KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 358 endelig udg. 
Bruxelles, den 27.07.1994 
94/0190 (SYN) 
MEDDELELSE TIL RÅDET FRA KOMMISSIONEN 
med henblik på videreførelse og konsolidering 
af det finansielle instrument "EC Investment Partners" (ECIP) 
til fordel for landene i Asien, Latinamerika, 
Middelhavsområdet samt Sydafrika 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om gennemførelse af det finansielle instrument "EC Investment Partners" 
til fordel for lande i Asien, Latinamerika, 
Middelhavsområdet samt Sydafrika 
(forelagt af Kommissionen) 
MEDDELELSE TIL RÅDET FRA KOMMISSIONEN 
med henblik på videreførelse og konsolidering 
af det finansielle instrument "EC Investment Partners" (ECIP) 
til fordel for landene i Asien, Latinamerika, 
Middelhavsområdet samt Sydafrika 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
I. INDLEDNING - RESUME 
II. FORHISTORIE OG BESKRIVELSE 1988-1994 
III. VURDERING 
IV. FORSLAG 
V STYRING, OVERVÅGNING OG BEKÆMPELSE AF SVIG 
VI KOORDINATION MED ANDRE EU-PROGRAMMER 
VII. FORESLÅET AFGØRELSE 
I. INDLEDNING - RESUME 
ECIP's værdi som udviklingsinstrument til styrkelse af forbindelserne mellem Unionen og Asien, 
Latinamerika og Middelhavslandene er blevet forøget, fordi de direkte udenlandske investerings­
strømme til udviklingslandene er vokset stærkt i betydning som finansieringskilde og som teknologisk 
og ledelsesmæssig inspirationskilde for udviklingslandene. For otte år siden bestod hovedparten 
(56,4%) af den samlede ressourcestrøm til udviklingslandene af statslig udviklingsbistand, men i dag 
er de private strømme de største, idet de tegner sig for 55% af den samlede netto-ressourcestrøm. 
Efter obligationslån er direkte udenlandske investeringer den mest omfattende private strøm. Opgjort 
i absolutte tal nåede de direkte udenlandske investeringer i udviklingslandene i 1993 op på mere end 
35 mia $ mod kun 6,5 mia $ i 1985. 
En hensigtsmæssig politik i udviklingslandene og en verdensomspændende liberalisering af samhandel 
og kapitalmarkeder er ved at bringe et voksende antal udviklingslande ind i kredsen af lande, som 
man må regne med i verdensøkonomien. 
Firmaer fra industrilandene (via direkte udenlandske investeringer) og private og institutionelle 
investorer (via porteføljeinvesteringer) sender en betydelig del af deres ressourcer til udviklings­
landene. Hovedsigtet hermed er at nedskære produktionsomkostningerne ved at anvende lokal 
arbejdskraft og lokale naturressourcer, vinde indpas på hurtigt voksende og ekspanderende markeder 
(NAFTA, ASEAN, MERCOSUR), deltage i privatiseringshandler og sikre sig adgang til de 
fremgangsrige værdipapirmarkeder i de nye økonomier i Asien og Latinamerika. 
Udviklingslandene deltager med iver i kampen om disse finansielle strømme ved skabelse af et 
tillokkende erhvervsklima; en sund makroøkonomisk politik, åbne og konkurrencedygtige markeder 
og rimelige rets- og skattesystemer står i centrum for disse bestræbelser. De fordele, der kan udledes 
heraf, er øget adgang til international kapital og joint ventures med især udenlandske partnere, der 
har vist sig at være et virksomt middel til at sikre sig adgang til ny teknologi, forbedret viden og 
knowhow og mere effektiv adgang til de internationale markeder. 
EU-industrien deltager i denne proces og forbedrer derved sin globale konkurrenceevne, ligesom den 
drager fordel af dynamikken på de nye markeder i Asien, Latinamerika og Middelhavslandene. Denne 
udvikling tager yderligere til i styrke i takt med, at nye områder såsom infrastruktur åbnes for 
deltagelse af udenlandske private interesser. På Den Asiatiske Udviklingsbanks årskonference i Nice 
i april 1994 blev det anslået, at investeringsbehovene til infrastrukturprojekter i Asien alene andrager 
så meget som 1 000 mia $ i de kommende fem år; en betydelig del af disse infrastrukturprojekter vil 
blive gennemført ved hjælp af privatiseringsordninger, hvor udenlandske selskaber medvirker ved 
joint venture-handler. 
Landene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet er alle særdeles ivrige efter at nyde godt af 
investeringsfremmeordninger som f.eks. ECIP og de nyligt oprettede ALINVEST- og MEDINVEST-
ordninger. 
ECIP har vist sig at være et særdeles effektivt og hurtigtreagerende middel, når det drejer sig om at 
opfylde de behov, som udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet har på 
området fremme af joint ventures mellem lokale selskaber og europæiske partnere. Siden det blev 
indført i 1988, er der tilsammen godkendt 909 projekter. 
3 
1988 til medio 1994 
Asien Latinamerika Middelhavsområdet Alle regioner inkl. 
multiregionalt 
357 300 236 909 
De mest succesrige lande er Mexico (86), Indien (65), Kina (59), Indonesien (50) og Marokko (38). 
Det skal bemærkes, at Kina først blev støtteberettiget i februar 1992, men nu har den største 
efterspørgsel efter ECIP-midler. Tabellen i bilag II viser de godkendte ECIP-beløb for 1988-93 fordelt 
efter facilitet. 
ECIP's succes kan i ikke ringe omfang tilskrives selve ordningens konceptuelle udformning, der 
sikrer, at den virker på decentral vis og supplerer medlemsstaternes erhvervsfremmeordninger. 
Afgørende er i denne sammenhæng nettet af næsten 100 finansieringsinstitutter, der bl.a. omfatter de 
største og mest dynamiske banker i medlemsstaterne og en række tredjelande. 
ECIP-instrumentet er en del af EU's udviklingspolitik, men er samtidig konsistent med og støtter 
Fællesskabets industristrategi, eftersom det fungerer som katalysator for direkte europæiske 
investeringer i udviklingslandene og derved styrker forbindelserne mellem Europa og andre dyna­
miske kontinenter. 
ECIP-instrumentets retsgrundlag er i øjeblikket Rådets forordning (EØF) nr. 319/92 af 
3. februar 1992, der udløber den 31. december 1994. Kommissionen fremsætter nu forslag til en ny 
rådsforordning, der vedlægges denne meddelelse, med henblik på videreførelse og konsolidering af 
ECIP-instrumentet efter 1994. Dette forslag bevarer hovedtrækkene ved det eksisterende instrument: 
fremme af investeringer af fælles interesse i joint ventures 
decentraliseret og fleksibel forvaltning via et net af finansieringsinstitutter og investerings-
fremmeinstitutter 
kohærens i selve instrumentet, idet dette via fire finansieringsfaciliteter dækker alle trinene i 
oprettelsen af et joint venture lige fra (1) projektidentifikation via (2) feasibility-undersøgelse 
og pilotprojekt og (3) dækning af kapitalbehov til (4) bistand og undervisning til ledere. 
Forslaget omfatter visse mindre forbedringer af de betingelser, hvorunder der stilles midler til 
rådighed under hver af faciliteterne, og indeholder desuden særlige bestemmelser med hensyn til 
styrkelse af Kommissionens styring af og kontrol med midlerne, stadig overvågning og evaluering 
af de finansierede foranstaltninger og koordination med andre EU-instrumenter for økonomisk 
samarbejde og investeringsfremme. Der er i disse forslag taget hensyn til Revisionsrettens udtalelse 
til Rådet af december 1993 om instrumentets gennemførelse og til den uafhængige vurdering, som 
blev oversendt til Rådet og Europa-Parlamentet i april 1994. 
Ud over de støtteberettigede lande i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet foreslås det i 
overensstemmelse med Rådets (almindelige anliggender) konklusion af 19. april 1994, at instrumentet 
også kommer til at gælde for Sydafrika som støtteberettiget land. Det er i så fald nødvendigt med 
yderligere finansieringsmidler til Sydafrika. 
II. FORHISTORIE OG BESKRIVELSE 1988-1994 
ECIP-instrumentet blev iværksat i september 1988 som pilotprojekt med begrænsede bevillinger 
(30 mio ECU for 3 år). Oprindelig foreslog Kommissionen ikke et særligt retsgrundlag for dette 
instrument. I stedet blev ECIP fastlagt på grundlag af artikel 205 i Rom-traktaten samt 
samarbejdsaftalerne med udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet. Europa-
Parlamentet sikrede de nødvendige bevillinger via sit eget råderum (ikke-obligatoriske udgifter). I 
december 1990 forelagde Kommissionen Rådet forslag til en yderligere udbygningsfase for ECIP-
instrumentet via en særlig forordning, og den 3. februar 1992 vedtog Rådet ECIP-forordning (EØF) 
nr. 319/92, som navnlig omfatter: 
en bekræftelse af de karakteristika, som havde sikret ordningens succes siden 1988 
en forhøjelse af maksimumsbeløbet pr. projekt fra 500 000 ECU til 1 000 000 ECU 
en mere præcis definition af mål og procedurer med henblik på at forbedre effektivitet og 
gennemsigtighed 
regelmæssig overvågning og evaluering af forvaltning og effekt. 
Det er af afgørende betydning for programmet, at der er et net af finansieringsinstitutter i EU's 
medlemsstater og i udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet, som fremmer 
og forvalter de fire finansieringsfaciliteter. ECIP-nettet omfatter i øjeblikket 95 finansieringsinstitutter, 
som er udvalgt ved kommissionsafgørelse efter samråd med Rådet. For facilitet nr. 1 er 
organisationer, der repræsenterer grupper af selskaber (såsom investeringsfremmeorganer, 
industriorganisationer og handelskamre), desuden berettiget til at fremlægge og forvalte projekter, der 
påtænkes støttet via ECIP. 
Kommissionen har indgået rammeaftaler med finansieringsinstitutterne i udviklingslandene i Asien, 
Latinamerika og Middelhavsområdet og i Den Europæiske Union.Det er af afgørende betydning for 
ECIP's succes, at disse finansieringsinstitutter foretager en rimelig vurdering af projektforslagene og 
oversender dem til Kommissionen til bedømmelse og godkendelse, udarbejder retsdokumenter i 
samarbejde med selskaberne og forestår den løbende administration af transaktionerne. Dette gør det 
muligt for selskaberne at ansøge om ECIP-fmansiering via et finansieringsinstitut, som de selv har 
valgt, og som ligger så tæt på deres aktionscenter som muligt. For de særlige foranstaltninger under 
facilitet nr. 1 kan organisationer, som repræsenterer en gruppe selskaber, arbejde direkte sammen med 
Kommissionen. 
Kommissionen bedømmer ansøgningerne, træffer afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal 
finansieres, og efterprøver investeringens sundhed, iværksætternes egenskaber, interessen for EU, 
bidraget til udviklingen i det pågældende udviklingsland og foranstaltningens forenelighed med de 
forskellige aspekter ved Fællesskabets politik. Principielt er alle sektorer dækket - industri, 
tjenesteydelser, landbrug, minedrift osv. Visse sektorer såsom våbenproduktion og spillekasinoer er 
dog på forhånd udelukket. ECIP er kun et finansieringsinstrument, hvilket er ensbetydende med, at 
Kommissionen ikke selv tilbyder direkte faglig bistand, og at den aldrig blander sig i forvaltningen 
af projektet. De private iværksættere bevairer den fulde kontrol. 
