Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om landbrugsregnskaber i Fællesskabet

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Baggrund

Eurostat har siden 1964 offentliggjort landbrugsregnskaber (LR). De er baseret på en gentlemen's agreement, hvorved medlemsstaterne har forpligtet sig til at rette sig efter det begrebsapparat og de regler, som er fastlagt i en fælles metodologi. De har endvidere forpligtet sig til at overholde en tidsplan for indberetning af data.

LR er satellitregnskaber til nationalregnskaberne og er i overensstemmelse med alle grundbegreberne og klassifikationerne i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS). Efter vedtagelsen af ENS 95 blev det nødvendigt at revidere LR-metodologien. Den reviderede LR-metodologi er blevet offentliggjort under titlen 'Håndbog om landbrugs- og skovbrugsregnskaber LR/SR 97 (rev. 1.1)'.

2. Forslagets indhold og kontekst

LR skal hovedsagelig anvendes til at overvåge og evaluere den fælles landbrugspolitik og mere generelt til alle former for analyse af den økonomiske situation inden for landbruget. LR er også en værdifuld bestanddel ved opstillingen af nationalregnskaber.

Erfaringerne fra de seneste år har vist, at LR, der ikke har noget retsgrundlag, i stigende grad rammes af budgetnedskæringer. Dette bringer ikke blot kvalitetsforbedringer i fremtiden i fare, men er også en alvorlig trussel mod de aktuelle standarder.

For at konsolidere de metodologiske retningslinjer, der er fastlagt i nært samarbejde med medlemsstaterne, at bevare og forbedre datakvaliteten og fastlægge retningslinjerne for indberetning af data fremsætter Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om landbrugsregnskaber i Fællesskabet. Forslaget omfatter hverken de regionale landbrugsregnskaber eller skovbrugsregnskaberne (SR).

Indførelsen af et retsgrundlag for LR kan betragtes som en opfølgning til vedtagelsen af ENS 95, som blev vedtaget ved Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996.

Med udsigten til udvidelsen af Den Europæiske Union giver indførelsen af et retsgrundlag for LR kandidatlandene et klart signal om betydningen af disse statistikker.

3. Følger for de nationale statistiske kontorer

Den foreslåede forordning går ikke videre end den nuværende gentlemen's agreement, hverken hvad angår dataleverancer eller tidsfrister.

4. Risikovurdering

Med det manglende retsgrundlag og de faldende budget- og personaleressourcer er der risiko for, at kvaliteten af LR-data vil blive forringet. Bliver LR ikke omfattet af den statistiske lovgivning, vil dette være et negativt signal til kandidatlandene.

2003/0023 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om landbrugsregnskaber i Fællesskabet

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 285, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C , , s. .

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 [2], og

[2] EFT C , , s. .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Overvågningen og evalueringen af den fælles landbrugspolitik kræver sammenlignelige, aktuelle og pålidelige data om den økonomiske situation inden for landbruget og specielt om udviklingen i landbrugets indkomst.

(2) Landbrugsregnskaber er et fundamentalt redskab til analyse af den økonomiske situation inden for et lands landbrug, såfremt de er opstillet efter ensartede principper. Landbrugsregnskaberne er også en værdifuld bestanddel ved opstillingen af nationalregnskaberne.

(3) Landbrugsregnskaberne (LR) er opstillet i overensstemmelse med de grundlæggende begreber og regler i Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Fællesskabet (ENS 95) [3].

[3] EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 322/97 af 17. februar 1997 om EF-statistikker [4] udgør en referenceramme for bestemmelserne i denne forordning.

[4] EFT L 52 af 22.2.1997, s. 1.

(5) Målene for denne forordning, som er indførelse af fælles statistiske normer, der gør det muligt at producere harmoniserede data, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [5].

[5] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(7) Den Stående Landbrugsstatistiske Komité og Udvalget for det Statistiske Program er blevet underrettet -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Genstand

1. Denne forordning indeholder bestemmelser om opstilling af landbrugsregnskaber i Fællesskabet (herefter benævnt 'LR'), for hvilke der fastlægges følgende:

(a) en metodologi (fælles normer, definitioner, klassifikationer og bogføringsregler), som skal anvendes ved opstilling af regnskaber på et ensartet grundlag til brug inden for Fællesskabet samt i forbindelse med de resultater, som er omhandlet i artikel 3;

(b) tidsfrister for indberetning af landbrugsregnskaber, som er opstillet i overensstemmelse med LR-metodologien.

2. Forordningen anses ikke for at forpligte medlemsstaterne til at anvende den fælles LR-metodologi ved opstilling af landbrugsregnskaber til eget brug.

Artikel 2

Metodologi

1. LR-metodologien, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), er indeholdt i bilag I til denne forordning.

2. LR-metodologien ajourføres i overensstemmelse med proceduren i artikel 4, stk. 2.

Artikel 3

Indberetning til Kommissionen

1. Medlemsstaterne indberetter de i bilag II til denne forordning anførte data inden for de tidsfrister, der er fastsat for hver tabel.

2. Den første dataindberetning finder sted i november 2003.

3. Listen over variabler og tidsfristerne for indberetning af data, som er indeholdt i bilag II til denne forordning, ajourføres i overensstemmelse med proceduren i artikel 4, stk. 2.

Artikel 4

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Den Stående Landbrugsstatistiske Komité, der er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 8.

Det tidsrum, der nævnes i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

3. Udvalget fastsætter sin forretningsorden.

Artikel 5

Afsluttende bestemmelser

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

Landbrugsregnskaber LR

INDHOLD

Side

FORORD

I. REGNSKABERNES GENERELLE OPBYGNING

A. INDLEDNING

B. BASISENHEDEN OG LANDBRUGSERHVERVET

1. Basisenheden

2. Landbrugserhvervet

3. Ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter

C. MÅLING AF PRODUKTIONEN

D. KONTOSYSTEM

1. Kontosystemet i henhold til ENS

2. Kontosystem for LR

E. DATAKILDER OG BEREGNINGSMETODER TIL OPSTILLING AF LANDBRUGSREGNSKABER

F. NOMENKLATUR

1. Generelt

2. Definition af aktiviteter, der er karakteristiske for landbruget

3. Definition af karakteristiske landbrugsenheder

4. Bemærkninger vedrørende forskellige poster

5. Forskelle mellem landbrugserhvervet i LR og i nationalregnskabets centrale struktur

II. PRODUKTTRANSAKTIONER

A. ALMINDELIGE REGLER

1. Referenceperiode

2. Enheder

3. Registreringstidspunkt

B. PRODUKTION

1. Generelt om produktionsbegrebet i ENS 95 og LR

2. Produktion ved landbrugsaktiviteter: mængder

3. Produktion ved ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter

4. Landbrugserhvervets produktion

5. Værdiansættelse af produktionen

C. FORBRUG I PRODUKTIONEN

1. Definition

2. Bestanddelene i forbruget i produktionen

3. Værdiansættelse af forbrug i produktionen

D. BRUTTOINVESTERINGER

1. Faste bruttoinvesteringer

2. Lagerændringer

3. Registrering af dyr som faste bruttoinvesteringer eller lagerændringer

III. FORDELINGSTRANSAKTIONER OG ANDRE STRØMME

A. DEFINITION

B. GENERELLE REGLER

1. Referenceperiode

2. Enheder

3. Registreringstidspunkt

4. Generelle bemærkninger om værditilvækst

C. AFLØNNING AF ANSATTE

D. PRODUKTIONS- OG IMPORTSKATTER

1. Produktskatter

2. Behandling af merværdiafgift (moms)

3. Andre produktionsskatter

E. SUBSIDIER

1. Produktsubsidier

2. Andre produktionssubsidier

F. FORMUEINDKOMST

1. Definition

2. Renter

3. Leje (af jord og aktiver i undergrunden)

4. Formueindkomst henført til forsikringstagere (ikke omfattet af LR)

G. KAPITALOVERFØRSLER

1. Investeringstilskud

2. Andre kapitaloverførsler

H. FORBRUG AF FAST REALKAPITAL

IV. LANDBRUGETS FORBRUG AF ARBEJDSKRAFT

V. INDIKATORER FOR LANDBRUGSERHVERVETS INDKOMST

A. DEFINITION AF INDKOMST OG SALDOPOSTER

B. BOGFØRING AF ENHEDER I SELSKABSFORM

C. DEFINITION AF INDIKATORERNE FOR LANDBRUGSERHVERVETS INDKOMST

D. AGGREGERING AF INDKOMSTINDIKATORERNE FOR EU

E. DEFLATERING AF INDKOMSTINDIKATORERNE

VI. LANDBRUGSREGNSKABERNE OPGJORT I FASTE PRISER

A. MÅLING AF PRISER OG MÆNGDER

B. PRINCIPPER OG METODER TIL OPSTILLING AF LR I FASTE PRISER

1. Valg af indekstyper

2. Basisår

3. Udarbejdelse af indeksserier med udgangspunkt i et sammenligningsår

4. Beregning af værditilvæksten i faste priser

5. Opdeling af produktskatter og -subsidier i mængde- og priskomponenter

FORORD

1. Revisionen af det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 95) i 1995[6] samt den nødvendige tilpasning til den økonomiske og strukturelle udvikling i landbruget er mundet ud i en ny basismetodologi for landbrugsregnskaberne (LR). I forbindelse med ændringerne af basismetodologien var der to ofte modstridende krav, der skulle opfyldes. På den ene side skulle der være metodologisk overensstemmelse med ENS med henblik på både en harmonisering af LR mellem medlemsstaternes og med hovedstrukturen i nationalregnskabet, og på den anden side måtte lovgiveren sikre, at de påtænkte ændringer kunne gennemføres. Denne håndbog er udarbejdet under hensyntagen hertil. Ud over begreberne, principperne og de grundlæggende regler for opstilling af regnskaberne gøres der rede for eventuelle tilpasninger til de særlige forhold, der gør sig gældende inden for landbrug.

[6] De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Det europæiske nationalregnskabssystem - ENS 95, Luxembourg 1996.

I. REGNSKABERNES GENERELLE OPBYGNING

A. INDLEDNING

1.01. Formålet med et nationalregnskabssystem er at give et så systematisk, sammenligneligt og fuldstændigt billede som muligt af aktiviteterne i en økonomi som basis for analyser, prognoser og politiske foranstaltninger. Dette opnås ved, at de mange økonomiske transaktioner og de enheder, der deltager heri, klassificeres efter fælles kriterier og præsenteres klart og overskueligt i et sammenhængende system af regnskaber og tabeller.

1.02. Det europæiske nationalregnskabssystem (ENS) er udarbejdet på grundlag af De Forenede Nationers reviderede nationalregnskabssystem (SNA 93)[7] under hensyntagen til EU's særlige behov. Det indeholder fælles begreber, definitioner, regnskabsregler og nomenklaturer, som skal bruges af EU-medlemsstaterne.

[7] System of National Accounts, 1993. Udgivet i fællesskab af De Forenede Nationer, Den Internationale Valutafond (IMF), Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, OECD og Verdensbanken.

1.03. Et lands økonomi er summen af et meget stort antal enheders aktiviteter. Enhederne udfører en lang række forskellige transaktioner, som omfatter produktion, finansiering, forsikring, omfordeling og forbrug. Disse enheder og grupper af enheder, som skal behandles inden for rammerne af et nationalregnskabssystem, skal defineres efter de økonomiske modeller, som er genstand for undersøgelsen. ENS 95 er kendetegnet ved, at der anvendes tre typer enheder, svarende til to forskellige måder at opdele den nationale økonomi på.

1.04. Til at analysere strømme vedrørende indkomst, kapital, finansielle transaktioner og formue er det vigtigt at vælge enheder, som gør det muligt at belyse samspillet mellem de økonomiske aktører (institutionelle enheder). Til at analysere produktionsprocessen er det af afgørende betydning at vælge enheder, som gør det muligt at belyse de teknisk-økonomiske sammenhænge (dvs. lokale faglige enheder og homogene produktionsenheder).

1.05. Økonomien kan således opdeles på to forskellige måder:

(i) efter institutionelle sektorer og delsektorer, som repræsenterer grupper af institutionelle enheder

(ii) efter erhverv, som består af grupper af lokale faglige enheder (erhverv) eller af homogene produktionsenheder (homogene brancher).

1.06. Da hovedformålet med landbrugsregnskaberne er at analysere produktionsprocessen og den herved dannede primærindkomst, udarbejdes regnskaberne på basis af begrebet erhverv.

1.07. Landbrugsregnskaberne er et satellitregnskab, som leverer supplerende data, og hvor der anvendes begreber, der er tilpasset landbrugserhvervets særlige natur. Selv om disse regnskabers struktur stort set svarer til nationalregnskabets centrale struktur, skal der fastlægges egne regler og metoder for opstilling af dem.

