Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse til Ministerrådet og Europa-Parlamentet om oliven- og olivenoliesektoren (herunder økonomiske, kulturelle, regionale, sociale og miljømæssige aspekter), den nuværende fælles markedsordning, behovet for reform og mulige alternative ordninger« (97/C 287/13)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 20. marts 1997 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, på at afgive udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Leopoldo Quevedo Rojo til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. maj 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 346. plenarforsamling af 28. og 29. maj 1997, mødet den 29. maj 1997, med 52 stemmer for, 5 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Den fælles markedsordning for olivenolie blev til i 1966 med forordning (EØF) nr. 136/66.

1.2. Denne markedsordning har grundlæggende fungeret godt i 31 år. Den har især været et effektivt instrument til at sikre moderniseringen af olivendyrkningen og forarbejdningssektoren. Man har således kunnet fortsætte med at opdyrke vidtstrakte arealer, hvilket har været til gavn for beskæftigelsen og for bevarelsen af et landbrugssystem, hvis nedlæggelse ville have været forbundet med betydelige sociale og miljømæssige omkostninger. Det forhold, at denne markedsordning har fungeret så længe og omfatter verdens største og tredjestørste producentland, er et sikkert bevis for, at den bygger på elementer, der er meget hensigtsmæssige for opfyldelsen af dens mål. Man må dog erkende, at det er nødvendigt at foretage nogle justeringer af den nuværende fælles markedsordning.

2. Den fælles markedsordnings mål

I Kommissionens meddelelse angives følgende mål:

a) understøtning af sektoren og ydelse af støtte til de regionale økonomier;

b) markedsligevægt i harmoni med den internationale handel;

c) sund forvaltning af sektoren;

d) budgetmæssig neutralitet;

e) enkel, gennemsigtig ordning, som er nem at kontrollere i alle medlemsstater;

f) hensyntagen til forskellige former for produktionssystemer og -kapacitet;

g) hensyntagen til miljøet;

h) kvalitetsfremme.

I nedenstående fremstilling vil der for de enkelte mål blive set nærmere på de mulige konsekvenser af en opretholdelse af den nuværende markedsordning og de foreslåede alternativer, dvs. en forbedring af ordningen eller en ordning med støtte pr. træ.

2.1. Understøtning af sektoren og ydelse af støtte til de regionale økonomier

2.1.1. Dette er uden tvivl det grundlæggende mål med enhver fælles markedsordning. Olivenproduktion har spillet og spiller stadig en vigtig rolle i samfunds- og erhvervslivet i producentregionerne. På grund af sin geografiske placering og koncentration i nogle af de struktursvageste regioner i EU, den afgørende betydning for beskæftigelsen i mange regioner (i nogle tegner olivensektoren sig for 90 % af de beskæftigede i landbruget), det store antal bedrifter, der er afhængige af denne afgrøde, den tilknyttede forarbejdningsindustri osv., er olivenproduktion krumtappen i erhvervs- og samfundslivet i disse områder.

2.1.2. Den nuværende fælles markedsordning har pustet nyt liv i økonomien i de pågældende områder. Den har forbedret olivenavlernes indkomster og skabt en merværdi, hvis reinvestering i sektoren har ført til en modernisering af olivenlundene og oliemøllerne og bevarelsen af et landbrugssystem, hvis nedlæggelse ville have haft skadelige socio-økonomiske og økologiske konsekvenser; endelig har denne reinvestering været drivkraften i udviklingen af disse landdistrikter.

2.1.3. Olivendyrkning udgør en stabil beskæftigelseskilde, der understøttes af den nuværende markedsordning. Et stort antal bedrifter sikrer indkomsten for såvel lønarbejdere som småproducenter i områder, hvor der ikke er andre beskæftigelsesmuligheder. En ændring af den nuværende markedsordning kunne ramme beskæftigelsen, medføre en afvandring fra landet og dermed ændre ligevægten i de pågældende områder.

2.1.4. Ved enhver ændring af den fælles markedsordning må den beskæftigelsesmæssige effekt analyseres. Dette har man undladt at gøre i Kommissionens dokument. I mange områder i EU, hvor der produceres olivenolie, tegner sektoren sig for over 80 % af de beskæftigede i landbruget og er grundlaget for de pågældende områders økonomi. Der er hovedsagelig tale om mål 1-områder, som har en meget høj arbejdsløshed. Ethvert produktionshæmmende initiativ vil derfor naturligvis gå ud over beskæftigelsen, men hvor mange arbejdspladser der vil gå tabt er ikke nævnt i Kommissionens meddelelse.