ECIP henvender sig især til små og mellemstore selskaber, men der kan også ydes støtte til større 
selskabers aktiviteter, da det ikke må glemmes, at oprettelse af joint ventures mellem store 
virksomheder har betydelig indirekte positiv effekt på små og mellemstore virksomheder (navnlig i 
form af teknologioverførsel og underentreprise- og underleverandørvirksomhed). Store multinationale 
selskaber er dog udelukket fra ordningen. 
Støtten under ECIP kan have form af gavebistand til identifikation af projekter (facilitet nr. 1), 
rentefri forskud til forberedelse af projekter (facilitet nr. 2) og til udvikling af menneskelige 
ressourcer (facilitet nr. 3) samt egenkapital eller ansvarlig lånekapital til investeringer (facilitet nr. 3). 
Inden for alle fire ECIP-faciliteter tilbydes der økonomisk bistand til fremme af alle følgende stadier 
af en oprettelse af et joint venture: 
FACILITET NR.1: Identifikation af projekter og partnere 
Under denne facilitet har ECIP medfinansieret projekter ved hjælp af gavebistand på op til 50% af 
de med projektet forbundne omkostninger (inden for en maksimumsbistand på 100 000 ECU). De 
resterende 50% skal fremskaffes af projektets initiativtagere. 
Støtteberettigelse 
Kun følgende har adgang til faciliteten: organisationer, der repræsenterer en gruppe af selskaber, 
såsom handelskamre, industrisammenslutninger, andre erhvervsorganisationer og finansierings­
institutter fra ECIP-nettet. Facilitet nr. 1 kan ikke udnyttes af individuelle firmaer, der ønsker at 
foretage undersøgelser vedrørende et bestemt investeringsprojekt. 
Sigtet med denne facilitet er: 
* at identificere særlige sektorer i et eller et begrænset antal støtteberettigede lande, der har det 
fornødne investeringspotentiel 
* at identificere EU-firmaer, der har teknologi og økonomiske midler til at engagere sig i joint 
ventures 
* at identificere lokale firmaer, der kan være egnede kandidater til partnerskaber i form af joint 
ventures med europæiske investorer 
* at underrette selskaber på begge sider om mulighederne og tilrettelægge forretningssamtaler 
mellem potentielle partnere. 
Under facilitet nr. 1 ydes der støtte til to hovedtyper af projekter: 
* undersøgelser, der skal give en given sektor i EU oplysning om investeringsmulighederne i et 
bestemt land eller i et udvalgt antal mållande 
* seminar- eller "workshop"-projekter, som sikrer, at et antal potentielle partnere i EU og 
mållandet mødes. 
FACILITET NR. 2: Forberedelse til oprettelse af et bestemt joint venture 
Under denne facilitet har ECIP medfinansieret projekter ved ydelse af rentefri forskud, som senere 
skal konvertes til gavebistand, lån eller egenkapital alt efter, hvordan projektet falder ud. Forskuddet 
dækker op til 50% af de med projektet forbundne omkostninger inden for et maksimalt EU-forskud 
på 250 000 ECU. 
Følgende aktivitetstyper er berettiget til støtte under facilitet nr. 2: 
* endelig identifikation og udvælgelse af en partner 
* feasibility-undersøgelser 
* markedsundersøgelser 
* udarbejdelse af erhvervsstrategier 
* forsøgsvis oprettelse af produktionsenheder 
* fremstilling af prototyper. 
Sigtet med facilitet nr. 2 er at gøre det muligt for selskabet at samle alle de elementer, som tillader 
en finansiering af projektet via banksystemet, og som gør det muligt for det at følge aktiviteten op 
med investering i et EU-joint venture med et land i Asien, Latinamerika eller Middelhavsområdet. 
Hvis projektet ikke fører til nogen yderligere investering inden for to år efter, at det er afsluttet, kan 
forskuddet konverteres til gavebistand. Modtageren skal udtrykkelig ansøge herom og gøre rede for 
årsagerne til, at projektet slog fejl. Hvis projektet bliver en succes og fører til en investering, skal 
selskabet selv bære omkostningerne, også omkostningerne ved undersøgelser, og forskuddet skal 
derfor betales tilbage eller konverteres til indskudskapital. Denne facilitet er åben for lokale eller 
europæiske firmaer, som arbejder individuelt eller i fællesskab, og som ønsker at undersøge 
mulighederne for et fælles investeringsprojekt i et støtteberettiget land. Interesserede selskaber skal 
ansøge via et af finansieringsinstitutterne i ECIP-nettet, som analyserer og vurderer forslaget, før det 
forelægges Kommissionen til afgørelse. 
FACILITET NR. 3: Dækning af kapitalbehov 
Sigtet med denne facilitet er at stille kapital til rådighed for nye joint ventures, udvidelse af 
eksisterende joint ventures eller nyinvesteringer i lokale selskaber, der arbejder i henhold til en 
licensaftale med EU-firmaer. For EU-partnernes vedkommende er denne facilitet først og fremmest 
forbeholdt små og mellemstore selskaber. ECIP-finansieringen kan andrage op til 20% af joint 
venture-projektets kapital inden for et maksimalt ECIP-investeringsbeløb på 1 mio ECU pr. projekt. 
ECIP har medfinansieret projekter ved at stille midler til rådighed for finansieringsinstituttet, som 
derefter overfører midlerne til selskabet på EU's vegne. EU benytter således finansieringsinstituttet 
som formidler og kræver desuden, at finansieringsinstituttet deltager i samfinansieringen af selskabet 
med samme beløb som EU og på samme betingelser. Ved hjælp af denne "matching"-forpligtelse 
sikrer ECIP, at finansieringsinstituttet har et permanent engagement i projektet. 
ECIP finansierer selskabet i igangsætningsfasen og søger efter en periode på ca. 5 år eller tidligere, 
hvis joint venture-partnerne ønsker det, at sælge sin andel eller kræve lånet tilbagebetalt. ECIP 
blander sig ikke i forvaltningen af selskabet. 
Der kan ydes støtte under facilitet nr. 3 til joint ventures i udviklingslandene i Asien, Latinamerika 
og Middelhavsområdet med deltagelse af partnere fra EU og en lokal virksomhed. Faciliteten er også 
åben for direkte investeringer foretaget af lokale selskaber, der arbejder i henhold til en licensaftale 
med et EU-selskab. 
FACILITET NR. 4: Uddannelse eller ledelsesbistand til joint ventures 
ECIP har under facilitet nr. 4 medfinansieret projekter ved hjælp af rentefri lån til finansierings­
instituttet, som på "back-to-back"-basis låner midlerne videre på uændrede vilkår til det pågældende 
joint venture eller det selskab, der arbejder i henhold til en licensaftale. ECIP-lånet kan andrage op 
til 50% af de med projektet forbundne omkostninger (inden for et maksimalt ECIP-bidrag på 
250 000 ECU). Kommissionen kræver, at det formidlende finansieringsinstitut deltager i 
samfinansieringen af projektet med samme beløb som ECIP. 
Den maksimale samlede ECIP-finansiering under alle faciliteter under ét vedrørende et enkelt projekt 
andrager 1 000 000 ECU. 
III. VURDERING 
ECIP har fra 1988 til nu udvist hurtig og stadig vækst i finansierings- og godkendelsesomfanget både 
med hensyn til antal og beløb i ECU. Antallet af projektansøgninger er steget jævnt fra 57 i 1988/89 
til 408 i 1993. I 1988/89 blev der godkendt 39 projekter, og dette tal var i 1993 vokset til 271. De 
godkendte ECIP-finansieringer beløb sig i 1988/89 til 3,43 mio ECU, og dette beløb voksede i hurtigt 
tempo til 29,16 mio ECU i 1993. Der står sammenlagt 39 mio ECU til rådighed til 
forpligtelsesbevillinger til ECIP i løbet af 1994, og der anmodes om 42 mio ECU for 1995. 
Som fastsat i artikel 9, stk. 2, i den nuværende ECIP-forordning (319/92) lod Kommissionen i 1993 
foretage en uafhængig vurdering af konsulenter, hvis rapport i april 1993 blev fremsendt til Rådet 
og Europa-Parlamentet, og hvis konklusion kort fortalt var, at ECIP: 
er en succes og i stadig stigende grad efterspørges af økonomiske beslutningstagere og af de 
finansieringsinstitutter, der gennemfører ordningen 
har nået sit vigtigste mål, der er at fremme gensidigt fordelagtige investeringer foretaget af 
joint ventures mellem EU-firmaer og lokale firmaer i udviklingslandene i Asien, Latinamerika 
og Middelhavsområdet 
i kraft af sin overordnede opbygning tilbyder fire finansieringsfaciliteter, der tilsammen dækker 
alle stadier i oprettelsen af joint ventures, hvilket er særdeles værdifuldt. 
(Bilag III til dette dokument indeholder et resumé af denne uafhængige vurderings konklusioner og 
henstillinger). 
Bedømmerne foreslog visse specifikke mindre forbedringer af faciliteternes finansieringsbetingelser 
og fremsatte desuden visse specifikke henstillinger vedrørende ordningens drift, nemlig at det ville 
være hensigtsmæssigt at udlægge de administrative rutineopgaver til finansieringsinstitutterne i endnu 
højere grad, end det hidtil har været tilfældet, med henblik på at lette gennemførelsen yderligere og 
gøre det muligt for Kommissionens personale at rette søgelyset mere mod "policy"- og 
eval ueringsspørgsmål. 
8 
Desuden forelagde Revisionsretten i december 1993 i henhold til artikel 9, stk. 3, i ECIP-forordningen 
også Rådet en udtalelse om ECIP, som Kommissionen kommenterede og svarede på i marts 1994. 
Revisionsretten konkluderede, at ECIP opfylder et reelt behov, som markedet er uvidende om eller 
kun tager i betragtning i "utilstrækkeligt omfang", og at der bør tages skridt til at indføre en egnet 
struktur i den udstrækning, EU-lovgiveren og Kommissionen inden for udviklingsbistandspolitikkens 
rammer ønsker at vedblive med at fremme investeringer i den private sektor ved hjælp af ECIP-
instrumentet. Bilag IV til dette dokument indeholder et resumé af konklusionerne og henstillingerne 
i den af Revisionsretten afgivne udtalelse. 
Nærværende forslag til en revideret og forbedret rådsforordning om ECIP bygger på Revisionsrettens 
bemærkninger og på bedømmernes henstillinger, idet der foreslås mindre forbedringer af 
finansieringsfaciliteterne, og indeholder især særlige bestemmelser om Kommissionens nye øgede 
projektforvaltningsopgaver som følge af ECIP's succes. 
IV FORSLAG 
Kommissionen foreslår, at Rådet viderefører og forbedrer ECIP-forordningen i overensstemmelse med 
teksten i bilag I til denne meddelelse. Denne tekst omfatter minimale ændringer inden for hver af 
finansieringsfaciliteterne kombineret med en særlig opprioritering af en decentralisering og udbygning 
af Kommissionens forvaltnings- og overvågningskapacitet (se tillige afsnit V nedenfor) og en 
koordination med andre EU-programmer og instrumenter for økonomisk samarbejde (se tillige 
afsnit VI nedenfor). 
IV.a Mål 
Det foreslås, at ECIP's hovedmål, dvs. fremme af investeringer af fælles interesse, fastholdes. 