1.08. Det er nødvendigt at sondre mellem den indkomst, der skabes gennem landbrugets produktion, og landbrugshusholdningernes disponible indkomst, der ud over indkomst fra landbrugsaktivitet omfatter indkomst, som landbrugshusholdningerne kan have fra andre kilder (formueindkomst, sociale overførsler mv.). Da målingen af disse to typer indkomst (indkomst skabt ved landbrugsproduktion og landbrugshusholdningernes samlede indkomst) sker med to helt forskellige formål, er det nødvendigt at opdele økonomien på to helt forskellige måder. Den første, som vedrører LR, bygger på produktionsenheder defineret ved henvisning til et erhverv, mens den anden bygger på husholdninger (dvs. institutionelle enheder), hvis hovedindtægtskilde er selvstændig landbrugsaktivitet [8].

[8] FAO erkender, at analytikerne har forskellige behov, og har derfor anbefalet anvendelse af tre typer enheder som basisenheder til at beskrive fødevare- og landbrugsregnskaber, dvs. institutionelle enheder (herunder husholdninger), bedrifter ("establishments") (som svarer til lokale faglige enheder i ENS) og produkter, som anbefalet i SNA 1993 - (jf. FAO (1996) System of Economic Accounts for Food and Agriculture, United Nations, Rome).

B. BASISENHEDEN OG LANDBRUGSERHVERVET

1. Basisenheden

1.09. For at kunne analysere de strømme, som optræder i produktionsprocessen, og som forbruget af varer og tjenester skaber, er det nødvendigt at vælge enheder, som gør det muligt at belyse de teknisk-økonomiske sammenhænge. Det indebærer, at de institutionelle enheder som regel skal opdeles i mindre og mere homogene enheder i henseende til arten af produktionen. Den faglige enhed på lokalt plan (den lokale faglige enhed) anses umiddelbart for at være den type enhed, der i praksis bedst opfylder dette krav (ENS 95, 2.105.)[9].

[9] Der gøres opmærksom på, at selv om det i ENS er de lokale faglige enheder, der prioriteres, er det den homogene produktionsenhed, der egner sig bedst til analyse af produktionsprocessen. Denne enhed anvendes til input/output-analyser, da den svarer nøjagtigt til en aktivitetstype. De institutionelle enheder underopdeles derfor i lige så mange homogene produktionsenheder, som der er aktiviteter (der tages ikke hensyn til hjælpeaktiviteter). Ved at gruppere disse homogene produktionsenheder fås en opdeling af økonomien i "rene" (dvs. homogene) brancher. En homogen produktionsenhed kan som regel ikke observeres direkte. Derfor kan homogene branchers regnskaber ikke opstilles på basis af en gruppering af homogene produktionsenheder. I ENS er der beskrevet en metode til opstilling af disse regnskaber. Den går ud på at henføre sekundær produktion og erhvervenes tilsvarende omkostninger til de relevante homogene brancher (ENS, 9.53.-9.61.).

1.10. Ved en lokal faglig enhed forstås den del af en faglig enhed, der svarer til en lokal enhed. Den faglige enhed omfatter alle de dele af en institutionel enhed i dens egenskab af producent, der bidrager til udøvelsen af en aktivitet på undergruppeniveau (fire cifre) i NACE rev. 1 (referencenomenklaturen for økonomiske aktiviteter, jf. 1.55.). Den faglige enhed svarer til en eller flere funktionelle underopdelinger af den institutionelle enhed. I forbindelse med institutionelle enheder skal der for hver enkelt lokal faglig enhed kunne angives eller beregnes mindst følgende: værdi af produktionen, forbrug i produktionen, aflønning af ansatte, overskud af produktionen, faste bruttoinvesteringer samt antal beskæftigede (ENS 95, 2.106.).

1.11. Selv om en lokal faglig enhed kan svare til en institutionel enhed eller til en del af en institutionel enhed i dens egenskab af producent, kan den aldrig tilhøre to forskellige institutionelle enheder. Da det i praksis er sådan, at de fleste institutionelle enheder, der producerer varer og tjenester, på en og samme tid udøver en række forskellige aktiviteter (en hovedaktivitet og en eller flere biaktiviteter), kan de underopdeles i lige så mange lokale faglige enheder. Dog kan en lokal faglig enhed ikke oprettes på grundlag af hjælpeaktiviteter (som f.eks. indkøb, salg, markedsføring, regnskabsføring, transport, oplagring, vedligeholdelse osv.; jf. 1.27.).

1.12. Principielt skal der registreres lige så mange lokale faglige enheder, som der er biaktiviteter. Det kan dog forekomme, at det ikke er muligt ved hjælp at de statistiske oplysninger (regnskabsoplysninger) at adskille en lokal faglig enheds biaktiviteter eller dele af disse aktiviteter fra dens hovedaktivitet. En lokal faglig enhed kan således udøve en eller flere biaktiviteter sideløbende med sin hovedaktivitet (ENS 95, 2.107.).

1.13. Der er tale om en aktivitet, når der ved at kombinere forskellige ressourcer, som f.eks. udstyr, arbejdskraft, produktionsteknikker, informationsnet eller produkter, skabes bestemte varer eller tjenester. Enhver aktivitet er kendetegnet ved et input af produkter (varer og tjenester), en produktionsproces og et output af produkter (ENS 95, 2.103.). En lokal faglig enheds hovedaktivitet er den aktivitet, der giver den største værditilvækst af de aktiviteter, der udøves inden for samme enhed. Hovedaktiviteten klassificeres i henhold til NACE rev. 1, først på det højeste niveau og derefter på mere detaljerede niveauer (ENS 95, 3.10.).

2. Landbrugserhvervet

1.14. Ved at gruppere alle lokale faglige enheder, der udøver samme type aktivitet, fås et erhverv. Herved opnås en opdeling af økonomien efter erhverv. Klassificeringen af disse erhverv foretages på basis af de således grupperede enheders hovedaktivitet. På det mest detaljerede niveau af klassifikationen omfatter et erhverv samtlige lokale faglige enheder, som henhører under samme NACE rev. 1-undergruppe (fire cifre), og som således udøver den aktivitet, som er beskrevet i den pågældende position i NACE rev. 1.

1.15. Mens landbrugserhvervet tidligere blev defineret som en gruppe af homogene landbrugsproduktionsenheder, har man nu valgt at anvende den lokale faglige enhed som basisenhed til beskrivelsen af produktionsprocessen i LR for at (i) tilnærme LR mere til landbrugets økonomiske virkelighed, dvs. for at tage fuldt hensyn til eksistensen af visse ikke-separable, ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter, dvs. biaktiviteter, som ikke kan adskilles fra helheden af landbrugsenhedernes produktionsaktiviteter, og for at (ii) sikre konsistens med nationalregnskabets centrale struktur. Man går således fra en analytisk indfaldsvinkel baseret på begreberne homogen produktionsenhed og homogen branche til en statistisk indfaldsvinkel baseret på begreberne lokal faglig enhed og erhverv.

1.16. Ikke-separable, ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter er aktiviteter, hvor det ikke er muligt at adskille omkostningerne i forbindelse hermed fra omkostningerne i forbindelse med den egentlige landbrugsaktivitet. Det drejer sig bl.a. om forarbejdning af landbrugsprodukter på gården, skovbrugsaktiviteter, savning af træ, turisme osv. Landbrugserhvervets produktion skabes således i forbindelse med to typer aktiviteter, nemlig:

(i) landbrugsaktiviteter udført af landbrugsenheder (hvad enten der er tale om hovedaktiviteter eller biaktiviteter)

(ii) ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter udført af landbrugsenheder.

1.17. Landbrugsbedriften, som er den enhed, der for øjeblikket anvendes til statistiske undersøgelser af landbruget (tællinger, undersøgelser af landbrugsbedrifternes struktur), er den mest hensigtsmæssige lokale faglige enhed i landbrugserhvervet (også selv om man må inkludere visse andre enheder, som f.eks. vin- eller olivenoliekooperativer, enheder der udfører lønarbejde osv.). Det skal dog bemærkes, at de mange forskellige landbrugsaktiviteter, der kan udføres inden for en landbrugsbedrift, gør den til en særlig type lokal faglig enhed. Faktisk burde en streng anvendelse af ENS 95-reglen om enheder og deres gruppering medføre, at en landbrugsbedrift opdeles i flere særskilte lokale faglige enheder i de tilfælde, hvor der inden for samme bedrift udøves flere aktiviteter på NACE rev. 1-undergruppeniveau (fire cifre). Valget af landbrugsbedriften som den lokale faglige enhed i landbrugserhvervet, såvel inden for rammerne af nationalregnskabet som inden for LR, er baseret på en statistisk indfaldsvinkel.

1.18. Kontiene for landbrugserhvervet er således næsten identiske med kontiene for landbrugsbedrifterne (produktionskonto og indkomstdannelseskonto). For at undgå eventuelle misforståelser skal det dog understreges, at landbrugsregnskaberne ikke svarer til regnskaberne for de foretagender, der har landbrugsaktivitet som hovedaktivitet. For det første omfatter de ikke alle disse bedrifters ikke-landbrugsaktiviteter (aktiviteter, som kan adskilles fra landbrugsaktiviteter, medregnes ikke). For det andet omfatter de landbrugsaktiviteter, som udøves af foretagender, hvis hovedaktivitet er af ikke-landbrugsmæssig art. Derfor ændrer valget af landbrugsbedriften som basisenhed for LR ikke ved den kendsgerning, at landbrugsregnskaberne repræsenterer regnskaberne for landbrugserhvervet.

1.19. Da et erhverv er en gruppe af enheder, der udøver samme eller omtrent samme type aktivitet, defineres landbrugserhvervet i LR ved at fastsætte, hvilke aktiviteter og enheder der er karakteristiske for erhvervet. Denne udvælgelse af aktiviteter og enheder, der er karakteristiske for landbruget, kan medføre nogle forskelle mellem kontiene for landbrugserhvervet i LR og kontiene for landbrugserhvervet i nationalregnskabet (jf. 1.93.).

1.20. Landbrugserhvervet betragtes som en gruppering af alle lokale faglige enheder, der udøver følgende økonomiske aktiviteter (jf. 1.60.-1.66. vedrørende en nøjagtig afgrænsning af, hvad landbrugserhvervet omfatter):

* planteavl (herunder produktion af vin og oliven på basis af vindruer og oliven produceret af samme enhed)

* husdyravl

* planteavl kombineret med husdyravl

* lønarbejde inden for landbruget

* jagt, fældefangst og vildtopdræt, herunder servicevirksomhed i forbindelse hermed.

1.21. Af enheder, som er karakteristiske for landbrugserhvervet, kan ud over landbrugsbedrifter nævnes producentsammenslutninger (f.eks. andelsselskaber), der producerer vin og olivenolie, samt specialiserede enheder, der leverer maskiner, materiel og arbejdskraft til udførelse af lønarbejde inden for landbruget.

1.22. Specialiserede enheder, der leverer maskiner, materiel og arbejdskraft til udførelse af lønarbejde som led i landbrugsproduktionen (erhvervsforetagender og landmænd, som udfører lønarbejde), betragtes som henhørende under landbrugserhvervet. I strengere forstand skal enheder for at kunne henregnes til landbrugserhvervet udføre arbejde, som a) indgår i landbrugsproduktionsprocessen, b) er forbundet med fremstilling af landbrugsprodukter, c) sædvanligvis udføres af arbejdstagere i landbrugsbedrifter og d) faktisk udelukkende udføres af de specialiserede enheder, som leverer maskiner, materiel og arbejdskraft.

1.23. Men hvis det ovenfor beskrevne arbejde ikke udelukkende udføres af specialiserede enheder (f.eks. hvis landmanden lejer maskiner, men benytter egen arbejdskraft), skal denne aktivitet registreres under hovedgruppe 71 i NACE rev. 1 ("Udlejning af maskiner og udstyr uden betjeningspersonale"); i så fald skal de beløb, som landmændene betaler til sådanne foretagender på basis af en lejekontrakt, registreres som "andre varer og tjenester" under posten "forbrug i produktionen" (jf. 2.018.).

1.24. Da formålet med LR er at måle, beskrive og analysere dannelsen af indkomst som resultat af en landbrugsmæssig økonomisk aktivitet, som i EU-landene næsten udelukkende er en markedsmæssig aktivitet, har man vedtaget ikke at medregne enheder, for hvilke landbrugsaktiviteten kun er en fritidsaktivitet. Derimod medregnes enheder, som driver subsistenslandbrug. Det skal bemærkes, at landbrugsproduktion til landbrugsbedrifternes eget forbrug skal registreres i LR.

3. Ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter

1.25. Anvendelsen af den lokale faglige enhed som basisenhed for landbrugserhvervet betyder, at ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter registreres, når de ikke kan adskilles fra den landbrugsmæssige hovedaktivitet.

1.26. Lokale faglige landbrugsenheders ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter defineres som aktiviteter, der er tæt forbundet med landbrugsproduktionen, og for hvilke ingen af oplysningerne om produktion, forbrug i produktionen, aflønning af ansatte, forbrug af arbejdskraft eller faste bruttoinvesteringer kan adskilles fra oplysningerne om den landbrugsmæssige hovedaktivitet i den periode, hvor den statistiske observation foretages.

