KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(91) 270 endelig udg. 
Bruxelles, den 19. juli 1991 
KOMMISSIONENS RAPPORT TIL RÅDET 
om sundhedssituationen med hensyn til klassisk svinepest 
i henhold til artikel 4b, stk. 2, i Rådets direktiv 64/432/EØF 
af 26. Juni 1964 om veteri merpol it imass ige problemer 
ved handel inden for Fællesskabet med kveg og svin 
Forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
om cndring af direktiv 80/217/EØF om fcllesskabsforanstaItninger 
til kontrol med klassisk svinepest 
Forslag ti I 
RÅDETS BESLUTNING 
om cndring af direktiv 80/1095/EØF og beslutning 80/1096/EØF 
for så vidt angår en rckke foranstaltninger 
med hensyn til klassisk svinepest 
Forslag t i I 
RÅDETS DIREKTIV 
om cndring af direktiv 64/432/EØF, 72/461/EØF og 80/215/EØF 
for så vidt angår en rckke foranstaltninger 
med hensyn til klassisk svinepest 
Forslag t i I 
RÅDETS DIREKTIV 
om cndring af direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og 
veter incrpol it imcssige problemer i forbindelse med ind fair se 
af kvcg, svin, får og geder samt fersk kød og 
kødprodukter fra tredjelande 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
BEGRUNDELSE 
Rådet indførte ved beslutning 80/1096/EØF i 1980 fællesskabsforanstaltninger 
til udryddelse af klassisk svinepest. Disse foranstaltninger var forbundet med 
andre, der skulle træffes i henhold til en intensiveret udryddelsesplan, hvis 
formål var at gøre Fællesskabets område fri for klassisk svinepest og 
opretholde denne status, uden at det skulle være nødvendigt at foretage 
systematisk vaccination, Foranstaltningen skulle løbe over fem år. De 
medlemsstater, som ikke var officielt fri for svinepest, skulle udarbejde og 
forelægge udryddelseplaner, der på visse betingelser kunne gennemføres på 
regionalt plan. Der kunne ydes EF-tilskud til erstatning til ejere for 
slagtning og destruktion af dyr, nødvaccination, systematisk vaccination i 
indtil to år og serologiske prøver. 
Den femårsperiode, der oprindelig var afsat til sygdomsudryddelse, blev senere 
forlænget til seks år, og i 1987 blev der truffet ti I lægsforanstaItninger for 
fire år, således at den samlede periode for gennemførelse af udryddelses-
planerne blev forlænget til ti år. 
Netop som disse udrydde IsespI aner var ved at blive lanceret, opstod der en 
epizooti af klassisk svinepest i Belgien. Senere forekom der sygdomsudbrud i 
Nederlandene og i nogle omâder i Tyskland. Det højeste antal årlige udbrud 
registreret i Fællesskabet under gennemførelsen af de intensiverede 
udrydde IsespI aner blev nået i 1984, hvor der forekom i alt 1.272 udbrud. Siden 
da har situationen gradvis bedret sig, undtagen i en periode i 1990, hvor man 
oplevede en epizooti i Belgien. Stort set har den fulgte strategi, dvs. 
undladelse af vaccination og totalsanering, været vellykket, eftersom 8 ud af 
12 medlemsstater nu opfylder betingelserne for at blive erklæret officielt fri 
for svinepest, og 4 medlemsstater har store områder, der på regionalt plan 
opfylder disse betingelser. Det endelige mål helt at få udryddet klassisk 
svinepestvirus i Fællesskabet er i sigte, skønt de for ganske nyligt 
rapporterede forekomster af sygdommen hos europæisk vildsvin i to områder 
(Hessen i Tyskland og Toscana i Italien) kan have forrykket tidspunktet. 
Ud fra de indhøstede erfaringer under gennemførelsen af udrydde IsespI anerne og 
med henblik på gennemførelsen af det indre marked er der grund til at justere 
de eksisterende arbejdsprocedurer og ændre de eksisterende retsforskrifter for 
sygdomsudryddelse og handel med levende svin, fersk svinekød og 
sv inekødsprodukter. 
- 3 -
Vedlagte rapport beskriver sygdomssituationen, handelsreglerne og foran­
staltningerne til udryddelse af klassisk svinepest, der har været gældende 
siden 1980, og der forelægges forslag til ændring af Rådets beslutning 
80/1096/EØF og Rådets direktiv 80/217/EØF, 80/1095/EØF, 64/432/EØF, 
72/461/EØF, 80/215/EØF og 72/462/EØF. 
Endelig er det hensigten, at klassisk svinepest ved en kommissionsbeslutning 
skal optages på listen over sygdomme i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning 
90/424/EØF om visse udgifter på veterinærområdet. 
- 4 -
KOMMISSIONENS RAPPORT TIL RADET 
om sundhedssituationen med hensyn til klassisk svinepest 
i henhold til artikel 4b, stk. 2, i Rådets direktiv 64/432/EØF 
af 26. Juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer 
ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin 
INDLEDNING 
Lige siden Fællesskabet blev oprettet, har forekomsten af dyresygdomme været 
en hindring for skabelse af et fælles marked baseret på fri handel med levende 
dyr, kød og kødprodukter. Forskelle mellem medlemsstaternes sundhedsstatus, 
mellem de anvendte metoder til bekæmpelse af dyresygdomme og mellem de 
forebyggende foranstaltninger på bedrifterne har begrænset handelen med 
sådanne varer. Det ville være højst urimeligt at stille den høje sundheds­
status, en medlemsstat har opnået, på spil ved at tvinge den til at tillade, 
at der føres dyr eller produkter ind på dens område, som, hvis der ikke 
foreligger absolut garanti for, at de er risikofri, vil kunne gen indslæbe 
sygdomme, som er blevet udryddet med betydelige tekniske og økonomiske 
omkostninger. 
Klassisk svinepest betragtes som en af de økonomisk set værste sygdomme, der 
rammer svineerhvervet. Sygdommen medfører ofte høj dødelighed og forårsager 
tilbagegang i svinebruget på grund af kastninger, nedsat tilvækst osv. Der 
blev taget hensyn til sygdommens betydning ved den første udvidelse af 
Fællesskabet, hvor de nye medlemsstater på grund af usædvanlige omstændigheder 
blev bemyndiget til at opretholde deres egne love om indførsel, dvs. forbud 
mod indførsel fra lande med udbrud af klassisk svinepest og med en 
vaccinât ionspoI itik. 
- 5 -
Fællesskabet besluttede i 1980 at nedbryde disse handelsskranker ved at 
udrydde klassisk svinepest på hele EF-området ved anvendelse af en fælles 
politik for slagtning og gradvis ophør med systematisk vaccination i 
forebyggende øjemed. Denne form for fælles strategi var den eneste farbare vej 
til at sikre liberalisering af handelen og etablering af et sandt indre 
marked, som ellers kunne risikere at blive et netværk for spredning af denne 
ep i zoot i. 
I. SYGDOMSUDRYDDELSE 
1. Udrydde IsespI aner i medlemsstaterne 
Der blev lanceret planer for udryddelse af klassisk svinepest i 
begyndelsen af 1980'erne for at bortsanere sygdommen fra de 
medlemsstater, hvor den stadig forekom. Der blev tilsvarende indført 
planer for Grækenland, Portugal og Spanien ved deres tiltrædelse af 
Fællesskabet. 
Det endelige mål for hver plan var, at den berørte medlemstat skulle 
opnå status som "officielt fri for svinepest" på grundlag af følgende 
sundhedskrav: 
der måtte ikke være påvist svinepest i de forudgående 12 måneder 
det måtte ikke have været tilladt at vaccinere mod svinepest i 
mindst 12 måneder 
der måtte ikke på bedrifterne findes svin, der var blevet 
vaccineret mod svinepest i de seneste 12 måneder. 
EF-finansieringsforanstaltningerne til bistand til udryddelse af 
sygdommen - Rådets beslutning 80/1096/EØF - omfatter bestemmelser om: 
erstatning for slagtede og aflivede dyr 
vaccination (nødvaccination og forebyggende vaccination alene i en 
begrænset periode som led i en udrydde IsespI an) 
laboratorieprøver til påvisning af sygdommen. 
6 -
De foranstaltninger, de enkelte medlemsstater anvendte for at udrydde 
klassisk svinepest, efterkom bestemmelserne I direktiv 80/217/EØF og 
80/1095/EØF samt beslutning 80/1096/EØF, men med nogle forskelle i 
henseende til: 
tilladt periode for forebyggende vaccination 
prioritering af udryddelse af klassisk svinepest på regionalt 
plan. 
Tabel 1 indeholder oplysninger om forløbet af de nationale 
udrydde IsespI aner. 
2. Vaccination 
Der var tidligere to hovedstrategier for bekæmpelse af klassisk 
svinepest. 
Den første var baseret på et program for systematisk og omfattende 
vaccination, som kunne køre videre ud i al fremtid. Der fandtes 
forskellige vaccinationsprogrammer, og hvis vaccinationen blev 
gennemført korrekt, ville den normalt hindre akutte og subakutte 
sygdomsudbrud. Svineejere vidste, at de kunne leve med sygdommen og 
fortsætte med deres erhverv. Sygdommen blev bekæmpet, men ikke den 
infektion, der forårsagede den. 
Den anden strategi var en politik, der gik ud på udryddelse af 
sygdommen og elimering af infektionen, uden at der blev foretaget 
vaccination. Ifølge denne strategi skal alle angrebne svin slagtes, og 
deres kontakter skal spores. Et vigtigt redskab for sporing af 
kontakter er serologisk undersøgelse af blodprøver for antistoffer mod 
klassisk svinepestvirus. 
Det er berettiget at foretage systematisk vaccination, hvis sygdommen 
er endemisk, da vaccination mindsker de øjeblikkelige tab. Der opstod 
sådanne situationer i medlemsstaterne i 1960'erne (der var over 
6.000 udbrud I 1961) og i 1970'erne (over 5.000 udbrud I 1972). 
- 7 -
Tabel 1 - Gennemførelse af planer for udryddelse af klassisk svinepest 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grckenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Porenede 
Kongerige Udryddelses-
plan 
Indledt 
1/1/1982 
1/1/1982 
1/8/1983 
1/6/1982 
1/3/1983 
1/3/1982 
1/7/1987 Vaccination 
ophørt 
1/4/1988 
1/1/1989 
1/1/1988 
1/7/1988 
30/4/1983 
1/1/1990(1) 
15/7/1986 
1/7/1989 Status som 
OPS opnået 
(2) 
1981 
1990 
1989 
1981 
1981 
1989 
1991 
1981 Antal regioner 
anerkendt som 
OPS 
8/9(3) 
26/30(4) 
94/96(5) 
0/95(6) 
(1) 
(2) 
(3) 
(4) 
(5) 
(6) Undtagen på Sardinien. 
