsen af en strategi for bekæmpelse af seksuel
udnyttelse;
25. opfordrer indtrængende Kommissionen til at samarbejde med Europarådet og andre internationale
organisationer såsom Den Internationale Organisation for Migration om at udarbejde fælles retningslinjer
for dataindsamling og anbefaler, at der hurtigst muligt oprettes et fælles center til udarbejdelse af fælles
definitioner (af begreberne menneskehandel, offer osv.), indsamling af homogene og sammenlignelige data,situations- og udviklingsvurderinger, informationsudveksling og vurdering af forbindelsen mellemhensigten bag love, politikker og indgreb mod menneskehandel og deres faktiske indvirkning;24.11.2006 C 287 E/80 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) Vedtagne tekster, 17.1.2006, P6_TA-PROV(2006)0009.
26. anmoder Kommissionen om at fremlægge et uafhængigt Daphne-program og sikre, at det er adskilt
fra programmet til bekæmpelse af narkotika;
27. beklager manglen på pålidelige data om menneskehandel i Europa og det forhold, at hverken
Kommissionen, Europol eller noget andet EU-organ har været i stand til at offentliggøre præcise tal om
omfanget af menneskehandelen inden for EU, og beklager især manglen på data om de mere udsatte
grupper som kvinder og børn og manglen på effektive foranstaltninger til løsning af problemet;
28. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at indføre nationale kontaktpunkter eller til at udpege
nationale rapportører til indsamling, udveksling, udbredelse og bearbejdelse af data om menneskehandel;
understreger vigtigheden af at indsamle kønsbaserede og sammenlignelige data, idet det skal erindres, at deter meget vigtigt at sikre, at oplysningerne forbliver fortrolige, og at ngo'er får adgang til data ogtaloplysninger;
29. opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte og/eller styrke oplysningskampagner med det formål at
orientere de mest udsatte medlemmer af samfundet i oprindelseslandene om risikoen, gøre offentlighedenopmærksom på problemet og reducere efterspørgslen i destinationslandene; opfordrer i denne forbindelsemedlemsstaterne til at anerkende, at forretningsrejsende kan indgå i løsningen af problemet med menneske-
handel, hvis de aktivt inddrages i bevidstgørelsesprocessen og opmuntres til at indberette, hvad de ser;
opfordrer medlemsstaterne, og navnlig Tyskland, til at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til forebyg-gelse af handel med kvinder og tvungen prostitution i forbindelse med VM i fodbold i 2006;
30. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at skabe et netværk af kontakter i medierne med henblik
på at offentliggøre ajourførte oplysninger om menneskehandel både i og uden for EU;
31. opfordrer Kommissionen til at indføre en EU-dag mod menneskehandel, herunder et internationalt
logo mod menneskehandel, for igennem en samlet indsats at udbrede kendskabet til handel med kvinder
og børn, gøre emnet mere synligt i offentligheden og skabe øget opmærksomhed om det; mener, at ensådan EU-dag mod menneskehandel kunne afholdes samtidig med den verdensomspændende »Stop theTraffik«-kampagne den 25. marts 2006;
32. fremhæver nødvendigheden af, at de kompetente myndigheder ansætter kvalificeret personale, der er
særlig uddannet til at forebygge menneskehandel gennem deltagelse i fælles uddannelsesprogrammer foralle de berørte aktører – politiet, de retshåndhævende myndigheder, læger, socialrådgivere, repræsentativesammenslutninger, der er specialiseret inden for bekæmpelse og forebyggelse af handel med kvinder ogbørn, samt andre, der arbejder med kønssensitive redskaber og færdigheder;
33. anmoder medlemsstaterne om at knytte en gruppe af eksterne eksperter til politiet med henblik på at
intensivere efterforskningen af handel med kvinder;
34. understreger vigtigheden af at styrke de finansielle og personalemæssige ressourcer i de rådgivnings-
organer, der høres vedrørende handel med kvinder, og at intensivere samarbejdet med de ikke-statsligeorganisationer, som er aktive på dette område;
35. opfordrer medlemsstaterne til — navnlig ved hjælp af straffe, som står i et rimeligt forhold til
overtrædelsen, er effektive og har afskrækkende virkning — at gennemføre og håndhæve lovene og øgeretsforfølgelsen af og straffen for menneskehandlere — det være sig fysiske eller juridiske personer — deresmedskyldige, indehavere af internetsider med annoncer for mellemhandlere i forbindelse med menneske-
handel og personer, der opfordrer til, tilvejebringer, anvender eller søger seksuelle tjenester af mindreårige,
og personer, der forsøger at tilvejebringe sådanne aktiviteter, samt at retsforfølge de personer, der hvidva-sker fortjenesterne ved menneskehandel;
36. opfordrer medlemsstaterne til at strafforfølge personer, som bevidst kræver tjenesteydelser af tvangs-
prostituerede;24.11.2006 C 287 E/81 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
37. anmoder medlemsstaterne om at indlede en undervisningskampagne på politiskoler, skoler for social-