1.27. De vigtigste karakteristika ved disse ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter er følgende:

* produktionen fra disse biaktiviteter skal enten være beregnet på salg eller byttehandel (i løbet af regnskabsåret eller senere efter oplagring) eller på anvendelse til producentens egen anvendelse eller som betaling i naturalier (herunder aflønning af ansatte i naturalier).

* der må ikke være tale om hjælpeaktiviteter. Hjælpeaktiviteter er støtteaktiviteter (aktiviteter som f.eks. salg, markedsføring, oplagring, transport for egen regning osv.) (jf. ENS 95, 3.12. og 3.13. og SNA 93, 5.9.-5.16.), som udøves inden for et foretagende med det formål at skabe forudsætningerne for at kunne udøve hovedaktiviteterne eller biaktiviteterne. Ved hjælpeaktiviteter frembringes typisk produkter, der almindeligvis anvendes som input i de forskellige former for produktive aktiviteter.

* pr. konvention må de ikke omfatte produktion af faste bruttoinvesteringer i form af ikke-landbrugsprodukter (som f.eks. bygninger eller maskiner) for egen regning. Denne produktion til eget brug antages at være en separabel aktivitet og vil blive registreret som en bestemt lokal faglig enheds produktion. Boligtjenester, der ydes ansatte som aflønning i naturalier, skal behandles på lignende måde (de registreres som aflønning i naturalier på indkomstdannelseskontoen).

* de skal være karakteristiske for landbrugsbedrifterne, dvs. at de skal have en signifikant økonomisk betydning for et betydeligt antal bedrifter.

* lønarbejde inden for landbruget udgør ikke en ikke-landbrugsmæssig aktivitet, da det drejer sig om en aktivitetet (landbrugsmæssig tjenesteydelse), som er karakteristisk for landbrugserhvervet.

1.28. Kun den del af en specifik ikke-landbrugsmæssig biaktivitet, som ikke er separabel, skal medregnes. Derfor vil samme ikke-landbrugsmæssige aktivitet blive medregnet i landbrugserhvervet, hvis det er umuligt at adskille den fra en lokal faglig landbrugsenheds landbrugsmæssige hovedaktivitet, men den vil ikke blive medregnet, hvis det er muligt at adskille den fra den landbrugsmæssige hovedaktivitet, og den således udgør en særskilt ikke-landbrugsmæssig lokal faglig enhed. Kriteriet for udvælgelse af de ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter, som ikke er separable, er ikke så meget arten af produktet som typen af aktiviteten [10]. For eksempel skal turisttjenester ydet af landbrugsbedriften kun medregnes, hvis de ikke kan adskilles fra landbrugsaktiviteten. Dette vil sandsynligvis ikke længere være tilfældet, når aktiviteterne bliver mere omfattende. Således kan de ikke-landbrugsprodukter, som medregnes i landbrugserhvervets produktion, variere efter tid og sted.

[10] Visse biaktiviteter kan altid adskilles fra landbrugsaktiviteten, som f.eks. aktiviteter i forbindelse med udlejning af bygninger og boliger.

1.29. Der skelnes mellem følgende to hovedtyper af ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter:

* Aktiviteter, som er en fortsættelse af landbrugsaktiviteten, og i forbindelse med hvilke der udnyttes landbrugsprodukter. Denne type aktivitet forekommer i de fleste EU-lande. Forarbejdning af landbrugsprodukter er den typiske aktivitet i denne gruppe:

- Forarbejdning af landbrugsprodukter

- forarbejdning af mælk til smør, fløde, ost, yoghurt og andre mælkeprodukter

- forarbejdning af frugt og grønsager til frugtsaft, konserves, syltetøj, alkohol og andre produkter

- forarbejdning af druer, most og vin til alkoholiske produkter (mousserende vin som f.eks. champagne, spiritus som f.eks. cognac osv.)

- spinding/fletning af flettematerialer/tekstiler/uld

- produktion af postej, gåseleverpostej og andre forarbejdede kødprodukter

- forarbejdning af andre landbrugsprodukter

- Sortering og emballering af landbrugsprodukter, f.eks. æg og kartofler

* Aktiviteter, i forbindelse med hvilke landbrugsbedriften og dens produktionsmidler (udstyr, anlæg, bygninger, arbejdskraft) udnyttes. Det drejer sig navnlig om følgende aktiviteter:

- Landboturisme - camping, hotel- og restaurationsvirksomhed, overnatning med og uden morgenmad osv.

- Gårdbutikker - detailhandel med produkter, som ikke kommer fra bedriften. Direkte salg af rå eller forarbejdede landbrugsprodukter registreres under produktionen af de pågældende produkter.

- Sports- og fritidsaktiviteter på landet - anvendelse af landbrugsarealer til forskellige aktiviteter som f.eks. golf, ridning, jagt, fiskeri osv.

- Landbrugstjenester ydet på honorar- eller kontraktbasis - som f.eks. udlejning og reparation af landbrugsmaskiner, vandingsprojekter, landbrugsfaglig rådgivningsservice, oplagring af varer, vedligeholdelse af avlsbygninger, handelsformidling af landbrugsprodukter, transport af landbrugsprodukter osv. Disse tjenesteydelser registreres kun som biaktiviteter, hvis de udøves på honorar- eller kontraktbasis. Tjenester, der ydes for egen regning, betragtes som hjælpeaktiviteter, som ikke bogføres (jf. 1.27.).

- Landskabspleje - græsslåning, hækklipning, snerydning, projektering, anlæg og vedligeholdelse af grønne områder osv.

- Fiskeavl

- Andre aktiviteter, i forbindelse med hvilke landbrugsarealer og landbrugsproduktionsmidler udnyttes

1.30. Listen over ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter er kun vejledende og er ikke repræsentativ for alle landene. I realiteten skal hvert enkelt land udarbejde sin egen liste over ikke-separable, ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter på grundlag af deres landbrugs karakteristika. Listen skal udarbejdes i samarbejde med de myndigheder, der er ansvarlige for opstilling af nationalregnskabet, for at sikre overensstemmelse mellem LR og de regnskaber, der opstilles for landbrugserhvervet og for de brancher, som udfører ikke-landbrugsmæssige aktiviteter, med henblik på anvendelse i nationalregnskabet (dvs. for at sikre, at en aktivitet ikke udelades eller registreres to gange).

1.31. Ikke-landbrugsenheders landbrugsmæssige biaktiviteter kan anses for meget ubetydelige og ansættes pr. konvention til nul. Faktisk anses landbrugsproduktion udført af en ikke-landbrugsenhed for altid at være separabel, som regnskabsdata betragtet, på grund af den særlige karakter af produkterne og landbrugsproduktionsmidlerne samt datakilderne og de til opstilling af LR anvendte metoder (jf. kapitel I, afsnit E, og kapitel II, afsnit B og C). For at kunne opstille LR på basis af erhvervsbegrebet, er det nødvendigt at opgøre produktionen af alle landbrugsprodukter med undtagelse af de varer, der produceres som biaktivitet af ikke-landbrugsmæssige lokale faglige enheder. Da disse pr. konvention anses for at være nul, registreres hele landbrugsproduktionen (dog med undtagelse af produktion frembragt af enheder, for hvilke landbrugsaktiviteten kun er en fritidsaktivitet, jf. 1.24.).

1.32. Ikke-landbrugsvarer og -tjenester, som eventuelt leveres af landbrugsbedrifter, medtages kun i landbrugsregnskabet, hvis de hidrører fra ikke-separable biaktiviteter. Hvis enheder f.eks. omfatter flere vertikalt integrerede produktionsprocesser (f.eks. foretagender, som slagter, renser, klargør og vakuumpakker fjerkræ; foretagender, som sorterer, vasker og emballerer kartofler eller andre former for grønsager; foretagender, som sorterer, behandler og sælger frø; eller andelsselskaber, som stiller lagerplads til rådighed og står for salg af produkterne osv.), omfatter landbrugserhvervet kun den del af deres aktivitet, der vedrører landbrugsproduktion, som defineret i 1.62. og 1.63., og ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter.

C. MÅLING AF PRODUKTIONEN

1.33. Ifølge ENS 95 repræsenterer erhvervets produktion den samlede værdi af de produkter, der frembringes af samtlige enheder i erhvervet i den pågældende regnskabsperiode med undtagelse af de varer og tjenester, der produceres og forbruges af én og samme enhed i løbet af denne regnskabsperiode. Målingen af landbrugsproduktionen er baseret [11] på en tilpasning af denne ENS 95-regel, idet der i landbrugsproduktionen medregnes en del af den produktion, der forbruges internt i landbrugsenhederne (jf. 2.032.-2.036.). I LR udgør landbrugsproduktionen således summen af alle enheders produktion inden for erhvervet (med undtagelse af den produktion, som forbruges internt inden for samme enhed), hvortil lægges den produktion, der anvendes som forbrug i produktionen af samme enhed, forudsat at denne produktion vedrører to forskellige basisaktiviteter (som f.eks. vegetabilske produkter beregnet til foder), og at den opfylder visse kriterier (jf. 2.055.).

[11] Målingen af produktionen var tidligere baseret på begrebet "den nationale landbrugsbedrift" som én enkelt fiktiv landbrugsbedrift, der frembringer den samlede landbrugsproduktion i et lands økonomi, idet landbrugserhvervets produktion udgør værdien af alle de produkter, som forlader den nationale landbrugsbedrift. Da begrebet "den nationale landbrugsbedrift" blev opgivet, begrundedes det med forbedringen af (i) den økonomiske analyse af landbrugsregnskaberne (tekniske koefficienter og værditilvækstrater), (ii) sammenhængen mellem produktionskontiene og indkomstanvendelseskontiene, (iii) sammenligningen af de tekniske koefficienter og værditilvækstraterne mellem delerhverv og medlemsstater, (iv) konsistensen med ENS og principperne heri.

1.34. ENS 95-reglen er blevet tilpasset på grund af landbrugserhvervets særlige karakter:

* den andel af produktionen, der anvendes i samme enhed som forbrug i produktionen, er større inden for landbruget end i andre sektorer af økonomien

* landbrugsbedriften omfatter en lang række forskellige landbrugsaktiviteter, som er tæt forbundet (én aktivitet kan være grundlaget for eller fortsættelsen af en anden, som f.eks. produktion af korn og foderstoffer til produktion af dyr; og der er også tætte forbindelser i anvendelsen af produktionsfaktorer, såsom udstyr og maskiner). Uden dog at gå så vidt som til at sætte spørgsmålstegn ved, om landbrugsbedriften skal karakteriseres som lokal faglig enhed, gør dens uensartede indhold den til et meget specielt tilfælde sammenlignet med lokale faglige enheder i andre erhverv inden for økonomien (jf. 1.17.). Ved at opdele økonomien i erhverv har regnskaberne især til formål at afspejle strømmene i produktionsprocessen: frembringelse og omdannelse af, handel med og overførsel af økonomisk værdi. Hvis kun den produktion, der "forlader" bedriften, blev målt, ville der ikke blive taget fuldt hensyn til de forskellige aktiviteter, der udøves i en landbrugsbedrift.

1.35. Denne tilpasning af ENS 95-reglen kræver, at visse produkter behandles på en særlig måde, som f.eks. landbrugsprodukter bestemt til foder i bedriften, vindruer og oliven anvendt til produktion af vin og olivenolie, og landbrugsprodukter anvendt som forbrug i produktionen i forbindelse med ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter.

1.36. Landbrugsenhedernes indbyrdes handel med levende dyr samt import af disse behandles også på en særlig måde, da den betragtes som produkter under fremstilling. De nærmere enkeltheder er forklaret i kapitel II.

D. KONTOSYSTEM

1. Kontosystemet i henhold til ENS 95

1.37. Landbrugsregnskaberne bygger på et system af indbyrdes forbundne konti. I ENS 95 består det fuldstændige kontosystem af løbende konti, akkumulationskonti og statuskonti. Ved hjælp af disse forskellige konti er det muligt at registrere transaktioner og strømme, som vedrører bestemte aspekter af det økonomiske kredsløb (f.eks. produktion), i et ordnet system. Disse transaktioner strækker sig fra indkomstdannelsen, over indkomstens fordeling og omfordeling, til dens akkumulering i form af aktiver. De saldoposter, som fremkommer herved, anvendes derefter i form af aggregater som redskab til måling af økonomiens resultater.

1.38. De løbende konti vedrører dannelse, fordeling og omfordeling af indkomst og anvendelsen af indkomsten til konsum. De danner grundlaget for beregning af opsparingen, der er en afgørende faktor i forbindelse med akkumulationen. Akkumulationskontiene viser de forskellige bestanddele af ændringerne i de enkelte enheders aktiver og passiver og gør det muligt at registrere ændringer i nettoformuen (forskellen mellem aktiver og passiver). Statuskontiene viser de forskellige enheders samlede aktiver og passiver ved regnskabsperiodens begyndelse og slutning samt deres nettoformue. Strømmene for hver aktiv- og passivpost, der er opført på akkumulationskontiene, går igen på kontoen for ændringer i statuskonto (ENS 95, 8.04.).