OFS - officielt fri for svinepest. 
Antal regioner anerkendt som OFS/samlet 
Regioner på det tyske område, der har 
1982. De regioner, der blev optaget i 
90/483/EØF, blev anerkendt som værende 
90/678/EØF. 
Alle regioner på fastlandet (94) er OFS. 
I alt 87 regioner anerkendes som værende fri for svinepest. antal regioner. 
deltaget i udryddelsesprogrammet siden 
programmet ved Kommissionens beslutning 
fri for svinepest ved Rådets beslutning 
- 8 -
Hvis udbrud af klassisk svinepest er sporadiske eller sjældne, 
medfører vaccination imidlertid en unødvendig ekstraomkostning. 
Samtidig anvendelse af begge strategier skaber større problemer for 
dyrs bevægelser (handel) og for sporingen af kontaktdyr, der er 
flyttet til og fra sygdomsramte besætninger (epidemiologiske 
undersøgelser). 
Der blev i midten af 1970'erne foretaget en undersøgelse finansieret 
af Kommissionen af epidemiologien og de økonomiske forhold ved 
udryddelse af svinepest i Fællesskabet(1), og konklusionen gik ud på 
at føre en ikke-vaccinationspolitik. Beslutningen om at ophøre med 
vaccination blev truffet i 1985. 
En række tredjelande såsom Australien, Canada, de skandinaviske lande, 
New Zealand og USA har med held ført en ikke-vaccinationspolitik i en 
årrække. Efter at det blev vedtaget at forbyde vaccination, har der 
aldrig siden været foretaget vaccination. Forbuddet mod brug af 
vaccine i disse lande var forbundet med forbud mod indførsel af svin, 
fersk svinekød og ubehandlede produkter fra lande, der foretog 
vaccination. Det er ved gennemførelsen af det indre marked vigtigt 
fortsat at føre en ikke-vaccinat ionspol it ik med henblik på såvel 
handelen mellem medlemsstaterne som handelen med tredjelande. 
3. Sundhedssituationen 
Der blev i 1980'erne registreret udbrud af klassisk svinepest i ti af de 
tolv medlemsstater (Jf. bilag 1). De registrerede udbrud i tiden 1980-1989 
var i alt 3.745 sammenholdt med 13.553 registrerede udbrud i 1970-1979. To 
af medlemsstaterne - Belgien og Tyskland - oplevede i 1980'erne udbrud 
hvert år, medens der i to medlemsstater - Danmark og Irland - ikke 
forekom noget udbrud. 
(1) Studies on the epidemiology and economics of swine fever eradication, 
Commission of the European Communities, 1977. 
- 9 -
Det forholdsvis store antal udbrud, der blev registreret i Tyskland i 1989 
og 1990, skyldtes i vidt omfang forekomst af klassisk svinepest hos 
vildsvin. Et vildsvin, der er nedskudt eller dødfundet, og som er angrebet 
af klassisk svinepest, registreres som et udbrud. Oplysninger om antallet 
af udbrud registreret hos tamsvin og vildsvin i 1990 er gengivet i 
b i I ag 2. 
En analyse af udbruddene med henblik på at fastslå smittekilderne i 1990 
har vist, at de væsentligste kilder var smittebefordrende stoffer og 
kontakt med nabobesætninger, Jf. bilag 3. 
Den mest benyttede metode til diagnosticering af udbrud i medlemsstaterne 
er påvisning af virusantigen ved direkte immunofluorescens, jf. bilag 4. 
4. Økonomiske følger 
Medlemsstaterne kan få tilskud fra Fællesskabet fra den dag, udryddelses-
planerne indledes. I henhold til Rådets beslutning 80/1096/EØF har der 
kunnet refunderes: 
- indtil 50% af omkostningerne ved slagtning og destruktion, der af 
medlemsstaterne er udbetalt som erstatning til ejerne af dyr, der er 
slået ned 
- indtil 0,125 ECU pr. dyr til nødvaccination eller forebyggende 
vaccination såfremt denne indgår i en plan 
- indtil 1 ECU pr. prøve, der underssøges på et laboratorium i forbindelse 
med påvisningstest. 
Fællesskabets Økonomiske tilskud siden påbegyndelsen af 
udryddelsesprogrammet er anført nedenfor: 
- 10 -
Ar for bekæmpelses- Udbetalinger af EF-tilskud 
foranstaltninger (refusioner) 
1982 4,6 mio ECU 6.07% 
1983 14,4 mio ECU 19.12% 
1984 26,4 mio ECU 34.95% 
1985 13,7 mio ECU 18.16% 
1986 6.5 mio ECU 8.61% 
1987 4,1 mio ECU 5.40% 
1988 1.9 mio ECU 2.62% 
1989 3.8 mio ECU 5.05% 
1990* 
lait 75,4 mio ECU 100.00% 
* Refus ionsansøgnInger endnu ikke modtaget i maj 1991 
5. Erfaringer - fremtidige foranstaltninger 
Udbrud af klassisk svinepest forårsaget af stærkt virulente virusstammer 
erkendes normalt let. da de fremkalder en sygdom, som viser sig ved høj 
feber, nedstemthed, nedsat ædelyst, øjenbetændelse med tåreflåd, 
slingerhed, ukoordinerede bevægelser, diarré og høj dødelighed. I 1980'erne 
var en række udbrud forårsaget af stammer med lav virulens, der giver svage 
eller utydelige sygdomssymptomer. Den slags virusstammer spreder sig ret 
langsomt i en besætning, og infektionen kan være til stede i besætningen i 
nogen tid (i ugevis), før den opdages. Virologiske og serologiske 
undersøgelsesmetoder er af overordentlig stor betydning for bekræftelsen af 
sådanne infektioner. 
Benyttelse af hurtigmetoder (ELISA-metode) er imidlertid stødt på 
vanskeligheder i besætninger, der nyligt har skiftet status fra vaccineret 
til ikke-vaccineret, da de påviste antistoffer kan være forårsaget af 
henholdsvis et feltvirus eller et vaccineantigen. Efterprøvning af 
resultaterne kræver ekstra laboratorieundersøgelser, medmindre fejlfortolk­
ning kan udelukkes ved identifikation af enkeltdyr og vaccinâtlonsregistre. 
(3) 
11 -
De gentagne epizootier i nogle medlemsstater kan henføres til den tætte 
belægning med svin i de angrebne områder, og det forekommer sandsynligt, 
at det, hvis der føres virusstammer med lav virulens ind i tætbelagte 
områder, vil skabe større udrydde Isesproblemer, navnlig hvis mange af 
dyrene flyttes fra besætning til besætning. 
Forekomsten af klassisk svinepest hos europæisk vildsvin som nyligt 
rapporteret fra områderne Hessen (Tyskland) og Toscana (Italien) har givet 
sygdomsbilledet nye dimensioner, og det er en permanent smittekilde, som 
vil forblive inden for Fællesskabets grænser i nogen tid. Det er 
vanskeligt at vurdere angrebne vildsvins betydning som smittekilde for 
tamsvin, men det står klart, at der må ofres særlig opmærksomhed på sagen 
i fremtiden. 
Fremtidige foranstaltninger 
I det store og hele er det Kommissionens opfattelse, at udryddelses­
programmerne har været vel tilrettelagt og alt i alt godt gennemført. På 
indeværende tidspunkt synes det dog rigtigt at henlede opmærksomheden på 
nogle emner, der vil kræve særlig opmærksomhed i fremtiden på grund af 
sygdommens natur og med henblik på gennemførelsen af det indre marked. 
1. Ikke-vaccinationspolitikken bør fortsat følges. Hvis der bliver 
foretaget nødvaccination, bør levende dyr forblive i vaccinations-
området. Kød, der er passende varmebehandlet, kan føres ud af området. 
- 12 -
2. Der bør træffes foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest 
hos europæisk vildsvin. 
3. Diagnosticeringsmetoderne til bekræftelse af klassisk svinepest er 
blevet videreudviklet i de senere år. Alle medlemsstaterne bør have 
adgang ti I og benytte disse bedre metoder. 
4. Alle medlemsstater bør have nødplaner parat for at sikre hurtig 
iværksættelse af vedtagne retsforskrifter for bekæmpelse af 
udryddelse. 
5. Vedtagelsen af Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. Juni 1990 om visse 
udgifter på veterinærområdet gav mulighed for EF-tilskud i tilfælde af 
forekomst af klassisk svinepest; klassisk svinepest behandles således 
ud fra et økonomisk synspunkt på samme måde som en række andre 
økonomisk set betydningsfulde sygdomme, der er opført i artikel 3 i 
ovennævnte beslutning. 
I I. HANDELSBETINGELSER 
Status som "officielt fri for svinepest" og "fri for svinepest" 
Med henblik på at nedbryde hånde Isskranker i tiden, indtil klassisk 
svinepest er helt udryddet på Fællesskabets område, har det siden 1980 
været muligt for geografiske regioner at opnå status som "officielt fri 
for svinepest" eller "fri for svinepest". Forudsætningerne for opnåelse af 
status som officielt fri for svinepest omfatter: 
at der ikke har været påvist svinepest i mindt 12 måneder 
at der ikke har været tilladt vaccination mod svinepest i mindst 
12 måneder 
at der ikke på bedrifterne findes svin, som er blevet vaccineret mod 
svinepest inden for de seneste 12 måneder 
medens betingelsen for opnåelse af status som fri for svinepest er, at der 
ikke har været påvist svinepest i mindst 12 måneder. 
- 13 -
Principielt kan en medlemsstat på ethvert tidspunkt på sit område have tre 
forskellige slags regioner, dvs. "officielt fri for svinepest", "fri for 
svinepest" og regioner uden sundhedsstatus. Hvis der forekommer et udbrud 
i en region, der er officielt fri for svinepest eller fri for svinepest, 
suspenderer den berørte medlemsstat øjeblikkelig den pågældende status i 
henhold til direktiv 64/432/EØF eller 72/461/EØF. Alt efter sygdoms­
udviklingen kan den pågældende status tildeles igen eller inddrages. 
I almindelighed kan levende dyr, fersk svinekød og svinekødsprodukter 
bevæge sig frit mellem regioner eller medlemsstater, som har samme 
sundhedsstatus. Den indførte ordning for handelen har stort set virket 
tilfredsstillende, men den er ved en række lejligheder blevet kritiseret 
for ikke at give tilstrækkelig beskytt4eI se af medlemsstater, der har 
opnået status som officielt fri for svinepest i en lang række regioner, 
men ikke for hele områdets vedkommende. 