Instrumentets komplette natur i form af, at der tilbydes fire faciliteter, som dækker alle etaper i 
oprettelsen af et joint venture, bør opretholdes. Det fleksible og decentraliserede ledelsessystem bør 
bevares og udbygges (se afsnit V nedenfor). Koordinationen med andre EU-programmer for 
investeringsfremme og økonomisk samarbejde kan forbedres (se afsnit VI nedenfor). Og i 
overensstemmelse med forslagene i konsulentfirmaets uafhængige vurdering og fra Revisionsretten 
foreslås der mindre ændringer i finansieringsbetingelserne og i støttekriterierne. 
FV.b Forbedring af de fire finansieringsfaciliteter 
Facilitet nr. 1 
Det foreslås, at denne facilitets dækningsområde udvides til også at gælde privatiseringsprojekter på 
infrastrukturområdet (f.eks. inden for energi, transport, miljø og offentlige værker), som udvikles af 
regeringerne i udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet ved anvendelse af 
BOT- (Build Operate Transfer) eller BOO-formlen (Build Operate Own). Ved at give regeringer og 
myndigheder i udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet direkte adgang til 
finansiering under facilitet nr. 1 kan det gøres muligt for dem sammen med en EU-konsulent, der ofte 
er en økonomisk EU-beslutningstager i sektoren, at finansiere evaluering, forberedelse og udarbejdelse 
af udbudsmateriale for et joint venture-privatiseringsprojekt af typen BOT eller BOO. Senere i løbet 
af projektets gennemførelse kan EU-beslutningstagerne fortsat under de eksisterende ECIP-kriterier 
være berettigede til at anmode om midler under facilitet nr. 2, 3 eller 4 for at bistå med projektets 
gennemførelse. 
Facilitet nr. 2 
For yderligere at forbedre de finansierede foranstaltningers kvalitet, navnlig med hensyn til 
identifikation af en joint venture-samarbejdspartner, foreslås det, at der inden for den eksisterende 
overordnede finansieringsgrænse for facilitet nr. 2 (250 000 ECU) ved et rentefrit forskud indarbejdes 
et gaveelement på 10 000 ECU for at muliggøre finansiering af 50% af omkostningerne ved en 
forberedende feasibility-undersøgelse foretaget af den endelige modtager som forløber for 
finansieringen af den fuldstændige feasibility-undersøgelse eller pilotprojektet. Ligesom det er 
tilfældet under den eksisterende ECIP-forordning, kan ECIP-finansieringen under facilitet nr. 2 af 
Kommissionen konverteres til gavebistand, hvis resultaterne af en undersøgelse ikke fører til 
oprettelse af et joint venture, i hvilket tilfælde undersøgelsesdokumentet bliver Kommissionens 
ejendom og kan stilles til andre potentielle investorers rådighed (se afsnit VI nedenfor). 
Facilitet nr. 3 
Som ønsket af mange økonomiske beslutningstagere og af de finansielle institutioner og støttet i den 
uafhængige evaluering og af Revisionsretten foreslås det, at det tillades, at der også kan ydes ECIP-
støtte under facilitet nr. 3 til indirekte mellem- og langfristet ansvarlig lånekapital, således at denne 
støtte ikke begrænses til egenkapital. Kommissionen har ikke overtaget den uafhængige konsulents 
forslag om oprettelse af investeringsmidler under facilitet nr. 3, fordi facilitet nr. 3 fortsat skal være 
en hjælpefacilitet, der supplerer ordningen og ikke bliver et af dens hovedelementer. 
Facilitet nr. 4 
For at forbedre denne facilitet, der hidtil har været af forholdsvis beskeden størrelse, foreslås det, at 
finansieringsbetingelserne ændres til gavebistand, forudsat at udgifter til uddannelse, faglig bistand 
og ledelsesekspertise leveret af eksterne kilder er de eneste udgifter, hvortil der kan ydes ECIP-
midler. Sidstnævnte bestemmelse sikrer, at de finansierede foranstaltninger får en egen effekt 
("additionality"), og det vil ikke blive krævet af finansieringsinstitutterne, at de skal deltage i 
samfinansieringen, selv om de stadig skal formidle kapitalen. 
IV.c Geografisk dækning 
Ud over de støtteberettigede lande i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet foreslås det i 
overensstemmelse med Rådets (almindelige anliggender) konklusioner af 19. april 1994, at 
instrumentet også kommer til at gælde for Sydafrika som støtteberettiget land. Det er i så fald 
nødvendigt med yderligere finansieringsmidler til Sydafrika. 
Det skal bemærkes, at der findes andre EU-finansieringsinstrumenter for andre regioner, der ikke 
indgår i ALA- og MED-landekredsen (PHARE: JOPP, TACIS, Lomé: CDI), og der foreslås nedenfor 
en øget koordination med disse instrumenter (se afsnit VI). 
V. STYRING, OVERVÅGNING OG BEKÆMPELSE AF SVIG 
Kommissionen har ikke til hensigt at oprette et uafhængigt agentur til at forvalte ECIP, sådan som 
Revisionsretten formodede, og årsagen hertil er, at den ønsker at bevare den aktuelle mulighed for 
subsidiaritet og decentralisering, som kunne blive svækket ved oprettelse af en "EC Finance 
Corporation" (en EU-finansieringsinstitution). Dog optager Kommissionen i den foreslåede forordning 
(artikel 9) en specifik bestemmelse, hvis formål er at forstærke styringen og overvågningen samtidig 
med, at det overvejende decentrale administrationssystem baseret på finansieringsinstitutter og 
investeringsfremmeagenturer fastholdes. 
10 
Den nye forordning vil ifølge forslaget indeholde følgende tre ekstra foranstaltninger: 
1) Der kan benyttes ekstern faglig bistand ved anvendelse af Kommissionens normale 
udbudsprocedurer, således at der via denne faglige bistand kan udføres de mange plan­
lægnings-, rutine-, informations- og sagsbehandlingsopgaver, som er uundværlige for et 
instrument, der anvendes på så mange lande, finansieringsinstitutter og endelige modtagere. 
Ansvaret for den endelige bedømmelse af og afgørelse om alle finansierede foranstaltninger, 
de generelle foranstaltninger til fremme af instrumenter samt kvalitetskontrollen og 
evalueringen af effekten pålægges Kommissionen. For så vidt angår artikel 9 i forordningen, 
foreslås det, at det fastlægges, at op til 5% af ECIP-budgettet kan anvendes til at finansiere 
dette, forudsat at de finansierede foranstaltninger har direkte tilknytning til ECIP-instrumentets 
egenart og kommer udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet samt 
Sydafrika til gode. 
2) Ligesom det er fast praksis for en række andre foranstaltninger, der finansieres over budgettets 
kapitler for udviklingsbistand skal der (efter offentliggørelse i EFT og indgåelse af kontrakt 
med Det Rådgivende Udvalg for Indkøb og Kontrakter) indgås kontrakt med et internationalt 
regnskabsfirma om gennemførelse af en komplet finansiel revision af årsregnskaberne for en 
stikprøve af ECIP-finansieringsinstitutterne og for modtagerne af støtte under ECIP's facilitet 
nr. 1 med henblik på at efterprøve ECIP-balancen og -resultatopgørelsen pr. 31. december hvert 
år. Regnskabsførerne vil sammenholde ECIP-oversigterne med Kommissionens indtægts- og 
udgiftsopgørelser og påse, at ECIP-balancen indgår i Kommissionens balance på korrekt vis. 
Disse beregninger skal fra 1995 foretages hvert år i forbindelse med årsafslutningen af ECIP-
regnskaberne. 
3) Rammeaftalerne og de særlige finansieringsaftaler vil komme til at indeholde særlige 
bestemmelser om foranstaltninger til bekæmpelse af svig, herunder navnlig en mekanisme til 
tilbagesøgning af forskud, der ikke findes fuldt berettigede efter den årlige revision. 
Kommissionen har til hensigt at bevare de eksisterende rapporteringsbestemmelser og gøre dem 
forenelige med ECIP's nye gyldighedsperiode som følger: 
a) hvert år sendes der senest den 30. april Europa-Parlamentet og Rådet en situationsrapport med 
angivelse af udvalgte projekter, ydede bevillinger og tilbagebetalinger til De Europæiske 
Fællesskabers almindelige budget med årsstati stik ker for det foregående år, og 
b) hvert femte år sendes resultaterne af en uafhængig vurdering af instrumentet til Europa-
Parlamentet og Rådet. 
Kommissionen bemærker, at Revisionsretten i henhold til artikel 188C i traktaten om oprettelse af 
Det Europæiske Fællesskab er beføjet til at revidere og afgive udtalelse om instrumentets 
gennemførelse. 
11 
VI. KOORDINATION MEP ANDRE EU-PROGRAMMER 
Ud over den interne koordination inden for Kommissionens tjenestegrene vedrørende de forskellige 
foranstaltninger, der skal finansieres over ECIP og andre økonomiske samarbejdsprogrammer i EU 
(såsom AL-INVEST, MED-INVEST og Asien/EU-rådgivningskontorerne) vil Kommissionen indføre 
særlige arrangementer til udbredelse og udnyttelse af information, partnerlister og undersøgelser 
finansieret under ECIP-facilitet nr. 1 og 2 via de net, kanaler og informationssystemer, der findes i 
AL-INVEST-centrene, MED-INVEST-kontorerne og Asien/EU-rådgivningskontorerne, og de net og 
systemer, der forvaltes af GD XXIII og III inden for EU såsom BC-NET og Kontoret for 
Virksomhedssamarbejde, og hvorved de små og mellemstore virksomheder får endnu større mulighed 
for at udnytte deres adgang til at drage fordel af ECIP. 
Kommissionen vil vedblive med at forstærke koordinationen mellem ECIP og Den Europæiske 
Investeringsbank, navnlig hvad angår Middelhavsområdet. 
VIL FORESLÅET AFGØRELSE 
Kommissionen foreslår, at Rådet viderefører og konsoliderer ECIP-instrumentet ved vedtagelse af en 
ny forordning - hvis tekst fremgår af bilaget - med virkning fra 1. januar 1995. 