1.39. Det ovenfor beskrevne fuldstændige kontosystem gælder kun for institutionelle enheder, sektorer og delsektorer. Ifølge ENS 95 har det ikke noget formål at opstille et fuldstændigt kontosystem for en lokal faglig enhed og et erhverv, da en sådan enhed i reglen hverken kan besidde goder eller aktiver i eget navn eller modtage eller fordele indkomst.

2. Kontosystem for LR

1.40. Da LR er baseret på begrebet erhverv, skal kontosystemet ifølge ENS 95 begrænses til kun at omfatte de første af de løbende konti, nemlig:

* produktionskontoen

* indkomstdannelseskontoen,

hvis saldoposter er hhv. værditilvækst og overskud af produktionen (jf. tabel 1 og 2 nedenfor).

1.41. I betragtning af landbrugserhvervets særlige karakter anses det imidlertid for muligt at opstille andre konti - i det mindste delvist - såfremt de strømme, der vedrører dem, klart kan henføres til dem. Det drejer sig om (jf. tabel 3 og 4 nedenfor):

* kontoen for virksomhedsindkomst (en af de løbende konti)

* kapitalkontoen (en af akkumulationskontiene).

1.42. Der er overvejelser i gang vedrørende en eventuel fremtidig udvidelse af dette kontosystem til at omfatte visse poster (strømme) på kontoen for "andre ændringer i aktiver" under akkumulationskontiene (dvs. visse positioner på kontoen for "andre mængdeændringer i aktiver" og på omvurderingskontoen) og statuskontiene.

1.43. På basis af de tabeller og den regnskabsstruktur, der er præsenteret i ENS 95, kan kontosystemet for LR fremstilles som vist nedenfor:

A. Løbende konti

Tabel 1: Produktionskonto

>TABELPOSITION>

Tabel 2: Indkomstdannelseskonto

>TABELPOSITION>

Tabel 3: Konto for virksomhedsindkomst

>TABELPOSITION>

B. Akkumulationskonti

Tabel 4: Kapitalkonto

>TABELPOSITION>

1.44. Transaktioner og lagre, der er anført i kursiv i tabel 3 og 4, er poster som:

* ikke er relevante for landbrugsregnskaberne, fordi erhvervsbegrebet er anvendt og kontosystemet er ufuldstændigt. Det drejer sig om kategori D.42 Udloddet selskabsudbytte, D.43 Reinvesteret indtjening på direkte udenlandske investeringer, D.44 Formueindkomst henført til forsikringstagere og D.45 Jordrente m.v. under tilgang i tabel 3 og B.8n Opsparing, netto, B.10.1 Ændringer i nettoformue forårsaget af opsparing og kapitaloverførsler, B.9 Fordringserhvervelse, netto i tabel 4 eller

* ikke bogføres på grund af manglende oplysninger, eller fordi de i øjeblikket er af begrænset relevans for LR. Det gælder følgende: D.9 Betalte kapitaloverførsler, D.91 Kapitalskatter og D.99 Andre kapitaloverførsler i tabel 3 og P. 53 Anskaffelser minus afhændelser af værdigenstande, K.2 Anskaffelser minus afhændelser af ikke-finansielle ikke-producerede aktiver, K.21 Anskaffelser minus afhændelser af jord og anden naturkapital og K.22 Anskaffelser minus afhændelser af immaterielle ikke-producerede aktiver (produktionsrettigheder osv.) i tabel 4. Nogle af disse (f.eks. D.91, K2, K.21 og K.22) vil eventuelt i fremtiden blive opført i LR.

1.45. På produktionskontoen registreres transaktioner vedrørende produktionsprocessen. Den har på tilgangssiden produktion og på anvendelsessiden forbrug i produktionen. Værditilvæksten, dvs. saldoposten, kan beregnes før eller efter fradrag af forbrug af fast realkapital (brutto- eller nettoværditilvækst). Da produktionen værdiansættes i basispriser og forbruget i produktionen i køberpriser, omfatter værditilvæksten produktsubsidier minus produktskatter

1.46. På indkomstdannelseskontoen registreres indkomst, som hidrører fra produktionsprocessen, og indkomstens fordeling på produktionsfaktoren "arbejde" og offentlig forvaltning og service (i form af skatter og subsidier). Overskuddet af produktionen, dvs. saldoposten, svarer til den indkomst, som enhederne skaber ved brug af egne produktionsanlæg. Når der er tale om personlige foretagender i husholdningssektoren, indeholder saldoposten på indkomstdannelseskontoen implicit et element, der svarer til vederlag for arbejde, som udføres af ejeren eller medlemmer af dennes familie, et vederlag, som ikke kan skelnes fra hans overskud som virksomhedsejer. Dette kaldes "blandet indkomst" (ENS 95, 8.19.).

1.47. På kontoen for virksomhedsindkomst er det muligt at måle en indkomst, som svarer til begrebet løbende udbytte før fordeling og indkomstskat, der normalt bruges i virksomhedsregnskaber.

1.48. Kapitalkontoen gør det muligt at fastslå, i hvor stort omfang anskaffelser minus afhændelser af ikke-finansielle aktiver er finansieret af opsparing og ved kapitaloverførsler. Den viser en positiv fordringserhvervelse, netto, eller en negativ fordringserhvervelse, netto. Det er ikke muligt at opstille en fuldstændig kapitalkonto for landbrugserhvervet, for selv om visse strømme klart kan henføres til dette erhverv, kan andre elementer (som f.eks. nettoopsparing, saldoen på rækken af løbende konti) derimod ikke beregnes for disse erhverv. Men ved at registrere så meget som muligt af ændringerne i værdien af erhvervets ikke-finansielle aktiver (forårsaget af anskaffelser, afhændelser og forbrug af fast realkapital) og kapitaloverførsler modtaget af erhvervet, er det muligt af få værdifulde oplysninger om erhvervets økonomiske situation og formuestilling (samt oplysninger om den indkomst, der er dannet ved produktionsprocessen).

E. DATAKILDER OG BEREGNINGSMETODER TIL OPSTILLING AF LANDBRUGSREGNSKABER

1.49. Et af de vigtigste karakteristika ved landbrugsregnskaberne er, at man har valgt at opgøre værdien af produktionen af langt størstedelen af produkterne efter formlen "mængde x pris". Dette valg skyldes især, at det er vanskeligt at opstille landbrugsregnskaberne på basis af repræsentative stikprøver af bedriftsregnskaber.

1.50. Værdiansættelsen af den vegetabilske produktion kan som regel foretages enten på basis af tilgangen, dvs. ved at foretage et skøn over de producerede (høstede) mængder på grundlag af et skøn over det dyrkede areal og udbyttet, eller på basis af anvendelsen, dvs. på basis af skøn over de indkøb, som foretages af de brancher, der bruger landbrugsprodukterne, og over eksporten minus importen, hvortil skal lægges visse mængder, som forbruges internt inden for landbrugserhvervet, ændringer i producentlagre og anvendelse for egen regning (hvor der for en stor dels vedkommende er tale om eget forbrug). Den anden metode kan vise sig at være velegnet, når det er let at identificere køberne af disse landbrugsprodukter, og når de fire andre bestanddele af anvendelsen er begrænsede (f.eks. produkter, som skal gennemgå den første forarbejdning, før de skal videreanvendes, som f.eks. sukkerroer, tobak osv.). For at kunne verificere konsistensen og pålideligheden af dataene er det dog nødvendigt at foretage en fysisk opgørelse.

1.51. Statistikkerne over slagtninger, eksport/import af levende dyr og kvægbestand er de vigtigste datakilder til værdiansættelse af den animalske produktion. Produktionen af animalske produkter (især mælk) opgøres som regel på basis af salget til brugerbrancherne (mejerier, forarbejdningsforetagender), da produkterne anvendes til meget specifikke formål.

1.52. Kapitel II, som omhandler produkttransaktioner, indeholder en mere detaljeret redegørelse for de metoder, der anvendes til beregning af landbrugsproduktionen.

1.53. De produkter, der forbruges i produktionen, er for størstedelens vedkommende af en sådan art, at de som regel kun kan anvendes inden for landbruget (frø og plantemateriale, gødningsstoffer, pesticider osv.). I så tilfælde beregnes landbrugets indkøb på basis af salgstallene fra de brancher, der leverer disse produkter til forbrug i produktionen (efter at der er taget højde for udenrigshandelen).

1.54. Der er dog en vis risiko ved at anvende denne regel. Det salg, som foretages af producenter af produkter til forbrug i produktionen, og som hovedsagelig anvendes inden for landbruget, svarer ikke nødvendigvis helt til landbrugets indkøb, fordi gødningsstoffer, pesticider osv. også kan købes til andre formål (handelsforetagenders lagre, forbrug i andre enheder, som f.eks. offentlige parker, husholdninger osv.).

F. NOMENKLATUR

1. Generelt

1.55. Da landbrugsregnskaberne er fuldt integreret i det europæiske nationalregnskabssystem, anvender man ved opstilling af disse regnskaber Eurostats statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber, NACE rev. 1. Denne nye aktivitetsnomenklatur, som blev udarbejdet i 1990, er opdelt på fire niveauer. Der er tale om en revision af den gamle NACE (Systematisk fortegnelse over økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber), som Eurostat offentliggjorde første gang i 1970.

1.56. NACE rev. 1 er en mere detaljeret udgave af ISIC rev. 3 [12], specielt tilpasset europæiske forhold. NACE rev. 1 har også direkte relation til Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs statistiske aktivitetstilknyttede produktklassifikation (CPA), som igen er baseret på FN's centrale produktklassifikation (CPC).

[12] ISIC Rev.3: International Standard Industrial Classification of Economic Activities (FN's erhvervsgrupperingsklassifikation).

1.57. NACE rev. 1 er en aktivitetsnomenklatur, som anvendes til at afgrænse erhvervene i nationalregnskabet. Den er opbygget efter et kodesystem omfattende følgende fire niveauer:

* et første niveau omfattende positioner angivet med en bogstavkode (hovedafdelinger)

* et mellemniveau omfattende positioner angivet ved en dobbelt bogstavkode (afdelinger)

* et andet niveau omfattende positioner angivet med en tocifret talkode (hovedgrupper)

* et tredje niveau omfattende positioner angivet med en trecifret talkode (grupper)

* et fjerde niveau omfattende positioner angivet med en firecifret talkode (undergrupper).

1.58. De enkelte niveauer i en nomenklatur for økonomiske aktiviteter kan som regel afgrænses ved angivelse af de varer og tjenester, der typisk produceres inden for den pågældende aktivitet. CPA bruges således til at afgrænse de forskellige økonomiske aktiviteter inden for landbrugserhvervet, idet der her anvendes en yderligere tocifret differentiering for at opnå en mere detaljeret opdeling af positionerne.

1.59. Et erhverv består af en gruppe af lokale faglige enheder, der udøver samme eller næsten samme aktivitet. På det mest detaljerede klassificeringsniveau består et erhverv af alle de lokale faglige enheder, der hører under en enkelt undergruppe (4 cifre) i NACE rev. 1, og som derfor udøver samme aktivitet som defineret i NACE rev. 1 (ENS 95, 2.108.). For at kunne afgrænse det område, som landbrugserhvervet dækker, kræves der således en nøjagtig definition af:

* karakteristiske aktiviteter

* og karakteristiske enheder i LR.

2. Definition af aktiviteter, der er karakteristiske for landbruget

1.60. Landbrugserhvervet, som defineret i LR, svarer til hovedgruppe 01 i NACE rev. 1.

1.61. LR udgør et satellitregnskab i nationalregnskabet, og de anvendte begreber, principper og regler er baseret på ENS 95. Men da ENS 95 kun repræsenterer en generel ramme for økonomien som helhed, er det nødvendigt at tilpasse systemet til landbrugserhvervets behov. De særlige krav, som LR stiller, skyldes hovedsagelig deres specifikke formål, disponibiliteten af datakilderne, landbrugsenhedernes særlige karakter og den særlige karakter af de økonomiske aktiviteter i landbrugsenhederne. På grund af disse satellitregnskabers særlige karakter er det nødvendigt at opstille en liste over karakteristiske landbrugsaktiviteter, som selvfølgelig skal være baseret på NACE rev. 1.

1.62. I nationalregnskabssammenhæng defineres landbrugserhvervet som en gruppe af enheder, som udelukkende eller samtidig med andre biaktiviteter udøver aktiviteter henhørende under hovedgruppe 01 i NACE rev. 1 (Landbrug, jagt og servicevirksomhed i forbindelse hermed). Hovedgruppe 01 omfatter [13]:

[13] Se også del 4 "Forklarende noter" i Eurostats publikation: NACE rev. 1, Den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter i Det Europæiske Fællesskab, emne 2, serie E, Luxembourg, 1996.