Ved betragtning af sygdomsbekæmpelse og -udryddelse på regionalt plan er 
det rimeligt at træffe forholdsregler for de direkte angrebne områder. Med 
den nuværende ordning følges en sådan fremgangsmåde ikke fuldtud, idet 
regionernes status er fastsat forud for udbrud. Et svinebrug, der ligger 
100 km borte fra et udbrud, kan således miste handelsmuligheder, hvor 
dette ikke er tilfældet for en bedrift, der ligger i en tilstødende region 
kun 15 km borte fra en angreben bedrift. 
Fremtidige foranstaltninger 
Princippet om regionalopdeling bør gælde for klassisk svinepest på samme 
måde som for mund- og klovesyge. I tilfælde af et udbrud etableres der 
straks et iagttagelsesdistrikt og et overvågningsområde omkring udbruddet. 
Det vil sikre øjeblikkeligt forbud mod at føre levende svin og fersk kød 
ud af et område, der dækker mindst 300 km2. Hvis det udvikler sig til en 
epizooti, kan der træffes yderligere beskyttelsesforanstaltninger i 
henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF om veterinærkontrol og zooteknisk 
kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for 
Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked. 
- 14 -
III. FORHOLDET MELLEM SYGDOMSUDRYDDELSE OG HANDELSBETINGELSER 
Strategien for udryddelse af klassisk svinepest har været rimeligt 
vellykket, idet 8 ud af 12 medlemsstater nu opfylder betingelserne for at 
blive anerkendt som værende officielt fri for svinepest, og 4 medlems­
stater har store områder, der på regionalt plan opfylder betingelserne for 
at blive anerkendt som værende officielt fri for svinepest. Nogle 
medlemsstater er stødt på vanskeligheder i tiden efter ophør med 
vaccination. 
Det er ikke sandsynligt, at klassisk svinepest kan elimineres fra 
Fællesskabet inden 1993, men der kan etableres frie varebevægelser for 
svin og produkter heraf uden sygdomsspredning, forudsat at der pålægges 
bedrifter og områder, som er direkte ramt af sygdommen, restriktioner. 
Denne rapport er vedlagt nedenstående forslag: 
a) Udkast til forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 
80/217/EØF om fællesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk 
svinepest. 
b) Udkast til forslag til Rådets beslutning om ændring af direktiv 
80/1095/EØF og beslutning 80/1096/EØF for så vidt angår en række 
foranstaltninger med hensyn til klassisk svinepest. 
c) Udkast til forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 
64/432/EØF. 72/461/EØF og 80/215/EØF for så vidt angår en række 
foranstaltninger" med hensyn til klassisk svinepest. <-
d) Udkast til forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 
72/462/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i 
forbindelse med indførsel af kvæg, svin, får og geder samt fersk kød 
og kødprodukter fra tredjelande. 
Disse forslag er udarbejdet i ovenomhandlede øjemed. 
- 15 -
BILAG 1 
Antal udbrud af klassisk svinepest I medlemsstaterne 1980-1990 
Land 
Belglen 
Danmark 
Frankrig 
Tyskland 
Grtkenland 
Spanien 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
I alt 1980 
7 
0 
19 
18 
40 
0 
0 
0 
0 
0 
84 1981 
37 
0 
6 
4 
20 
84 
0 
5 
8 
11 
171 
0 
346 1982 
102 
0 
8 
19 
4 
24 
0 
34 
1 
65 
43 
0 
300 1983 
26 
0 
13 
535 
2 
7 
0 
48 
1 
161 
16 
0 
809 1984 
9 
0 
17 
1041 
3 
1 
0 
13 
0 
176 
9 
0 
1271 1985 
67 
0 
2 
351 
1 
1 
0 
25 
0 
36 
3 
0 
486 1986 
80 
0 
20 
46 
0 
0 
0 
28 
0 
1 
0 
10 
185 1987 
83 
0 
5 
41 
0 
0 
0 
13 
1 
1 
0 
1 
145 1988 
2 
0 
15 
3 
0 
0 
0 
12 
0 
0 
0 
0 
32 1989 
8 
0 
0 
64 
0 
0 
0 
11 
0 
0 
0 
0 
83 1990 
113 
0 
4 
118 
0 
0 
0 
15 
0 
2 
0 
0 
252 
•o I 
BILAG 2 
o 
i 
BILAG 3 
38 
l KLASSISK SVINEPEST - EUR 12 
SYGDOMSKILDER 
1990 
87 
H 01.Ukendt 
d 02 Ukendt 
unders, slut I 
H03Xøkkenaffald 
H 04*arked 
01 05. Nabokontakt 
01 06 Køb 
fll 08.Transport 
Bl 09.Spredning v. 
mennesker 
01 10-Smittebe-
fordr. stof 
Dl 13.Latent 
II 88.Andet 
•01 •02 •03 •04 '05 •06 •08 '09 MO •13 '88 
- 18 BILAQ 4 
Benyttelse af diagnosticeringsmetoder til bekræftelse af 
klassisk svinepest 1988-1990 
Anmeldelseskoder (82/894/EØF om sygdomsanmeI de I se) 
D1AGNOST ICERINQSMETODER 
Direkte immunofIuorescens 
Vi rus i so I er ing 
Pladeredukt ion 
Neutral isationstest (NI) 
Virusneutral isat ion og immunofluorescenstest (NIFT) 
Udelukkende klinisk diagnose 0:1 
0:2 
0:3 
0:4 
0:5 
0:6 
OBSERVATIONSPERIODE: FRA 1. JANUAR 1988 TIL 31. DECEMBER 1990 
SYGDOM: KLASSISK SVINEPEST 10 
I 
Land 
Tysk land 
Frankr ig 
I talien 
Neder landene 
Belgien 
Luxembourg 
Det Forenede Kongerige 
ir land 
Danmark 
Grækenland 
Spanien 
Portugal 
I ALT 01 
138 
16 
28 
82 
264 02 
12 
8 
1 
37 
58 03 04 05 
21 
1 
22 I 
06 
9 
2 
2 
13 
(4) 
- 19 -
Forslag t i I 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 80/217/EØF om fællesskabsforanstaltninger 
til kontrol med klassisk svinepest 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fæliesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der blev ved Rådets direktiv 80/217/EØF^1), senest ændret ved direktiv 
87/486/FØF(2), indført fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af klassisk 
svinepest ; 
i løbet af det tidsrum, som direktiv 80/217/EØF dækker, er sygdommen takket 
være de foranstaltninger, der er truffet for at bekæmpe den, blevet udryddet i 
de fleste medlemsstater; der har dog vist sig at være alvorlige vanskeligheder 
forbundet med at udrydde sygdommen i omrader med høj belægning af svin og i 
områder med vildsvin; 
i lyset af sygdomsudviklingen og de bedre diagnosticeringsmetoder samt med 
henblik på gennemførelsen af det indre marked den 1. januar 1993 er det 
nødvendigt at ændre de foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest, 
der allerede er truffet på EF-plan; 
disse ændringer vedrører rengøring og desinficering af angrebne bedrifter, 
sygdom hos vildtlevende svin, benyttelse af krisegrupper, kontrol med 
flytninger i iagttageIsesdistrikter og overvågningsområder, nødvaccination og 
diagnosticeringsmetoder -
(1) EFT nr. L 47 af 21.2.1980, s. 11 
(2) EFT nr. L 280 af 3.10.1987, s. 21 
- 20 -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 80/217/EØF foretages følgende ændringer: 
1) Artikel 2 affattes således: 
"Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved: 
a) svin: alle dyr af familien suidae 
b) avlssvin: svin, der er beregnet til eller anvendes til reproduktion med 
henblik på artens formering 
c) fedesvin: svin, der opfedes med henblik på slagtning til kødproduktion 
ved slutningen af opfedningsperioden 
d) slagtesvin: svin, der er beregnet til slagtning uden unødigt ophold på 
et slagteri 
e) vildtlevende svin: svin, der ikke holdes eller opdrættes på en bedrift 
f) bedrift: virksomhed (landbrug eller andet) beliggende på en medlemsstats 
område, hvor der holdes eller opdrættes svin 
g) svinepestmistænkte svin: svin, der har kliniske symptomer eller post 
mor tern-læs ioner eller udviser reaktioner på laboratorieprøver foretaget 
ifølge artikel 11, som tyder på eventuel tilstedeværelse af klassisk 
svinepest 
h) svinepestangrebne svin: 
- svin, hos hvilke kliniske symptomer eiler post mor tern-læs i oner 
officielt har bekræftet klassisk svinepest 
- svin, hos hvilke tilstedeværelsen af denne sygdom er blevet officielt 
bekræftet ved en laboratorieundersøgelse foretaget ifølge artikel 11 
- 21 -
i) ejer/bruger: Juridisk eller fysisk person, der ejer svinene eller har 
til opgave at holde disse dyr mod eller uden økonomisk vederlag 
k) kompetent myndighed: veterinær myndighed, der er udpeget af den 
pågældende medlemsstats centrale myndighed, og som er direkte ansvarlig 
over for den centrale myndighed inden for rammerne af dette direktiv, og 
som rapporterer gennem denne 
I) embedsdyrlæge: dyrlæge, der er udpeget af medlemsstatens kompetente 
myndighed 
m) destruktion: behandling af højrisikomateriale ifølge bestemmelserne i 
Rådets direktiv 90/667/EØF<*) 
n) køkkenaffald: affald fra køkkener, restauranter og eventuelt industrier, 
der anvender kød. 
(*) EFT nr. L 363 af 27.12.1990, s. 51." 
2) I artikel 5 
a) indsættes efter syvende led i stk. 1: 
"Genindsættelse af en svinebesætning indledes med indsættelse af 
kontrolsvin, der er blevet kontrolleret for tilstedeværelse af 
antistoffer mod klassisk svinepestvirus med negativt resultat. 
Kontrol svinene anbringes efter de kompetente myndigheders krav rundt om 
på den angrebne bedrift og kontrolleres igen 21 og 42 dage efter 
indsætteisen på bedriften for tilstedeværelse af antistoffer. 
Hvis ingen af svinene har udviklet antistoffer mod klassisk svinepest, 
kan der, så snart resultaterne af den anden prøve foreligger, 
genindsættes en hel besætning". 
b) affattes stk. 2 således: 
"2. Den kompetente myndighed kan anvende foranstaltningerne i stk. 1 på 
andre bedrifter, hvor svin kan være blevet angrebet som følge af 
bedrifternes beliggenhed og direkte eller indirekte kontakt mellem 
sådanne bedrifter og den angrebne bedrift." 
3) Som artikel 6a indsættes: 
- 22 -
"Artikel 6a 
1. Sa snart den kompetente myndighed har faet oplysning om, at vildtlevende 
svin er mistænkt for at være angrebet, træffer den alle relevante 
foranstaltninger til at bekræfte sygdommens tilstedeværelse ved at 
underrette svineejerne/-brugerne og Jægerne og ved bl.a. gennem 
laboratorieprøver at undersøge alle vildtlevende svin, der er nedskudt 
el ler dødfundet. 