rådgivere og folkeskoler for at bekæmpe handelen med kvinder og lære at håndtere den;
38. opfordrer medlemsstaterne til at styrke deres kontrol med arbejdsformidlingsaktiviteter med henblik
på at forhindre organiseringen af den internationale handel med kvinder;
39. opfordrer til, at kampen mod hvidvaskning af fortjenesterne ved menneskehandel fortsættes ved at
sikre, at medlemsstaterne håndhæver de tekster, der er vedtaget på EU-plan eller internationalt plan, og til,at det eksisterende retsgrundlag for denne håndhævelse styrkes, hvis det er nødvendigt;
40. opfordrer medlemsstaterne til så hurtigt som muligt i deres nationale lovgivning at gennemføre
Rådets direktiv 2004/81/EF om udstedelse af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere, der har væretofre for menneskehandel;
41. opfordrer medlemsstaterne til at fremme princippet om virksomhedernes sociale ansvar og offentlig-
privat partnerskab med deltagelse af civilsamfundets organisationer i gennemførelsen af forebyggelses-,reintegrations- og koordineringsstrategier; opfordrer samtlige EU-institutioner til at vise et godt eksempel
over for de nationale offentlige institutioner og den private sektor;
42. opfordrer sine medlemmer til at støtte kampagnen »Business Travellers against Human Trafficking«
(forretningsrejsende mod menneskehandel), som Parlamentet iværksatte i november 2005 som et tværpoli-tisk initiativ, og hvis sigte er:
— at øge de forretningsrejsendes (dvs. EP-medlemmer og andre) bevidsthed om problemet med menneske-
handel og at opfordre medlemmerne til at gå i spidsen ved selv at være en del af problemets løsning
— at give forretningsrejsende mulighed for at indberette tilfælde af menneskehandel ved at gøre brug af
websitet www.businesstravellers.org;
— at opfordre medlemmerne til at skrive til hoteller for at anmode disse om at indstille deres relationer til
handel med kvinder og børn;
43. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvide deres kontakter til hotel- og turist-
branchen for at fremme samarbejdet om branchens sociale ansvar og til at tilskynde branchen til at vedtageen etisk kodeks, der omfatter menneskehandel, hvor en sådan kodeks ikke findes; mener, at der bør
forelægges gode eksempler på en etisk kodeks som f.eks. den af UNICEF finansierede ECPAT-kodeks om
seksuel udnyttelse af børn, og at disse bør fremhæves og registreres;
44. opfordrer medlemsstaterne til sammen med kompetente institutioner og sammenslutninger at udvikle
og gennemføre programmer med sigte på social integration og rehabilitering af kvinder og børn, der tidli-gere har været ofre for menneskehandel, for at undgå, at fænomenet vokser, og at de på ny bliver ofre, og
opfordrer til, at der oprettes en EU-fond for reintegration; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at
udvikle mikrofinansieringstjenester, så kvinderne lettere kan opnå finansiel støtte;
45. understreger, at personer, der har været udsat for seksuel udnyttelse, må betragtes som ofre; under-
streger i betragtning af disse personers store problemer med at komme ud af deres situation, at både EU ogmedlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at beskytte og støtte disse personer, somf.eks. at sikre:
— at der ikke fældes dom over personer, som er ofre for menneskehandel
— læge- og psykologhjælp
— juridisk bistand og kvalificeret tolkebistand24.11.2006 C 287 E/82 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
— specifikke midler til reintegration af prostituerede kvinder osv.;
— kræver, at EU og medlemsstaterne tager ansvaret for de kvinder og børn, som har været udsat for
menneskehandel i EU; mener, at disse kvinder og børn bør tilbydes støtte, enten til efter eget ønske at
vende tilbage til deres hjemland eller til at bygge en ny tilværelse op;
46. opfordrer medlemsstaterne til at træffe obligatoriske og bindende foranstaltninger til beskyttelse af
ofre for menneskehandel, da dette er nødvendigt, hvis menneskehandlerne skal kunne forfølges;
47. opfordrer medlemsstaterne til at undertegne og ratificere Europarådets konvention om bekæmpelse
af menneskehandel;
48. fremhæver, at det indtil nu kun er Belgien og Italien, der har indført regler om tildeling af opholdstil-
ladelse til ofre for handel med kvinder efter retsforfølgelse af menneskehandlerne, og fremhæver, at det for
at anspore ofrene til at udtale sig og for at dømme de skyldige ville være hensigtsmæssigt at give denne
opholdstilladelse i alle medlemsstaterne;
49. tilskynder medlemsstaterne til at indføre særlige opholdstilladelser, som kan gives under særlige
omstændigheder, så det bliver muligt for udenlandske ofre, som opholder sig ulovligt i landet, at slippe udaf deres situation, og opfordrer til, at der indføres et støtte- og integrationsprogram for ofrene, som skalforvaltes af de sociale myndigheder;
50. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til i deres straffelovgivning at vedtage identiske normative
retsakter, der omfatter en entydig, retlig definition af handel med børn baseret på internationalt anerkendte
