Nr. C 160/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 7. 85 
med undersøgelserne om affald fra svineavl. Dette problem 
har allerede været genstand for mange udbytterige pilotpro­
jekter i andre regioner. Kommissionen burde udsende resul­
taterne til alle ansvarlige, både i middelhavsområdet og i 
andre regioner, og eventuelt planlægge yderligere suppleren­
de aktioner, idet der tages hensyn til hvert problems særlige 
art, f.eks. i Arta bugten. 
Udvalget ønsker ikke at udtale sig om finansieringen gennem 
EF af en undersøgelse af affald fra nikkelmalm. En sådan 
aktion kan betragtes som et alvorligt brud på »forureneren 
Bruxelles, den 27. marts 1985. 
I. Indledning 
1. Den første periodiske beretning blev offentliggjort af 
Kommissionen i februar 1981, og Udvalget fremsatte sin 
udtalelse den 30. juni 1982 (x). 
2. Med udgangspunkt i det makroøkonomiske mål at 
opnå konvergens i EF-regionernes økonomi og levestandar­
der, og i betragtning af den dengang foreslåede og senere 
vedtagne nye regionalfondsforordning gav Udvalget den­
gang udtryk for, at der var blevet ydet en rosværdig indsats 
for at løse en kompliceret og vanskelig opgave. Man havde i 
det mindste gjort et første skridt for at finde frem til en 
metode til vurdering af situationen i de forskellige regioner på 
grundlag af nogenlunde sammenlignelige statistikker. 
(») EFT nr. C 252 af 27. 9. 1982, s. 20. betaler«-princippet og kan dermed danne præcedens for alle 
andre virksomheder, som har vanskeligheder i forbindelse 
med fjernelse af affald fra non ferro-metaller. Udvalget 
ønsker derfor ikke at tage stilling, før den får nærmere 
oplysninger om de påtænkte aktioner. 
Særforanstaltning nr. 10 
Udvalget mener, at bevillingerne til denne aktion er util­
strækkelige. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
3. Udvalget er nu blevet bedt om at afgive en udtalelse om 
den anden periodiske beretning af 4. april 1984. 
Denne anden beretning indeholder en række forbedringer i 
sammenligning med den første, og Kommissionen har i flere 
henseender været lydhør over for kritikken af den første 
beretning. 
II. Formålet med den anden periodiske beretning 
1. Kommissionen har vedtaget den anden periodiske 
beretning om den sociale og økonomiske situation i Fælles­
skabets regioner. Beretningen omhandler regionernes situa­
tion først i 1980'erne og udviklingen siden 1973, hvor man 
oplevede det første olieprischok. Den indeholder også et 
fremadskuende perspektiv, idet man kommer ind på udsig­
terne for udviklingen på de regionale arbejdsmarkeder i 
1980'erne og et skøn over den mulige virkning af Fællesska-Udtalelse om anden periodiske beretning om den sociale og økonomiske situation i Det europæiske 
Fællesskabs regioner 
(85/C 160/03) ! 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 10. april 1984 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte beretning. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for regionaludvikling, som udpegede 
Michael T. Fuller til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 15. februar 1985. 
Det økonomiske og sociale udvalg vedtog på sin 225. plenarforsamling, den 27. marts 1985, 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. 7. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 160/9 
bets udvidelse fra 10 til 12 medlemsstater. Det grundlæggen­
de mål for regionalpolitikken, nemlig økonomisk konver­
gens og afbalanceret udvikling, er blevet udskudt og i visse 
henseender endog ændret af den nuværende krisesituation. 
Regionalpolitikkens andet mål, at afhjælpe industriel tilba­
gegang, har nødvendiggjort en mere intensiv indsats, navnlig 
i de mere centralt placerede og højt-industrialiserede regioner 
som følge af den generelle krise og sektorielle uligevægt. 
Beretningen indeholder en analyse af de regionale skævheder 
med hensyn til beskæftigelse, produktion og produktivitet. 
Endvidere analyseres en række andre faktorer, der bidrager 
til de regionale skævheder, såsom befolkningstæthed, van­
dringer og betydningen af perifer beliggenhed. Endelig 
analyseres de regionale skævheder i et Fællesskab med 12 
medlemsstater. 