Bilag: 
I. Foreslået tekst til en ny rådsforordning om ECIP 
II. Oversigt over de godkendte ECU-beløb pr. facilitet under ECIP 1988-93 
III. Resumé af konklusioner og henstillinger i den uafhængige vurdering af ECIP 
IV. Resumé af Revisionsrettens konklusioner og henstillinger vedrørende gennemførelsen af ECIP 
V. Finansieringsoversigt 
12 
BILAG 1 
Tilføjelser til eller ændringer i forhold til 
forordning (EØF) nr. 319/92 er understreget 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om gennemførelse af det finansielle instrument "EC Investment Partners" 
til fordel for lande i Asien, Latinamerika, 
Middelhavsområdet samt Sydafrika 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W. 
under henvisning til forslag fra Kommissionen03, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet gennemfører et såvel finansielt og fagligt som økonomisk samarbejde med 
udviklingslandene i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet samt med Sydafrika: 
for at udbygge dette samarbejde bør der bl.a. åbnes mulighed for foranstaltninger til fremme af 
investeringer, der er i partnernes gensidige interesse, og navnlig af investeringer, som foretages af 
små og mellemstore virksomheder; 
der er i Rådet almindelig enighed om den private sektors betydning for udviklingsprocessen; 
tilstedeværelsen af joint ventures og investeringer foretaget af EF-virksomheder i udviklingslande kan 
indebære visse fordele for disse, herunder kapitaloverførsel, knowhow, beskæftigelse, overførsel af 
uddannelses- og oplæringsvirksomhed, større eksportmuligheder og opfyldelse af lokale behov; 
der blev i 1988 iværksat et treårigt pilotprojekt, hvis formål var via det finansielle instrument "EC 
Investment Partners" at oprette joint ventures mellem Fællesskabet og lande i Latinamerika, Asien 
og Middelhavsområdet, og dette pilotprojekt blev ved Rådets forordning (EØF) nr. 319/92(~} forlænuet 
i en yderligere forsøgsperiode af tre års varighed regnet fra den I. januar 1992; 
Revisionsretten afgav i december 1993 en udtalelse i henhold til artikel 9. stk. 3. i forordning (EØF) 
nr. 319/92 om iværksættelse af "EC Investment Partners", hvori den konkluderede, at instrumentet 
opfylder et reelt behov, som markedet ikke tager hensyn til eller kun tager hensyn til i utilstrækkeligt 
omfang, og fremsatte specifikke henstillinger med henblik på at forbedre forvaltningen deraf; 
0) 
(:) EFTnr. L 35 af 12.2.1992, s. 1 
13 
Europa-Parlamentet og Rådet har gennemgået resultaterne af den uafhængige vurdering, der blev 
oversendt dem i marts 1994 i overensstemmelse med artikel 9. stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3 19/92. 
og som mundede ud i den konklusion, at "EC Investment Partners" har nået sit vigtigste mål, der er 
at fremme gensidigt fordelagtige investeringer foretaget af joint ventures mellem EU-firmaer og 
firmaer i udviklingslandene i Asien. Latinamerika og Middelhavsområdet, og at "EC Investment 
Partners" bør videreføres og udbygges; 
Rådet vedtog den 25. februar 1992 forordning (EØF) nr. 443/92n) om finansiel og faglig bistand til 
og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika og den 29. juni 1992 
forordning (EØF) nr. 1763/92(4) om finansielt samarbejde af interesse for alle tredjelande i 
Middelhavsområdet; 
det er derfor nødvendigt at videreføre og udbygge instrumentet med henblik på fuldt ud at kunne 
udnytte mulighederne for en indsats af fælles interesse i landene i Asien, Latinamerika og 
Middelhavsområdet; 
Rådet konkluderede den 19. april 1994. at der for at tilskynde til EU-investeringer i små og 
mellemstore selskaber i Sydafrika kunne indrømmes Sydafrika fordele svarende til "EC Investment 
Partners" eller det instrument, hvormed "EC Investment Partners" følges op. og at der skulle afsættes 
særlige midler dertil under instrumentet; 
der bør tilskyndes til den bredest mulige deltagelse af virksomheder fra alle medlemsstaterne; 
alle medlemsstaterne bør opfordres til at medvirke til at fremme deres investeringer i landene i Asien, 
Latinamerika, Middelhavsområdet samt Sydafrika gennem finansieringsinstitutter, der er specialiseret 
i udvikling -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Inden for rammerne af det økonomiske samarbejde med landene i Asien, Latinamerika, 
Middelhavsområdet samt Sydafrika iværksætter Fællesskabet særlige samarbejdsformer, som 
har til formål at fremme investeringer af fælles interesse foretaget af erhvervsvirksomheder i 
Fællesskabet, navnlig i form af joint ventures med lokale erhvervsvirksomheder i de 
pågældende støtteberettigede lande. 
2. Små og mellemstore virksomheder vil få fortrinsret til ordningen under hensyn til deres 
respektive muligheder og behov, medens store multinationale virksomheder er udelukket fra 
at deltage. 
(3) 
(•») EFTnr. L 52 af 27.2.1992, s. 1. 
EFTnr. L 181 af 1.7.1992, s. 5. 
14 
Artikel 2 
Instrumentet, som benævnes "EC Investment Partners", i det følgende "instrumentet", omfatter fire 
forskellige typer faciliteter til finansiering af: 
1) foranstaltninger til identifikation af projekter og partnere ved ydelse af gavebistand på op til 
50% af udgifterne i forbindelse med foranstaltningerne, dog maksimalt 100 000 ECU; hvis 
transaktionen vedrører en forberedelse af en privatisering eller en "Build Operate and 
Transfer"- (BOT) eller en "Build Operate and Own"-foranstaltning (BOO) inden for 
infrastruktur, offentlige værker eller miljøtjenester, hvor en regering eller myndighed i et 
støtteberettiget _land er modtager, kan denne facilitet forhøjes til 100% af udgifterne i 
forbindelse med foranstaltningen, dog maksimalt 200 000 IjCV (facilitet nr. I) 
2) feasibility-undersøgelser og andre foranstaltninger fra de erhvervsvirksomheders side, der agter 
at oprette joint ventures eller foretage investeringer, ved ydelse af rentefri forskud på op til 
50% af udgifterne, dog maksimalt 250 000 ECU, inden for hvilket beløb der maksimalt kan 
finansieres forberedende feasibilitv-omkostninger på 10 000 ECU ved gavebistand (facilitet 
nr. 2) 
3) kapitalbehovene for et joint venture eller et lokalt selskab, der har indgået licensaftaler, til 
dækning af de særlige investeringsrisici i udviklingslande, ved erhvervelse af kapitalinteresser 
i egenkapitalen eller ved tilvejebringelse af ansvarlig lånekapital på højst 20% af nævnte joint 
ventures samlede egenkapital og lån, dog maksimalt 1 mio ECU (facilitet nr. 3) 
4) uddannelse og faglig bistand eller bistand til forvaltning af et joint venture, som allerede er 
oprettet eller er under oprettelse, eller af et lokalt selskab, der har indgået licensaftaler, ved 
ydelse af gavebistand på op til 50% af udgifterne i forbindelse med foranstaltningerne, dog 
maksimalt 250 000 V.CV (facilitet nr. 4). 
For et og samme projekt må beløbene under facilitet nr. 2, 3 og 4 ikke overstige 1 mio ECU. 
Artikel 3 
1. Finansieringsinstitutterne udvælges af Kommissionen blandt følgende organer efter høring af 
det i artikel 8 nævnte udvalg: udviklingsbanker, forretningsbanker, investeringsbanker og 
institutter til fremme af investeringer. 
2 Et finansieringsinstitut, der har indgivet et forslag efter kriterierne i artikel 6, modtager betaling 
efter regler, som fastsættes af Kommissionen. 
Artikel 4 
Hvad angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. I, indgives finansieringsansøgninger til 
Kommissionen af den institution, den sammenslutning eller det organ, som foretager 
identifikationen af partnere og projekter, enten direkte eller via et finansieringsinstitut. 
15 
2. Hvad angår de i artikel 2 omhandlede faciliteter nr. 2-4, kan ansøgninger kun indgives af de 
pågældende virksomheder via de i artikel 3 nævnte finansieringsinstitutter. Fællesskabsmidlerne 
stilles til de deltagende virksomheders rådighed udelukkende via finansieringsinstituttet, og 
ansøgning herom rettes til samme. 
3. Hvad angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. 2, kræves det, at finansieringsinstitutterne 
og virksomhederne deler risikoen i forbindelse med projektet; falder foranstaltningen imidlertid 
tilfredsstillende ud, kan Fællesskabets bidrag forhøjes til 100% af udgifterne for de små og 
mellemstore virksomheder. 
4. Hvad angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. 3, skal finansieringsinstitutterne deltage 
finansielt med et beløb, der mindst er lige så stort som Fællesskabets. 
5. Hvad angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. 4, er kun udgifter til uddannelse, faglig 
bistand og bistand til forvaltning, som leveres af eksterne tjenesteydere, berettiget til støtte 
under denne facilitet. 
6. De rammeaftaler, som Kommissionen undertegner sammen med finansieringsinstitutterne, 
indeholder udtrykkelig bestemmelser om, at Revisionsretten i henhold til traktatens 
artikel 188 C har beføjelse til at udøve kontrol med nævnte institutters virksomhed for 
projekter, der finansieres over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
Artikel 5 
1. Støtte i medfør af instrumentet kan efter omstændighederne og i henhold til artikel 2 ydes 
enten som tilskud, som rentefrit forskud, som kapitalinteresser i egenkapitalen eller som 
ansvarlig lånekapital. 
Finansieringsinstitutterne erhverver principielt kapitalinteresser i egenkapitalen eller i form af 
lån i eget navn. Kommissionen kan dog i særlige tilfælde, 
hvor finansieringsinstituttet ikke kan intervenere i eget navn som følge af reguleringer 
eller love eller som følge af instituttets vedtægter, eller 
hvor det er nødvendigt med direkte økonomisk medvirken fra Fællesskabets side for 
afgørende at øge iværksætternes muligheder for at tilvejebringe andre økonomiske midler, 
som ikke ville kunne tilvejebringes under normale omstændigheder som følge af den 
særlige politiske situation eller særlige retlige hindringer i værtslandet for det pågældende 
joint venture. 
overdrage et finansieringsinstitut en direkte kapitalinteresse på Fællesskabets vegne. 
Kun projekter med en særlig udviklings- eller miljømæssig effekt eller af betydning for 
teknologioverførslen kan være berettigede til sådanne direkte kapitalinteresser. 
16 
Joint ventures oprettet inden for instrumentet har alene beføjelse til at træffe afgørelser af 
forretningsmæssig, industriel, økonomisk og investeringsmæssig art. 
2. For så vidt angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. 2, skal rentefri forskud tilbagebetales 
efter regler, som Kommissionen fastsætter, idet indfrielsesperioden skal være så kort som 
muligt og i intet tilfælde længere end fem år. Forskuddene skal ikke tilbagebetales, hvis 
foranstaltningerne har givet et negativt resultat. 
3. For så vidt angår den i artikel 2 omhandlede facilitet nr. 3, overdrages kapitalinteresser 
erhvervet ved hjælp af instrumentet snarest muligt, når projektet er blevet levedygtigt, under 
iagttagelse af Fællesskabets bestemmelser om forsvarlig økonomisk forvaltning. 
4. Tilbagebetaling af lån, afståelse af kapitalinteresser og betaling af renter og udbytte medfører 
opbygning af revolverende midler, som finansieringsinstitutterne ligger inde med for 
Fællesskabets regning, og som forvaltes i henhold til instrumentet og i overensstemmelse med 
princippet om forsvarlig forvaltning, sikkerhed og tilfredsstillende afkast af investeringen. 
Midlerne anvendes til transaktioner under instrumentet eller anbringes til markedsrenten, og 
anvendes således, at behovet for anvendelse af EF-midler, for så vidt angår transaktioner under 
instrumentet, begrænses. Alle aktiver, som et finansieringsinstitut ligger inde med, overføres 
til Fællesskabet, hvis instituttets tilknytning til instrumentet ophører, eller hvis instrumentet 
bortfalder.Artikel 6 
Artikel 6 
1. Projekterne udvælges af finansieringsinstituttet eller, for så vidt angår den i artikel 2 
omhandlede facilitet nr. 1, af Kommissionen og finansieringsinstituttet i forhold til de 
bevillinger, der er vedtaget af budgetmyndigheden, og på grundlag af følgende kriterier: 
(a) Investeringens forventede levedygtighed og ansøgerens egnethed. 