2. Når infektion hos vildtlevende svin er blevet bekræftet, sætter 
medlemsstatens kompetente myndighed straks bedrifterne i det nærmere 
bestemte angrebne område under officielt tilsyn og påbyder især, 
a) at der bliver foretaget en officiel tælling af alle kategorier af 
svin på samtlige bedrifter; tællingen skal ajourføres af 
ejeren/brugeren; tæl Iingsoplysningerne skal fremlægges på forlangende 
og kan kontrolleres ved hvert besøg 
b) at alle svin på bedriften holdes i deres stalde eller på et andet 
sted, hvor de kan isoleres fra vildtlevende svin. Vildtlevende svin 
må ikke have adgang til materiale, der siden kan komme i kontakt med 
bedr i ftens svin 
c) at svin ikke må føres ind på eller bort fra bedrifterne 
d) at der anvendes passende desinfektionsmidler ved svinestaldenes og 
selve bedriftens ind- og udgange 
e) at alle døde eller syge svin på bedriften bliver undersøgt for 
klassisk svinepest 
f) at ingen dele af vildtlevende svin (nedskudt eller dødfundet) kommer 
ind på en bedr i ft 
g) at personer, som jager vildtlevende svin, er forment adgang til 
sv inebedr i fter . 
3. Uanset foranstaItningerrie i stk. 2 forelægger medlemsstaterne snarest 
muligt en skriftlig plan for Kommissionen for de foranstaltninger, der 
træffes for at udrydde sygdommen i et nærmere bestemt angrebet område, 
og de foranstaltninger, der anvendes på de bedrifter, der ligger i dette 
omrade. 
- 23 -
Kommissionen gennemgår planen for at afgøre, om den gør det muligt at nå 
det Ønskede mål, og godkender den med eventuelle ændringer efter 
proceduren i artikel 16. 
Planen kan senere ændres eller suppleres efter samme procedure for at 
tage hensyn til udviklingen. 
4. Når foranstaltningerne i planen er blevet godkendt, skal disse træde i 
stedet for de indledende foranstaltninger, der omhandles i stk. 2, på en 
dato, som fastsættes under godkendelsesproceduren. 
5. Den i stk. 3 omhandlede plan skal indeholde oplysninger om: 
a) et nærmere bestemt angrebet område på medlemsstatens område som 
omhandlet i stk. 2. Ved afgrænsningen af det angrebne område tager 
den kompetente myndighed følgende i betragtning: 
- sygdommens geografiske udbredelse 
- populationen af vildtlevende svin i området 
- om der findes naturlige eller menneskeskabte grænser af betydning 
for vildtlevende svins bevægelser 
b) det omtrentlige antal grupper af vildtlevende svin og deres størrelse 
i det nærmere bestemte område 
c) det særlige arbejde, der er gjort for at bestemme angrebets omfang i 
populationen af vildtlevende svin, ved undersøgelse af vildtlevende 
svin, som er nedskudt af jægere eller dødfundet, og ved 
laborator ieprøver 
d) etablering af et nært samarbejde mellem biologer, jægere, 
Jagtorganisationer, vildtforvaltninger og veterinærtjenester 
(dyresundhed og folkesundhed) 
e) reduktion af populationen af vildtlevende svin og udstedelse af 
Jagttegn. Den periode, som det besluttes at benytte til reduktion af 
populationen, skal bestå af en indledende udrydde Isesperiode 
efterfulgt af en overvâgningsperiode. 
f) hvorledes vildtlevende svin, som er nedskudt eller dødfundet, 
bortskaffes. I den indledende periode (udryddelse) sker bortskaffelse 
ved destruktion under den kompetente myndigheds tilsyn og i den 
efterfølgende periode (overvågning) på de betingelser, der er 
fastlagt af den kompetente myndighed 
- 24 -
g) den epizootiolog i ske undersøgelse, der udføres på alle vildtlevende 
svin, der er nedskudt eller dødfundet, i forbindelse med denne 
undersøgelse skal der udfyldes et spørgeskema med oplysninger om: 
- det geografiske område, hvor dyret er fundet nedskudt eller dødt 
- dato for fundet 
- hvem der har fundet eller skudt dyret 
- svinets køn og alder 
- symptomer inden nedskydningen, hvis dyret er skudt 
- kroppens tilstand, hvis dyret er dødfundet 
- laboratorieresultater 
h) de sygdomsforebyggende foranstaltninger, der gælder for bedrifter, 
som ligger i det nærmere bestemte angrebne omrade, herunder transport 
og flytning af dyr indenfor og til og fra området 
i) de kriterier, der skal gælde for ophævelse af de foranstaltninger, 
der er truffet til udryddelse af sygdommen i det bestemte omrade, og 
de foranstaltninger, der er anvendt på bedrifterne i området." 
4) Som artikel 7a indsættes: 
"Artikel 7a 
Der nedsættes en krisegruppe, som skal samordne alle de foranstaltninger, 
der er nødvendige for at sikre udryddelse af klassisk svinepest hurtigst 
muligt, og som skal foretage den epizootiolog i ske undersøgelse. 
De almindelige regler for nationale krisegrupper og en EF-krisegruppe er 
fastsat i Rådets forordning (EØF) ...(*). 
(*) EFT nr. L 
5) Artikel 8, stk. 2, andet punktum, affattes således: 
"Hvis der gives tilladelse til at føre svin bort til slagtning, skal den 
berørte kompetente myndighed drage omsorg for, at vilkårene for flytning og 
slagtning af svin opfylder kravene i artikel 9, stk. 4, litra f), første 
led, og at kødet fra sådanne svin opfylder kravene i artikel 9, stk. 4, 
Iitra g)." 
- 25 
6) Artikel 9 affattes således: 
"Artikel 9 
1. Så snart diagnosen klassisk svinepest er blevet officielt bekræftet hos 
svin på en bedrift, etablerer de kompetente myndigheder et 
iagttagelsesdistrikt med en minimumsradius på 3 km omkring den angrebne 
bedrift, som samtidig indgår i et overvågningsområde med en minimums-
radius på 10 km. 
2. Ved etableringen af distrikterne/områderne skal den kompetente myndighed 
tage hensyn til: 
a) resultaterne af de epizootiolog i ske undersøgelser, der er foretaget i 
henhold t i I art ike I 7 
b) foreliggende serologisk bevismateriale 
c) de geografiske forhold, særlig naturlige grænser 
d) andre bedrifters beliggenhed og nærhed 
e) handelsmønstret for fede- og slagtesvin samt adgang til slagterier 
f) bekæmpe!sesfae i I iteter og de anvendte bekæmpelsesforanstaltningers 
art, navnlig om dyrene slås ned på den angrebne bedrift. 
3. Hvis distrikterne/områderne omfatter dele af flere medlemsstaters 
område, samarbejder de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder om 
etablering af distrikterne/områderne. 
4. Føigende foranstaltninger anvendes i iagttagelsesdistrikter : 
a) der foretages snarest muligt en tælling af alle bedrifter-, når 
distriktet er etableret, besøges bedriften af en embedsdyrlæge inden 
syv dage 
b) flytning og transport af svin ad offentlig eller privat vej, bortset 
fra bedrifternes interne forbindelsesveje, forbydes. Forbuddet 
omfatter ikke svin i transit ad motorvej eller pr. Jernbane uden 
aflæsning eller ophold 
c) lastvogne og andre køretøjer og materiel i forbindelse med transport 
af svin eller andre husdyr og eventuelt forurenet materiale (f.eks. 
foder, gødning og gylle), som benyttes inden for distriktet, må ikke 
føres bort fra: 
- 26 -
- en bedrift, der ligger i distriktet 
- distr iktet 
- et slagter i 
uden at være rengjort og desinficeret ifølge de procedurer, den 
kompetente myndighed har fastsat. Procedurerne indebærer, at 
lastvogne eller køretøjer, der har været benyttet til transport af 
svin, ikke må forlade distriktet uden først at have været inspiceret 
af den kompetente myndighed 
d) ingen andre dyrearter må føres ind på eller bort fra en bedrift uden 
den kompetente myndigheds tilladelse 
e) alle døde eller syge svin på en bedrift skal anmeldes til den 
kompetente myndighed, som foretager eventuelle nødvendige 
undersøgelser for at konstatere, om der forekommer klassisk svinepest 
f) svin må ikke flyttes fra den bedrift, hvor de holdes, før 21 dage 
efter afslutning af den indledende rengøring og desinficering som 
fastsat i artikel 10; efter 21 dage kan der gives tilladelse til 
flytning af dyr fra den pågældende bedrift: 
(i) direkte til et slagteri, der er udpeget af den kompetente 
myndighed, og som helst skal ligge inden for iagttagelses-
distriktet eller overvågningsområdet, på følgende betingelser: 
- alle svin på bedriften er blevet kontrolleret 
- der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal 
føres til slagtning, herunder måling af kropstemperaturen hos 
en del af svinene 
- alle svin er mærket med et øremærke 
- svinene bliver transporteret i køretøjer, der er forseglet af 
den kompetente myndighed. 
Den kompetente myndighed, som er ansvarlig for slagteriet, skal 
underrettes om, at der vil blive sendt svin til det. 
Ved ankomsten til slagteriet skal sådanne svin holdes og slagtes 
adskilt fra andre svin. Det transportmiddel og materiel, der har 
været benyttet til svinetransport, skal straks rengøres og 
des inf i ceres. 
_ 27 -
Ved det levende syn og kødkontrollen på det udpegede slagteri 
tager den kompetente myndighed eventuelle symptomer på 
tilstedeværelse af klassisk svinepestviurs i betragtning. 
(i i) under særlige omstændigheder direkte til et andet sted i 
iagttagelsesdistriktet på følgende betingelser: 
- alle svin på bedriften er blevet kontrolleret 
- der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal 
flyttes, herunder måling af kropstemperaturen hos en del af 
sv i none 
- alle svin er mærket med et øremærke 
g) fersk kød af svin som omhandlet i stk. 4, litra f), skal forsynes med 
det mærke, der er beskrevet i bilaget til Rådets direktiv 72/461/EØF 
af 12. december 1972 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen 
med fersk kød inden for Fællesskabet^*), og derefter behandles 
ifølge reglerne i artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 80/215/EØF af 
22. januar 1980 om veterinærmæssige problemer i forbindelse med 
samhandelen med kødprodukter inden for Fællesskabet^**). Dette skal 
foregå på en virksomhed, der er udpeget af den kompetente myndighed. 
Kødet sendes til ovennævnte virksomhed på den betingelse, at 
forsendelsen er forseglet under transporten. 
5. Foranstaltningerne i iagttagelsesdistriktet opretholdes mindst indtil: 
a) alle foranstaltningerne i artikel 10 er gennemført 
b) svinene på samtlige bedrifter har været underkastet: 
- en klinisk undersøgelse og er fundet fri for sygdomssymptomer, der 
tyder på klassisk svinepest 
- en serologisk undersøgelse i henhold til bilag I og IV, uden at der 
er påvist antistoffer mod klassisk svinepestvirus. 