2.1.5. Mht. understøtning af sektoren og ydelse af støtte til de regionale økonomier hersker der ingen tvivl om, at den nuværende fælles markedsordning har:

- forbedret olivenavlernes indkomster;

- moderniseret sektoren for olivendyrkning og olivenoliefremstilling;

- skabt en ny og mere dynamisk iværksætterånd;

- modvirket afvandringen fra landet takket være skabelse af direkte og indirekte beskæftigelse;

- bevaret et landbrugssystem, hvis nedlæggelse ville være til skade for miljøet.

2.1.6. Det er overraskende, at disse positive aspekter ikke fremgår klart af Kommissionens meddelelse. En produktionsuafhængig støtte ville kunne vende den nuværende dynamik i sektoren til en situation præget af passivitet i lighed med, hvad der er sket med KOP-afgrøderne inden for middelhavslandbruget. Under alle omstændigheder mangler der i Kommissionens dokument en angivelse af, hvilke konsekvenser en ændring af den nuværende markedsordning vil få for den økonomiske aktivitet, den regionale beskæftigelse og bevarelsen af miljøet. De nævnte væsentlige og positive virkninger hænger sammen med, at den nuværende markedsordning har mange år på bagen.

2.2. Markedsligevægt

2.2.1. Ifølge Kommissionens dokument skulle der ikke opstå overskud. Olivenolie tegner sig således for omkring 3,6 % af verdensproduktionen og -forbruget af spiselig planteolie. Verdensmarkedet for olivenolie har i mange år været i ligevægt. Desforuden er eksportmulighederne og stigningen i det interne forbrug i EU langt større end forudset, hvis man ser på udviklingen i forbruget på verdensplan. Kommissionen peger i sin meddelelse selv på, at man ved at præsentere olivenolie som et godt middel til at forebygge hjertelidelser og andre hjertekarsygdomme samt takket være dygtige salgsfremstød fra Det Internationale Olivenolieråds side i løbet af ti år har kunnet øge eksporten til USA fra 40 000 ton til 126 000 ton. Ej heller forekommer nedsættelsen af de restitutioner i mængde og værdi, GATT-aftalen kræver, betænkelig, hvis den nuværende tendens til en stigning i eksporten til tredjelande holder. En tilpasning af restitutionsordningen og af eksportpolitikken vil dog være på sin plads for at få det bedste ud af disse muligheder på markederne i Europa og udenfor.

2.2.2. Eftersom et oliventræ ikke giver et lige stort udbytte hvert år har Det Internationale Olivenolieråd især haft til opgave at sikre stødpudelagre mellem de forskellige produktionsår; videnskaben er stadig langt fra at få løst dette problem med varierende udbytte. I den henseende er der ingen tvivl om, at interventionsordningen har været et afgørende element i håndteringen af effekterne af høstudsving. Selv om der ikke er nogen væsentlig forskel på at opretholde olivenproducenternes indkomster via en interventionsordning eller en ordning med støtte pr. træ, er den intervention, der går ud på at oprette stødpudelagre - ud fra et markedsreguleringssynspunkt - den eneste ordning, der hidtil har formået at garantere markedsforsyningen i år med et lavt høstudbytte og sikre producenterne et minimumsprisniveau i år med et stort høstudbytte. Desuden har udgifterne til interventionsordningen været uden betydning for EU-budgettet.

2.2.3. Et af formålene med den nuværende markedsordning er at fremme markedsføringen af olivenolie gennem en forbrugsstøtteordning; denne virker nu i så begrænset omfang at den ikke længere har nogen indflydelse på priserne og formålet fortaber sig. Ordningen bør derfor erstattes med nye finansielle foranstaltninger, hvor man anvender de ressourcer, der hidtil er gået til forbrugsstøtten, men hvor hovedvægten lægges på markedsføringen af det færdige produkt.

2.2.4. Mht. markedsligevægten og dens harmoni med det internationale marked skal der i korthed nævnes følgende:

- De nævnte tal får ikke prognoserne om strukturelle overskud af olivenolie til at lyde overbevisende.

- Opretholdelsen af interventionsordningen og stødpudelagre har været en garanti for markedsforsyningen og sikringen af producenternes indkomster fra en afgrøde, hvis skiftende udbytte stadig volder problemer.