(b) Bidrag til udviklingen, bl.a. vurderet på grundlag af følgende elementer: 
virkning på den lokale økonomi 
skabelse af værditilvækst 
skabelse af lokale arbejdspladser 
incitament for lokale iværksættere 
overførsel af teknologi og knowhow og bedre udnyttelse af anvendte teknikker 
uddannelse og oplæring af ledere og lokalt personale 
betydning for kvinderne 
skabelse af lokale arbejdspladser på betingelser, som ikke indebærer udnyttelse af de 
ansatte 
virkning på handels- og betalingsbalancen 
miljøvirkninger 
fremstilling og udbud på det lokale marked af varer, som hidtil har været vanskelige at 
tilvejebringe eller har været af ringe kvalitet 
anvendelse af lokale råstoffer og ressourcer. 
17 
Den endelige finansieringsafgørelse træffes af Kommissionen, der påser, at kriterierne i stk. 1 
overholdes, og at projektet er foreneligt med Fællesskabets politikker i deres forskellige 
aspekter, samt at projektet er af gensidig interesse for Fællesskabet og det pågældende 
udviklingsland. 
Artikel 7 
De støtteberettigede lande er de udviklingslande i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet, som 
hidtil har været omfattet af Fællesskabets foranstaltninger vedrørende udviklingssamarbejde, eller som 
har indgået regionale eller bilaterale samarbejds- eller associeringsaftaler med Fællesskabet, samt 
Sydafrika-
Artikel 8 
1. Kommissionen gennemfører instrumentet i henhold til bestemmelserne i denne forordning. 
2. Kommissionen bistås i udførelsen af denne opgave alt efter tilfældet af det udvalg, der er 
nedsat ved artikel 15 i forordning (EØF) nr. 443/92. eller af det udvalg, der er omhandlet i 
artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1763/92, og disse udvalg skal behandle spørgsmål af 
relevans for "EC Investment Partners" vedrørende Sydafrika, indtil der er nedsat et særligt 
udvalg til at behandle det finansielle og økonomiske samarbejde med Sydafrika. 
3. Efter proceduren i stk. 4 vedtages: 
udvælgelsen af finansieringsinstitutter på baggrund af disses erfaring og egnethed til at 
forhåndsudvælge projekter efter kriterierne i artikel 6 
revisionen af beløbene og/eller finansieringsbetingelserne under hver facilitet og det 
samlede beløb, der står til rådighed under facilitet nr. 2. 3 og 4 i henhold til artikel 2. 
4. Med hensyn til de i stk. 3 nævnte forhold forelægger Kommissionens repræsentant udvalget 
et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast 
inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget spørgsmålet 
haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148. stk. 2. for 
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under 
afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for 
medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med 
udvalgets udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der 
ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
18 
Har Rådet ved udløbet af en måned efter forslagets forelæggelse ikke truffet nogen afgørelse, 
vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen. 
5. Endvidere kan udvalget på Kommissionens initiativ eller efter anmodning fra et af sine 
medlemmer behandle alle spørgsmål i forbindelse med anvendelsen af denne forordning og 
navnlig: 
oplysninger om projekter, som er finansieret i det forløbne år 
rammerne for den i artikel 9 nævnte uafhængige evaluering 
alle andre oplysninger, som Kommissionen ønsker at forelægge det. 
6. For at sikre systematisk samarbejde og forbedre transaktionernes indbyrdes komplementaritet 
udveksler Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank al relevant information om de 
finansieringer, de har til hensigt at foretage. 
Artikel 9 
1. Kommissionen forelægger senest den 30. april hvert år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport 
om gennemførelsen for det foregående år, navnlig om de udvalgte projekter, de tildelte 
bevillinger og tilbagebetalingerne til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget samt 
en statistisk årsoversigt. 
2. Kommissionen forelægger hvert femte år Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af en 
uafhængig evaluering af instrumentet. 
3. Uanset Kommissionens og Revisionsrettens ansvar i henhold til finansforordningen vedrørende 
De Europæiske Fællesskabers almindelige budget sikrer Kommissionen, at der hvert år 
foretages en uafhængig finansiel revision af finansieringsinstitutterne og af modtager-
organisationerne under facilitet nr. 1. Kommissionen sikrer, at rammebestemmelserne og de 
særlige finansieringsaftaler indeholder særlige bestemmelser om bekæmpelse af svig, navnlig 
om en mekanisme for tilbagesøgning af forskud, der ikke findes fuldt berettigede ved en sådan 
revision. 
4. Der kan i fornødent omfang benyttes ekstern faglig bistand, forudsat at den finansierede faglige 
bistand direkte har tilknytning til "EC Investment Partners"^ egenart og direkte kommer 
udviklingslandene i Asien. Latinamerika og Middelhavsområdet samt Sydafrika til gode. 
Udgifterne til sådan faglig bistand må høist andrage 5% af de disponible bevillinger og må 
ikke omfatte gebvrer. som betales til finansieringsinstitutterne, og som tages fra de bevillinger, 
der afsættes til den enkelte finansierede foranstaltning. 
19 
Artikel 10 
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1995. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
20 
BILAG II 
ECIP - Godkendte finansieringsansøgninger- kumuleret 1988-1993 
Facilitet 1 
Facilitet 2 
Facilitet 3 
Facilitet 4 
I alt 1988-93 Antal godkendelser 
Antal 
263 
408 
52 
24 
747 % af total 
35% 
55% 
7% 
3% 
100% Godkendte beløb i ECU 
Beløb * 
13 112 678 
41 426 949 
21 341 133 
3 221 119 
79 101 879 % af total 
17% 
52% 
27% 
4% 
100% ECIP-finansieringens 
gennemsnitlige beløb 
49 858 
101 537 
410 406 
134 213 
105 893 
21 
BILAG 111 
RESUMÉ AF KONKLUSIONERNE OG HENSTILLINGERNE 
I DEN UAFHÆNGIGE EVALUERING AF ECIP 
INDLEDNING 
Artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (319/92) om ECIP indeholder følgende bestemmelse: 
"Kommissionen forelægger senest den 31. marts 1994 Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af 
en uafhængig evaluering af instrumentet". 
Der blev indgået en kontrakt herom med SEMA Group (Belgium) efter offentliggørelse af et 
internationalt udbud i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT nr. C 230 af 26. august 1993). 
Efter at der var modtaget 98 formelle interessetilkendegivelser vedrørende kontrakten fra konsulenter 
i alle EF's 12 medlemsstater, modtog Kommissionen inden for fristen 21 formelle bud og vurderede 
disse, og kontrakten blev efter formel gennemgang i Det Rådgivende Udvalg for Indkøb og 
Kontrakter (CCAM) indgået med SEMA. De anvendte procedurer var i overensstemmelse med Rådets 
direktiv nr. 92/50/EØF af 18. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af 
offentlige tjenesteydelsesaftaler. 
Kommissionen oversendte i maj 1994 rapporten til Rådet og Europa-Parlamentet i overensstemmelse 
med Rådets ECIP-forordning og mindede Rådet og Europa-Parlamentet om, at evalueringen er udtryk 
for konsulenternes uafhængige mening, og at Kommissionen ikke nødvendigvis tilslutter sig eller er 
enig i dens konklusioner og henstillinger. 
RESUMÉ AF KONKLUSIONERNE OG HENSTILLINGERNE 
KONKLUSIONER 
ECIP er en stor succes med hurtig og jævn vækst. 
ECIP har opfyldt sin målsætning om fremme af investeringer til gensidigt udbytte. 
ECIP er udformet på en særdeles komplet måde, idet det tager sigte på at dække alle trin i oprettelsen 
af joint ventures inkl. tilvejebringelse af egenkapital. 
ECIP har en langtidseffekt eller en indirekte effekt, fordi den bedste måde at støtte joint ventures på 
er at finansiere projekter, for hvilke der praktisk taget ikke findes nogen anden finansieringskilde. 
ECIP har også en direkte effekt via facilitet nr. 3. 
ECIP bidrager til udviklingen af de støtteberettigede landes økonomi. 
Løftestangseffekten er betydelig og gør det muligt at foretage en forbedret evaluering af ECIP's 
udviklingseffekt. 
22 
ECIP bidrager til at forbedre Den Europæiske Unions omdømme i landene i de støtteberettigede zoner 
(Asien, Latinamerika, Middelhavsområdet). 
Karakteristikken af ECIP varierer mellem "god" og "meget god" alt efter deltagerkategori. 
ECIP har afsluttet sin indledende tilpasningsperiode. 
ECIP fik sin nuværende form i pilotfasen. 
Det var i perioden 1992-93 muligt at afdække dets resterende svagheder. 
1994 skal være det år, hvor de sidste tilpasninger af ECIP's aktionsformer og gennemførelsen af 
effektive løsninger på problemerne i forbindelse med facilitet nr. 3 finder sted. 
Oprettelsen af joint ventures er en tidskrævende proces, der let kan strække sig over tre år: 
12 til 18 måneder mellem anmodningen om støtte via facilitet nr. 2 og undersøgelsens afslutning 
ECIP regner med, at det tager to år at bedømme, om oprettelsen af joint ventures ved hjælp af 
facilitet nr. 2 var en succes 
der skulle gerne oprettes mange joint ventures i 1994-95. 
HENSTILLINGER 
ECIP's eksistens er fuldt berettiget, da instrumentet dækker et behov, der kun er sporadisk dækket -
eller slet ikke dækket - af de andre finansielle instrumenter, som står til rådighed på det internationale 
marked. 
Det overordnede mål med at fremme investeringer af gensidig interesse for Fællesskabets aktører skal 
fortsat være hovedsigtet for ECIP, navnlig når der er tale om joint ventures med lokale aktører i de 
støtteberettigede lande. 
ECIP er et komplet instrument, der dækker alle trin i oprettelsen af et joint venture lige fra 
projektidentifikation via feasibility-undersøgelser og finansiering med egenkapital til uddannelse; 
sammenhængen i instrumentet skal bevares ved opretholdelse af de fire faciliteter, der udgør dets 
egentlige grundlag. 
ECIP's aktivitetsområde bør udvides. 
ECIP's aftaler med EIB bør revideres, og instrumentet bør samordnes med Kommissionens øvrige 
finansielle instrumenter og programmer. 
23 
ECIP er integreret i Kommissionens mange foranstaltninger til fordel for små og mellemstore 
virksomheder, særlig GD XXIII's programmer (Kontoret for Virksomhedssamarbejde, BC-NET, 
Europartnerskab, EF-rådgivningskontorer) og visse foranstaltninger inden for GD I (Medinvest og 
Alinvest); ECIP bør fastholde opprioriteringen af små og mellemstore virksomheder i sine ordninger. 
ECIP bør dog ikke lade ude af betragtning, at oprettelse af joint ventures mellem store virksomheder 
har indirekte virkninger for de små og mellemstore virksomheder, navnlig i form af underentreprise-
og underleverandørvirksomhed. 
ECIP bør til stadighed være fleksibelt og kunne tilpasses de foreslåede investeringers størrelse (alt 
efter det dermed forbundne risikoniveau), projektets finansielle levedygtighed efter 
finansieringsinstituttets opfattelse og bidraget til den lokale økonomiske udvikling på kort og 
mellemlang sigt snarere end at tilpasses partnernes størrelse; deltagelse af store virksomheder bør ikke 
være en begrundelse for at afvise et projekt. 
Facilitet nr. 1 - Identifikation af projekter og partnere 
En tættere samordning af forvaltningen af ECIP og Med- og Alinvest skulle gøre det muligt at udvide 
facilitet nr. 1 til søgen efter europæiske formidlende organisationer, der kan yde støtte til lignende 
organisationer fra støtteberettigede lande med henblik på undersøgelser, seminarer eller "technical 
shops", som finansieres via godkendte projekter inden for rammerne af facilitet nr. 1. 