De i ovenstående led omhandlede undersøgelser må først finde sted 
30 dage efter afslutning af den indledende rengøring og desinficering på 
den angrebne bedrift. 
- 28 -
6. Følgende foranstaltninger anvendes i overvågningsområder: 
a) der foretages en tælling af alle svinebedrifter 
b) flytning og transport af svin ad offentlig eller privat vej, bortset 
fra bedrifternes interne forbindelsesveje, forbydes, medmindre den 
kompetente myndighed specielt tillader det. Forbuddet omfatter ikke 
svin i transit ad motorvej eller pr. Jernbane uden aflæsning eller 
ophoId 
c) lastvogne og andre køretøjer og materiel i forbindelse med transport 
af svin eller andre husdyr og eventuelt forurenet materiale (f.eks. 
foder, gødning og gylle), som benyttes inden for overvågningsområdet, 
må ikke føres bort fra dette uden at være rengjort og desinficeret 
ifølge den kompetente myndigheds krav 
d) ingen andre dyrearter må føres ind på eller bort fra en bedrift i de 
første syv dage efter overvågningsområdets etablering uden den 
kompetente myndigheds tilladelse 
e) alle døde svin på en bedrift skal anmeldes til de kompetente 
myndigheder, som foretager eventuelle nødvendige undersøgelser for at 
konstatere, om der forekommer klassisk svinepest 
f) svin må ikke flyttes fra den bedrift, hvor de holdes, før syv dage 
efter afslutning af den indledende rengøring og desinficering som 
fastsat i artikel 10; efter syv dage kan der gives tilladelse til 
flytning af svin fra den pågældende bedrift: 
(i) direkte til et slagteri, der er udpeget af den kompetente 
myndighed, og som helst skal ligge inden for iagttagelses-
distriktet eller overvågningsområdet, på følgende betingelser: 
- alle svin på bedriften er blevet kontrolleret 
- der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal 
føres til slagtning, herunder måling af kropstemperaturen hos 
en del af svinene 
- alle svin er mærket med et øremæørke 
- svinene bliver transporteret i køretøjer, der er forseglet af 
den kompetente myndighed. 
Den kompetente myndighed, som er ansvarlig for slagteriet, skal 
underrettes om, at der vil blive sendt svin til det. 
- 29 -
Ved ankomsten til slagteriet skal sådanne svin holdes og slagtes 
adskilt fra andre svin. 
Ved det levende syn og kødkontrollen på det udpegede slagteri 
tager den kompetente myndighed eventuelle symptomer på 
tilstedeværelse af klassisk svinepestvirus i betragtning 
(i i) under særlige omstændigheder direkte til et andet sted i 
overvågningsområdet på følgende betingelser: 
- alle svin på bedriften er blevet kontrolleret 
- der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal 
flyttes, herunder måling af kropstemperaturen hos en del af 
sv inene 
- alle svin er mærket med et øremærke. 
Lastvogne og andre køretøjer og materiel, der har været benyttet 
til transport af disse svin, skal rengøres og desinficeres efter 
hver transport. 
g) fersk kød af svin som omhandlet i stk. 6, litra f), skal forsynes med 
det mærke, der er beskrevet i bilaget til direktiv 72/461/EØF, og 
derefter behandles ifølge reglerne i artikel 4, stk. 1, i direktiv 
80/215/EØF. Dette skal foregå på en virksomhed, der er udpeget af den 
Kompetente myndighed. 
Kødet sendes til ovennævnte virksomhed på den betingelse, at 
forsendelsen er forseglet under transporten. 
7. Foranstaltningerne i overvågningsområdet opretholdes mindst indtil: 
a) alle foranstaltningerne i artikel 10 er gennemført 
b) svinene på samtlige bedrifter har været underkastet: 
i) en klinisk undersøgelse og er fundet fri for sygdomssymptomer, 
der tyder på klassisk svinepest 
i i) en serologisk undersøgelse i henhold til bilag I og IV, uden at 
der er påvist antistoffer mod klassisk svinepestvirus. 
- 30 -
De under nr. i) og M) omhandlede undersøgelser må først finde sted 
15 dage efter afslutning af den indledende rengøring og desinficering 
på den angrebne bedrift. 
8. Uanset stk. 4, litra f), og stk. 6, litra f), kan den kompetente 
myndighed give tilladelse til, at svin flyttes fra bedriften for at 
blive transporteret til en destruktionsanstalt eller til et sted, hvor 
svinene aflives for derefter at blive brændt eller nedgravet. Der tages 
stikprøver af sådanne dyr for konstatering af tilstedeværelse af 
klassisk svinepestvirus, og kriterierne for indsamling af blodprøver som 
omhandlet i bilag IV gælder ved stikprøvetagningen. 
For at undgå risiko for spredning af virus i forbindelse med transporten 
skal der træffes alle nødvendige forholdsregler, så som rengøring og 
desinficiering af lastvognen efter transporten. 
9. Hvis de i stk. 4, litra f), og stk. 6, litra f), omhandlede forbud 
opretholdes mere end 30 dage på grund af forekomst af yderligere 
sygdomstilfælde, og der derved opstår problemer med at holde svinene, 
kan den kompetente myndighed efter begrundet anmodning fra ejeren 
tillade flytning af svin fra en bedrift inden for henholdsvis 
iagttagelsesdistriktet eller overvågningsområdet, når: 
a) embedsdyrlægen har kontrolleret de faktiske forhold 
b) der er foretaget kontrol at samtlige svin på bedriften 
c) der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal 
flyttes, herunder måling af kropstemperaturen hos en del af svinene 
d) alle svin er mærket med et øremærke 
e) bestemme Isesbedriften ligger i iagttagelsesdistriktet eller i 
overvågn i ngsområdet. 
For at undgå risiko for spredning af virus i forbindelse med transporten 
skal der træffes alle nødvendige forholdsregler, så som rengøring og 
desinficering af lastvognen efter transporten. 
- 31 -
10. Den kompetente myndighed træffer alle nødvendige forholdsregler, 
herunder opsætning af iøjnefaldende skilte og advarsler og benyttelse 
af medierne så som presse eller fjernsyn for at sikre, at alle i 
iagttagelsesdistriktet og overvågningsområdet er fuldt ud opmærksomme 
på de gældende restriktioner, og myndigheden træffer fornødne 
forholdsregler til håndhævelse af foranstaltningerne. 
(*) EFT nr. L 302 af 31.12.1972, s. 24. 
(**) EFT nr. L 47 af 21.2.1980, s. 4." 
7) Artikel 10 affattes således: 
"Artikel 10 
Medlemsstaterne drager omsorg for: 
a) at de anvendte desinfektionsmidler og koncentrationen heraf er 
officielt godkendt af den kompetente myndighed 
b) at rengøring og desinficering foretages under officielt tilsyn i 
henhold til: 
(i) de instrukser, embedsdyrlægen giver 
(i i) proceduren for rengøring og desinficering af en angrebet bedrift 
som fastlagt i bilag V." 
8) Som artikel 10a indsættes: 
"Artikel 10a 
Såfremt der bekræftes klassisk svinepest på et slagteri, drager den 
kompetente myndighed omsorg for: 
a) at alle svin på slagteriet omgående bliver slagtet 
b) at slagtekroppe og affald fra angrebne eller forurenede svin bliver 
destrueret under officielt tilsyn på en sådan måde, at der ikke opstår 
risiko for spredning af klassisk svinepestvirus 
c) at bygninger og materiel, herunder transportmidler, bliver rengjort og 
desinficeret under embedsdyrlægens tilsyn ifølge de instrukser, den 
kompetente myndighed har givet 
- 32 -
d) at der bliver foretaget en epizootiologisk undersøgelse i henhold til 
artikel 7 
e) at der ikke modtages svin til slagtning før mindst 24 timer efter 
afslutning af rengøring og desinficering ifølge litra c)" 
9) Artikel 14 affattes således: 
"Artikel 14 
1. Medlemsstaterne drager omsorg for: 
a) at brug af klassisk svinepestvaccine er forbudt 
b) at håndtering af klassisk svinepestvirus med henblik på forskning, 
diagnosticering og/eller vaccinefremstilling kun sker på godkendte 
virksomheder og laboratorier 
c) at opbevaring, levering, distribuering og salg af klassisk 
svinepestvaccine på Fællesskabets område sker under officiel kontrol. 
2. Uanset stk. 1 om brug af klassisk svinepestvirus kan der, hvis klassisk 
svinepest er blevet bekræftet, og der er risiko for, at sygdommen 
spreder sig faretruende, gennemføres nødvaccination. I så fald skal den 
berørte medlemsstat tilsende Kommissionen en nødvaccinationsplan, der 
skal indeholde oplysninger om: 
a) den sygdomssituation, der har givet anledning til begæringen om 
nødvaccinat ion 
b) udstrækningen af det geografiske område, hvor nødvaccination vil 
finde sted 
c) de svinekategorier og det omtrentlige antal svin, der skal vaccineres 
d) den vaccine, der skal benyttes 
e) vaccinât ionskampagnens længde 
f) identifikation og registrering af de vaccinerede dyr 
- 33 -
g) bestemmelser om flytning af svin og produkter heraf 
h) andre forhold i forbindelse med nødsituationen. 
Kommissionen gennemgår straks planen i samarbejde med vedkommende 
medlemsstat. Efter proceduren i artikel 16 kan nødvaccinationspI anen 
godkendes, eller Kommissionen kan anmode om ændringer eller tillæg, før 
der gives godkendelse. 
3. I tilfælde af nødvaccination drager den medlemsstat, som foretager 
nødvaccination, omsorg for: 
- at ingen levende svin føres ud af vaccinâtionsområdet undtagen til 
øjeblikkelig slagtning på et slagteri, der er udpeget af den 
kompetente myndighed, og som ligger i vaccinâtionsområdet eller nær 
ved dette 
- at alt fersk kød af svin, som er vaccineret under nødvaccinationen, er 
forsynet med det stempel, der er fastsat i artikel 5a i direktiv 
72/471/EØF, og bliver opbevaret og transporteret adskilt fra kød, der 
ikke bærer dette stempel. 
4. Bestemmelserne i stk. 3 gælder i nødvaccinationsperi oden og i mindst 
12 måneder efter afslutning af vaccinationerne i det berørte område. 
5. Kommissionen vedtager om nødvendigt regler om produktion, pakning, 
distribution og lagerforhold for vacciner mod klassisk svinepest i 
Fællesskabet." 
