Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om markeder for finansielle instrumenter og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (omarbejdning) /* KOM/2011/0656 endelig - 2011/0298 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. Baggrund for forslaget Direktivet om markeder for finansielle instrumenter (MiFID), som trådte i kraft i november 2007, er en af hjørnestenene i integreringen af EU's finansielle markeder. Denne lovgivning blev vedtaget i overensstemmelse med "Lamfalussyproceduren"[1] og består af et rammedirektiv (direktiv 2004/39/EF)[2], et gennemførelsesdirektiv (direktiv 2006/73/EF)[3] og en gennemførelsesforordning (forordning (EF) nr. 1287/2006)[4]. Med MiFID er der etableret et regelsæt for bankers og investeringsselskabers ydelse af investeringsservice i forbindelse med finansielle instrumenter (f.eks. mægling, rådgivning, handel, porteføljepleje, emissionsgaranti osv.) og for markedsoperatørers virksomhed på regulerede markeder. Det fastlægger også, hvilke beføjelser og opgaver der tilkommer de kompetente nationale myndigheder i forbindelse med disse aktiviteter. Det overordnede mål er at fremme EU's finansielle markeders integration, konkurrenceevne og effektivitet. I praksis betød dette, at medlemsstaterne ikke længere har mulighed for at kræve, at al handel med finansielle instrumenter skal foregå på traditionelle markeder, og det har givet mulighed for europæisk konkurrence mellem disse markeder og alternative markeder. Det gav ligeledes banker og investeringsselskaber en styrket adgang til ydelse af investeringsservice i EU, såfremt de overholder en række både organisatoriske og indberetningsmæssige krav samt en række omfattende regler, der har til formål at sikre investorbeskyttelse. Bestemmelserne har nu været i kraft i 3½ år og har resulteret i øget konkurrence mellem markedspladserne i forbindelse med handelen med finansielle instrumenter og flere valgmuligheder for investorer med hensyn til tjenesteydere og tilgængelige finansielle instrumenter, idet disse fremskridt er blevet forstærket af den teknologiske udvikling. Overordnet set er transaktionsomkostningerne faldet og integrationen vokset[5]. Der er dog opstået visse problemer. For det første har de skærpede konkurrenceforhold medført nye udfordringer. Fordelene ved den nye konkurrence er ikke kommet alle markedsdeltagere til gode i lige stort omfang, og de er ikke altid blevet ført videre til de endelige investorer, detailhandelen eller engrosniveauet. Den markedsfragmentering, der er forbundet med konkurrence, har også gjort handelsforholdene mere komplekse, især hvad angår indsamlingen af handelsdata. For det andet har markedsudviklingen og den teknologiske udvikling overhalet forskellige MiFID-bestemmelser. Den fælles interesse i at opnå gennemsigtige og lige vilkår for alle mellem de forskellige markedspladser og mellem investeringsselskaber risikerer således at blive undermineret. For det tredje har finanskrisen afsløret en række svagheder i reguleringen af andre instrumenter end aktier, der for det meste handles mellem professionelle investorer. Tidligere antagelser om, at minimal gennemsigtighed, tilsyn og investorbeskyttelse i forbindelse med denne handel er mere befordrende for markedets effektivitet, er ikke længere holdbare. Endelig understreger den hurtige innovation og den voksende kompleksitet inden for de finansielle instrumenter betydningen af et tidssvarende og højt niveau for investorbeskyttelse. De meget omfattende MiFID-bestemmelser, hvis positive virkning generelt er blevet fremhævet i forbindelse med finanskrisen, trænger således til en række målrettede, men ambitiøse forbedringer. Revisionen af MiFID er derfor en integrerende del af de reformer, der har til formål at etablere et sikrere, sundere, mere gennemsigtigt og mere ansvarligt finansielt system, der arbejder for økonomien og samfundet som helhed i kølvandet på finanskrisen, samt at sikre mere integrerede, effektive og konkurrencedygtige finansielle markeder i EU[6]. Den er også et vigtigt redskab til at opfylde G20-forpligtelsen[7] med hensyn til at gøre en indsats over for de mindre regulerede og mere ugennemsigtige dele af det finansielle system og forbedre