Facilitet nr. 2 - Feasibility-undersøgelser vedrørende investeringer 
Denne facilitets aktionsområde bør udvides i tre retninger. 
gennemførelse fra de virksomheders side, der er hjemmehørende i de støtteberettigede lande, af 
forberedende feasibility-undersøgelser inkl. en tiltalende og realistisk præsentation af deres joint 
venture-projekt og deres virksomhed; denne præsentation ville styrke deres troværdighed hos de 
europæiske virksomheder, der søger en potentiel partner til gennemførelse af en feasibility-
undersøgelse 
endelig søgen efter en partner, dersom feasibility-undersøgelsen har givet positive resultater, men 
den virksomhed, der har taget initiativ til projektet, står tilbage uden nogen partner til at oprette 
det pågældende joint venture, fordi en af partnerne pludselig falder fra (konkurs, renoncering, 
opdagelse af inkompatibilitet under undersøgelsen osv.) 
finansiering af visse forsknings- og udviklingsprojekter, der ligesom pilotprojekterne på 
mellemlang sigt kan føre til oprettelse af et joint venture med en reel overførsel af teknologi i 
kraft af produktiv udnyttelse af de opnåede resultater. 
Samfinansieringen af facilitet nr. 2 bør ideelt baseres på en blandet mekanisme omfattende: 
fuldstændig tilbagebetaling, hvis projektet slår fejl, eller hvis undersøgelsesresultaterne ikke 
offentliggøres 
gradvis omdannelse til tilskud på grundlag af de opnåede delresultater og de iværksatte foranstaltninger 
24 
omdannelse til tilskud i forbindelse med forberedende feasibility-undersøgelser eller søgen efter 
partnere, hvor feasibility-undersøgelsen har givet positive resultater, samt i forbindelse med 
oprettelse af et joint venture. 
Da det er vanskeligt at håndtere denne blandede mekanisme, synes den blotte omdannelse til tilskud 
at være absolut nødvendig, undtagen hvad angår fortrolige resultater af undersøgelsen. En 
mellemløsning kunne være at yde yderligere midler til finansieringsinstituttet i tilknytning til 
modtagelsen af den endelige rapport vedrørende hver foranstaltning sammen med en kommentar fra 
finansieringsinstituttet om de opnåede resultater og mulige fremtidige foranstaltninger. 
Facilitet nr. 3 - Dækning af kapitalbehov i forbindelse med joint ventures 
Systemet kunne udformes som en investeringsfond, som i første omgang kunne være regional 
(Latinamerika, Asien, Middelhavsregionen) og senere national, hvis lovgivningen tillader det. Denne 
investeringsfond - regional eller national - vil i høj grad stå åben for internationale organisationer 
(finansieringsinstitutter, forretningsbanker, investeringsbanker, institutionelle investorer, forsikrings­
selskaber, pensionsfonde osv). Det er tanken, at ECIP skal være "reference"-aktionær med minoritets-
andele på ca. 15%. Ingen anden aktionær vil få større andele. 
Investeringstilsynsrad. Ud over at være kontrolorgan for de foretagne investeringer er det tanken, at 
dette råd i ECIP's regi skal udføre lobbyvirksomhed i Kommissionen for at fremme ECIP-
instrumentet. 
Facilitet nr 4 - Udvikling af menneskelige ressourcer 
Anvendelsesområdet for facilitet nr. 4 bør omfatte to typer komplementære foranstaltninger: 
oprettelse af en restruktureringsfond, der gør det muligt at bistå med rehabiliteringen af det 
personale, der inddrages i oprettelsen af et joint venture, og skaber store ændringer inden for den 
lokale virksomhed, hvorved ECIP's betydning for den økonomiske udvikling i de pågældende 
lande forøges 
finansiering af den faglige bistand, som de europæiske formidlende organisationer leverer til 
partnerne i støttezonerne (se facilitet nr. 1 ovenfor). 
En velafstemt uddannelse er ofte den bedste garanti for et nyt joint ventures succes; ECIP's direkte 
medvirken bør derfor omdannes til tilskud til uddannelse og støtte fra personalet hos den europæiske 
partner, der står for overførslen af knowhow til det nye selskab; anvendelsen af eksterne konsulenter 
bør begrænses til et absolut minimum, hvis den europæiske virksomhed ikke kan forestå disse 
opgaver som følge af mangel på menneskelige ressourcer. 
Medvirken af "lande, der næsten er medlemmer" 
Udvidelsen af ECIP's anvendelsesområde til også at omfatte Den Europæiske Unions medlemsstater 
bevirker, at virksomhederne i alle lande, der kan nyde godt af ECIP-finansiering, står på lige fod; de 
"lande, der næsten er medlemmer", vil være de første, der drager fordel deraf, fordi deres 
virksomheder let kan etablere sig i vore lande. 
25 
Tilsvarende udgør åbningen af ECIP for finansiering af de tresidede joint ventures i Østeuropa og 
republikkerne i det tidligere Sovjetunionen en yderligere tilskyndelse for disse lande, der har ansøgt 
om at blive medlem af Den Europæiske Union og træffer de nødvendige foranstaltninger til at 
forberede deres medlemskab af dels toldunionen, dels Den Europæiske Union. 
Beslutnings- og decentraliseringsprocessen 
Kommissionen kan tænkes at give visse finansieringsinstitutter tilladelse til at finansiere uafhængigt 
af Kommissionen inden for rammerne af facilitet nr. 1,2 og 4, hvis projekterne opfylder følgende 
betingelser: 
finansieringerne skal vedrøre projekter for oprettelse af joint ventures i en af de zoner, der i 
øjeblikket er dækket af ECIP 
der må ikke være tale om aktivitetssektorer med politiske virkninger på kommissionsplan 
(forarbejdning af landbrugsvarer, tekstiler, fiskeri, informationsteknologi o.lign.) 
der må ikke overskrides maksimumsbeløb på 75 000 ECU for facilitet nr. 1 og på 125 000 ECU 
for facilitet nr. 2 og 4 
ligesom alle andre projekter, der forelægges med henblik på forvaltningsudvalgets godkendelse, 
skal foranstaltningerne opfylde levedygtighedskriteriet, ligesom der skal være tale om et bidrag 
til udviklingen af de støtteberettigede lande. 
For projekterne under facilitet nr. 3 kan beslutningsprocessen automatisk delegeres til den 
investeringsfond, der oprettes i den enkelte geografiske zone; det samme gælder for projekter under 
facilitet nr. 4, der hænger sammen med fondens investeringer og kan finansieres ved hjælp af dennes 
midler (afvikling af andele, overførsel af uudnyttede restbeløb fra kreditlinjer). 
Forvaltningsressourcer og faglig bistand 
Medens Kommissionens forvaltning til dato har været særdeles effektiv med meget beskedne 
ressourcer, fordi instrumentet har været en succes og været kraftigt voksende, vil den fremtidige 
indførelse af et effektivt system til informationsformidling og opfølgning af projekter indebære, at 
der til stadighed står tilstrækkeligt med forvaltningskapacitet til rådighed, og at de menneskelige 
ressourcer er fleksible i forhold til arbejdsbyrden. Det er derfor nødvendigt at indføre en ekstern 
faglig bistandsservice for ECIP. således at Kommissionen kan overvinde sin nuværende 
forvaltningskrise. Denne tjeneste skal være ansvarlig for den operative forvaltning af instrumentet, 
medens Kommissionen beholder alle beslutningsbeføjeiser vedrørende reguleringspolitikken og 
instrumentets funktionsmåde samt kontrollen med de projekter, der fremlægges. 
(Der er allerede oversendt komplette kopier af den uafhængige evaluering til GD I, II, III, XVIII, 
XIX, XX og XXIII samt Den Juridiske Tjeneste). 
26 
BILAG IV 
RESUME AF KONKLUSIONERNE OG HENSTILLINGERNE 
I REVISIONSRETTENS UDTALELSE OM 
GENNEMFØRELSEN AF ECIP 
INDLEDNING 
Efter anmodning fra Rådet indeholder den gældende ECIP-forordning (319/92) i artikel 9, stk. 3, 
følgende bestemmelse: "Rådet opfordrer Revisionsretten til inden den 31. december 1993 at afgive 
udtalelse om gennemførelsen af instrumentet". I overensstemmelse dermed analyserede Revisions­
retten ECIP i løbet af 1993 og afgav sin udtalelse (nr. 12/93) til Rådet i december 1993.1 dette bilag 
gives nedenfor et resumé af Revisionsrettens vigtigste konklusioner og henstillinger vedrørende ECIP 
og Kommissionens forvaltning deraf. Kommissionen forelagde i marts 1994 Rådet sine bemærkninger 
og svar til Revisionsretten, hvor det navnlig blev påvist, at den gældende ECIP-forordning (319/92) 
og Kommissionens gennemførelse deraf er i overensstemmelse med finansforordningen vedrørende 
De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
Revisionsrettens konklusion 
Revisionsrettens konklusion vedrørende ECIP 
"ECIP-instrumentet opfylder et reelt behov, som ikke dækkes eller kun dækkes i utilstrækkelig grad 
af markedet. Dette er især sandt for finansiering i henhold til facilitet nr. 1,2 og 4. Dette instrument, 
der føjer sig til de øvrige instrumenter, der er oprettet af Fællesskabet, imødekommer udviklings­
landenes ønske om at få overført teknologi via oprettelsen af joint ventures. 
Kommissionen er imidlertid stødt på den vanskelighed, der opstår, når et instrument af banktypen skal 
forvaltes under overholdelse af budgetreglerne og reglerne for offentlig bogføring, og den har ikke 
formået at løse problemet på tilfredsstillende måde. Dette har præget gennemførelsen af instrumentet. 
Kommissionen har de første år koncentreret sig om at oprette et meget stort og i sin sammensætning 
meget varieret net med henblik på gennemførelsen af instrumentet. Undersøgelsen har vist, at 
Kommissionen ikke har midlerne til at sikre en effektiv forvaltning af et net af dette omfang. 
Forholdene er, hvad dette angår, særlig utilfredsstillende, fordi Kommissionen ikke har været i stand 
til at skaffe sig midlerne til indsamling og behandling af de oplysninger, der er nødvendige for at 
styre en decentraliseret forvaltning og kontrollere anvendelsen af EF-midlerne. 
Resultaterne målt i antallet af nyoprettede joint ventures på grundlag af facilitet nr. 3 er beskedne, 
langt mere beskedne, end man får indtryk af ud fra Kommissionens årsberetning, der blev 
offentliggjort i 1992, og hvis tal ikke svarer til de faktisk indgåede aftaler og endnu mindre til de 
gennemførte transaktioner, men kun til "forvaltningsudvalgets afgørelser". For så vidt angår de 
virksomheder, der er oprettet ved hjælp af finansieringer i henhold til facilitet nr. 1 eller 2, men uden 
anvendelse af facilitet nr. 3, råder hverken Kommissionen eller de besøgte finansieringsinstitutter over 
de oplysninger, der er nødvendige for, at man kan forvisse sig om deres eksistens og deres antal. 
27 
For så vidt som Fællesskabets lovgiver og Kommissionen som led i udviklingsbistandspolitikken 
fortsat ønsker at fremme investeringerne i den private sektor gennem bankmæssige instrumenter som 
f.eks. ECIP, bør der oprettes en egnet organisation. Det kunne være en organisation, der specialiserer 
sig i denne type transaktioner, en juridisk person, der er underkastet handelsrettens regler, men også 
Kommissionens tilsyn og Rettens revision i henhold til finansforordningens artikel 87." 