10) Artikel 14a affattes således: 
"Artikel 14a 
Veterinærsagkyndige fra Kommissionen kan i samarbejde med den berørte 
medlemsstats myndigheder i nødvendigt omfang ved kontrol på stedet sikre, 
at dette direktiv anvendes ensartet. Kommissionen underretter 
medlemsstaterne om resultatet af undersøgelsen. 
En medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, skal bistå de 
veterinærsagkyndige i det omfang, det er nødvendigt, for at de kan udføre 
deres opgaver. 
- 34 -
Gennemføres IsesbestemmeIserne til denne artikel fastsættes efter proceduren 
i artikel 16." 
11) Bilag I affattes således: 
- 35 -
"BILAG I 
DIAGNOSTICERINGSMETODER TIL BEKRÆFTELSE AF 
DIFFERENTIALDIAGNOSE AF KLASSISK SVINEPEST 
Der fastlægges følgende retningslinjer, standarder og mindstekrav for 
metoderne til diagnosticering af klassisk svinepest (CSF). 
A. INDSAMLING AF MATERIALE TIL DIAGNOSTICERING 
1. Til virusisolering og antistofpåvisning betragtes tonsil- og miltvæv som 
væsentlige. Der bør helst også indsamles mindst to andre lymfevæv som 
f.eks. de retropharyngeale, parotideale og mandibulære lymfekritler 
eller mesenteriallymfekirtlerne tillige med ileum eller nyre. Den 
enkelte vævsprøve anbringes i en særskilt, forseglet plastpose og 
mærkes. Prøverne transporteres og opbevares i tætsluttende beholdere. De 
bør ikke nedfryses, men opbevares køligt ved køleskabstemperatur og 
testes hurtigst muligt. 
2. Der indsamles blodprøver til virusisolering fra svin, der viser tegn på 
feber eller andre sygdomssymptomer. Blodet forhindres i at koagulere ved 
tilsætning af EDTA eller heparin. Prøverne opbevares køligt ved 
køleskabstemperatur og underkastes laboratorietest hurtigst muligt. 
3. Blodprøver til påvisning af antistoffer til hjælp ved diagnosticering af 
kliniske udbrud og med henblik på overvågning tages fra dyr, der er 
kommet sig efter mistænkt infektion, og fra svin, hvorom man ved, at de 
har været i kontakt med smittede eler mistænkte tilfælde. På sådanne 
mistænkte bedrifter prøves de første tyve dyr, der er mistænkte eller 
har været i kontakt, og der tages prøver af 25% af samtlige dyr 
derudover. For at sikre stor sandsynlighed for påvisning af antistof 
indsamles der prøver fra alle bedriftens enheder i samme forhold. 
- 36 -
B. LABORATORIEMÆSSIG DIAGNOSTICERING AF KLASSISK SVINEPEST 
Hovedgrundlaget for laboratoriemæssig diagnosticering af CSF er påvisning 
af virusantigen, virus eller antistoffer i organer og vævsvæsker. 
I tilfælde af usikre fund gentages testen på de samme prøver. Ekstra prøver 
indsamles fra samme kilde, hvis der fortsat er klinisk mistanke. 
Serologiske test til påvisning af antistoffer kan benyttes til udvidelse af 
diagnosticeringen i tilfælde af mistanke om CSF. Hvis påvisningen af 
virusantigen eller virusisoleringen på materiale fra dyr, der giver 
anledning til mistanke om CSF, eller fra bedrifter, der har været i kontakt 
med tilfælde af CSF, ikke giver resultater, foretages der test til 
påvisning af antistoffer på blodprøver fra dyr, der er kommet sig efter den 
mistænkte sygdom og fra dyr, hvorom det vides, at de har været i kontakt 
med sygdommen. 
1. Påvisning af virusantigen 
Til påvisning af virusantigen i organvæv anvendes et direkte 
immunmærkningssystem på tynde frysemikrotomsnit (indtil 5 mikron) af 
tonsiller og andet organvæv som beskrevet i punkt A.1. Den diagnostiske 
reagens skal være et pestvirusspecifikt, polyklonalt antiserum til CSF-
virus, mærket med et fluorochrom, et enzym eller et biotin ifølge 
nedenstående kriterier: 
a) der tilvirkes hyperimmunt serum fra svin, der er fri for infektion 
eller antistoffer, som kunne påvirke reaktionens specificitet eller 
kval i tet 
b) mærket immunoglobulin tilvirket af CSF-hyperimmunt svineserum som 
beskrevet i litra a), skal have et arbejdstiter på mindst 1/20 som 
bestemt i CSF-virusinficerede cellekulturer og bekræftet ved 
kontroltest af vævssnit. Arbejdsfortyndingen af konjugatet skal 
kombinere maksimalt signal og minimal baggrundsfarvning. 
Prøver, der viser specifikt cytoplasmat i sk reaktion, betragtes som 
positive for pestvirus. I sådanne tilfælde skal der foretages yderligere 
test som beskrevet i punkt 8.3. 
- 37 -
2. V i rus i so I er ing og -identificering i cellekulturer 
a) Virusisolering fra vævsprøver foretages på modtagelige cellekulturer 
af PK15 eller andre tilsvarende modtagelige cellelinjer. 
Organsuspensioner fra mistænkte dyr podes i en tifoldsfortynding. 
b) Virusisolering fra blodprøver, der er indsamlet og håndteret som 
angivet i punkt A.2, foretages ved podning af cellekulturer med 
bufferet suspension, der er rekonsti tueret til den oprindelige 
blodmængde. 
c) Til påvisning af virusantigen i cytoplasma fra podede encellelag 
behandles cellekulturer med mærket poiyklonalt antiserum. Farvning 
foretages med mellemrum på 24 til 72 timer fra podningstidspunktet. 
d) Positive kulturer underkastes differentialdiagnosetest som beskrevet 
i punkt B.3. Hvis resultaterne er negative efter passage af den 
første cellekultur, kan endnu en eller endog flere passager være 
nødvendige for at isolere virus. 
3. MonoklonaIanti stoftypebestemmelse af pestvirusisolater 
a) Duplikater af vævskryostatsnit eller cellekulturer, der giver positiv 
reaktion med poiyklonalt antiserum som beskrevet i punkt B.1. og 
B.2., undersøges yderligere med mærkede monoklonale antistoffer for 
at skelne mellem CSF-virus og BVD/BD-virus (bovinvirus-diarré/border 
disease). 
b) Der bør kun benyttes monoklonale antistoffer, der er officielt 
anbefalet af EF-referencelaboratoriet for klassisk svinepest efter 
omfattende karakterisering. 
c) De monoklonale antistoffer grupperes i fire paneler efter følgende 
kr iter ier: 
Panelnr. Reakt i vi tet 
1 Al pestvirus 
2 Al CSF-virus 
3 CSF-vaccinestammer 
4 Al BVD/BD-virus 
- 38 -
Et panel kan være repræsenteret enten ved et enkelt 
monoklonaIanti stof eller ved en blanding af M-komponentanti stoffer, 
forudsat at reaktivitetsspektret svarer til ovenstående. 
d) Redakt ionsmønstrene fortolkes som nedenfor anført: 
Panel 
12 3 4 Fortolkning 
+ + - - CSF bekræftet 
+ + + - CSF-vaccinestamme 
+ + BVD/BD-virus 
+ ) 
+ + - + ) Uklassificeret virus -
+ + + + ) yderligere test påkrævet 
C. PÅVISNING AF ANTISTOFFER MOD KLASSISK SVINEPESTVIRUS 
Påvisning af CSF-virusantistof i blodprøver foretages til hjælp ved 
diagnosticeringen af svinepest på bedrifter med svin, der viser kliniske 
tegn på sygdommen, eller svin, der menes at have haft kontakt med smittede 
svin. Den kan også foretages med henblik på overvågning eller til 
undersøgelser af besætninger med ukendt sundhedsstatus. 
Blodprøver til disse formål underkastes en godkendt test. 
Nedenstående test er godkendt til brug og skal foretages med indbefattelse 
af passende positive og negative kontrol sera. 
De virusstammer, der skal bruges til serologiske prøver, er dem, der blev 
enighed om på et møde i national Swine Fever Laboratories (NSFL), og som på 
anmodning leveres af EF-referencelaboratorlet for klassisk svinepest til 
NSFL efter behov. 
Alle testmetoder skal påvises at give tilfredsstillende resultater med CSF-
referencesera leveret af EF-referencelaboratoriet for klassisk svinepest. 
- 39 
1. Virusneutral isationstest 
Testen er baseret på bestemmelse af 50%-slutpunktet. Kulturerne podes 
med fortyndet serum og en konstant virusmængde efter en specificeret 
inkubationstid ved 37°C. Resultaterne er baseret på manglende 
tilstedeværelse af virusreplikationer, der er påviselige ved et 
immunmærkningssystem. Der kan benyttes enten neutral isat ions immuno-
fluorescens (NIF) eller de neutraliserende, peroxidasekoblede målinger 
(NIF). EF-referencelaboratoriet for CSF leverer detaljerede protokoller 
efter ønske. 
Til screeningsformål fortyndes sera først i tifoldsfortyndinger. Hvis 
der kræves komplet titrering, tilberedes der tofoldsfortyndinger af 
serum med tifoldsfortyndinger som udgangsmateriale. Den enkelte 
fortynding blandes med en tilsvarende mængde virussuspension, der 
indeholder 100 (+ 0,5 log-jn) infektiøse doser (TCID 50). Der bruges 
mindst to kulturer for hvert for tynd ingsni veau. Efter en passende 
inkubationstid fikseres cellekulturerne, og virusantigen påvises ved et 
immunmærkningssystem. Resultaterne udtrykkes som den reciprokke værdi af 
den oprindelige serumfortynding, hvorved halvdelen af de podede 
cellekulturer ikke viser specifik mærkning. Der skønnes et slutpunkt 
mellem to fortyndingsniveauer. 
2. Enzymkæde immun itetmåling (ELISA) 
Der kan anvendes konkurrerende, blokerende og indirekte metoder på 
ethvert passende underlag. 
Det anbefales, at de benyttede test giver færrest mulige krydsreaktioner 
med BVDB og anden pestvirus. Testsystemet skal imidlertid sikre, at al 
CSF-infektion bliver identificeret på ethvert stadium i immunsvaret på 
infekt ion. 
Ant igen-. 
Antigenet afledes fra eller skal svare til virusproteiner fra en af de 
anbefalede CSF-vi russtammer. De celler, der benyttes til fremstilling af 
antigen, skal være fri for enhver anden pestvirusinfektion. 
- 40 -
Ant i serum: 
Polyklonale antisera til konkurrerende eller blokerende test fremdyrkes 
i svin eller kaniner ved infektion med en af de anbefalede CSF-
virusstammer eller med C-1api nstammen. Monoklonale antistoffer rettes 
direkte mod eller skal svare til et immundominant virusprotein fra CSF-
virus. Ved indirekte test benyttes et antiporcint immunoglobulinreagens, 
der påviser både IgG og IgM. 