standarder, der er forankret i Palermo-protokollen (
1) og FN-konventionen om barnets rettigheder, der skal
forhindre, at handel med børn behandles som en underkategori af menneskehandel;
51. fremhæver det presserende behov for at udvikle og gennemføre et særligt forebyggelsesprogram
baseret på børns rettigheder og på et samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene;henleder opmærksomheden på, at EU mangler en samlet, ekstern politik over for tredjelande, som de fleste
børn, der udsættes for menneskehandel, stammer fra;
52. anmoder Kommissionen om at forelægge et hensigtsmæssigt lovforslag om en EU-indsats til bekæm-
pelse af børneprostitution og handel med menneskelige organer og menneskeligt væv; konstaterer, at selvom lovgivningen til bekæmpelse af menneskehandel, som er vedtaget under den første og den tredje søjle,allerede omfatter særlige bestemmelser vedrørende beskyttelse af børn, er de stadig særligt udsatte, især nårde udnyttes i seksuelt øjemed;
53. anmoder medlemsstaterne og Fællesskabet om at ratificere den valgfri protokol til FN's konvention
om barnets rettigheder om salg af børn, børneprostitution og børnepornografi af 25. maj 2000, som er
mere vidtgående end Palermo-protokollen, eftersom den omfatter kriminelle handlinger, der ikke ergrænseoverskridende, og som ikke involverer kriminelle organisationer, og endvidere dækker overførslen afmenneskelige organer og ulovlig adoption;
54. mener, at børn bør inddrages i et sådant program, og anmoder medlemslandene om at gennemføre
uddannelsesprogrammer for piger og drenge med henblik på at bekæmpe diskrimination og fremme lige-
stillingen mellem mænd og kvinder;
55. opfordrer indtrængende Kommissionen til at sørge for, at nødvendigheden af at sikre registrering af
fødsler i tredjelande er understreget i de nationale og regionale strategidokumenter;24.11.2006 C 287 E/83 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) I henhold til Palermo-protokollen defineres handel med børn som hvervning, transport, overdragelse, anbringelse eller
modtagelse af et barn med sigte på udnyttelse enten i eller uden for landet.
56. beklager den mangel på mærkbar værdiforøgelse, som de eksisterende agenturer og organisationer på
europæisk plan hidtil har bevirket, især den begrænsede informationsudveksling mellem medlemsstaterne
og Europol, som er det vigtigste europæiske organ til bekæmpelse af menneskehandel i henhold til artikel2, stk. 2, i Europol-konventionen (
1), EU-traktaten, formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i
Tampere og Haag-programmet; beklager endvidere, at Europol blandt sine mange analyser af specifikkeforbrydelser hidtil kun har udarbejdet et analytisk dokument på dette område;
57. understreger, at Europol i højere grad bør prioritere bekæmpelse af menneskehandel; mener, at Euro-
pols finansielle og personalemæssige ressourcer bør anvendes til at effektivisere Europols forebyggendeindsats mod menneskehandel, især handel med kvinder og børn, og til bekæmpelse af omfattende internati-onal organiseret kriminalitet;
58. understreger vigtigheden af et tæt samarbejde mellem Europols tjenester og deres internationale
modstykker med ansvar for bekæmpelse af menneskehandel (især hvad angår udveksling af oplysninger om
kriminelle netværk, menneskehandelsruter og menneskehandlernes identitet) med henblik på at øge retsfor-følgningens effektivitet;
59. opfordrer Kommissionen til hvert år at fremlægge en oversigt over de aktioner, der er gennemført i
hver medlemsstat, inklusive en evaluering af gennemførelsen og håndhævelsen af lovgivning mod menne-
skehandel;
60. opfordrer Kommissionen og Rådet til at koordinere og sørge for kohærens i deres aktiviteter i
forskellige internationale fora som f.eks. FN, Europarådet, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde iEuropa, Beijing-processen, stabilitetspagten for Sydeuropa og G8;
61. opfordrer medlemsstaterne til at oprette programmer for samarbejde mellem de lokale enheder og de
kompetente tjenester om sikkerhed i de regioner, der er hårdest ramt af arbejdsløshed, med henblik på atforebygge menneskehandel;
62. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til regeringerne og
parlamenterne i medlemsstaterne og tiltrædelseslandene.
(1) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.
P6_TA(2006)0006
Luftfartspolitik
Europa-Parlamentets beslutning om en dagsorden for EU's luftfartspolitik over for tredjelande
(2005/2084(INI))
Europa-Parlamentet,
— der henviser til meddelelse fra Kommissionen om en dagsorden for EU's luftfartspolitik over for tredje-
lande (KOM(2005)0079),
— der henviser til Rådets konklusioner af 27. juni 2005 om en dagsorden for EU's luftfartspolitik over for
tredjelande (1),
— der henviser til forretningsordenens artikel 45,— der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget (A6-0403/2005),24.11.2006 C 287 E/84 Den Europæiske Unions Tidende
Tirsdag, 17. januar 2006DA
(1) EUT C 173 af 13.7.2005, s. 1.