- Udgifterne til interventionsordningen har hidtil ikke vejet tungt på EU-budgettet for den fælles markedsordning.

2.3. Sund forvaltning af sektoren

2.3.1. EU er den største olivenolieproducent i verden og tegner sig samtidig for det største forbrug - der er sågar mulighed for, at efterspørgslen vil stige. I en række europæiske lande, hvor olivenolie ikke indgår i den traditionelle kost, har forbruget nemlig hidtil været begrænset, men kan udmærket stige. Kommissionen må ikke i nogen af sine forslag overse de eksisterende relationer mellem landene i Middelhavsområdet. Man bør forsøge at fastholde og udbygge denne priviligerede position i Middelhavsområdet, eftersom der er gode muligheder for en øget afsætning i andre lande.

2.3.2. En af de positive virkninger af den nuværende fælles markedsordning har været udviklingen af en »bæredygtig olivensektor« i de vigtigste producentlande i EU.

2.3.3. Dynamikken i denne sektor, som har et stigende behov for et videnskabeligt og teknologisk grundlag, må fremmes af EU og understøttes af den fælles markedsordning, hvis den nuværende førende position skal fastholdes. Det er derfor nødvendigt at afsætte EU-midler til offentlige udbud inden for forsknings- og udviklingsaktiviteter, med de sædvanlige udvælgelsesgarantier fra EU's side.

2.3.4. En anden træafgrøde i Middelhavsområdet, nemlig mandeltræet, viser hvad der kan ske, hvis der ikke foretages den nødvendige modernisering af EU's produktionssektorer. I 1950'erne havde Spanien og Italien den største mandelproduktion i verden, som var baseret på traditionelle metoder. Udvidelsen af mandelproduktionen i Californien medførte, at landet allerede i 1970'erne indtog førstepladsen på verdensmarkedet for mandler og stadig er den største producent i verden.

2.3.5. En sund forvaltning af sektoren må tilgodese den nuværende olivenproduktions behov uden at sætte dens fremtid på spil.

2.4. Budgetmæssig neutralitet

2.4.1. Budgetmæssig neutralitet betyder, at EU's udgifter til den fælles markedsordning for olivenolie ikke stiger. Man bør imidlertid være opmærksom på, at den maksimale garantimængde skal svare til det reelle forbrugsniveau.

2.5. En ordning, der er enkel, gennemsigtig og nem at kontrollere i alle medlemsstater

2.5.1. Kommissionen peger i sit dokument på problemet med svig. ØSU vil hævde, at dette fænomen for øjeblikket er af begrænset omfang, dels fordi nogle medlemslande har fået udarbejdet en fortegnelse over oliventræer, dels fordi kontrolkontorerne fungerer effektivt. ØSU støtter dog forslaget om at styrke kontrollen for at forebygge enhver aktion, som er uforenelig med EUGFL-garantisektionen. Under alle omstændigheder må det præciseres, i hvilke lande problemet med svig er mest udbredt, og hvad det beløber sig til i forbindelse med de forskellige støtteformer.

2.5.2. Dokumentet vil ikke kunne løse den nævnte forekomst af svig, især ikke hvis forslaget gennemføres, før fortegnelsen over olivendyrkningsarealer er færdigudarbejdet. Selv om fortegnelsen over olivendyrkningsarealer kun er komplet i Italien (den mangler dog at blive ajourført) går Kommissionen alligevel ind for støtte pr. træ på grundlag af det nuværende antal træer i de enkelte lande. Under disse omstændigheder, er det klart, at de anslåede tal er kontroversielle. Hvem garanterer, at der ikke svindles med disse tal (antal træer og produktionspotentiale), så længe fortegnelsen over oliventræer ikke er færdigudarbejdet? Ville det ikke være en bedre idé at vente med at gennemføre en reform, til denne fortegnelse foreligger?

2.5.3. Der er faktisk en reel mulighed for at føre fuld kontrol med støtten, nemlig ved at foretage en fysisk kontrol af den olie, der reelt produceres og forenkle støtteforvaltningen. Disse produktionskontrolmekanismer har den afgørende yderligere fordel, at de skaber orden i produktionsleddet og på markedet.

2.5.4. Anvendelsen af to forskellige former for producentstøtte har ført til en forvridning af produktionen og markedet. Denne ordning må afskaffes, hvis man ønsker at få sat en stopper for, hvad der anses for at være årsag til markedsforstyrrelser. Problemet skyldes til dels, at man ikke ved, hvor meget af produktionen der går til eget forbrug.