* Gruppe 01.1: Dyrkning af markafgrøder; gartnerier, havebrug

* Gruppe 01.2: Husdyravl

* Gruppe 01.3: Planteavl kombineret med husdyravl (blandet drift)

* Gruppe 01.4: Landbrugsservice undtagen dyrlægevirksomhed

* Gruppe 01.5: Jagt, fældefangst, vildtopdræt og servicevirksomhed i forbindelse hermed.

1.63. Listen over karakteristiske landbrugsaktiviteter i LR svarer til disse fem aktivitetsgrupper (01.1-01.5), dog med følgende afvigelser:

* inkludering af aktiviteter i forbindelse med produktion af vin og olivenolie (udelukkende på basis af druer og oliven produceret af samme bedrift), dyrkning af vegetabilske materialer til fletning, juletræer, plantemateriale til frugttræer, vinstokke og prydtræer i forstplanteskoler (normalt hovedgruppe 02 Skovbrug)

* udelukkelse af aktiviteter i forbindelse med produktion af frø, dvs. under hele arbejdet med formering af udsæd, og visse aktiver, som i NACE rev. 1 betragtes som serviceaktiviteter i forbindelse med landbrug (dvs. drift af vandingssystemer; anlæg, tilplantning og vedligeholdelse af haver, parker og sportsanlæg; beskæring af træer og hækklipning; kun lønarbejde inden for landbruget registreres).

3. Definition af karakteristiske landbrugsenheder

1.64. Alle enheder, der udøver aktiviteter, som er karakteristiske for landbrugserhvervet i LR, skal medregnes. Det drejer sig om de enheder, der udøver aktiviteter henhørende under følgende grupper i NACE rev. 1:

* Gruppe 01.1: Dyrkning af markafgrøder; gartnerier; havebrug

- produktion af frø; kun enheder, som beskæftiger sig med aktiviteten formering af udsæd

- produktion af vin (olivenolie): kun enheder, der udøver denne produktion på basis af druer (oliven) produceret af disse enheder og producentsammenslutninger (f.eks. andelsselskaber [14]

[14] Der sondres således mellem tre typer vinproduktionsenheder: fødevarevirksomheder, producentsammenslutninger inden for landbruget og landbrugsbedrifter.

* Gruppe 01.2: Husdyravl

* Gruppe 01.3: Planteavl kombineret med husdyravl (blandet drift)

* Gruppe 01.4: Landbrugsservice undtagen dyrlægevirksomhed

- ekskl. enheder, der udøver anden form for landbrugsservicevirksomhed end lønarbejde (dvs. ekskl. enheder, der udøver aktiviteter i tilknytning til drift af vandingssystemer; anlæg, tilplantning og vedligeholdelse af haver, parker og sportsanlæg; beskæring af træer og hækklipning)

* Gruppe 01.5: Jagt, fældefangst, vildtopdræt og servicevirksomhed i forbindelse hermed.

1.65. Til denne liste skal tilføjes de enheder, der producerer juletræer, frugttræer, vinstokke og prydtræer til udplantning, samt enheder, der producerer vegetabilske materialer til fletning.

1.66. Af denne liste ses, at ud over landbrugsbedrifterne er følgende også karakteristiske landbrugsenheder: producentsammenslutninger til produktion af vin og oliven og specialiserede enheder inden for landbrugsservicevirksomhed af typen lønarbejde (jf. 1.20. og 1.21.). Det skal erindres, at enheder, for hvilke landbrugsaktiviteten kun er en fritidsaktivitet, ikke henregnes til karakteristiske landbrugsenheder (jf. 1.24.).

4. Bemærkninger vedrørende forskellige poster

a) Gruppe 01.1 "Dyrkning af markafgrøder; gartnerier, havebrug"

1.67. Gruppe 01.1 "markafgrøder" indeholder en systematisk opdeling af samtlige aktiviteter i forbindelse med landbrugets vegetabilske produktion i EU-landene samt høstaktiviteter (planter og vilde frugter).

1.68. For at blive medregnet skal produktionen af foderplanter foregå i forbindelse med en økonomisk aktivitet.

1.69. I modsætning til NACE rev. 1, hvor produktion af plantemateriale i planteskoler henregnes til skovbrug, betragtes denne aktivitet som en landbrugsaktivitet, hvis den vedrører produktion af plantemateriale til træer, frugtbuske, vinstokke og prydbuske. Derimod betragtes produktion af skovplantemateriale som en skovbrugsaktivitet, når plantematerialet er bestemt til produktion af skovtræer [15]. Produktion af juletræer betragtes også som landbrugsproduktion, hvis træerne dyrkes i planteskoler med særlig henblik på anvendelse som prydtræer. Men hvis juletræer produceres ved styning af voksne træer i skove eller som led i udtynding, betragter man dem som henhørende under skovbrugsproduktion.

[15] Der er på visse punkter manglende overensstemmelse mellem NACE-definitionerne på de forskellige sprog. Ifølge den tyske og engelske version er det kun forstplanteskolernes aktiviteter, som hører ind under NACE 02.01 ("Skovbrug og skovning"). Hvis planteskoler, der producerer frugttræer, vinstokke og prydtræer, henføres til landbruget, vil dette ikke afvige fra NACE.

1.70. I LR er frø til landbrugsprodukter samlet under positionen "Frø" . Herfra er undtaget frø til korn (herunder ris), olieholdige frø, proteinholdige produkter og kartofler, som opføres under de forskellige korn- og oliefrøsorter, proteinholdige produkter og kartofler [16]. Aktivitet i forbindelse med produktion af frø og plantemateriale dækker faktisk flere typer produktionsaktiviteter, nemlig forskning (dvs. produktion af prototypefrø af første generation), formering af frø (foretaget af landbrugsbedrifter på kontraktbasis) og certificering (dvs. sortering, pellettering og emballering foretaget af specialiserede produktionsenheder). Kun formering af frø er en karakteristisk landbrugsaktivitet, da forsknings- og certificeringsaktiviteterne foretages af forsknings- og produktionsorganer. Disse aktiviteter hører ikke til den traditionelle definition af landbrug (dvs. udnyttelse af naturlige ressourcer til produktion af planter og dyr), og produktion af frø i LR vedrører derfor kun produktion af formerede frø. Forbrug af frø i produktionen er (i) frø af første generation købt med henblik på formering og (ii) certificeret frø købt af landbrugsproducenterne til produktion af vegetabilske produkter.

[16] Begrundelsen for denne undtagelse fra den generelle regel er, at en betydelig del af frøene produceres af den normale produktion af de pågældende kornsorter, olieholdige frø, proteinholdige produkter og kartofler, mens de i andre tilfælde produceres af specialiserede bedrifter.

1.71. Produktion af druemost, vin og olivenolie: I produktnomenklaturen CPA betragtes vin og olivenolie som næringsmidler. I NACE rev. 1 klassificeres produktion af vin og olivenolie i afdeling DA "Fremstilling af nærings- og nydelsesmidler" (undergruppe 15.93 "Fremstilling af vin" og 15.41 "Fremstilling af rå olier og fedtstoffer"). Kun produktion af druer til vinfremstilling og oliven hører under landbrug (undergruppe 01.13 "Dyrkning af frugt, nødder, krydderplanter og planter til fremstilling af drikkevarer"). Men når vin (olivenolie) fremstilles på basis af druer (oliven) produceret af samme produktionsenhed, henregnes det ifølge den konvention, der er vedtaget i forbindelse med NACE rev. 1, til landbrug (undergruppe 01.13). Denne konvention gør det overflødigt at sondre mellem den enhed, der producerer druen, og den enhed, der producerer vinen. Heraf følger, at al aktivitet i forbindelse med produktion af vin (olivenolie) på basis af druer (oliven) produceret af samme enhed, dvs. landbrugsbedriften, betragtes som karakteristiske landbrugsaktiviteter.

1.72. Produktion af vin foretaget af enheder, som er tæt tilknyttet landbrugsbedrifterne, betragtes ligeledes som en karakteristisk landbrugsaktivitet i LR. Disse til landbrugsbedrifterne tæt tilknyttede enheder omfatter producentsammenslutninger (f.eks. vinavlerkooperativer). At de henregnes til landbrugserhvervet, begrundes i deres karakter. Historisk set har de udgjort en "forlængelse" af landbrugsbedriften (som følge af fælles produktion og markedsføring), og de ejes for det meste af landbrugsbedrifterne. Agroindustrielle foretagenders produktion af vin (olivenolie) medregnes derimod ikke i LR, da denne produktion klart har karakter af industriel produktion.

1.73. Produktion af druemost optræder side om side med produktion af vin i listen over karakteristiske aktiviteter, da druemost kan sælges eller eksporteres som sådan eller indgå i lagerændringerne for herefter at blive solgt eller eksporteret til konsum eller forarbejdet til vin i en efterfølgende referenceperiode.

1.74. Da vin, olivenolie og druemost (sidstnævnte kun, hvis den ikke er forarbejdet til vin i referenceperioden) henhører under landbrugserhvervets produktion som et resultat af forarbejdningen af druer eller oliven produceret af samme enhed, skal hverken druer, bestemt til fremstilling af druemost og vin, eller oliven, bestemt til fremstilling af olivenolie (dvs. basisprodukterne), medregnes som produktion. De betragtes som bedriftsinternt forbrug, som ikke skal medregnes i erhvervets produktion (jf. 2.052.). Druemost, som ikke forarbejdes til vin i referenceperioden, medregnes i periodens produktion. I vinfremstillingsperioden skal den registreres som forbrug i produktionen (erhvervets forbrug) som modpostering til en tilsvarende formindskelse af lagerbeholdningerne. Som et produkt fremkommet ved forarbejdning af most skal vin registreres i den relevante række som bestanddel af produktionen.

1.75. Beplantninger (f.eks. vinmarker og frugtplantager) er faste aktiver, og anlæg heraf bogføres som produktion. Anlæg af beplantninger for egen regning betragtes som "Produktion for egen regning af faste aktiver". Når nyplantningen udføres af specialiserede enheder som lønarbejde, betragtes værdien heraf som "Salg".

b) Gruppe 01.2 "Husdyravl"

1.76. Ligesom det er tilfældet med aktiviteterne i forbindelse med planteavl (jf. 1.67.), indeholder denne gruppe en systematisk opdeling af alle husdyr og alle animalske produkter, som produceres i EU-landene.

1.77. I CPA klassificeres rugeæg sammen med æg i samme underkategori. I LR betragtes de pr. Konvention som halvfærdige produkter fra fjerkræproduktion [17].

[17] Begrundelsen for denne undtagelse er, at i praksis er produktionen af henholdsvis rugeæg og æg til konsum meget forskellig, og der er ikke en bestemt produktion af "æg", for hvilken anvendelsesformålet kan afgøres efter produktionen. Fra starten af produktionsprocessen er rugeæg bestemt for produktion af fjerkræ. De behandles således i LR som smågrise, der betragtes som halvfærdige produkter af svineproduktionen.

1.78. Hesteavl udgør en karakteristisk landbrugsaktivitet i LR, uanset hvad dyret senere skal anvendes til (avl, kødproduktion eller til tjenesteydelser). Det skal derimod bemærkes, at drift af væddeløbshestestalde og rideskoler ikke er en karakteristisk landbrugsaktivitet (der er her tale om en aktivitet henhørende under hovedgruppe 92 "Forlystelser, kultur, sport") (jf. 2.210.). Derfor skal landmænds indtjening som led i sådanne aktiviteter ikke medregnes i LR. Det samme gælder hold af væddeløbsheste eller rideheste, som ikke anvendes i landbrugsproduktionen. Og tyre opdrættet til tyrefægtning behandles på samme måde.

1.79. I nationalregnskabet optræder biprodukter [18], som automatisk fremkommer ved produktionen af visse landbrugsprodukter, ikke under samme poster, som det produkt, der fremstilles i forbindelse med disse aktiviteter. De optræder separat ved slutningen af den pågældende gruppe af produktionsaktiviteter opdelt efter type. Det drejer sig f.eks. for den vegetabilske produktions vedkommende om halm, roe- og kålblade, ærte- og bønnebælge osv., for vinfremstillingens vedkommende om bærme og vinsten, for olivenfremstillingens vedkommende om affald såsom oliekager, og for den animalske produktions vedkommende om huder, dyrehår og skind af slagtet vildt samt voks, gødning og gylle. Alle disse produkter er som regel ikke det primære formål med produktionen; derfor er det yderst sjældent, at de statistiske oplysninger er pålidelige. Inden for selve landbruget anvendes disse produkter for det meste som foder til kvæg eller til jordforbedring. Det forekommer dog, at disse biprodukter sælges til økonomiske sektorer uden for landbruget, og i så fald skal produktionsværdien opføres i LR.

[18] Et biprodukt er et produkt, der teknisk set er knyttet til produktionen af andre produkter. Det kan være eksklusivt, når det er forbundet med andre produkter af samme gruppe, men hvor produktionen kun foregår i denne gruppe, eller ordinært, når det er forbundet med andre produkter, som ikke kun produceres af en enkelt gruppe.

c) Gruppe 01.4 "Landbrugsservice undtagen dyrlægevirksomhed"

1.80. Aktiviteterne i gruppe 01.4 kan opdeles i to kategorier:

* landbrugstjenester i form af lønarbejde i landbrugsproduktionsleddet (dvs. lønabejde inden for landbruget)

* og de "øvrige" landbrugstjenester (drift af vandingssystemer; anlæg, tilplantning og vedligeholdelse af haver, parker og sportsanlæg; beskæring af træer og hækklipning osv.).