2. Sammenholdt med den første periodiske beretning 
kommer den anden ind på en række nye områder: 
— EF-regionernes forsyning med infrastrukturer; 
— den særlige situation i de regioner, der er ramt af 
tilbagegangen inden for visse industrisektorer; 
— de konsekvenser, som Fællesskabets udvidelse med Spa­
nien og Portugal vil få for regionerne på industri- og 
landbrugsområdet; 
— en prognose vedrørende udviklingen i beskæftigelsen på 
regionalt plan; 
— de regionale aspekter af udviklingen inden for servicesek­
toren; 
— de særlige problemer i grænseregionerne; 
— de nye informationsteknologiers regionale virkninger; 
— en »regional typologi«, der skal supplere analysen af de 
regionale problemers relative intensitet gennem en mere 
dybtgående undersøgelse af problemernes art. 
I den anden beretning foretages der endvidere mere detal­
jerede analyser af begrebet perifer beliggenhed og demo­
grafi. 
III. Beretningens konklusioner 
Set i sammenhæng med regionalpolitikkens mål og specielt 
med bestræbelserne for at opnå en større konvergens i 
medlemsstaternes økonomier, træder de regionale skævhe­
der tydeligst frem dels i produktionen og produktiviteten og 
dels i beskæftigelsen. 
1. Angående produktion og produktivitet 
Man må være opmærksom på, at de regionale skævheder 
med hensyn til produktion og produktivitet ikke er blevet mindre i løbet af de seneste ti år, men fortsat er betydelige. De 
ti regioner med de bedste resultater udtrykt i bruttonational­
produkt og de ti regioner med de dårligste resultater ligger 
henholdsvis omkring 50 % over og 50 % under EF-gennem-
snittet. 
Skævhederne med hensyn til BNP pr. capita hænger blandt 
andet sammen med forskellene i alderspyramider, erhvervs­
frekvens og arbejdsløshed. Den vigtigste faktor er dog de 
regionale forskelle i BNP pr. ansat, der alene kan forklare 
mellem halvdelen og tre fjerdedele af produktionsforskel-
lene. 
2. Angående arbejdsmarkedet 
De regionale skævheder inden for arbejdsmarkedet kommer 
til udtryk i voksende forskelle i ledigheden udtrykt i absolutte < 
tal. Sammenligner man her igen de ti bedst placerede regioner 
med de ti dårligst placerede, konstaterer man, at forskellene i 
arbejdsløshedsprocent varierer fra 5 til 20. Generelt har 
regionerne med et lavt produktionsniveau en særlig høj 
arbejdsløshed, f.eks. Syditalien, Irland og Nordirland. Desu­
den belyser beretningen problemer i tidligere relativt velstå­
ende regioner, hvor tilbagegang i visse erhverv skaber behov 
for en indsats. 
3. Angående andre faktorer, som betinger skævhederne 
Der er en nær sammenhæng mellem en regions forsyning med 
økonomiske infrastrukturer, transport, energi, telekommu­
nikation, vandforsyning osv., og dens produktivitet. Til­
strækkelige infrastrukturer er en nødvendig - om ikke altid 
tilstrækkelig - forudsætning for at nå et højt udviklingsni- • 
veau og en høj grad af økonomisk formåen i en region, og 
relativt små forbedringer i infrastrukturerne kan ofte have 
anselig lokal betydning. 
En regions geografiske placering udgør ofte hovedårsagen til 
udviklingsforskelle. Der må derfor tages højde for de højere 
omkostninger i perifere regioner, navnlig til transport og 
kommunikation. 
Indførelsen af de nye informationsteknologier vil i vid 
udstrækning være bestemmende for udviklingen i beskæfti­
gelsen inden for servicesektoren på regionalt plan. Der er en 
risiko for, at disse teknologier især kommer de større 
byområder til gode. Man må sikre, at telekommunikations­
infrastrukturerne og de nye servicefaciliteter ligeledes bliver 
placeret i de mindre udviklede regioner for at undgå 
yderligere skævheder. 
4. Angående udvidelsen 
Fællesskabets udvidelse kan forventes at få følgende konse­
kvenser for dets regioner. På det industrielle område vil der 
formentlig være en tendens til, at de positive og negative 
virkninger på jobskabelsen globalt set udligner hinanden. 
Der vil næppe blive tale om nogen større regional koncen­
tration af disse virkninger. Til gengæld vil der på landbrugs­
området blive tale om et øget konkurrencepres for en række 
specifikke middelhavsprodukters vedkommende på grund af 
EF's import af disse produkter. For de såkaldte nordlige 
Nr. C 160/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 7. 85 
produkter vil der uden tvivl blive tale om bedre afsætnings­
muligheder. Nettovirkningen vil således være til ugunst for 
middelhavsregionerne i det nuværende Fællesskab. 