2.6. Hensyntagen til forskellige former for produktionssystemer og -kapacitet

2.6.1. Kommissionen kommer ikke nærmere ind på, hvor kompleks og forskelligartet olivendyrkning er. Den forenkler sagen, når de mange forskellige typer olivenlunde reduceres til tre hovedtyper. I forbindelse med en af disse typer fremsættes der påstande, som ikke svarer til virkeligheden. At bæredygtige, nyplantede olivenlunde skulle få negative konsekvenser for miljøet er ØSU ikke enig i.

2.7. Hensyntagen til miljøet

2.7.1. Olivendyrkning udgør i dag et landbrugssystem, hvis nedlæggelse ville gå alvorligt ud over miljøet. I tidens løb har man gradvis inddraget mere skrøbelige jorder til olivendyrkning for at dække efterspørgslen efter oliven. Dette har medført alvorlige erosionsproblemer i forbindelse med nedstrømmende regnvand, men hvis olivendyrkningen indstilles, vil der opstå nye miljøskader (en større forekomst af erosion, når teknikker, som holder på jorden, forsvinder, større risiko for brande osv.).

2.7.2. De nyplantede olivenlunde udgør et brud med den traditionelle tendens til at anvende de mest sårbare jorder, hvorved erosionsrisikoen som helhed bliver mindre.

2.7.3. For tiden udgør olivenlundene ægte produktive skove i den sydlige del af EU og opfylder en miljøfunktion af største vigtighed, idet en række forskellige fugle fra den centrale og nordlige del af Europa tilbringer vinteren her.

2.8. Kvalitetsfremme

2.8.1. Producenternes inddragelse i forarbejdnings- og markedsføringsfasen har været en klar positiv effekt af den nuværende fælles markedsordning. I løbet af den tid, ordningen har været i kraft, er afsætningen af jomfruolie steget. Kommissionen lader til at se bort fra denne kendsgerning i sin meddelelse og retter kun en kritik af totrinsordningen, fordi den angiveligt går ud over kvaliteten. Det hævdes i meddelelsen, at denne ordning medfører, at olivenpresserester markedsføres som olivenolie, hvilket ikke er korrekt. Man overser i den forbindelse, at netop totrinsordningen har bidraget til, at et så forurenende stof som grønsagsvand praktisk talt er forsvundet.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Kommissionens meddelelse er ikke tilstrækkelig til at tjene som grundlag for en ændring af den fælles markedsordning for olivenolie. Beskrivelsen af sektoren (som egentlig skal omfatte de økonomiske, kulturelle, regionale, sociale og miljømæssige aspekter) afspejler på ingen måde virkeligheden inden for denne komplekse og alsidige erhvervssektor, hverken i spørgsmål vedrørende produktion og forarbejdning eller det vigtigste aspekt: indvirkningen på det kulturelle, sociale og økonomiske liv og på miljøet.

3.2. Kommissionens forslag udgør af nedenstående grunde ikke nogen forbedring af den nuværende fælles markedsordning.

3.2.1. Politisk set fremmer det ikke udviklingen i de traditionelle olivenolieproducerende regioner i EU.

3.2.2. Økonomisk set fremmer det ikke den europæiske olivenoliesektors konkurrenceevne. Forslaget om at yde støtte pr. træ er faktisk ensbetydende med at give afkald på en bæredygtig, fremtidsorienteret olivenproduktion. En sådan produktion er vigtig for at fastholde Europas førende position på verdensmarkedet.

3.2.3. Miljømæssigt set vil den produktionsindstilling, som støtte pr. træ vil medføre, øge risikoen for miljøforringelser.

3.2.4. Socialt set garanterer produktionsstøtten det nuværende beskæftigelsesniveau og forhindrer en afvandring fra landet. Indførelse af støtte pr. træ vil betyde, at forskellige driftsformer, hvoraf nogle er af stor betydning for både de små producenter og den lønnede arbejdskraft, i praksis vil forsvinde.

3.2.5. Ud fra et markedsmæssigt synspunkt bekræfter Kommissionens dokument, at der ikke eksisterer strukturelle overskud. Det er dog nødvendigt at indføre mulighed for at oprette et stødpudelager for at undgå for store prisudsving, som går ud over forbruget.