ELISA's følsomhed skal være stor nok til positivt at registrere eventuel 
serum, der reagerer i neutral isationstest, samt positive referencesera 
som udleveret af EF-referencelaboratoriet for CSF. 
ELISA må kun benyttes med serum- eller plasmaprøver fra enkeltdyr. 
Hvis den benyttede ELISA-proces ikke er CSF-specifik, undersøges der 
flere positive prøver ved differentialtest som beskrevet i afsnit E. 
D. EVALUERING AF RESULTATERNE AF LABORATORIETEST 
1. Påvisning af CSF-vi rusant igen i organvæv eller cellekulturer efter 
vi rus i so I er ing fra vævsprøver ifølge de i punkt B.1., B.2. og B.3. 
beskrevne metoder danner grundlag for bekræftelse af sygdommens 
tilstedeværelse, undtagen hvis der er tale om en reaktion, der påvises 
at skyldes vaccinevirus som beskrevet i punkt B.3. Påvisning af BVD/ND-
antigen ifølge punkt B.3. udelukker mistanke for CSF, forudsat at der 
ikke er andre grunde til sådan mistanke. Efter usædvanlige eller 
uventede resultater af typebestemmelse af monoklona It antistof ifølge 
punkt B.3. betragtes pestvirusisolater som værende uklassificerede, og 
oprinde Isesbesætningen betragtes som mistænkt indtil påfølgende test. 
Dette kan indebære, at der indsendes virus til et referencelaboratorium 
til karakterisering, og at der foretages serologiske undersøgelser i 
opr i ndeIsesbesætn i ngen. 
2. Efter påvisning af antistof, der reagerer med CSF-virus, betragtes 
oprindeIsesbesætningen som mistænkt. 
a) For at afvise mistanke om CSF foranlediget af påvisning af antistof 
benyttes den i afsnit E beskrevne test til at skelne mellem CSF-
reagerende antistoffer, der kan være fremkaldt af anden virus, og de 
antistoffer, der skyldes selve CSF-virus. Alle originalprøver 
omtestes ved differentialtesten. 
- 41 -
b) Hvis mistanken ikke kan afvises ved den første differentialtest, 
foretages endnu en test mindst 30 dage efter for at følge den 
eventuelle spredning af infektionen. De første tyve dyr på den 
mistænkte bedrift prøves samt 25% af samtlige dyr derudover. 
3. Fortolkning af serologiske resultater 
Et virusneutral isat ionst i tet på .> 1/10 i et svin samtidig med kliniske 
eller epizootio log i ske tegn, der giver anledning til mistanke om sygdom, 
udgør en positiv diagnose. Et titer på >_ 1/10 i et svin uden samtidige 
kliniske eller epizootiolog i ske tegn giver anledning til mistanke om 
sygdom og bør efterfølges af differentialdiagnoser. 
De samme kriterier gælder for alle svin, der giver et positivt ELISA-
resultat . 
E. SEROLOGISKE METODER TIL DIFFERENTIALDIAGNOSE MED HENBLIK PÅ SKELNEN MELLEM 
KLASSISK SVINEPEST OG ANDEN PESTVIRUS 
1. Differentialdiagnoser af CSF og andre pestvirusinfektioner er baseret på 
paralleltest af sera med både CSF- og BVD/BD-v i russtammer ved brug af 
fuldstændigt sammenlignelige metoder. 
De benyttede CSF- og BVD/BD-vi russtammer skal være officielt godkendt 
(Jf. afsnit C). Til afvisning af mistanke om CSF foranlediget af 
påvisning af antistof undersøges blodprøver ved sammenlignelige 
slutpunktstitreringer for neutraliserende antistoffer mod CSF-virus og 
BVD/BD-virus. 
Ved blokerende ELISA kan der foretages en sammenligning af 
bloker ingsprocenten for CSF-antigen og BVD/BD-antigen. 
2. Resultaterne af sammenlignende serologiske test med brug af reference­
stammer af CSF og anden pestvirus fortolkes som følger: 
a) hvis de sammenlignende test viser, at mere end et svin har antistof 
mod CSF-virus, men ikke antistof mod anden pestvirus, betragtes 
testen som CSF-positiv 
b) hvis de sammenlignende test viser, at titret for CSF-virus er lig med 
eller højere end titrene for anden pestvirus i mere end et af 
svinene, foreligger der mistanke om CSF, og differentieringen 
forløber derefter således: 
- 42 -
- de svin, der har vist neutraliserende titre for CSF-virus, som er 
lig med eller højere end titrene for anden pestvirus, aflives. 
Deres væv og i tilfælde af drægtighed deres fostre underkastes 
undersøgelse for CSF-antigen eller -virus efter den i punkt B.1., 
B.2. eller B.3. beskrevne metode 
- hvis der påvises CSF-vi rusant igen eller -virus, bekræftes CSF 
- hvis den i andet led beskrevne undersøgelse ikke viser tilstede­
værelse af CSF-antigen eller -virus, betragtes bedriften som 
mistænkt, indtil endnu et sæt blodprøver, der indsamles mindst 
30 dage senere, har være underkastet yderligere sammenlignende test 
- hvis disse påfølgende test viser, at alle dyrene har signifikant 
(fi refolds eller mere) højere titre for BVD/BD-virus end for CSF-
virus, afvises mistanken 
- hvis et eller flere dyr viser en titer for CSF-virus, der er lig 
med samme dyrs titer for BVD/BD-virus, betragtes resultatet som 
CSF-positivt 
c) hvis BVD/BD-titrene er således, at muligheden for CSF ikke kan 
udelukkes, betragtes bedriften som mistænkt og skal genprøves efter 
mindst 30 dages forløb. 
F. DIFFERENT IALDIAGNOST ICERING AF AFRIKANSK SVINEPEST 
Afrikansk svinepest (ASF) kan ikke skelnes fra klassisk svinepest (CSF) ved 
hverken kliniske undersøgelser eller obduktion, og begge disse sygdomme bør 
tages i betragtning ved differentia(diagnosticeringen af ethvert tilfælde 
af akut, febrilt blødningssyndrom hos svin. 
Laboratorietest er væsentlige for at skelne mellem de to sygdomme. En 
positiv diagnose i et ASF-frit land bør være baseret på isolering og 
identificering af ASF-virus. 
Hovedgrundlaget for laboratoriemæssig diagnosticering af A3F er påvisning 
af virus, virusantigen eller antistoffer i organer og vævsvæsker. 
- 43 -
I tilfælde af usikre eller negative fund ud fra mindst to test på prøver 
fra dyr, der giver anledning til mistanke om ASF, eller på materiale fra 
bedrifter, der har haft kontakt med tilfælde af ASF, indsamles der 
yderligere materiale fra samme bedrift og fra dyr, der har været i kontakt 
med sygdommen. 
1. Påvisning af virusantigen 
Til påvisning af virusantigen anvendes den direkte 
immunofIuorescensmetode eller andre passende metoder på tynde 
frysemikrotomsnit af organvæv eller udstrygninger eller på udfældninger 
fra leukocytkulturer. Metoderne svarer til dem, der er beskrevet for 
CSF, bortset fra at der benyttes ASF-specifikke reagenser. 
2. Vi rus i so tering og -identificering 
a) Hæmadsorptionstest (HAD) 
HAD-testen foretages enten ved at pode tilberedte tifoldsfortyndinger 
af vævssuspensioner eller blod indsamlet i marken fra mistænkte svin 
på primære svi neleukocytkulturer eller ved at tilberede leukocyt­
kul turer af blodet fra febrile svin, der er podet på laboratoriet, 
eller indsamlet i marken. Hæmadsorption består i, at et stort antal 
svineerytrocytter tiltrækkes til overfladen med inficerede celler og 
bekræfter ASF-di agnosen. 
b) Podning af svin 
Der tilberedes en pool med prøver af hver t ifoldsfortynding af 
vævssuspens i on, og fire svin podes intramuskulært med 2 ml hver; to 
af svinene skal være vaccineret mod CSF og to uvaccinerede. Svinene 
undersøges dagligt for forhøjelse af rektaI temperaturen og begyndende 
kliniske symptomer i indtil 21 døgn. I tilfælde af temperaturstigning 
indsamles der blodprøver til tilberedning af leukocytkulturer til 
HAD-test (autorosettemetoden og podning af primære svi neleukocyt­
kul turer). Hvis der ikke udvikler sig nogen kliniske syptomer, 
udtages der blod til påvisning af antistoffer efter observationstiden 
på 21 døgn. 
- 44 -
3. Påvisning af antistoffer fremkaldt af ASF-virus i blodprøver og 
vævsvæsker 
Påvisningen af antistof i prøver af serum eller vævsvæske udføres til 
hjælp ved diagnosticering af ASF på bedrifter med svin, som viser 
kliniske symptomer på sygdom, eller som menes at have været i kontakt 
med ASF-smittede svin. Den kan også udføres med henblik på overvågning 
eller undersøgelse af besætninger med ukendt sundhedsstatus. 
Til disse formål underkastes prøverne en godkendt test. 
Nedenstående test er godkendt til brug og skal udføres med indbefattelse 
af passende positive og negative kontrol sera. 
a) indirekte immunofIuorescens (IIF)-test 
b) ELISA". 
12) Som bilag IV og V indsættes: 
- 45 -
"BILAG IV 
SEROLOGISK UNDERSØGELSE AF SVIN I IAGTTAGELSESDISTRIKTER OG 
OVERVÅGNINGSOMRÅDER TIL PÅVISNING AF ANTISTOFFER MOD CSF-VIRUS 
I det serologiske undersøgelsesprogram skal der tages hensyn til den måde, 
klassisk svinepest overføres på, og til driftsformen, f.eks. om svinene er 
opstaldet i grupper eller ej. 
1. Serologisk undersøgelse af svin, der holdes I en gruppe 
En gruppe er to eller flere svin, der er opstaldet i direkte kontakt med 
h i nanden. 
Prøvning af grupper 
- 20 svin eller derunder 
i en gruppe to svin. Hvis gruppen består af en 
so med smågrise, udtages der kun 
prøve af soen. 
- over 20 - to svin + 5% af resten. 
Der udtages prøver af alle grupper. 