De regionale skævheder vil blive endnu større i et Fællesskab 
med tolv medlemsstater. Ansøgerlandenes økonomiske for­
måen ligger langt under EF-gennemsnittet, de har en højere 
arbejdsløshed, og befolkningspresset er stærkt. Endvidere 
tegner landbruget sig for en betydelig del af beskæftigel­
sen. 
5. Angående de regionale problemers relative intensitet 
( Til måling af de regionale problemers relative intensitet på 
EF-niveau anvender Kommissionen en kombination af data 
vedrørende BNP og arbejdsløsheden, idet BNP afspejler det 
økonomiske aktivitetsniveau og arbejdsløsheden problemer­
ne på arbejdsmarkedet. 
Regionerne med de alvorligste problemer tegner sig for ca. 52 
mio. eller 19 % af Fællesskabets samlede befolkning, hvortil 
kommer ca. 30 mio. i regioner, der er ramt af dybtgående 
strukturændringer. Nogle af disse regioner, navnlig i EF's 
periferi, har nydt godt af og tidligere været afhængig af 
betalinger fra Landbrugsfonden. De nye bestemmelser for 
den fælles landbrugspolitik indebærer, at disse regioner vil 
få færre midler, og at problemerne dermed bliver mere 
akutte. 
IV. Kommentarer til de statistiske komponenter 
Udvalget ønsker at lykønske Kommissionen med de frem­
skridt, der er gjort både kvalitativt og kvantitativt vedrøren­
de udarbejdelsen af denne anden beretning. Det glæder sig 
navnlig over de forbedringer, der er sket som følge af den 
kritik, Udvalget fremsatte i sin udtalelse om den første 
periodiske beretning (*). 
1. Definition af regioner 
Med henblik på statistisk sammenligning byggede den første 
beretning næsten udelukkende på niveau li-regioner, navnlig 
fordi der kun forelå statistiske oplysninger for niveau 
li-regioner. Men størrelsen og sammensætningen af disse 
geografiske områder varierede meget fra land til land. Irland 
og Luxembourg omfattede hver kun én niveau li-region; 
Forbundsrepublikken Tyskland havde 30 og Det forenede 
Kongerige 11. 
Disse forskelle bevirkede, at grundlaget både for indsamling 
af statistiske oplysninger og gennemførelsen af foranstaltnin­
ger på grundlag af dem blev forvredet. Udvalget kritiserede i 
sin udtalelse denne afgørelse og efterlyste en mere rationel 
definition af regionale enheder. 
H EFT nr. C 252 af 27. 9. 1982, s. 20. Udvalget anbefalede, at man erstattede de anvendte regioner 
med: 
— arbejdsmarkedsregioner (hjem til arbejdsplads) i de mere 
tæt befolkede områder; 
— homogene regionale enheder i de mere tyndt befolkede 
områder (landbrugsområder). 
I den anden periodiske beretning har Kommissionen efter­
kommet Udvalgets kritik i nogle henseender. Selv om det ville 
være utopisk at forestille sig, at man nogensinde skulle nå 
frem til fuldstændigt homogene regioner, er der blevet 
indført nogle reformer. Antallet af regioner i Det forenede 
Kongerige er øget fra 11 til 34, og der er foretaget tilpasnin­
ger i visse andre lande. Kommissionen er klart tvunget til at 
tage hensyn til, fra hvilke territoriale enheder der kan opnås 
ordentlige statistikker og forene denne nødvendighed med 
det mål at vælge regioner, der er tilstrækkeligt homogene til, 
at der kan foretages en interregional sammenligning. »Ar­
bejdsmarkedsregioner« kan uden vanskeligheder anvendes 
statistisk i Det forenede Kongerige og i Forbundsrepublik­
ken, men ville komplicere dataindsamlingen i andre med­
lemsstater. En underopdeling af Europa i »industrielle« og 
»landbrugsmæssige« statistiske områder ville være lige så 
umulig i praksis i den nuværende tingenes tilstand og ville 
endvidere være kritisabelt ud fra et socialt synspunkt. 