1.81. Aktiviteterne i forbindelse med landbrugstjenesteydelserne i anden kategori opfattes ikke som karakteristiske aktiviteter i LR (selv om de optræder i nationalregnskabets landbrugsregnskab), da de ikke er traditionelle eller typiske landbrugsaktiviteter. De kan dog registreres som ikke-separable ikke-landbrugsmæssige biaktiviteter (i LR-sammenhæng). Den traditionelle indfaldsvinkel, som beskriver landbruget som dyrkning af jorden, omfatter i forlængelse heraf samtlige aktiviteter, som sigter mod at anvende og udnytte naturens ressourcer til produktion af planter og dyr til dækning af menneskets behov. Til trods for deres voksende økonomiske betydning er man af den opfattelse, at man ville fjerne sig for meget fra den ovenfor nævnte klassiske indfaldsvinkel, hvis der også skulle tages hensyn til miljørelaterede tjenester.

Lønarbejde inden for landbruget

1.82. Som følge af den nationaløkonomiske differentiering, som udviklingen har medført, er landbrugsbedrifterne og -husholdningerne for længst ophørt med at udføre bestemte funktioner, som i stedet er blevet overtaget af et stigende antal specialiserede fag med egne produktionsenheder. Denne adskillelse af funktioner har til at begynde med berørt aktiviteter i forbindelse med forarbejdning af landbrugsprodukter (slagtning og forarbejdning af kød, kornformaling og fremstilling af brød, fremstilling af smør og ost, frøbehandling er overtaget af andre sektorer) og er senere blevet udvidet til også at omfatte markedsføring. Det er især i forbindelse med gennemgribende strukturændringer i landbruget, ledsaget af tiltagende brug af svært materiel, at nogle landbrugsaktiviteter, som direkte bidrager til produktion af vegetabilske produkter og til kvægopdræt, i stigende grad er blevet overladt til specialiserede enheder.

1.83. Til disse aktiviteter hører f.eks. spredning af gødning og kalk, pløjning, såning, ukrudts- og skadedyrsbekæmpelse, plantebeskyttelse, afhøstning, tærskning og fåreklipning.

1.84. Alle disse aktiviteter er karakteriseret ved, at de udgør arbejde, som normalt er nødvendigt i forbindelse med produktionen af landbrugsprodukter, og at de har tilknytning til denne produktion.

1.85. Aktiviteter, som ikke direkte er forbundet med produktionen af landbrugsprodukter, dvs. som ikke foregår i landbrugsproduktionsleddet, såsom transport for fremmed regning (f.eks. mælketransport til mejeri), er eksempler på ikke-landbrugsmæssige aktiviteter, som hører under et andet erhverv, og som derfor ikke skal registreres i LR (medmindre der er tale om aktiviteter, som ikke kan adskilles fra den landbrugsmæssige hovedaktivitet, jf. 1.12.).

1.86. Det skal bemærkes, at denne klassifikation kun gælder, hvis de pågældende aktiviteter i deres helhed udføres af de specialiserede enheder. Men hvis landmanden f.eks. kun lejer maskinerne (uden betjeningspersonale) eller lejer maskinerne med kun en del af det nødvendige personale, således at den egentlige aktivitet udføres af landmanden ved hjælp af disse lejede maskiner, hører denne aktivitet under hovedgruppe 71 i NACE rev. 1. Dette er især almindeligt, når der er tale om ukomplicerede maskiner, som kun kræver få reparationer, og forekommer som oftest i højsæsonen for anvendelse af disse maskiner (jf. 1.23.).

1.87. Lønarbejde i landbrugsproduktionsleddet er hovedsagelig aktiviteter, som kræver indsættelse af dyre maskiner og dyrt udstyr. Sådant arbejde kan udføres af:

(a) Specialiserede lønarbejdsforetagender, som udøver disse aktiviteter som hovedaktivitet.

(b) Landbrugsbedrifter

I dette tilfælde antager lønarbejdet sædvanligvis følgende former:

- som supplerende indtægtskilde for den enkelte landmand, i dets løseste form som lejlighedsvis assistance til naboer. Til denne kategori hører også opstaldning af husdyr og (især når der er tale om svin og fjerkræ) opdræt mod betaling (især opfedning). Der kan være tale om opstaldning af dyr, der ejes af en anden landmand, eller dyrene kan tilhøre et erhvervsforetagende, sædvanligvis en leverandør (f.eks. en foderstofproducent eller -forhandler) eller en køber (f.eks. et slagteri).

- form af en mere eller mindre selvstændig maskinpulje som en systematisk videreudvikling af indbyrdes assistance naboer imellem. På grund af de store udgifter til indkøb af maskiner og den utilstrækkelige udnyttelsesgrad af maskinerne inden for den enkelte bedrift, slår bedrifter, som ejer maskiner, sig sammen og opretter maskinpuljer, hvor maskinerne sammen med det nødvendige personale stilles til rådighed for de andre bedrifter. I stigende grad udfører landmænd, som henter deres hovedindtægt i landbruget, lønarbejde for dem, for hvem landbrug kun er en biaktivitet, og som ofte kun ejer jorden.

- Andelsmaskinstationer [19]. Der er her tale om store andelsselskaber med lønnet personale, som minder meget om specialiserede lønarbejdsforetagender.

[19] I modsætning til maskinpuljerne, hvor de pågældende maskiner og apparater ejes af de deltagende landmænd, ejes de her af andelsselskaberne.

(c) Foretagender i et efterfølgende produktionsled, som foretager afhøstningen af de grønsags- eller frugtafgrøder, som de skal forarbejde (f.eks. konservesfabrikker i forbindelse med dyrkning af ærter på kontrakt).

(d) Foretagender i et forudgående produktionsled. Her er der f.eks. tale om landbrugsmaskineforhandlere, som udfører lønarbejde. Selv om andre tilfælde er meget usandsynlige i LR-sammenhæng, er det teoretisk muligt, at f.eks. en pesticidfabrikant selv påtager sig spredningen af et bekæmpelsesmiddel. Hvis dette imidlertid sker ved hjælp af helt nye metoder, drejer det sig ikke nødvendigvis om lønarbejde i landbrugsproduktionsleddet, f.eks. ikke, hvor det ikke består i arbejde, som normalt udføres af landmanden selv (f.eks. brug af fly til skadedyrsbekæmpelse).

1.88. Når det skal afgøres, om en aktivitet skal betragtes som lønarbejde inden for landbruget (dvs. arbejde, som indgår i landbrugsproduktionsprocessen, og som normalt udføres af landbrugsbedrifterne selv), er det ikke kun aktivitetens art, der er afgørende, men også den særlige sammenhæng, hvori den udøves, nemlig "i landbrugsproduktionsprocessen".

1.89. Husdyravl mod betaling (pasning af andres dyr) hører til lønarbejde inden for landbruget, da det er et led i produktionen af landbrugsvarer. Til denne post hører imidlertid ikke opdræt og pasning af private rideheste, som jo ikke udgør en produktion af varer, men er en egentlig "tjeneste" i ENS 95-forstand (hovedafdeling O i NACE rev. 1). På samme måde skal arbejde i forbindelse med anlæg og vedligeholdelse af parker, haver, golfbaner samt vejbeplantning ikke betragtes som en landbrugsproduktionsproces.

1.90. Det er uden betydning, hvilken aflønningsform der anvendes til aflønning af det foretagende, som udfører lønarbejde. Der behøver ikke at foreligge nogen aftale om fast betaling (f.eks. løn i egentlig forstand); aflønningen kan udmærket have form af en andel af fortjenesten eller forskellige kombinerede former (f.eks. modtager en landmand, som opfeder kalve mod betaling, ofte et fast beløb pr. kalv plus en andel af nettooverskuddet). Betaling kan også ske i form af en nærmere fastsat andel af produktionen.

1.91. Det skal imidlertid altid dreje sig om tjenester ydet af selvstændige foretagender. Arbejde udført af bedriftens lønnede arbejdskraft falder ikke ind under denne kategori. Betaling af sådant arbejde, f.eks. en lønnet malkers arbejde, udgør lønudgifter i landbrugsbedriften og indgår i posten "Aflønning af ansatte". Derimod skal det lønarbejde, som præsteres af et foretagende, som udfører malkning for andre landbrugsbedrifter, opføres i LR dels som produktion (foretagendets salg af tjenesteydelser) og dels som forbrug i produktionen (landbrugsbedriftens køb af tjenester).

d) Gruppe 01.5 "Jagt, fældefangst, vildtopdræt og servicevirksomhed i forbindelse hermed"

1.92. Denne aktivitetsgruppe omfatter følgende aktiviteter: (i) jagt efter og fældefangst af dyr med henblik på produktion af fødevarer, pelsværk, skind eller anvendelse inden for forskning, i zoologiske haver eller som kæledyr; (ii) produktion af pelsværk, reptil- eller fugleskind af dyr/fugle, som stammer fra jagt eller fældefangst; (iii) vildtopdræt; (iv) tjenesteydelser til fremme af erhvervsmæssig jagt og fældefangst. Det skal bemærkes, at produktion af skind og huder hidrørende fra slagterier samt jagt udøvet som sports- eller fritidsaktivitet ikke hører til aktiviteter, som er karakteristiske for landbrugserhvervet. Vildtopdræt i vildtfarme indgår ikke i denne undergruppe, men hører til undergruppen "Anden husdyravl".

5. Forskelle mellem landbrugserhvervet i LR og i nationalregnskabets centrale struktur

1.93. Landbrugserhvervet i LR-sammenhæng, som defineret i 1.62.-1.66., udviser nogle forskelle i forhold til landbrugserhvervet som defineret i nationalregnskabets centrale struktur. Disse forskelle vedrører såvel definitionen af karakteristiske aktiviteter som definitionen af enheder. De kan sammenfattes som følger:

>TABELPOSITION>

II. PRODUKTTRANSAKTIONER

2.001. Produkttransaktionerne giver oplysninger om produkternes oprindelse og anvendelse. Ved produkter forstås alle varer og tjenesteydelser, der er resultatet af en produktionsaktivitet. De vigtigste produkttransaktioner i ENS 95 er: produktion, forbrug i produktionen, udgifter til konsum, faktisk konsum, bruttoinvesteringer, eksport af varer og tjenester og import af varer og tjenester.

2.002. Som nævnt i 1.40. og 1.41. indgår kun produktionen, forbruget i produktionen og bruttoinvesteringerne i LR. På produktionskontoen registreres produktion som tilgang, forbrug i produktionen som anvendelse. På kapitalkontoen registreres bruttoinvesteringer som anvendelse (ændringer i aktiverne).

A. ALMINDELIGE REGLER

1. Referenceperiode

2.003. Referenceperioden for LR er kalenderåret.

2. Enheder

a) Mængder

2.004. Mængderne anføres normalt i 1 000 t (for druemost og vin i 10 000 hl) med en decimal. For dyr regnes der med levende vægt.

b) Priser

2.005. I LR angives priserne pr. ton (pr. 10 hl for vin og druemost).

2.006. I LR anføres priserne enten afrundet til nærmeste hele tal eller med en eller to decimaler afhængigt af prisoplysningernes statistiske pålidelighed.

c) Værdi

2.007. Værdien anføres i mio. nationale valutaenheder.

3. Registreringstidspunkt

2.008. I ENS 95 (1.57.) registreres strømmene (specielt produkttransaktioner og fordelingstransaktioner) efter optjeningstidspunkt, dvs. på det tidspunkt, hvor økonomiske værdier skabes, omdannes eller afvikles, eller når fordringer eller gæld opstår, omdannes eller afvikles.

a) Produktion

2.009. Produktionen registreres og værdiansættes på det tidspunkt, hvor den frembringes. Den registreres således på produktionstidspunktet, og ikke når den faktiske betaling finder sted.

2.010. I ENS 95 betragtes produktion som en fortløbende proces, hvor varer og tjenester omdannes til andre varer og tjenester. Denne proces kan strække sig over forskellige perioder afhængigt af produkterne, og perioderne kan således strække sig ud over en regnskabsperiode. Denne måde at opfatte produktionen på indebærer kombineret med princippet om registrering på optjeningstidspunktet, at der vil ske en registrering af produkter under fremstilling. Derfor skal produktionen af landbrugsprodukter i henhold til ENS 95 (3.58.) registreres som en kontinuerlig produktion over hele produktionsperioden (og ikke blot når afgrøderne høstes eller dyrene slagtes). Afgrøder og bestande af fisk eller dyr, der opdrættes med henblik på menneskeligt konsum, registreres under produktionsprocessen som beholdninger af produkter under fremstilling, og når processen er slut, som lagre af færdige produkter.