3.2.6. Ud fra et forbrugsynspunkt bør salgsfremstød til fremme af efterspørgslen på såvel de interne som de eksterne markeder finansieres over budgettet for den fælles markedsordning. Endvidere foreslår ØSU, at disse fremstød kommer til at strække sig over et længere tidsrum og afpasses efter de forskellige landes særtræk.

3.2.7. Ud fra et udviklingsmæssigt synspunkt er det ligeledes klart, at den nuværende fælles markedsordning har sikret et aktivitets-, investerings- og innovationsniveau, som måske ikke vil kunne fastholdes, hvis ordningen ændres.

3.2.8. Til sikring af olivenavlernes indkomster er det vigtigt at opretholde interventionsordningen og forlænge oplagringsperioden, om nødvendigt under anvendelse af private lagre. For at undgå for store prisudsving, som ligeledes vil gå ud over forbruget, forekommer det endvidere passende at overveje muligheden for at oprette stødpudelagre.

3.2.9. Til bekæmpelse af svig må der inkorporeres effektive kontrolmekanismer i den nuværende markedsordning.

3.2.10. Til fremme af kvaliteten må Kommissionen tage initiativ til at foreslå Rådet nogle regler, der garanterer olivenoliens ægthed via en mærkning, som giver forbrugerne de nødvendige oplysninger, så man undgår den forvirring, som blandinger med andre olier kan give anledning til.

3.3. Med disse henstillinger skal det sikres, at et typisk europæisk produkt med så enestående sundhedsgavnlige egenskaber ikke bliver for dyrt for forbrugerne og tilbydes dem med de oplysninger, der er nødvendige til sikring af dets ægthed. Desforuden tager de sigte på at sikre olivenproducenternes indkomstniveau, bevare miljøet og fremme den sociale udvikling i områder med olivenproduktion.

3.4. Fortegnelsen over olivendyrkningsarealer i de enkelte lande skal foreligge senest ved udgangen af 1999.

4. Spiseoliven

4.1. Kommissionen bør analysere en undersektor som spiseoliven ud fra dens vigtige sociale og økonomiske betydning. Forslaget bør under ingen omstændigheder gribe forstyrrende ind i ordningen for olivenolie. Der bør anlægges en ikke-diskriminerende synsvinkel på denne undersektors særlige aspekter. Der bør ikke foreslås løsninger, som vil hæmme en produktion, hvor EU ligger på førstepladsen i verden.

5. Konklusion

5.1. ØSU mener derfor, at der må foretages en grundig analyse af olivenproducenternes nye behov, før man overhovedet tager fat på en reform af den nuværende fælles markedsordning. Denne markedsordning, som har bevist sin effektivitet igennem 30 år, bør ikke ændres, før der er foretaget en konsekvensvurdering af en ændring.

5.2. ØSU opfordrer Kommissionen til at uddybe fordelene og ulemperne ved de alternativer, der forelægges (producentstøtte og støtte pr. træ) under hensyntagen til bemærkningerne i denne udtalelse. Der kan måske findes et forslag, som giver de fleste af de nævnte fordele, herunder bekæmpelsen af svig og tilpasningen af sektoren til GATT-reglerne, som har begrænset den støtte, EU kan give landbruget. I den forbindelse skal de påpeges, at den næste WTO-forhandlingsrunde sandsynligvis vil ramme den fælles landbrugspolitik, herunder olivenoliesektoren, endnu hårdere.

5.3. ØSU håber at blive anmodet om at afgive udtalelse om det konkrete forslag, som Kommissionen vil fremlægge.

Bruxelles, den 29. maj 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne:

Nyt pkt. 5.2.1

»Kommissionen bør i sit forslag overveje to nye retningslinjer uafhængigt af det alternativ, som bringes i forslag:

a) Alle olivenavlere (små og store) skal til den udbetalende myndighed indgive et bevis for den mængde olie de har leveret til møllen.

b) Man bør undersøge muligheden for, at der ydes supplerende støtte til producentsammenslutninger, kooperativer og foreninger heraf, da disse er anerkendte organisationer inden for den fælles landbrugspolitik og da de kan underkastes bedragerikontrol af de respektive myndigheder i EU eller medlemsstaterne.

Denne støtte kan evt. udvides til den private forarbejdningsindustri i sektoren, hvis der afgives en forudgående erklæring til de respektive udbetalende myndigheder i de enkelte medlemsstater om, at de nævnte bedragerimyndigheder kan kontrollere regnskaberne i samme omfang som de ovenfor nævnte.«

Afstemningsresultat

For: 16, imod: 30, hverken for eller imod: 5.