Det er endvidere er vigtigt mål at muliggøre en fortløbende 
sammenligning, da der skal offentliggøres en beretning hvert 
21 / 2 år. Hvis beretningens forfattere hver gang anmodes om 
at ændre den regionale databasis, ville det blive praktisk 
umuligt at måle fremskridt eller tilbagegang. 
Udvalget værdsætter derfor, at de territoriale enheder, som 
defineret i den anden beretning, udgør den forbedring af 
dem, som Udvalget tidligere har kritiseret. Det vil dog 
tilskynde Kommissionen til at foretage mindre tilpasninger 
dikteret af »den sunde fornuft«, hvis der afsløres faktorer, 
som klart medfører forvridninger. Et godt eksempel på en 
sådan mulig forvridning er den klassifikation, der anvendes 
for Skotland, hvor én regional enhed omfatter Highlands og 
Islands og Grampians; ved at medtage Aberdeen-området 
øges BNP kunstigt, og ledigheden sættes ned, hvorved der 
gives et unøjagtigt samlet billede af området. 
Udvalget modtager også med tilfredshed meddelelsen om, at 
Kommissionen har til hensigt at gå videre i retning af at 
anvende niveau Hi-regioner. 
Hvad angår funktionelle områder er der i Det forenede 
Kongerige og Forbundsrepublikken Tyskland allerede forbe­
redt kort og informationskanaler med henblik på indhent­
ning af tal fra »arbejdsmarkedsområder«, som allerede i vidt 
omfang er fastlagt. Udvalget håber, at Kommissionen, når 
der foreligger mere fyldestgørende og mere detaljerede 
oplysninger i de øvrige medlemsstater, i det mindste vil 
overveje at vedtage funktionelle i stedet for administrative 
afgrænsninger. 
1. 7. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 160/11 
2. Den sammensatte indikator 
Den sammensatte indikator anvendes til at opstille regioner­
ne i en rangorden alt efter problemernes intensitet og er for 
50 % vedkommende baseret på BNP i et givet område og for 
de resterende 50% på ledighedstallene. En kombination af 
de to tal udgør den sammensatte indikator. 
3. Bruttonationalproduktet 
Udvalget er klar over, at BNP har visse begrænsninger som 
indikator, fordi der både af medlemsstaterne og inden for 
medlemsstaterne anvendes forskellige metoder til indsamling 
af data. Endvidere gør følgende faktorer det umuligt at 
foretage sammenligninger: 
a) Der konstateres fejl i fortolkningen af BNP pr. capita, 
hvor der er tale om en betydelig »pendling« i små 
områder. 
b) Nogle landes regnskabsmetoder medfører, at produk­
tion henføres til det område, hvor hovedkontoret er 
beliggende, i stedet for til den lokalitet, hvor produktet 
fremstilles. 
c) Da det er umuligt at vurdere BNP fra parallel-økono­
mien, forvrides dette tal mere specielt i visse lande og i 
visse områder. 
Muligvis som resultat af den kritik, der er fremført, og de 
bemærkninger, som de eksperter, Kommissionen har kon­
sulteret, er fremkommet med, er der ikke desto mindre sket 
ændringer siden offentliggørelsen af den første beretning. I 
den anden beretning baseres beregningerne på et rullende 
gennemsnit over tre år i stedet for over et år. I stedet for at 
anvende tal udelukkende udtrykt i ECU anvendes nu halv­
delen i ECU for den aktive befolkning og den anden halvdel i 
købekraft for den samlede befolkning. Udvalget betragter 
dette som en forbedring, som kan afbøde eventuelle fejl, men 
forholdet 50 til 50 må revideres. 
Udvalget ønsker stærkt at understrege, at det er af altafgø­
rende betydning, at kvaliteten af indsamlingen af BNP-talle-
ne i alle medlemsstater forbedres, og at de mindst effektive 
hurtigt bør nå op på niveauet for de mest effektive. 
Indsamlingsmetoderne i medlemsstaterne bør harmoniseres. 
Statistikkerne skal være relevante, og svarene skal indsendes 
prompte. 
På disse betingelser kan Udvalget acceptere, at BNP stadig er 
den bedste eksisterende indikator. 
4. Arbejdsløsheden 
Dette er en indikator, som frembyder flere vanskeligheder, 
end det ser ud til ved første øjekast. Der er meget store 
forskelle, hvad angår definition af arbejdsløshed og metoder 
til indsamling af statistik i de forskellige medlemsstater. I ét 
land kan der ikke opgives nogen tal, og i et andet foreligger 
disse tal meget sent. I flere tilfælde anvendes stikprøver. 