Revisionsrettens særlige bemærkninger om vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 319/92 
"I EØF-traktatens artikel 209 hedder det: "På forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-
Parlamentet og udtalelse fra Retten skal Rådet med enstemmighed. 
a) udstede regnskabsregulativer, som navnlig fastlægger de nærmere retningslinjer for opstillingen 
og gennemførelsen af budgettet og for regnskabsaflæggelsen og revisionen; 
b) fastsætte de retningslinjer og den fremgangsmåde, hvorefter de i ordningen om Fællesskabernes 
egne indtægter fastsatte budgetindtægter stilles til rådighed for Kommissionen ". 
Den udtalelse fra retten, der er omhandlet i denne artikel, er en væsentlig formalitet, og er den ikke 
opfyldt, kan lovligheden af en sådan forordning drages i tvivl. 
Rådets forordning (EØF) nr. 319/92 indeholder forskellige bestemmelser vedrørende gennemførelsen 
af EF's almindelige budget, der gør, at den kan sidestilles med en finansforordning (regnskabs-
regulativ ifølge traktaten). Forordningen skulle derfor for at være gyldigt vedtaget have været forelagt 
Retten i henhold til EØF-traktatens artikel 209 med henblik på forudgående udtalelse. Denne udtalelse 
var særlig påkrævet, eftersom forordningens bestemmelser, som det fremgår i punkt 20-40, afviger 
væsentligt fra de ortodokse regler på dette område, som er omhandlet i finansforordningen af 
21. december 1977". 
(Der er allerede oversendt komplette kopier af Revisionsrettens udtalelse og Kommissionens svar til 
GD I, II, III, XVIII, XIX, XX og XXIII samt Den Juridiske Tjeneste). 
28 
BILAG V 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: Foranstaltninger til fremme af Fællesskabets 
investeringer i udviklingslandene i Latinamerika, Asien og Middelhavsområdet samt Republikken 
Sydafrika. 
Det finansielle instrument "EC Investment Partners (+ støtteudgifter). 
2. BUDGETPOST: Konto B7-5000. 
3. RETSGRUNDLAG: 
Rådets forordning (EØF) for tidsrummet fra den 1. januar 1992 til den 31. december 1994 om 
det finansielle instrument "EC Investment Partners" til fordel for landene i Asien, Latinamerika 
og Middelhavsområdet. Forordning nr. 319/92 af 3. februar 1992 (EFT nr. L 35 af 
12. februar 1992). 
Kommissionen foreslår, at Rådet viderefører ECIP-forordningen ud over den 31.december 1994 
med minimale ændringer og føjer Sydafrika til. 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
At stimulere til øget økonomisk samarbejde mellem Fællesskabet og de berørte tredjelande ved 
at fremme fællesskabsselskabers, særlig små og mellemstore virksomheders, direkte investeringer 
ved stiftelse af fælles virksomheder med firmaer i tredjelande i Latinamerika, Asien og 
Middelhavsområdet samt Sydafrika og derigennem anspore til overførsel af knowhow, 
produktion, teknologioverførsel, jobskabelse og genopretning af betalingsbalancen. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlængelse/fornyelse 
Tidsubestemt. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter. 
5.2 Opdelte bevillinger. 
6. UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
- 100% tilskud. 
29 
Tilskud til samfinansiering med andre offentlige og/eller private tilskudsydere 
Rentegodtgørelse: intet. 
Andet: 
Rentefri forskud 
Erhvervelse af kapitalinteresser 
Lån 
Skal EF-støtten helt eller delvist tilbagebetales, hvis foranstaltningen giver det tilsigtede 
resultat? 
Disse tilbagebetalinger skal forblive i regnskaberne hos finansieringsinstitutterne, som er 
Kommissionens agenter med hensyn til ECIP-midlernes forvaltning (se artikel 5, stk. 4, i 
Rådets forordning nr. 319/92 af 3. februar 1992). 
Medfører foranstaltningen en ændring af indtægtsniveauet? I bekræftende fald oplyses det, 
hvori ændringen består, og hvilken form for indtægter der er tale om. 
Oppebåret indtægt. 
Genanvendelse. 
7. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER HERAF) 
Normal kontrol fra Kommissionens side. Desuden kontrol fra de involverede finansierings­
institutters side med hæftelse for disse institutioner og ekstern evaluering. Endvidere foretager 
et regnskabsfirma hvert år for Kommissionens regning en uafhængig evaluering. Der er fastsat 
særlige bestemmelser i alle rammekontrakterne og finansieringskontrakteme om automatisk 
tilbagebetaling af alle uberettigede forskud efter den årlige evaluering. Forholdet mellem den 
enkelte foranstaltnings begrænsede omfang og værdien af finansieringsinstitutternes forpligtelse 
er af en sådan karakter, at der sandsynligvis vil blive ført nøje kontrol. 
8. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
8.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe. 
Se punkt 4.1. 
8.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Sigtet med foranstaltningen er at: 
bidrage til de pågældende landes udvikling ved skabelse af produktiv beskæftigelse og 
overførsel af risikovillig kapital, knowhow-teknologi og forvaltningskapacitet ved hjælp af 
disse investeringer, der i øvrigt skal opfylde markedernes rentabilitetskrav 
stimulere den private sektors rolle for disse landes udvikling, således at deres økonomiske 
effektivitet forøges 
30 
mobilisere de private og offentlige økonomiske beslutningstagere i Fællesskabet, således at 
de bidrager til disse landes udvikling, hvilket er meget vigtigt på baggrund af de budget­
mæssige begrænsninger, der gælder for Fællesskabet og medlemsstaterne. 
Foranstaltningen vil have en betydelig løftestangseffekt, idet der med et beskedent fællesskabs­
budget sikres en betydelig kapitalstrøm fra den private sektor. Desuden gør foranstaltningen 
medlemsstaternes indsats på området mere effektiv, idet den gør det muligt at udnytte 
synergieffekter, fordi flere forskellige foranstaltninger og programmer kan kombineres i 
forbindelse med et og samme projekt. Da initiativet til projekterne tages af de økonomiske 
beslutningstagere og filtreres af de involverede finansieringsinstitutter, gør foranstaltningen det 
muligt at dække et stort antal konkrete projekter med beskeden administrativ belastning af 
Kommissionen. 
Desuden skal det bemærkes, at dette instrument giver anledning til tilbagebetalinger til 
fællesskabsbudgettet, hvorved cost/effectiveness-forholdet bliver forbedret. 
8.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
8.3.1 Der er to typer indikatorer, nemlig (a) udviklingsmæssige og (b) finansielle. 
a) Bidraget til udviklingen bedømmes bl.a. på grundlag af de nedenfor opregnede elementer: 
virkning på den lokale økonomi 
skabelse af værditilvækst 
- skabelse af lokale arbejdspladser 
incitament for lokale iværksættere 
overførsel af teknologi og knowhow og bedre udnyttelse af anvendte teknikker 
uddannelse og oplæring af ledere og lokalt personale 
betydning for kvinderne 
skabelse af lokale arbejdspladser på betingelser, som ikke indebærer udnyttelse af de 
ansatte 
virkning på handels- og betalingsbalancen 
miljøvirkninger 
fremstilling og udbud på det lokale marked af varer, som hidtil har været vanskelige at 
tilvejebringe eller har været af ringe kvalitet 
anvendelse af lokale råstoffer og ressourcer. 
(Se artikel 6 i Rådets forordning nr. 319/92 af 3. februar 1992). 
b) Det enkelte projekts finansielle levedygtighed sikres ved hjælp af betingelserne for de private 
beslutningstageres og finansieringsinstitutternes samfinansiering, idet disse forpligtes til at 
dele de med det enkelte projekt forbundne risici. Det procentvise antal projekter, der bliver 
en finansiel succes, vil tjene som indikator for foranstaltningernes samlede succes. 
31 
8.3.2 Hvordan og hvor hyppigt foregår evalueringen? 
Ud over Kommissionens undersøgelse og evaluering af hver enkelt foranstaltning med 
finansieringsinstitutternes hjælp er der planlagt følgende formelle evalueringer i 1994: 
Kommissionen forelægger senest den 30. april hvert år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport 
om gennemførelsen, bl.a. vedrørende de udvalgte projekter, de ydede lån og tilbagebetalingerne 
til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, herunder en årlig statistisk oversigt 
vedrørende det foregående år. 
Kommissionen forelægger hvert femte år Europa-Parlamentet og Rådet resultatet af en 
uafhængig evaluering af instrumentet. 
Der er planlagt en årlig finansiel revision foretaget af uafhængige regnskabseksperter. 
8.3.3 Vurdering af resultaterne 
Se punkt 8.3.2 ovenfor. 
8.4. Sammenhæng med den finansielle planlægning 
8.4.1 Foranstaltningen indgår i generaldirektoratets finansielle planlægning for de pågældende 
o 
ar. 
8.4.2 Instrumentet er et nøgleelement i politikken for økonomisk samarbejde med landene i 
Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet samt Sydafrika. 
8.4.3 De vigtigste usikkerhedsfaktorer, som kan øve indflydelse på de specifikke resultater af 
foranstaltningen, er følgende: 
de makroøkonomiske konjunkturer og investeringsklimaet i EF og i de pågældende lande 
de private beslutningstagernes og finansieringsinstitutternes investeringsefterspørgsel og 
-behov, idet disse følger parametre, som ligger uden for Kommissionens kontrol. 
9. FINANSIELLE VIRKNINGER 
9.1 Beregningsmetode for omkostningerne ved foranstaltningen i regnskabsåret 1995 
(forbindelsen mellem de individuelle omkostninger og de samlede omkostninger) 
Den foreslåede forhøjelse afspejler en politisk vilje til at øge bistandsomfanget på dette område 
i overensstemmelse med retningslinjerne i dok. KOM(90)575 af 7.3.1991, som er bekræftet i 
Rådets forordning nr. 319/92. 
32 
Instrumentet støtter sig på et net af finansieringsinstitutter i såvel Fællesskabet som de 
pågældende tredjelande. Disse skal ud over at påtage sig ansvaret for forelæggelsen af 
projekterne for Kommissionen samfinansiere (eller bidrage til planlægningen heraf) projekter. 
Nettet af finansieringsinstitutter har i øjeblikket (juli 1995) mere end 95 medlemmer. Der vil 
efter planen blive inddraget andre finansieringsinstitutter for at komplettere nettet. På baggrund 
af maksimumsbeløbene pr. foranstaltning (1 mio ECU) vil der principielt uden besvær kunne 
absorberes 50 mio ECU på grundlag af behovene i de forskellige involverede regioner. Det er 
faktisk konstateret, at tempoet i indgivelsen af ansøgninger er meget kraftigt stigende 
(stigningstakt i antal projekter pr. år: mere end 100% om året i 1989-1993). 
Efter planen vil forpligtelserne omtrent fordele sig som følger efter region: Asien 37,5%, 
Latinamerika 37,5% og Middelhavsområdet 25%. 
9.2. Fordeling på foranstaltningens elementer 
EF i mio ECU 
Elementer 
Asien 
Latinamerika 
Middelhavsområdet 
I ALT Budget 1994 
14 625 
14 625 
9 750 
39 000 FBF 1995 
15 750 
15 750 
10 500 
42 000 Procentvis ændring 
108% 
108% 
108% 
108% 
EF i mio ECU 
For Sydafrikas vedkommende vil ekstrabevillingerne blive tilvejebragt ved omplacering 
(overførsel fra budgetpost B7-5070). 