2.011. En registrering af produktionen i form af produkter under fremstilling er ønskelig og nødvendig af hensyn til den økonomiske analyse, når produktionsprocessen strækker sig over en periode, der strækker sig ud over regnskabsperioden. Herved opnås en konsistens mellem registreringen af omkostninger og produktion, der gør det muligt at få relevante oplysninger om værditilvæksten. Da LR udarbejdes med kalenderåret som referenceår, kan man gå ud fra, at en registrering af produkter under fremstilling er nødvendig for produkter, for hvilke produktionsprocessen ikke er afsluttet ved udgangen af kalenderåret (men også hvis det generelle prisniveau viser meget hurtige udsving i referenceperioden)[20].

[20] Jf. 6.72.-6.79. og 6.94.-6.100. i SNA.

2.012. Når der er tale om landbrugsprodukter, for hvilke produktionscyklussen er kortere end regnskabsperioden, vil det ikke være nødvendigt at registrere produktionen som produkter under fremstilling. Registreringen af produktionen som færdige produkter, dvs. ved høsten for den vegetabilske produktions vedkommende, giver en tilstrækkelig konsistens med produktionsomkostningerne. Dette forhold gør sig gældende for størstedelen af den vegetabilske produktion i Europa, hvor produktionsprocessen varer mindre end et år. Det er heller ikke nødvendigt at registrere vegetabilske produkter, der har en kort vækstcyklus, og for hvilke produktionsprocessen spænder over to kalenderår, som produkter under fremstilling (jf. 2.172.). I disse tilfælde betragtes afgrøder på roden ikke som lager af produkter under fremstilling.

2.013. I praksis er det kun produkter med en lang produktionscyklus, som det er relevant at registrere som produkter under fremstilling. Der er i den forbindelse hovedsagelig tale om dyr, vegetabilske produkter som f.eks. vin (hvis lagring udgør en integrerende del af produktionsprocessen) og beplantninger. Den normale prisudvikling i EU er generelt langsom og gør det ikke nødvendigt at registrere visse produkter som produkter under fremstilling (selv om det kan forekomme i ekstraordinære tilfælde, jf. 2.172.).

2.014. Når produkter med lang produktionscyklus, der er registreret som produkter under fremstilling, høstes (vegetabilske produkter) eller slagtes (dyr) er produktionsprocessen slut, og produkterne under fremstilling overgår til lagre af færdige produkter, der er klar til at blive solgt eller anvendt til andre formål. Under produktionsprocessen fremkommer den årlige produktionsværdi i form af produkter under fremstilling ved at fordele værdien af det færdige produkt proportionelt på de opståede omkostninger i hver periode (SNA 93, 6.96.).

2.015. Dyr: Produktion af dyr kræver normalt en vis tid og kan strække sig over flere referenceperioder, inden processen er afsluttet. Efter et dyrs fødsel er det muligt og hensigtsmæssigt at registrere den for hver produktionsfase, dvs. for hvert af dyrenes alderstrin (den del af produktionsprocessen, der går forud for fødslen, kan dog ikke registreres, da det ikke er muligt at adskille den fra ydelser over for moderdyret).

2.016. Produktionsprocessen for trækdyr afsluttes normalt ved fødslen. Fra dette tidspunkt registreres de som faste aktiver. Dyrene er naturligvis endnu ikke anvendelige til den beregnede brug, men forskellene dyrene imellem er så store, at valget af en fast alder for samtlige dyr ville være helt vilkårligt. Fødselstidspunktet er valgt af praktiske grunde, så meget mere som dyrenes fremtidige anvendelse allerede er fastlagt på dette tidspunkt.

2.017. Dette gælder ikke altid hornkvæg, svin, får og andre husdyr, som kan opdrættes med henblik på enten avl eller slagtning. Hvis det er muligt at sondre mellem de unge dyr efter deres fremtidige brug, skal de dyr, der skal anvendes som produktionsfaktor, fra fødslen registreres som faste bruttoinvesteringer (der er tale om en fast bruttoinvestering for egen regning, dvs. at dyrene betragtes som produkter under fremstilling, og at opdrættet af dem skal registreres som produktion, jf. ENS 95 3.112.). Hvis det derimod ikke er muligt at sondre mellem de unge dyr efter deres fremtidige anvendelse, skal dyrene medregnes som lager i form af produkter under fremstilling, indtil de bliver voksne og anvendes som produktionsfaktorer (f.eks. som malkekvæg eller til avl eller andre produktive formål, f.eks. uldproduktion). De registreres i så fald som fast realkapital. Dyr, som skal slagtes, eller som er taget ud af avlsbestanden før slagtningen, medregnes også som lager og ikke som faste aktiver.

2.018. Kyllingeproduktion, der strækker sig over to regnskabsperioder, behandles særskilt. Æg under udrugning ved udgangen af en periode betragtes som produktion af kyllinger og registreres som produktion af fjerkræ i LR (i form af produkter under fremstilling) (jf. 2.048.).

2.019. Vin: Produktionen skal registreres som produkter under fremstilling, da lagringen af vinen udgør en del af produktionsprocessen og kan løbe over flere regnskabsperioder. Druemost under gæring, som ikke længere er frisk most, men heller ikke vin endnu, behandles på samme måde som æg under udrugning ved udgangen af en referenceperiode. Den registreres som vin i form af produkter under fremstilling i LR.

2.020. Aktiver i form af beplantninger: Goder bestemt til faste bruttoinvesteringer for egen regning (bortset fra dyr), som f.eks. beplantninger, der giver tilbagevendende produkter, registreres som faste bruttoinvesteringer, når de produceres.

b) Forbrug i produktionen

2.021. Varer og tjenester, der forbruges i produktionen, skal registreres på det tidspunkt, hvor de indgår i produktionsprocessen, dvs. når de reelt forbruges, og ikke på købstidspunktet eller ved lagertilgangen.

2.022. Forbruget af varer i en bestemt referenceperiode svarer i praksis til køb og anskaffelser af varer plus startlager minus slutlager [21].

[21] Vedrørende registreringstidspunkt for lagerændringer henvises til 2.029.-2.031.

2.023. Tjenester registreres på købstidspunktet. Da tjenester ikke kan lagres, er købstidspunktet også forbrugstidspunktet.

2.024. Følgende tjenester er en undtagelse fra denne regel:

- Tjenester tilknyttet køb af varer, f.eks. handelstjenester og transporttjenester, registreres som forbrug i produktionen på det tidspunkt, hvor varerne selv konsumeres (jf. 2.111.).

- Permanente tjenester som f.eks. forsikringstjenester registreres ved udgangen af referenceperioden med den del af betalingerne der er forfaldne for det pågældende år eller den pågældende del af året. Følgelig svarer de registrerede beløb ikke nødvendigvis til de faktisk betalte forsikringspræmier i den pågældende periode.

c) Faste bruttoinvesteringer

2.025. Faste bruttoinvesteringer registreres, når ejendomsretten til det faste aktiv overføres til den enhed, der har til hensigt at anvende det i produktionen. Der er imidlertid to undtagelser fra dette princip. Aktiver erhvervet ved finansiel leasing registreres, som om brugeren bliver ejer, når han får brugsret til varerne (jf. 2.122.). Investeringer, der produceres for egen regning, registreres, når de produceres (med undtagelse af hornkvæg, svin, får og andre dyr, hvis fremtidige anvendelse ikke klart kan fastlægges; disse dyr medregnes til lageret i form af produkter under fremstilling, jf. 2.017.).

2.026. For nyplantning af frugttræer eller vinstokke (faste aktiver produceret for egen regning) gælder, at hvis samtlige nødvendige arbejder endnu ikke er afsluttet ved udgangen af regnskabsperioden, registreres værdien af de materialer og tjenester, der er henholdsvis brugt og leveret i løbet af referenceåret, som faste bruttoinvesteringer ved udgangen af perioden.

2.027. Køb og salg af jord og de hermed forbundne udgifter registreres ved ejendomsrettens overgang. Nettoanskaffelse af jord er imidlertid ikke en del af de faste bruttoinvesteringer, da jord er ikke-producerede aktiver. Nettoanskaffelse af jord (og anden naturkapital) registreres på kapitalkontoen ("Konto for erhvervelser af ikke-finansielle aktiver").

d) Lagerændringer

2.028. Lagerændringer opgøres som forskellen mellem lagertilgang og lagerafgang i løbet af referenceperioden.

2.029. Lagertilgangen er enten varer, der senere skal anvendes i produktionsprocessen (inputlagre) -registreringstidspunktet er i så fald tidspunktet for ejendomsrettens overgang - eller erhvervets egne produkter, der skal anvendes senere, f.eks. til salg eller som faste aktiver (outputlagre) - registreringen af tilgangen til lageret sker i så fald, når produktet er færdigt.

2.030. Med hensyn til ikke-færdige produkter fra erhvervet (dvs. produkter, der er registreret som produkter under fremstilling) registreres værdien af forbrugte materialer og leverede tjenester i løbet af en referenceperiode ligeledes som lager ved udgangen af denne periode (med undtagelse af vegetabilske produkter med kort vækstcyklus på roden, jf. 2.012. Dette betyder, at en del af de i en referenceperiode forbrugte materialer og leverede tjenester ikke nødvendigvis modsvares af en forøgelse af lagerværdien).

2.031. Lagerafgangen udgøres dels af varer, som indgår i produktionsprocessen (inputlagre), dels af varer, som fraføres erhvervet med henblik på salg eller anden anvendelse (outputlagre). I førstnævnte tilfælde fratrækkes afgangene erhvervets lager på det tidspunkt, hvor de faktisk forbruges i produktionsprocessen. I sidstnævnte tilfælde fratrækkes de lagrene på det tidspunkt, hvor de sælges eller finder anden anvendelse.

B. PRODUKTION

(jf. ENS 95, 3.07.-3.58.)

1. Generelt om produktionsbegrebet i ENS 95 og LR

2.032. I den engelske udgave af ENS 95 betegner udtrykket "production" processen og udtrykket "output" de varer og tjenester, som er resultatet heraf. Det er vigtigt at foretage denne sondring. I henhold til ENS 95 (3.14.) omfatter produktion ("output") de produkter, der frembringes i regnskabsperioden.

2.033. I henhold til ENS 95 medregnes i produktionen også (i) varer og tjenester, som en lokal faglig enhed leverer til en anden, når de begge hører til den samme institutionelle enhed, og (ii) varer, som produceres af en lokal faglig enhed, og som stadig befinder sig på dennes lager ved slutningen af den regnskabsperiode, hvor den er produceret, uanset senere anvendelse. Varer og tjenester, der produceres og forbruges inden for samme regnskabsperiode og i samme lokale faglige enhed, udskilles imidlertid ikke. De registreres derfor ikke som en del af produktionen eller som forbrug i produktionen i den pågældende lokale faglige enhed.

2.034. Det produktionsbegreb, der anvendes i LR, er beslægtet med begrebet "samlet produktion". Det er baseret på en tilpasning af ENS 95, idet en række landbrugsvarer og -tjenester, der produceres og forbruges i samme regnskabsperiode og i samme landbrugsenhed, registreres som produktion ved landbrugsaktivitet. Kriterierne for afgrænsning af de varer og tjenester, der skal medregnes i landbrugserhvervets produktion, er beskrevet i 2.055. Forskellen mellem metoden i ENS 95 og metoden i LR består i disse elementer af forbruget inden for enheden, hvis værdi både medregnes i produktionen og i forbruget i produktionen. Værditilvæksten er således den samme, uanset hvilken metode der anvendes.

2.035. Som nævnt i 1.34. er denne ændring af reglen i ENS 95 begrundet i de særlige forhold inden for landbrugserhvervet og landbrugsbedriften (som lokal faglig enhed). Samtidig gør den det muligt:

* at forbedre den økonomiske analyse af landbrugsregnskaberne, specielt fastlæggelsen af tekniske koefficienter og værditilvækstrater (forholdet mellem produktion og forbrug i produktionen).

* at forbedre sammenligningen af tekniske koefficienter og værditilvækstrater mellem delerhverv og lande. Den produktion, der forbruges i én og samme enhed, er hovedsagelig begrænset til nogle få produkter, såsom korn, protein- og olieafgrøder, foderplanter og mælk til foderbrug), og det interne forbrug varierer meget erhverv og lande imellem.

* at forbedre konsistensen mellem produktions-, indkomstdannelses- og virksomhedsindkomstkontiene: nødvendigheden af at sikre en større konsistens mellem produkttransaktioner (produktion, forbrug i produktionen osv.) og fordelingstransaktioner (løn, subsidier, skatter, leje, renter osv.) er blevet større efter reformen af den fælles landbrugspolitik i 1992, idet subsidierne (som for visses vedkommende vedrører den produktion, der forbruges internt) nu spiller en vigtig rolle for landbrugets indkomstdannelse og -udvikling.

2.036. Den regel, som anvendes i LR, anbefales ganske vist ikke i ENS 95, men er dog indeholdt i SNA 93 på grund af de særlige forhold inden for landbruget (jf. SNA 93, bilag I, 15) og i FAO's metodologiske håndbog [22]. Endvidere muliggør den en væsentlig begrænsning af de afvigelser i opgørelsen af produktionen, som skyldes valget af basisenhed (den lokale faglige enhed eller den homogene produktionsenhed).

[22] FAO (1996) System of economic accounts for foods and agriculture, FN, Rom.

2. Produktion ved landbrugsaktiviteter: mængder

2.037. Ved opstillingen af landbrugsregnskabet udspecificeres produktionen mængdemæssigt.

Skematisk fremstilling af tilgang og anvendelse af landbrugsprodukter

>TABELPOSITION>

2.038. Udgangspunktet for denne trinvise beregning er enten:

- bruttoproduktionen (1q) eller

- den anvendelige produktion (3q)

alt efter om referencehøsttallene inkluderer tab på marken, tab ved høsten og tab på bedriften eller ej.

a) Bruttoproduktion

Bruttoproduktion (1q)

2.039. Dette er udgangspunktet for de lande, hvis officielle høststatistikker indbefatter tab. Erhvervsbegrebet indebærer, at samtlige produkter fremkommet ved landbrugsaktiviteter i erhvervets landbrugsenheder (jf. 1.62. og 1.63.), medregnes. I overensstemmelse med den konvention, som er anført i 1.31. (den produktion, der udføres som biaktivitet af ikke-landbrugsmæssige enheder, er nul, da alle landbrugsaktiviteter antages at være separable og derfor udgør deres egen lokale faglige landbrugsenheds hovedaktivitet), skal hele landbrugsproduktionen registreres med undtagelse af produktion fra enheder, for hvilke landbrugsaktiviteten kun er en fritidsaktivitet (jf. 1.24.).

b) Tab

Tab (2q)

2.040. Herved forstås løbende tab af varer i lagerbeholdninger (jf. følgende afsnit) og omfatter tab på marken, tab under høsten og andet tab på bedriften (som skyldes produkternes let fordærvelige karakter, klimatiske forhold såsom frost og tørke osv.). Tab på de forskellige stadier af markedsføringen, dvs. under transporten fra bedriften, ved oplagringen i handelsleddet samt tab under behandlingen og forarbejdningen i forarbejdningsindustrien, skal således ikke anføres her. Herunder henhører derimod produkter, der udbydes til salg af producenterne, men som ikke bliver solgt og derfor ender med at blive ødelagt (specielt frugt og grønsager).

Flere former for tab

2.041. Ifølge ENS 95 kan producenterne komme ud for tre former for tab: løbende tab af varer i lagerbeholdninger (ENS 95, 3.117. og 3.118.), ekstraordinære tab (ENS 95, 6.25.e) og tab ved katastrofer (ENS 95, 6.22. og 6.23.b).

Registrering af de forskellige former for tab

2.042. Ved registrering af tab i lagerbeholdninger er det nødvendigt at skelne mellem på den ene side løbende tab og på den anden side ekstraordinære tab og tab ved katastrofer. Registreringen af tab afhænger imidlertid også af metoden til beregning af produktionen og af den type statistisk materiale, de enkelte lande er i besiddelse af.

2.043. Ved løbende tab, og når produktionen beregnes ud fra data om startlagre og slutlagre, salg og eventuelt andre anvendelser (f.eks. faste aktiver, der er produceret for egen regning), er løbende tab allerede fratrukket lagerændringer. Registreres tabene endnu en gang under posten "tab" vil dette være medføre dobbelttælling. Hvis beregningen af dyreproduktionen derimod ikke er baseret på lagertal, men på en beregning, der f.eks. tager udgangspunkt i de faktiske fødsler, registreres tab af dyr under produktionen i referenceperioden samt tab af dyr, der er importeret med henblik på opdræt eller opfedning, eller som fødes under tidligere referenceperioder.

2.044. Ekstraordinære tab og tab ved katastrofer skal registreres på akkumulationskontiene (kontoen for andre mængdeændringer i status). I produktionen er derfor indregnet den fulde værdi af disse tab.

2.045. Tab (løbende, ekstraordinære eller som følge af katastrofer) af faste aktiver (malkekvæg, avlsdyr mv.) opføres på kontoen for andre mængdeændringer i status. De medregnes ikke i værdien af dyreproduktionen. Det understreges, at tab vedrørende beplantninger, som allerede er i produktion, skal registreres som forbrug af fast realkapital eller på kontoen for andre mængdeændringer i status alt efter tabenes art.

c) Anvendelig produktion

Anvendelig produktion: (3q) = (1q) minus (2q) = bruttoproduktion minus tab (ved produktionen)

2.046. De lande, i hvis referencehøsttal tab ikke indgår, begynder med denne post. Den omfatter den i referenceperioden disponible produktion, som enten markedsføres, anvendes som produktionsmiddel, forarbejdes af producenten selv, forbruges i producentens husholdning eller lægges på lager eller evt. anvendes af producenten som faste aktiver produceret for egen regning.

d) Startlager

Startlager (4q)

2.047. Startlageret omfatter outputlagrene af færdige produkter eller produkter under fremstilling i erhvervet (dvs. hos producenterne) ved referenceårets begyndelse. Lagrene på de forskellige stadier af markedsføringen og interventionslagre registreres ikke her (jf. 2.201. ff. med hensyn til bogføringen af dyr).

2.048. Under startlagrene af "fjerkræ" registreres også æg under udrugning ved referenceperiodens start, da disse betragtes som fjerkræprodukter under fremstilling (jf. 2.018.).

e) Samlet disponibel tilgang

Samlet disponibel tilgang (5q) = anvendelig produktion (3q) plus startlager (4q).

f) Bedriftsinternt forbrug

Bedriftsinternt forbrug (6q)

2.049. Under bedriftsinternt forbrug registreres de produkter, der er produceret i en landbrugsenhed (en lokal faglig enhed), og som anvendes af denne som produktionsmiddel i samme regnskabsperiode.

2.050. Alle landbrugsprodukter (med undtagelse af dyr, jf. 2.067. og 2.208.), som af en landbrugsenhed sælges til andre landbrugsproduktionsenheder, registreres som salg og derefter som forbrug i produktionen. Dette gælder også produkter, som behandles og forarbejdes, samt biprodukter heraf (f.eks. returleverance af skummetmælk, klid, oliekager, roepulp og -toppe samt returlevering af frø efter behandling).

Klassifikation af det interne forbrug

2.051. Det bedriftsinterne forbrug kan opdeles efter anvendelsen af de produkter, som forbruges internt.

2.052. Produkter, der forbruges internt af den samme landbrugsaktivitet (dvs. samme aktivitetsundergruppe på firecifret niveau i NACE rev. 1):

- frø (af korn, grønsager, blomster mv.): som bruges til samme afgrøde

- druer og druemost: som anvendes ved vinproduktion

- oliven: som anvendes ved produktionen af olivenolie

- mælk: som anvendes til foder.

2.053. Produkter, der forbruges internt af en anden landbrugsaktivitet (dvs. en anden aktivitetsundergruppe på firecifret niveau i NACE rev. 1):

Der er her hovedsagelig tale om vegetabilske produkter, der anvendes til foder, men også animalske biprodukter, der anvendes i en anden aktivitets produktionsproces (gylle og fast gødning, der anvendes som gødningsstoffer i den vegetabilske produktion). Vegetabilske produkter, der anvendes som foder, kan klassificeres efter deres salgbarhed (almindeligvis på basis af skøn):

* foder, der normalt er salgbart: korn (hvede, rug, byg, havre, majs, sorghum, ris og andet korn); proteinafgrøder; kartofler; olieholdige frø (rapsfrø, solsikkekærner, sojabønner og andre olieholdige frø)

* foder, der normalt ikke er salgbart:

- etårige foderplanter: rodfrugter (sukkerroer, foderroer, kålroer, foderturnips, fodergulerødder, foderkål/grønkål og andre rodfrugter); fodermajs og andre grønne foderplanter (friske, tørrede eller konserverede)

- flerårige foderplanter: vedvarende kulturer og mellemkulturer af foderplanter, der er resultatet af en økonomisk aktivitet (friske, tørrede eller konserverede)

- biprodukter, der anvendes som foder (halm, avner, blade og stilke og andre foderbiprodukter).

Fastlæggelse af det interne forbrug, der skal inkluderes i erhvervets produktion

2.054. Landbrugsprodukter, der forbruges internt i landbrugsenheder, medregnes kun i erhvervets landbrugsproduktion, hvis de opfylder visse kriterier. Ved fastlæggelsen af kriterier ved registrering af det interne forbrug er der taget hensyn til to krav: først og fremmest et metodologisk krav, idet man efter at have fjernet sig fra den faste regel i ENS 95 ønskede af følge "ånden" heri (hvilket søges opnået ved at inddrage to forskellige aktiviteter), og et praktisk krav, idet der skulle udarbejdes kriterier, der danner en præcis og en sammenlignelig ramme for det interne forbrug, der skal registreres, således at det overhovedet bliver muligt at anvende denne metode til måling af produktionen.

2.055. Disse kriterier er:

(1) De to aktiviteter, der udøves, skal vedrøre to forskellige firecifrede niveauer i NACE rev. 1 (Hovedgruppe 01: "Landbrug, jagt og servicevirksomhed i forbindelse hermed"). Dette kriterium indebærer således, at eksempelvis mælk, der anvendes til foder, og frø, der produceres og anvendes i samme bedrift til vegetabilsk produktion (i samme regnskabsperiode), ikke skal værdiansættes.

(2) Landbrugsproduktet skal have en signifikant økonomisk værdi for et signifikant antal landmænd.

(3) Pris- og mængdedataene skal ikke være for vanskeligt tilgængelige. Dette kriterium er vanskeligt at opfylde for en række ikke-salgbare produkters vedkommende.

2.056. I overensstemmelse med kriterierne for indregning i produktionen af produkter forbrugt internt (jf. 2.055.), registreres kun vegetabilske produkter, der anvendes til foder (salgbart eller ikke) i erhvervets landbrugsproduktion.

2.057. Når disse produkter registreres i erhvervets produktion, skal de også registreres som forbrug i produktionen i overensstemmelse med princippet om, at den samlede mængde produkter, der produceres og derefter anvendes til en anden produktionsaktivitet i referenceåret, tages i betragtning (jf. 2.055.). Når overgangen fra produktion til forbrug i produktionen varer længere end det pågældende referenceår, opføres denne produktionsmængde under "slutlager" for det pågældende produkt i referenceåret.

2.058. Animalske biprodukter medtages ikke i det bedriftsinterne forbrug som følge af de praktiske vanskeligheder ved at fremskaffe data om mængder og især priser.

g) Forarbejdning foretaget af producenterne

Forarbejdning foretaget af producenterne (7q)

2.059. Under denne post registreres de mængder, som er produceret med henblik på videreforarbejdning foretaget af landbrugsproducenterne (f.eks. mælk forarbejdet til smør eller ost, æbler forarbejdet til æblemost eller æblecider), men kun som led i forarbejdningsaktiviteter, som kan adskilles fra den landbrugsmæssige hovedaktivitet (på basis af regnskabsdokumenter jf. 1.26.). Det er kun råprodukterne, der skal registreres (f.eks. råmælk, æbler), og ikke de produkter, der er forarbejdet af disse råprodukter (f.eks. smør, æblemost og æblecider). Med andre ord tages der her ikke hensyn til det arbejde, der medgår til forarbejdningen af landbrugsprodukterne. De produkter, der er et resultat af forarbejdningen hos producenten, registreres naturligt i produktionen for delsektoren landbrug i nationalregnskabet (jf. 1.04. og 1.05.).

2.060. Hvis disse forarbejdningsaktiviteter er ikke-separable ikke-landbrugsmæssige aktiviteter, registreres resultatet af forarbejdningsaktiviteterne under værdien af landbrugserhvervets produktion (jf. 1.25.). De landbrugsbasisprodukter, der indgår som forbrug i produktionen i forbindelse med forarbejdningsaktiviteterne, registreres hverken som produktion eller som forbrug i produktionen. Dette skyldes, at de to aktiviteter (produktion af landbrugsprodukter og forarbejdning af disse produkter) ikke kan adskilles ud fra regnskabsbilag. Omkostningerne ved disse to typer aktivitet registreres således samlet, og resultatet af dem værdiansættes som produktion af forarbejdede produkter.

h) Eget forbrug

Eget forbrug (8q)

2.061. Denne post omfatter:

(i) produkter forbrugt i husholdningen på bedrifter, som selv har produceret dem

(ii) produkter fra landbrugsenheden (bedriften), som anvendes som naturalier til aflønning af arbejdstagere i bedriften eller ved byttehandel.

2.062. Landbrugsprodukter, der forarbejdes af landbrugsenheden som led i separable forarbejdningsaktiviteter (dvs. aktiviteter, som giver anledning til oprettelse af en ikke-landbrugsmæssig lokal faglig enhed), og som forbruges af landbrugshusholdningerne, registreres som eget forbrug under produktionen i de e