Erhvervsfrekvenser, specielt for kvinder, udviser store for­
skelle ofte på grund af socio-kulturelle forskelle. Statistik­
kerne fordrejes i et vist omfang på grund af deltidsarbejde (som er stigende) navnlig inden for landbrug, og på grund af 
»sort arbejde«. 
Nogle af disse vanskeligheder, men ikke alle, kunne undgås, 
hvis man i stedet for ledighedstal, som defineres tilfældigt, 
anvendte beskæftigelsesstatistikken. Den er lettere tilgænge­
lig enten gennem arbejdsgiverne eller skattemyndighederne, 
og forholdet mellem mænd og kvinder i beskæftigelse og den 
potentielt økonomisk aktive befolkning giver et mere præcist 
billede af ledighedssituationen i en region end en opgørelse 
over dem, der er registreret som arbejdsløse, eller som 
modtager arbejdsløshedsunderstøttelse. Midlertidige og del-
tidsansættelsesforhold kunne på denne måde registreres 
forholdsmæssigt, og det ville være lettere præcist at indar­
bejde statistikken over selvstændige, som er en kilde til 
vanskeligheder i det nuværende system. Måneskinsarbejde 
ville fortsat være et problem. Det kunne være en mere 
konsekvent løsning at forene en positiv BNP-indikator med 
en positiv beskæftigelsesindikator, idet man vægter sidst­
nævnte med en koefficient for den samlede økonomisk aktive 
befolkning på samme måde, som man nu vægter BNP ved at 
inkludere den samlede befolknings købekraft. 
Den nuværende indikator kaster hverken lys over omfanget 
af ledige stillinger, antallet af arbejdstagere, der på forhånd 
har opgivet at søge arbejde eller andre former for underbe­
skæftigelse såsom ufrivillig deltidsarbejde. Ledighedstal 
afspejler derfor kun skævheder på arbejdsmarkedet og 
kapital- og uddannelsesbehov. 
Ikke desto mindre glæder Udvalget sig over den fart, 
hvormed Kommissionen har været i stand til at opnå og 
anvende de tal, der er baseret på den nye metode til at opnå 
sammenlignelige regionale ledighedstal, der blev opnået 
enighed om i november 1982 mellem Eurostat og medlems­
staternes statistiske kontorer. 
V. Flere indikatorer 
Udvalget anførte i udtalelsen om den første periodiske 
beretning, at det ikke var tilstrækkeligt kun at anvende to 
indikatorer til det sammensatte indeks. Det henstillede, at 
man tilføjede andre kvalitative indikatorer. 
Gennem drøftelser med eksperter er man nået frem til 
følgende mulige yderligere indikatorer: 
— bebyggelsesgrad (befolkningstæthed, som hverken bør 
være for stor eller for lille). Denne indikator har tilsyne­
ladende visse fordele; 
— erhvervsstrukturen, som Kommissionen forelægger tal 
for (det drejer sig om den andel af den aktive befolkning, 
der er beskæftiget i den primære, sekundære og tertiære 
sektor). Denne indikator er meget interessant hvad angår 
udviklingstendenser, eftersom landbrugsområderne syn­
es at være i forfald, mens det anses for at være et tegn på 
dynamik og vækst, når tjenesteydelsessektoren domine­
rer; 
Nr. C 160/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 7. 85 
— en indikator for niveauet inden for informationstekno­
logiinfrastrukturen; 
— en indikator for art og niveau af erhvervsuddannelse 
fordelt efter aldersgruppe; 
— på grund af betydningen af perifer beliggenhed ville det 
være ønskeligt at finde et middel til forbedring og 
udvikling af den pågældende indikator. 
Det primære formål med disse beretninger er akkurat og 
øjeblikkeligt at måle en situation - at tage et »foto«. Med 
henblik herpå må indikatorerne være baseret på statistikker, 
som kan fås fra alle medlemsstater i en form, som så vidt 
muligt giver sammenlignelige oplysninger fra hvert enkelt 
land. At øge mængden af oplysninger, som Kommissionen 
skulle anmodes om at indsamle og behandle til det sammen­
satte indeks, kunne sætte de periodiske beretningers umid­
delbare værdi på spil. 