Element Budget 1994 FBF 1995 Procentvis ændring 
Sydafrika 1 000 
(ved overførsel) Beløb, der skal 
fastlægges 
33 
9.3 Udgifter til undersøgelser, ekspertmøder osv., der indgår i del B. 
(Se bilag Illa til Kommissionens meddelelse af 22.4.1992, vedlagt som bilag VIII). 
EF i mio ECU 
Elementer 
- Undersøgelser 
- Ekspertmøder 
- Konferencer og kongresser 
- Information og publikationer 
- Faglig bistand 
I ALT Budget 1994 
300 000 
200 000 
350 000 
850 000 FBF 1995 
300 000 
400 000 
400 000 
1 000 000 
2 100 000 Procentvis 
ændring 
100% 
200% 
114% 
247% 
9.4 Tidsplan, der skal udfyldes, hvis der er tale om flerårige foranstaltninger med overslag 
over finansieringsbehovet (jf. den retsakt, der ligger til grund for foranstaltningen). 
- Overslag over finansieringsbehovet: mio ECU 
- Gennemførelsesperiode: 1995 og de følgende år. 
EF i mio ECU 
Kumulativ 
situation 
ultimo 
1993(1) 
43 823** Budget 
1994 
39 000 FBF 
1995 
42 000* Indikativ programmering 
1996 
60 000* 1997 
70 000* 1998 
80 000* 1999 
og flg. år 
100 000* I ALT 
N.B. 
EF i mio ECU 
For Sydafrikas vedkommende vil ekstrabevillingerne blive tilvejebragt ved omplacering 
(overførsel fra budgetpost B7-5070) 
Element Budget 1994 FBF 1995 Procentvis ændring 
Sydafrika 1 000 
(ved overførsel) Beløb, der skal 
fastlægges 
** Inkl. fremførte bevillinger fra 1992 på 5 000 000 ECU 
Bilag: Finansieringsoversigt for 1995 for konto B7-5070. 
34 
BILAG 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. KONTO: B7-5070. 
2. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: Handlingsprogram vedrørende Sydafrika. 
mio ECU 
Godkendte bevillinger 1994 Søgte bevillinger 1995 Procentvis ændring 
forpligtelser betalinger forpligtelser betalinger forpligtelser betalinger 
110 94 100 82 -9,1 -12,8 
3. RETSGRUNDLAG: Intet (Konklusionerne af Rådets (almindelige anliggender) møde den 
19. april 1994). 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1. Foranstaltningens specifikke formål: 
Sigtet med denne foranstaltninger er først og fremmest at yde støtte til de befolkninger i 
Sydafrika, der er ofre for Apartheid-systemet. Inden for de rammer, som Rådet 
(udenrigsministrene) udstak på mødet i september 1985 vedrørende det europæiske politiske 
samarbejde vedtog Det Europæiske Fællesskab året efter det særlige program til støtte for 
ofrene for apartheid. Sigtet var at yde finansiel bistand på stedet via de ikke-voldelige 
organisationer, der fandtes i Sydafrika, navnlig kirkerne. Der blev udvalgt følgende fire 
bistandsformidlere: 
- Det Sydafrikanske Kirkeråd (SACC) 
- De Sydafrikanske Katolske Biskoppers Konference (SACBC) 
- Kagiso Trust 
- fagforeningerne. 
Da Kommissionen havde fordømt apartheid, var det umuligt at oprette direkte forbindelser 
med disse organisationer, og den finansielle bistand blev derfor leveret til dem via private 
europæiske u-landsorganisationer. 
Som følge af den ændrede politiske situation i Sydafrika og det forhold, at Kommissionen 
i februar 1991 oprettede et programkoordinationskontor i Pretoria, blev der indgået en aftale 
med de ovennævnte 4 organisationer om, at de ikke længere havde eneadgang til de midler, 
der stod til rådighed via det særlige program. Kommissionen bestræber sig således på at 
udvide viften af organisationer, som den samarbejder med, for derigennem at puste nyt liv 
i særprogrammets "udviklings"-aspekter. 
35 
Udvælgelsen af de projekter, som foreslås finansieret via særprogrammet, foretages 
individuelt af Kommissionen. Før denne beslutning træffes, indhentes der godkendelse fra 
koordinationskontoret i Pretoria, ligesom der foretages en passende konsultation af 
medlemsstaternes ambassader i Sydafrika og af medlemsstaternes eksperter i Bruxelles. EF-
finansieringerne via dette program kan ikke tilfalde projekter, hvor der ydes støtte til 
politiske organisationers virksomhed. Der kan kun udvælges fredelige og ikke-voldelige 
projekter. Blandt sådanne projekter kan nævnes uddannelsesprojekter, forskellige 
støtteforanstaltninger i sundhedssektoren og juridisk bistand, og sigtet dermed er at gøre det 
muligt for den sorte befolkning i Sydafrika at overvinde vanskelighederne og tage del i 
samfundets udvikling. Fra programmets påbegyndelse i 1986 og indtil udgangen af 1992 
blev der tilsammen godkendt 536 projekter svarende til et samlet forpligtelsesbeløb på 
246,1 mio ECU. 
- Varighed: den afhænger af den politiske udvikling i landet. 
- Den af foranstaltningen omfattede befolkning: ringe stillede befolkningsgrupper, som 
lider under apartheid-regi met. 
5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE AN DTÆGTERNE 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter 
5.2 Opdelte bevillinger. 
6. UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
De fleste af de foranstaltninger, der gennemføres under denne budgetpost, finansieres for 
ca. 80%'s vedkommende af Kommissionen. 
Bistanden omfatter bl.a. foranstaltninger på områderne uddannelse, udvikling af 
landdistrikter, sundhed og sociale og humanitære tiltag. 
Desuden dækkes udgifter til faglig bistand, som er nødvendig af hensyn til gennemførelsen 
af disse foranstaltninger, samt udgifterne til behandling og opfølgning af sagsakterne. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER FOR AKTIONSBEVILLINGERNE: 
7.1 Beregning: 
Koordinationskontoret i Pretoria modtog i januar 1993 70 projektansøgninger. Det anslås, 
at kontoret hver måned modtager mellem 50 og 60 projekter. Budgettet på 90 mio ECU vil 
være helt opbrugt ved udgangen af 1993. 
Den aktuelle situation i Sydafrika har bevirket, at særprogrammet i højere grad er blevet 
orienteret mod udviklingsaspektet. Det er derfor nødvendigt med større beløb til projekter 
på områderne udvikling af landdistrikter, sundhed og uddannelse samt miljø og kvindernes 
rolle i udviklingen. 
36 
Stipendieprogrammet for 1993, som der blev truffet afgørelse om i 1992, andrager ca. 
70 mio rands (19,5 mio ECU). Som følge af forhøjede studieafgifter på universiteterne i 
1993 ( 15-30%) skal der afsættes ca. 90 mio rands (24,6 mio ECU) til stipendieprogrammet 
for 1994. Desuden skal der afsættes flere midler til grunduddannelse til voksne. 
- Politisk betydning: 
Kommissionen tilslutter sig Det Europæiske Råds erklæring fra mødet i december 1989 i 
Strasbourg, Rådets (udenrigsministrene) erklæring fra mødet i februar 1990 i Dublin og Det 
Europæiske Råds fornyede erklæring fra mødet i december 1990 i Rom, og det er dens 
opfattelse, at der skal ydes støtte til dette program. 
På Det Europæiske Råds møde den 14.-15. december 1990 erklærede det, at det agtede "at 
udbygge programmet med positive foranstaltninger og at tilpasse det til den nye situations 
krav ". 
Udenrigsministrene forsamlet inden for rammerne af det europæiske politiske samarbejde 
den 20. februar 1990 i Dublin støttede denne erklæring. 
De igangværende forhandlinger mellem de forskellige politiske aktører med henblik på 
indførelse af overgangsstrukturer efterfulgt af demokratiske valg giver nye impulser til at 
videreføre dette program. Der bør nu ydes størst mulig støtte til de fredelige 
foranstaltninger, der træffes for at bekæmpe apartheid. Det er netop nu nødvendigt med en 
øget indsats, fordi den fredelige udvikling hviler på et særdeles spinkelt grundlag. 
Nærværende forslag fra Kommissionen for 1994 skal betragtes som et udtryk for denne 
politiske og tekniske nødvendighed. 
8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG I HANDLINGSFORSLAGET 
Kontrol fra Kommissionens side og accept af Revisionsrettens kontrol fra støttemodtagernes 
side. 
9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 
9.1 Mål og sammenhæng med den finansielle planlægning 
- Specifikke mål: 
Som led i tilpasningen af særprogrammet efter udviklingen i Sydafrika og under 
hensyntagen til Fællesskabets politiske erklæringer vil Kommissionen videreføre 
programmets gennemførelse 
- ved at rette bistanden mod programmer, der i højere grad tager sigte på udvikling end -
som hidtil - på politiske projekter 
- ved at gennemføre mi kroprojekter baseret på selvhjælp 
- ved at tillægge uddannelsesprojekter større betydning osv. 
37 
I nogle overslag regnes der med et behov på 15-20 mia ECU til højnelse af bolig-, 
sundheds- og uddannelsesniveauet til det gennemsnitsniveau, som Sydafrikas hvide 
befolkning nyder godt af. 
- Generelt mål: 
Specifik bistand på udviklingsområdet. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen i forhold til et alternativ, som kunne gøre det 
muligt at opnå de samme resultater: 
Som følge af den rolle, Fællesskabet spiller i Afrika inden for rammerne af Lomé-
konventionen, kan den ikke forholde sig passivt til problemerne i Sydafrika. Fællesskabet 
er derfor praktisk taget nødt til at intervenere. Dets intervention kan enten have form af 
videreførelse af de foranstaltninger, der til dato har været gennemført inden for 
særprogrammets rammer, eller udformes på en måde, der gør det muligt at støtte de ringest 
stillede befolkningsgrupper i Sydafrika. 
Det vil naturligvis være nødvendigt først at afvente vedtagelsen af en ny forfatning og den 
efterfølgende indsættelse af en "post-apartheid"regering efter afholdelse af "free and fair" 
valg. 
Så længe disse betingelser ikke er opfyldt, er der ikke noget andet alternativ, som kan gøre 
en ændring af den nuværende finansiering mulig. Kommissionen kan ikke forholde sig 
passivt til de stadig større behov. 
Hvad angår de afledte virkninger, bidrager Fællesskabets indsats til at skabe "public 
relations" baseret på tillid og anerkendelse. 
Med hensyn til spørgsmålet om subsidiaritet og nærhed viser de forhold, der er konstateret 
på stedet, at medlemsstaternes og de øvrige landes indsats er for lille set i forhold til 
behovenes størrelse. Det er for øvrigt derfor, det pågældende program gennemføres i nært 
samarbejde med medlemsstaternes regeringer. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
Som egentlige resultatindikatorer kan kun betragtes de resultater, der opnås på lang sigt: 
- formindskelse af de menneskelige lidelser 
- uddannelse, der sikrer den sorte befolkning reel deltagelse i det økonomiske liv. 
Hvad angår evalueringerne og disses hyppighed, udformes de som regelmæssig kontrol, 
bl.a. stikprøver vedrørende henved 10% af projekterne. 
38 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 358 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 01 
Katalognummer: CB-CO-94-376-DA-C 
ISBN 92-77-72228-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
39