A4-0088/97

Beslutning om boligpolitikkens sociale aspekter

Europa-Parlamentet,

- der henviser til artikel 2, 3, 117 og 130 A i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

- der henviser til artikel 1 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken indgaaet mellem Det Europaeiske Faellesskabs medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland,

- der henviser til Vismandsudvalgets rapport: »For a Europe of Civic and Social Rights«,

- der henviser til sin beslutning af 23. maj 1996 om Kommissionens endelige rapport om gennemfoerelsen af Faellesskabets program for oekonomisk og social integration af de oekonomisk og socialt daarligt stillede befolkningsgrupper »Det Tredje Fattigdomsprogram« (1989-1994) ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 191.)),

- der henviser til sin beslutning af 24. maj 1996 om FN-konferencen om bolig- og bebyggelsesmiljoeer - Habitat II: »Bytopmoedet« Istanbul, juni 1996 ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 257.)),

- der henviser til sin beslutning af 15. november 1996 om integration af EKSF i Den Europaeiske Unions budget ((EFT C 362 af 02.12.1996, s. 327.)),

- der henviser til Cork-erklaeringen af 9. november 1996 om et levende miljoe paa landet,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0088/97),

A. der henviser til, at op imod 18 millioner mennesker i Den Europaeiske Union i dag kan betragtes som enten hjemloese eller lever i boliger af meget ringe kvalitet eller under meget trange forhold,

B. der henviser til, at der i Unionen spores en tendens hos medlemsstaternes regeringer til at unddrage sig deres ansvar for boligpolitikken,

C. der henviser til, at manglen paa en anstaendig bolig er en kraenkelse af menneskevaerdigheden, og at de paagaeldende personer og familier dermed hindres i at deltage i det politiske, oekonomiske, sociale og kulturelle liv,

D. der henviser til, at problemet med hjemloeshed og daarlige boligforhold er blevet forvaerret som foelge af manglende oekonomiske ressourcer til boligomraadet og paa grund af stigningen i antallet af langtidsledige og arbejdstagere i atypiske eller usikre ansaettelsesforhold, og fordi stadig flere falder gennem de sociale sikkerhedsnet,

E. der henviser til, at der ikke findes nogen politik, der forebygger tab af bolig, og at overgangsproblemerne for personer, som mister deres bolig og ikke hurtigt faar passende social bistand, har tendens til at blive permanente handicap,

F. der henviser til, at hjemloeshed og daarlige boligforhold er baade en aarsag til og en foelge af social udstoedelse, hvis stigende omfang undergraver baade samfundsmoenstret og velfaerden i EU,

G. der henviser til, at boligmarkedet, fordi det ikke har effektive sociale korrektionsmekanismer, i voksende grad udelukker personer, der ikke har sikker beskaeftigelse, og at manglen paa boligstoette i stoerstedelen af medlemsstaterne er en alvorlig fejl ved det sociale beskyttelsessystem,

H. der henviser til, at hjemloeshed og daarlige boligforhold navnlig rammer de mest udsatte grupper i samfundet som f.eks. handicappede, aeldre, eneforsoergerfamilier, indvandrere, etniske mindretal og langtidsledige, og at disse problemer er mest akutte om vinteren,

I. der henviser til, at nemt tilgaengelige og gode boliger er en vaesentlig faktor for tiltraekning af investeringer og virksomheder og derfor spiller en vigtig rolle for tilvejebringelse af social og oekonomisk samhoerighed,

J. der henviser til, at trods forskellene mellem medlemsstaterne paa det boligpolitiske omraade er de stigende vanskeligheder i forbindelse med adgangen til passende og i forhold til den personlige og familiens indkomst prismaessigt overkommelige boliger problemer, der er faelles for alle medlemsstater og mest effektivt kunne loeses ved faelles aktioner fra medlemsstaterne paa europaeisk plan;

K. der henviser til, at en boligpolitik paa europaeisk plan i henhold til denne beslutning og den tilgrundliggende betaenkning boer vaere en integreret politik, som ogsaa omfatter uddannelse, efteruddannelse, beskaeftigelse, socialsikring, indkomststoette, socialordninger, sundhedsraadgivning og andre ordninger, idet der boer sikres adgang til disse, hvilket er en strategi, som er langt mere effektiv med hensyn til at bekaempe fattigdom og social udstoedelse samt atter faa integreret de arbejdsloese paa arbejdsmarkedet og faa reintegreret de hjemloese, navnlig i den kritiske periode efter, at de har mistet deres bolig og adgangen til saadanne serviceydelser er vanskeligst,

L. der henviser til, at udformningen af en saadan boligpolitik paa europaeisk plan boer bygge paa bestraebelser paa at opnaa en passende bolig for alle,

M. der henviser til, at en saadan politik ikke skulle vaere problematisk, eftersom alle medlemsstater ved at ratificere De Forenede Nationers internationale konvention fra 1966 om oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder har anerkendt retten for alle til en passende bolig som et princip,

N. der henviser til, at udformningen af en boligpolitik paa EU-plan ikke vil vaere et radikalt skridt, idet strukturinterventioner og EU-instrumenter allerede har en indirekte indvirkning paa nationale boligprogrammer og der siden 1955 er gennemfoert boligprogrammer for og ydet boligstoette til arbejdstagere i kul- og staalindustrien paa grundlag af EKSF-traktaten,

O. der henviser til, at hvis der ikke goeres en indsats for at loese problemerne i forbindelse med hjemloeshed og daarlige boligforhold, vil det skaerpe saavel de sociale som de oekonomiske problemer i medlemsstaterne og i Unionen og i sidste ende indebaere en stoerre byrde for medlemsstaternes oekonomier end en politik, der er udformet og finansieret paa en hensigtsmaessig maade og tager sigte paa at afskaffe hjemloeshed og hoejne boligstandarden,

1. opfordrer medlemsstaterne til paa regeringskonferencen at indarbejde bestemmelser i traktaten, som foerer til en progressiv gennemfoerelse af de grundlaeggende sociale rettigheder for personer, der er bosat i Europa, herunder retten for alle til en ordentlig og prismaessigt overkommelig bolig;

2. insisterer paa, at den principielle ret til en ordentlig og prismaessigt overkommelig bolig udmoentes i praksis gennem konkrete politikker og foranstaltninger, der skal gennemfoeres paa et passende administrativt og institutionelt plan;

3. opfordrer medlemsstaterne til at leve op til deres ansvar og udforme en boligpolitik omfattende et tilstraekkeligt udbud af boliger, gode boliger af passende stoerrelse, et tilstraekkeligt udbud af prismaessigt overkommelige boliger og et boligmaessigt hoejt sikkerhedsniveau;

4. opfordrer medlemsstaterne til at traeffe forebyggende foranstaltninger, bl.a. som led i den almindelige sociale og boligmaessige sikringsordning, for saaledes ogsaa at kunne garantere personer, der kaemper med alvorlige problemer med fare for til social udstoedelse, et mindstemaal af sikkerhed;

5. foreslaar medlemsstaterne at traeffe foranstaltninger, som skal hindre ejerne i forsaetligt eller uagtsomt at lade boliger staa tomme;

6. er af den opfattelse, at det er noedvendigt at betragte boligsektoren som et omraade af almen interesse, der danner grundlag for alle andre grundlaeggende sociale rettigheder, og som der skal tages hensyn til paa alle niveauer af beslutningsprocessen i Unionen;

7. foreslaar, at en boligpolitik i EU-regi skal vaere rettet mod

- indsamling, udveksling og analyse af oplysninger om boligpolitikken i medlemsstaterne,

- evaluering, udveksling og fremme af eksempler paa god praksis i medlemsstaterne med hensyn til boligprojekter og -programmer, navnlig projekter, hvis formaal er at hjaelpe de hjemloese og mennesker, hvis oekonomiske situation bevirker, at de har maattet blive i boliger af ringe standard,

- fastsaettelse af mindstemaal i medlemsstaterne for en koordinering med hensyn til at sikre adgang til en bolig for alle og opstilling af rammebetingelser med henblik paa at naa disse maal,

- permanent overvaagning, f.eks. ved en task force bestaaende af alle relevante generaldirektorater i Kommissionen, af EU-politikkernes effekt i boligsektoren, hvor der tages hensyn til de mulige foelger for saarbare og ugunstigt stillede grupper og arbejdes hen imod udvikling af integrerede strategier og koordinering af EF-ressourcerne, saa der opnaas den maksimale virkning;

8. foreslaar, at Kommissionen undersoeger, hvorledes der kan ivaerksaettes et pilotprogram (svarende til IGLOO-projektet eller andre modeller) for at stoette finansiering af integrerede nationale boligrelaterede pilotprojekter, som samtidig omfatter byudvikling, boliger, uddannelse, beskaeftigelse, sociale og sundhedsmaessige spoergsmaal og aktivt inddrager de paagaeldende befolkningsgrupper; forventer, at saadanne projekter udvaelges under hensyntagen til forslag fra medlemsstaterne og ikke blot vedroerer nybyggeri, men ogsaa tager sigte paa bevarelse og restaurering af den eksisterende boligmasse;

9. er af den opfattelse, at boligministrene i de femten medlemsstater boer moedes mere regelmaessigt for at give en boligpolitik paa EU-plan den noedvendige politiske fremdrift og udstikke retningslinjerne herfor samt for at overvaage de aktioner, der er omtalt i punkt 7 og 8;

10. er af den opfattelse, at Den Europaeiske Union som del af en boligpolitik paa EU-plan boer optraede som koordinator og banebryder ved at yde laan eller traeffe andre foranstaltninger; bemaerker i denne forbindelse, at kul- og staalarbejdere siden 1954 i henhold til EKSF-traktaten har kunnet faa adgang til boliglaan til lav rente, hvilket har haft meget positive virkninger baade for arbejdstagerne selv og for de boligomraader, hvor der er ydet laan; mener, at dette kan tjene som model for indgreb fra Den Europaeiske Union med hensyn til boliger i andre sektorer, hvor saadanne interventioner kan finansieres via reformen af strukturfondene efter 1999 eller via EKSF-reserverne, naar Paris- traktaten udloeber i 2002; opfordrer indtraengende Kommissionen til at undersoege, om en saadan udvidet anvendelse kan gennemfoeres; mener, at EU ogsaa boer overveje anvendelsen af ESF-midler til at oplaere arbejdsloese og hjemloese - saavel maend som kvinder - i byggeteknik og til at bygge deres eget hjem;

11. paapeger, at udformningen af en integreret boligpolitik paa EU-plan og navnlig en politik, som fremmer investeringerne i baade den private og offentlige boligsektor, vil have en gavnlig indvirkning paa beskaeftigelsen og integreringen af de udstoedte paa arbejdsmarkedet i hele Unionen ikke blot i bygge- og anlaegssektoren, men ogsaa med hensyn til de tilknyttede serviceerhverv, raadgivning og uddannelse, der vil foelge af en saadan integreret boligpolitik;

12. er af den opfattelse, at en integreret boligpolitik er en politik, som tager hensyn til bymaessige og miljoemaessige forhold og kravet om at skabe social og oekonomisk samhoerighed, hvorved den bidrager til en baeredygtig udvikling; mener, at EU boer oege bevillingerne til SAVE-programmet med henblik paa at stoette energieffektive boliger;

13. understreger i forbindelse med oekonomisk og social samhoerighed, at boligpolitikker, der er maalrettet og integreret paa den rigtige maade, kan spille en vigtig rolle med hensyn til at bevare den oekonomiske og sociale levedygtighed i landdistrikterne, randomraaderne og omraaderne i den yderste periferi;

14. paapeger, at der skal tages hensyn til de saerlige boligbehov for handicappede, aeldre og voldsramte kvinder og boern, for ikke alene at sikre, at disse grupper fortsat har menneskevaerdige boligforhold, men ogsaa for at de fortsat kan faa et vaerdigt liv i samfundet;

15. er af den opfattelse, at der i betragtning af den nuvaerende situation med affolkning af landdistrikterne og byomraadernes eksplosive vaekst boer udformes og fremmes en politik for genbosaettelse paa landet;

16. er af den opfattelse, at alle tiltag skal vaere baeredygtige og tage hensyn til beskyttelse af miljoeet, besparelser paa energiomraadet og de mest hensigtsmaessige byggemetoder;

17. opfordrer medlemsstaterne til ved indfoerelsen af ny lovgivning at forbyde enhver form for forskelsbehandling i forbindelse med adgang til offentlig eller privat boligbyggeri samt til at gennemfoere boligpolitik paa alle forvaltningsniveauer;

18. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Regionsudvalget, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer, der er engageret i kampen mod bolignoed og social udstoedelse.