2. Serologisk undersøgelse af svin, der er opstaldet enkeltvis, herunder svin 
der står lige i nærheden af hinanden, men som ikke er i direkte kontakt 
f.eKs. bundne 9øer 
Prøvning 
Antal svin Svin der skal testes 
under 20 
20 - 100 
over 100 alle 
20 -i- 20% af resten 
20 + 10% af resten 
(mindst 36)" 
- 46 -
BILAG V 
RENGØRING OG DESINFICERING AF EN ANGREBET BEDRIFT 
I. Indledende rengøring og desinficering 
a) Så snart svinekroppene er fjernet med henblik på bortskaffelse, 
sprøjtes de afsnit af ejendommen, hvor svinene har været opstaldet, og 
eventuelle andre bygningsafsnit, gårde osv., som er forurenet under 
nedslagning eller obduktion, med desinfektionsmidler, der er godkendt 
ti I brug ifølge artikel 10. 
b) Væv eller blod, som måtte være spildt under nedslagning eller obduktion 
eller ved grov forurening af bygninger, gårde, værktøjer osv., opsamles 
omhyggeligt og bortskaffes sammen med svinekroppene. 
c) Det anvendte desinfektionsmiddel skal forblive på overfladen i mindst 
24 timer. 
II. Endelig rengøring og desinficering 
a) Fedt og snavs fjernes fra alle overflader ved anvendelse af et 
affedtningsmiddel, og overfladerne vaskes med koldt vand. 
b) Efter vask med koldt vand som beskrevet i a) sprøjtes der igen med et 
des i nfek t i onsm i ddeI. 
c) Efter syv dages forløb behandles lokalerne med et affedtningsmiddel, 
skylles med koldt vand, sprøjtes med et desinfektionsmiddel og skylles 
igen med koldt vand. 
d) Gødning og strøelse opstakkes, sprøjtes med et desinfektionsmiddel og 
lades urørt i 42 dage. Gylle opbevares normalt i 42 dage efter sidste 
tilsætning af infektiøst materiale. Denne periode kan forlænges, hvis 
gyllen er blevet svært forurenet." 
- 47 -
Artikel 2 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i 
kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1991. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette 
direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De 
nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 48 -
Forslag ti I 
RÅDETS BESLUTNING 
om ændring af direktiv 80/1095/EØF og beslutning 80/1096/EØF 
for så vidt angår en række foranstaltninger med hensyn til klassisk svinepest 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der er i Rådets direktiv 80/1095/EØF^1), senest ændret ved direktiv 
87/487/EØF(2), fastsat bestemmelser med henblik på at gøre Fællesskabets 
område fri for klassisk svinepest og bevare denne status; 
der blev ved Rådets beslutning 80/1096/EØF(3>, senest ændret ved beslutning 
87/488/EØF<4), indført EF-finansieringsforanstaltninger til udryddelse af 
klassisk svinepest; 
de foranstaltninger, der er anvendt til udryddelse af klassisk svinepest, har 
gradvis forbedret sundhedstilstanden for svinepopulationen på Fællesskabets 
område; det har på grund af denne bedre tilstand været muligt at erklære 
områder (regioner eller medlemsstater) officielt fri for svinepest eller fri 
for svinepest; 
(1) EFT nr. L 325 af 1.12.1980, S. 1. 
(2) EFT nr. L 280 af 3.10.1987, s. 24. 
(3) EFT nr. L 325 af 1.12.1980, s. 5. 
(4) EFT nr. L 280 af 3.10.1987, s. 26. 
- 49 -
ét af de opstillede mål, nemlig at holde Fællesskabets område fri for klassisk 
svinepest, er blevet nået i store områder; denne situation må tages i 
betragtning, og følgelig må direktiv 80/1095/EØF og beslutning 80/1096/EØF 
ændres -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
I artikel 12, stk. 2, i direktiv 80/1095/EØF ændres "den 1. juli 1993" til 
"den 1. januar 1992". 
Artikel 2 
I artikel 2, stk. 1, i beslutning 80/1096/EØF indsættes følgende punktum: 
"Fællesskabets medvirken er dog begrænset til foranstaltninger, der er 
gennemført inden den 1. Januar 1992." 
Artikel 3 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 50 -
Forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 64/432/EØF, 72/461/EØF og 80/215/EØF 
for så vidt angår en række foranstaltninger med hensyn til klassisk svinepest 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige 
problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svind), senest 
ændret ved beslutning 91/13/EØF*2)t ©r det navnlig fastlagt, hvilke 
betingelser med hensyn til klassisk svinepest der skal opfyldes af levende 
svin beregnet til handel inden for Fællesskabet; 
i Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972 om veterinærpolitimæssige 
problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet^, senest 
ændret ved direktiv 89/662/EØF*4), er det fastlagt, hvilke betingelser med 
hensyn til klassisk svinepest der skal opfyldes af fersk kød beregnet til 
handel inden for Fællesskabet; 
i Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. Januar 1980 om veterinærpolitimæssige 
problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden for 
Fællesskabet^5), senest ændret ved direktiv 89/662/EØF, er det navnlig 
fastlagt, hvilke betingelser med hensyn til klassisk svinepest der skal 
opfyldes af kødprodukter beregnet til handel inden for Fællesskabet; 
(1) EFT nr. 121 af 29.7.1964, s. 1977/64. 
(2) EFT nr. L 8 af 11.1.1991, s. 26. 
(3) EFT nr. L 302 af 31.12.1972, S. 24. 
(4) EFT nr. L 395 af 30.12.1989, s. 13. 
(5) EFT nr. L 47 af 21.2.1980, s. 4. 
- 51 -
de foranstaltninger, der er anvendt til udryddelse af klassisk svinepest, har 
gradvis forbedret sundhedstilstanden for svinepopulationen på Fællesskabets 
område; 
et af de opstillede mål, nemlig at holde Fællesskabets område fri for klassisk 
svinepest, er blevet nået i store områder; denne situation må tages i 
betragtning, og følgelig må direktiv 64/432/EØF, 72/461/EØF og 80/215/EØF 
ændres; 
det vil i den sammenhæng være rimeligt at undlade at videreføre den form for 
garanti, der er fastsat i artikel 4b i direktiv 64/432/EØF og i artikel 13b i 
direktiv 72/461/EØF og at ophøre med foranstaltningerne i artikel 10 i 
direktiv 80/215/EØF -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 64/432/EØF foretages følgende ændringer: 
1) I artikel 2: 
a) nr. i) og i i) i litra j) udgår i anden linje "svinepest" 
b) udgår definitionerne p), q) og r). 
2) I artikel 3: 
a) stk. 2, litra b), udgår i det indledende punktum "svinepest" 
b) stk. 2, litra b), første led, udgår "svinepest eller" 
c) udgår stk. 2, litra b), andet led 
d) stk. 2, litra c), andet led, udgår "svinepest" 
- 52 -
e) stk. 4, affattes første punktum således: 
"Svin til avl og produktion skal endvidere komme fra en brucellosefri 
besætning." 
3) Artikel 4b affattes således: 
"Artikel 4b 
Ud over foranstaltningerne i dette direktiv med hensyn til klassisk 
svinepest skal medlemsstaterne drage omsorg for, at svin, der sendes fra 
deres område til en anden medlemsstat, ikke kommer fra en bedrift eller et 
område, der er underkastet restriktioner på grund af klassisk svinepest i 
henhold til Rådets direktiv 80/217/EØF af 22. Januar 1980 om 
fællesskabsforanstaltninger til kontrol med klassisk svinepest**). 
(*) EFT nr. L 47 af 21.2.1980, s. 11." 
4) I bilag F, formular III, afsnit V, udgår punkt c). Punkt d), e), f) og g) 
bliver herefter henholdsvis punkt c), d), e) og f). 
Artikel 2 
I artikel 3 i direktiv 72/461/EØF indsættes som litra e): 
"e) Kødet må ikke være underkastet sundhedsrestriktioner i henhold til 
direktiv 80/217/EØF af 22. januar 1980 om fællesskabsforanstaltninger 
til kontrol med klassisk svinepest*41). 
(*) EFT nr. L 47 af 21.2.1980, s. 11." 
Artikel 3 
I direktiv 80/215/EØF ophæves artikel 10. 
- 53 -
Artikel 4 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i 
kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1992. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette 
direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De 
nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 5 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
54 -
Forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og 
veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel 
af kvæg, svin, får og geder samt fersk kød og 
kødprodukter fra tredjelande 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Rådets direktiv 72/462/EØF*1), senest ændret ved direktiv 91/89/EØF*2), er 
det navnlig fastlagt, hvilke betingelser med hensyn til klassisk svinepest der 
skal opfyldes ved indførsel af levende svin, fersk svinekød og kødprodukter 
fra tredjelande; 
den forbedrede sundhedssituation i Fællesskabet i henseende til klassisk 
svinepest og ophøret med systematisk vaccination mod denne sygdom nødvendiggør 
en ændring af de betingelser, der er fastlagt for indførsel af levende svin, 
fersk svinekød og kødprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
I direktiv 72/462/EØF foretages følgende ændringer: 
1) I artikel 6 indsættes som stk. 4, 5 og 6: 
"4. For så vidt angår klassisk svinepest skal svin komme fra et 
tredjelands område, som 
(1) EFT nr. L 302 af 31.12.1972, s. 28. 
(2) EFT nr. L 46 af 19.2.1991, s. 37. 
- 55 -
- har været fri for klassisk svinepest i mindst 12 måneder 
- ikke har tilladt vaccination i de forudgående 12 måneder 
- på sit område ikke tillader svin, der er blevet vaccineret inden for de 
seneste 12 måneder. 
5. Uanset stk. 4 kan det efter proceduren i artikel 29 besluttes at give 
tilladelse til indførsel af svin fra en del af et tredjelands område, 
forudsat at vaccination mod klassisk svinepest er forbudt på hele landets 
område, og at den pågældende del af tredjelandets område opfylder 
betingelserne i stk. 4. 
6. Uanset stk. 4 kan det i tilfælde af forekomst af klassisk svinepest i et 
tredjeland, der opfylder betingelserne i stk. 4, efter proceduren i 
artikel 29 besluttes, at perioden på 12 måneder som omhandlet i stk. 4, 
første led, kan nedsættes til 6 måneder, hvis 
a) et udbrud eller et antal epizootiologisk forbundne udbrud opstår inden 
for et geografisk begrænset område, og 
b) udbruddet eller udbruddene er blevet saneret i løbet af 3 måneder, uden 
at der er foretaget vaccination." 
2) I artikel 14, stk. 2, indsættes som litra c): 
"c) hvor der ikke har været påvist klassisk svinepest i mindst de seneste 
12 måneder, hvor vaccination mod klassisk svinepest ikke har været 
tilladt i mindst de seneste 12 måneder, og hvor ingen svin er blevet 
vaccineret mod klassisk svinepest i de seneste 12 måneder". 
3) i artikel 15 indsættes følgende punktum: 
"Det kan besluttes af fravige artikel 14, stk. 2, litra c), efter 
proceduren i artikel 29." 
- 56 -
Artikel 2 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i 
kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1992. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette 
direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De 
nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 


ISSN 0254-1459 
KOM(91 ) 270 endelig udg. 
03 
Katalognummer : CB-CO-91-313-DA-C 
ISBN 92-77-74294-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
I>2985 Luxembourg