Men hvis disse beretninger skal anvendes til fremme af en 
rimelig fordeling af støtten til de regioner, der har størst 
behov, er det nødvendigt ikke blot at tage patientens 
temperatur, men at diagnosticere i det mindste nogle af 
symptomerne på sygdommen. Det værdsættes derfor, at 
Kommissionen nu forelægger analyser af infrastrukturforsy­
ningen og fremkommer med tal for »sektoranalyser«. End­
videre håbes det, at der i fremtiden udføres flere støtteun­
dersøgelser, som uden at berøre beregningen af det vigtigste 
sammensatte indeks kan kaste yderligere lys over regionernes 
problemer. Hvad angår kvalitative indikatorer, kunne der 
anvendes passende diagrammer i stedet for statistikker. 
VI. Udvidelsen 
Udvalget kunne have ønsket en mere komplet behandling af 
de særlige problemer, der sandsynligvis vil være at finde i de 
to ansøgerlande, i lighed med den behandling, der er 
foretaget for De Ti. Mere specielt er det vigtigt så hurtigt som 
muligt at finde ud af, hvilke behov Spaniens og Portugals 
regioner har, og om de vil være i stand til at fremlægge de 
nødvendige statistikker med henblik på det sammensatte 
indeks opdelt på regioner. Udvalget mener, at det kunne 
være muligt for Fællesskabet at insistere på, at Spanien og 
Portugal skulle påtage sig at indføre det nødvendige apparat 
til indsamling af de basisoplysninger, som Eurostat baserer 
sit arbejde på, og at en del af de EF-midler, der er bestemt til 
undersøgelser og forskning, kunne sættes til side hertil. 
Bruxelles, den 27. marts 1985. VII. Beretningens form 
Den anden periodiske beretning er vanskelig at læse, fordi 
specifikke oplysninger om de mangfoldige problemer i en 
region skal »opspores« i forskellige kapitler. Udvalget ud­
trykte sidste gang ønsket om, og det gentager nu denne 
anmodning, at der i fremtidige beretninger enten i selve 
beretningen eller, hvis det foretrækkes, i et bilag medtages en 
række enkelte ark indeholdende et resumé af de oplysninger, 
der vedrører en enkelt region, eventuelt i form af diagrammer 
og grafer i stedet for tekst. 
VIII. Konklusion 
Udvalget noterer med tilfredshed den metode, der er anvendt 
ved udarbejdelsen af beretningen, samt dennes kvalitet, og 
det opfordrer Kommissionen til at fortsætte ad denne vej i 
den 3. og følgende periodiske beretninger. Beretningen 
indeholder en samling statistiske data, der er enestående i 
Europa og muligvis i hele verden, og som udgør et værdifuldt 
instrument til vurdering af fremskridtene hen imod økono­
misk konvergens, som jo er et af Fællesskabets hovedmål. 
Desværre er de problemer, der modarbejder sådanne frem­
skridt hen imod konvergens, blevet mere akutte i form af 
begrebet perifer beliggenhed, tilbagegang i visse erhverv og 
yderst forskellige normer for generel infrastruktur. Der 
kræves en stærkere vilje og flere materielle midler, såfremt 
kernen i disse problemer skal bekæmpes. Der er et regionalt 
planlægningselement i de fleste andre politiske beslutninger 
vedrørende konkurrence, erhvervsinvesteringer, ny teknolo­
gi, erhvervsuddannelse og landbrug, og afdelingen håber, at 
de, der er ansvarlige for sådanne beslutninger, ikke vil tøve 
med at henvise til oplysningerne i de periodiske beretninger, 
når beslutningerne skal gennemføres. Fremtidige periodiske 
beretninger kunne samtidig meget vel indeholde analyser af 
effekten af EFRU-støtte på lokalt plan. Det er nødvendigt at 
gøre en yderligere indsats for at forbedre udbredelsen og 
kvaliteten af de tilgængelige oplysninger. Dette kunne resul­
tere i finansiel bistand, ikke blot som tidligere nævnt til 
Spanien og Portugal, men også til andre perifere regioner, 
hvor mangelen på statistiske oplysninger, som Kommissio­
nen klager over, for tiden forstyrrer nøjagtigheden i en 
interregional sammenligning. 
Endelig er Udvalget af den opfattelse, at Kommissionen ikke 
i fremtidige periodiske beretninger skal undlade at fortsætte 
den allerede indledte fremgangsmåde, der består i at anvende 
rent statistiske analyser til at henlede opmærksomheden på 
og belyse specifikke problemer i de forskellige regioner, 
illustreret ved eksempler. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg