Fælles holdning (EF) nr. 55/2000

fastlagt af Rådet den 8. december 2000

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2000 af ... om fordeling af tilladelserne til lastbilkørsel i Schweiz

(2000/C 375/05)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det schweiziske forbundsråd har den 1. november 2000 besluttet fra 1. januar 2001 at tillade kørsel på sit territorium af lastbiler med en vægt på indtil 34 tons og fra samme dato at åbne kontingenter for køretøjer, hvis faktiske totalvægt er over 34 tons, med ikke over 40 tons, samt for køretøjer, der kører tomkørsel eller er læsset med let gods. Denne beslutning hænger sammen med indførelsen af RPLP (Redevance poids lourds liée aux prestations - ydelsesafhængig afgift på kørsel med lastbiler) på det schweiziske vejnet.

(2) Denne beslutning er en autonom foranstaltning truffet af Det Schweiziske Forbund, og den kan derfor ikke betragtes som en midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om gods- og persontransport ad jernbane og landevej, undertegnet den 21. juni 1999. Fællesskabets indgåelse af denne aftale forudsætter, at de syv aftaler, som samme dag blev undertegnet med Det Schweiziske Forbund, træder i kraft samtidig.

(3) Det er nødvendigt, at der fra 1. januar 2001 indføres varige regler for fordeling og administration af de tilladelser, der tildeles Fællesskabet.

(4) Af praktiske og administrative grunde bør det være Kommissionen, som fordeler disse tilladelser til medlemsstaterne.

(5) Der bør derfor indføres en fordelingsmetode. Medlemsstaterne bør derefter fordele de tildelte tilladelser mellem transportvirksomhederne efter objektive kriterier.

(6) For at sikre en optimal udnyttelse af tilladelserne bør alle tilladelser, som ikke er blevet fordelt, tilbageføres til Kommissionen med henblik på fornyet fordeling.

(7) Fordelingen af tilladelser bør ske efter kriterier, som fuldt ud tager hensyn til de nuværende godstransportstrømme og til de faktiske transportbehov i Alpeområdet.

(8) Det kan blive nødvendigt at ændre fordelingen af tilladelserne på grundlag af den faktiske trafikstrøm under hensyntagen til de relevante elementer i den metode, der er beskrevet i bilag III. Kommissionen bør i forbindelse med gennemførelsen af sådanne ændringer bistås af et udvalg.

(9) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(4) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Ved denne forordning fastlægges en ordning for fordelingen af de tilladelser, der er tildelt Fællesskabet af Schweiz, som fra 1. januar 2001 tillader kørsel på sit territorium af lastbiler med en vægt på indtil 34 tons, som fra samme dato åbner kontingenter for køretøjer, hvis faktiske totalvægt er over 34 tons, men ikke over 40 tons, samt for køretøjer, der kører tomkørsel eller er læsset med let gods, og som indfører RPLP (Redevance poids lourds liée aux prestations - ydelsesafhængig afgift på kørsel med lastbiler) på det schweiziske vejnet.

Artikel 2

I denne forbindelse forstås ved:

1) "tilladelse til tunge køretøjer": en tilladelse til kørsel på schweizisk territorium til erhvervskøretøjer med en faktisk totalvægt på over 34 tons, men ikke over 40 tons

2) "tilladelse til tomkørsel": en tilladelse til kørsel på schweizisk territorium til erhvervskøretøjer, der kører tomkørsel eller er læsset med let gods.

Artikel 3

1. Kommissionen fordeler tilladelserne efter de i stk. 2, 3 og 4 anførte retningslinjer.

2. Tilladelserne til tunge køretøjer fordeles som angivet i bilag I.

3. Tilladelserne til tomkørsel fordeles som angivet i bilag II.

4. Tilladelserne for hvert år tildeles inden den 15. august det foregående år.

Artikel 4

Medlemsstaterne fordeler tilladelserne blandt de virksomheder, der er etableret på deres område, efter objektive kriterier, som udelukker forskelsbehandling.

Artikel 5

Inden den 15. september hvert år tilbagefører medlemsstaterne de tilladelser, som ikke er fordelt mellem virksomhederne, til Kommissionen.

Kommissionen tildeler efter proceduren i artikel 7 en eller flere andre medlemsstater disse tilladelser for at sikre, at de udnyttes fuldt ud.

Artikel 6

Kommissionen forelægger et forslag om tilpasning af fordelingen på grundlag af den faktiske trafikstrøm i 2001 under ligelig hensyntagen til kriterier, som bygger på den bilaterale trafik og transittrafikken. Viser den nye beregning, at det antal tilladelser, der tildeles en bestemt medlemsstat, afviger væsentligt fra antallet i bilag I og II, vedtages de nødvendige tilpasninger af bilag I og II efter proceduren i artikel 7.

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF, jf. dens artikel 8.

Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 8

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i ...

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 114 af 27.4.1999, s. 4, og EFT C 248 E af 29.8.2000, s. 108.

(2) EFT C 329 af 17.11.1999, s. 1.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 15. december 1999 (EFT C 296 af 18.10.2000, s. 108), Rådets fælles holdning af 8. december 2000 og Europa-Parlamentets afgørelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EFT).

(4) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

BILAG I

FORDELING AF TILLADELSER TIL TUNGE KØRETØJER

>TABELPOSITION>

Det samlede antal tilladelser til fordeling udgør 300000 for 2001 og 2002 og 400000 for 2003 og 2004.

BILAG II

FORDELING AF TILLADELSER TIL TOMKØRSEL

Kommissionen tildeler medlemsstaterne tilladelser til tomkørsel efter følgende fordelingsskema:

Årligt antal tilladelser til tomkørsel

>TABELPOSITION>

BILAG III

BEREGNINGSMETODE FOR FORDELING AF TILLADELSERNE

Fordelingen af de i bilag I og II fastsatte tilladelser er baseret på følgende:

Tilladelser til tunge køretøjer

Først får hver medlemsstat 1500 tilladelser.

De resterende tilladelser fordeles ligeligt efter kriterier, som bygger på bilateral trafik og transittrafik.

Dette resultat tilpasses let for at tage hensyn til visse medlemsstaters særlige geografiske situation.

Bilateral trafik

Tilladelserne tildeles på grundlag af hver medlemsstats andel af den bilaterale trafik til og fra Schweiz.

Transittrafik

Antallet af tilladelser, der tildeles en medlemsstat, er proportionalt med det samlede antal omkørselskilometer, som lastbiler, der er registreret i denne medlemsstat, tilbagelægger i nord-sydgående (og vice versa) landevejstrafik over Alperne som følge af de nuværende vægtrestriktioner i Schweiz.

Omkørselsafstanden svarer til forskellen mellem længden af de nuværende alperuter og længden af den korteste vej gennem Schweiz. Sidstnævnte forlænges med et tillæg på 60 km for at tage hensyn til ventetid ved grænsen og trafikforhold.

De medlemsstater, som efter denne beregningsmetode vil få under 200 illadelser, får tildelt 200 tilladelser.

Tilladelser til tomkørsel

Tilladelserne til tomkørsel tildeles i forhold til den andel, de køretøjer, som er registreret i medlemsstaterne, udgør af det samlede antal køretøjer med en totalvægt på mellem 7,5 tons og 28 tons, som kører transitkørsel gennem Schweiz.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Kommissionen forelagde den 26. februar 1999(1) Rådet et forslag til forordning om fordeling af tilladelser til lastvognskørsel i Schweiz; formålet med forslaget er at fordele de tilladelser mellem medlemsstaterne, som Schweiz tildeler Fællesskabet i henhold til aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om godstransport ad jernbane og landevej.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 22. september 1999(2).

Europa-Parlamentet afgav udtalelse efter førstebehandlingen under den fælles beslutningsprocedure den 15. december 1999(3).

Kommissionen fremsatte et ændret forslag den 2. marts 2000(4).

Den 8. december 2000 fastlagde Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251.

II. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Rådet har, siden Kommissionen forelagde sit ændrede forslag i marts i år, behandlet dette ud fra et ønske om fuldt ud at respektere resultatet af førstebehandlingen i Europa-Parlamentet og dermed også de ændringer, Parlamentet har foreslået, og Kommissionen i øvrigt har medtaget i sit ændrede forslag. Rådet har imidlertid ved fastlæggelsen af sin fælles holdning måttet tage hensyn til en række forhold og til den udvikling, der har fundet sted siden hen.

Kommissionens oprindelige forslag var udformet som en retsakt til gennemførelse af en af aftalerne mellem De Europæiske Fællesskaber og Det Schweiziske Forbund, nemlig aftalen om godstransport ad jernbane og ad landevej. Men eftersom ratifikationsprocedurerne i medlemsstaterne endnu ikke er afsluttet for så vidt angår en af de syv aftaler, der er undertegnet med Schweiz, er disse aftaler, herunder aftalen om godstransport ad jernbane og landevej, endnu ikke trådt i kraft og forventes ikke at træde i kraft før om nogle måneder. Der skal i den forbindelse gøres opmærksom på, at de syv aftaler med Schweiz er blevet forhandlet som en samlet pakke og skal indgås og træde i kraft samtidig. Dette globalitetsprincip er navnlig fastlagt i vejtransportaftalens artikel 58.

I mellemtiden og nærmere bestemt den 1. november 2000 har det schweiziske Forbundsråd besluttet, at der med virkning fra 1. januar 2001 gives adgang for kørsel med lastvogne på indtil 34 tons, og at der fra og med denne dato åbnes kontingenter for køretøjer på mellem 34 og 40 tons og for ulastede køretøjer eller køretøjer, der transporterer let gods. De schweiziske myndigheders beslutning er truffet samtidig med indførelsen af den ydelsesafhængige lastvognsafgift ["redevance poids lourds liée aux préstations (RPLP)"] på det schweiziske vejnet.

På baggrund af denne seneste udvikling haster det derfor med at få vedtaget denne forordning, hvis man ikke vil berøve de erhvervsdrivende i Fællesskabet muligheden for at drage nytte af de fordele, der følger af den nævnte schweiziske beslutning. Da de førnævnte syv aftaler udgør et samlet hele, har Rådet imidlertid ønsket at undgå, at denne afgørelse betragtes som en fremskyndet anvendelse af vejtransportaftalen. Der er med udformningen af teksten til denne forordning taget hensyn til dette ønske. Som følge heraf har Rådet foretaget en række ændringer - herunder ændringer i forhold til resultatet af førstebehandlingen i Europa-Parlamentet - der navnlig tager sigte på at afkoble denne forordning fra vejtransportaftalen. Det har endvidere ved fastlæggelsen af fordelingsnøglerne taget hensyn til de seneste statistiske oplysninger, men har respekteret metoden i Kommissionens forslag, som det har tilpasset lidt for at tage hensyn til visse medlemsstaters specifikke geografiske situation. Det har fundet det hensigtsmæssigt at indsætte en bestemmelse, hvorefter forordningen skal revideres efter et år på grundlag af de faktiske trafikstrømme. Rådet har ligeledes taget hensyn til den dato, som Parlamentet har foreslået for en fornyet fordeling af ikke-udnyttede tilladelser.

III. ÆNDRINGER

Rådet har medtaget samtlige de ændringer, som Parlamentet har foreslået. Det har imidlertid under overholdelse af Europa-Parlamentets rettigheder og prærogativer som fastlagt i artikel 7, navnlig stk. 3, i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT C 184 af 17.7.1999, s. 23), anvendt den affattelse, der er aftalt med Europa-Parlamentet efter vedtagelsen af Sokrates-programmet (jf. forordningsforslagets artikel 7).

Rådet har navnlig ændret Kommissionens forslag for så vidt angår spørgsmålet om adskillelse af denne forordning fra den vejtransportaftale, som er undertegnet med Schweiz. Det har derfor indsat nye betragtninger 1 og 2, og - stadigvæk som følge af den nævnte adskillelse - ændret artikel 1, 2 og 8. Endelig har Rådet i forordningsforslagets artikel 6 indsat en bestemmelse om revision af forordningen efter et år.

(1) EFT C 114 af 27.4.1999, s. 4.

(2) EFT C 329 af 17.11.1999, s. 1.

(3) EFT C 296 af 18.10.2000, s. 108.

(4) EFT C 248 E af 29.8.2000, s. 108.