organisationen, gennemsigtigheden og tilsynet inden for forskellige markedssegmenter, især for de instrumenter, der hovedsagelig handles "over-the-counter" (OTC)[8], hvilket supplerer forslaget til forordning om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre[9]. Der er også behov for målrettede forbedringer for at forbedre tilsynet med og gennemsigtigheden af markederne for råvarederivater for at sikre deres risikoafdæknings- og prisfastsættelsesfunktion samt i lyset af udviklingen i markedsstrukturer og -teknologi for at sikre en loyal konkurrence og effektive markeder. Det er endvidere nødvendigt med specifikke ændringer af rammerne for investorbeskyttelse under hensyntagen til udviklingen i praksis og for at fremme investortilliden. Endelig skal det nævnes, at EU i overensstemmelse med forslagene fra de Larosière-gruppen og konklusionerne fra ECOFIN[10] har forpligtet sig til, hvor det er hensigtsmæssigt, at begrænse de skønsbeføjelser, som medlemsstaterne råder over inden for rammerne af EU's direktiver om finansielle tjenesteydelser. Dette er den røde tråd på tværs af alle de områder, der er omfattet af MiFID-revisionen, og det vil bidrage til at skabe et fælles regelsæt for EU's finansielle markeder, bidrage yderligere til at skabe ensartede spilleregler for medlemsstaterne og markedsdeltagerne, forbedre tilsyn og håndhævelse, reducere omkostningerne for markedsdeltagere og forbedre betingelserne for adgang og den globale konkurrenceevne for EU's finansielle industri. Forslaget om ændring af MiFID består derfor af to dele. En forordning, som fastlægger krav med hensyn til offentliggørelse af handelsgennemsigtighedsdata til offentligheden og transaktionsoplysninger til de kompetente myndigheder, fjernelse af hindringer for en ikke-diskriminerende adgang til clearingfaciliteter, obligatorisk handel med derivater i organiserede handelssystemer og specifikke tilsynsforanstaltninger vedrørende finansielle instrumenter og positioner i derivater samt leveringen af tjenesteydelser fra tredjelandsselskaber uden filial. Et direktiv, som ændrer særlige krav for så vidt angår ydelse af investeringsservice, omfanget af undtagelser fra det nuværende direktiv, krav til organisation og forretningsskik for investeringsselskaber, organisatoriske krav for markedspladser, godkendelse og løbende forpligtelser for udbydere af datatjenester, de kompetente myndigheders beføjelser, sanktioner og gældende regler for tredjelandsselskaber, der opererer gennem en filial. 2. Resultat af høringer af interesserede parter og konsekvensanalyser Initiativet er resultatet af en omfattende og vedvarende dialog med og høring af alle vigtige interesserede parter, herunder værdipapirstilsynsmyndigheder, og alle typer markedsdeltagere, herunder udstedere og detailinvestorer. Forslaget tager hensyn til de synspunkter, der kom til udtryk ved en offentlig høring fra den 8. december 2010 til den 2. februar 2011[11], en stor og velbesøgt offentlig høring, der fandt sted over to dage den 20. og 21. september 2010[12], og input, opnået gennem omfattende møder med en lang række interessentgrupper siden december 2009. Endelig tager forslaget hensyn til bemærkningerne og analysen i de dokumenter og den tekniske rådgivning, som er offentliggjort af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR), nu Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA)[13]. Desuden er der blevet bestilt to undersøgelser[14] hos eksterne konsulenter for at forberede revisionen af MiFID. Den første, som blev bestilt hos PricewaterhouseCoopers den 10. februar 2010 og modtaget den 13. juli 2010, har fokus på indsamling af data om markedsaktiviteter og andre MiFID-relaterede spørgsmål. Den anden, som er fra Europe Economics, blev bestilt den 21. juli 2010 og modtaget den 23. juni 2011 og har fokus på en cost-benefit-analyse af de forskellige politikmodeller, der bør overvejes i forbindelse med MiFID-revisionen. Kommissionen foretog i overensstemmelse med sin handlingsplan for bedre lovgivning en konsekvensanalyse af forskellige politikmodeller. Modellerne blev vurderet ud af forskellige kriterier: markedsoperationers gennemsigtighed for reguleringsmyndigheder og markedsdeltagere, investorbeskyttelse og ‑tillid, ensartede vilkår for markedspladser og handelssystemer i EU og omkostningseffektivitet, dvs. i hvor høj grad de pågældende politikmodeller gør det muligt at nå de opstillede mål og bidrager til at få værdipapirmarkederne til at fungere både omkostningseffektivt og effektivt i det hele taget. Generelt anslås MiFID-revisionen at ville generere efterlevelsesomkostninger (engangsomkostninger) på mellem 512 og 732 mio. EUR og løbende omkostninger på mellem 312 og 586 mio. EUR. Dette udgør engangsomkostninger og løbende omkostninger på henholdsvis 0,10 % til 0,15 % og 0,06 % til 0,12 % af de samlede driftsomkostninger inden for EU's banksektor. Det er langt mindre end omkostningerne ved indførelsen af MiFID. Engangsomkostningerne ved indførelsen af MiFID blev anslået til 0,56 % (detailbanker og sparekasser) og 0,68 % (investeringsbanker) af de samlede driftsomkostninger, mens de løbende efterlevelsesomkostninger blev anslået til mellem 0,11 % (detailbanker og sparekasser) og 0,17 % (investeringsbanker) af de samlede driftsomkostninger. 3. Juridiske aspekter af forslaget 3.1. Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 53, stk. 1, i TEUF. Dette direktiv afløser direktiv 2004/39/EF for så vidt angår harmonisering af de nationale bestemmelser om meddelelse af tilladelse til investeringsselskabers ydelse af investeringsservice og udøvelse af investeringsaktiviteter, erhvervelse af en kvalificeret deltagelse, udøvelse af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, de beføjelser, der er tillagt hjemlandets og værtslandets tilsynsmyndigheder i den henseende, samt vilkårene for meddelelse af tilladelse til og drift af regulerede markeder og af selskaber, der udbyder markedsdata. Dette forslags hovedformål og genstand er at samordne de nationale bestemmelser om adgangen til at udøve virksomhed som investeringsselskaber, regulerede markeder og udbydere af datatjenester samt om reglerne vedrørende deres ledelse og tilsynet med dem. Forslaget er derfor baseret på artikel 53, stk. 1, i TEUF. Dette forslag supplerer forslaget til forordning [MiFIR], hvori der fastlægges ensartede og direkte anvendelige krav, som er nødvendige, for at markedet for finansielle instrumenter kan fungere gnidningsløst med hensyn til f.eks. offentliggørelse af handelsdata, transaktionsindberetning til de kompetente myndigheder samt de kompetente myndigheders og ESMA's særlige beføjelser. 3.2. Nærhed og proportionalitet I overensstemmelse med nærhedsprincippet (artikel 5, stk. 3, i TEUF) skal der kun handles på EU-plan, hvis målsætningerne ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne alene og derfor på grund af omfanget eller virkningerne af den foreslåede handling bedre kan gennemføres på EU-plan. De fleste af de spørgsmål, der er omfattet af revisionen, indgår allerede i MiFID's nuværende retlige ramme. Hertil kommer, at de finansielle markeder i sagens natur er grænseoverskridende, og at dette bliver mere og mere udpræget. De betingelser, i henhold til hvilke selskaber og operatører kan konkurrere på dette område, uanset om det drejer sig om gennemsigtighed før og efter handelen, investorbeskyttelse og markedsdeltagernes evaluering og kontrol af risici, skal være fælles på tværs af grænserne, og de er alle centrale elementer i MiFID i dag. Det er blevet nødvendigt at træffe foranstaltninger på europæisk plan for at aktualisere og ændre regelsættet i MiFID for således at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder siden dets gennemførelse. De forbedringer, som direktivet allerede har medført med hensyn til de finansielle markeders og tjenesters integration og effektivitet i Europa, vil således blive styrket med passende tilpasninger for at sikre, at målsætningerne om et solidt regelsæt for det indre marked nås. På grund af denne integration vil isolerede nationale indgreb være langt mindre effektive og føre til opsplitning af markederne, hvilket medfører regelarbitrage og konkurrenceforvridning. F.eks. vil forskellige niveauer af markedsgennemsigtighed eller investorbeskyttelse i de forskellige medlemsstater føre til en fragmentering af markederne, være til skade for både likviditet og effektivitet samt medføre skadelig regelarbitrage. ESMA bør også spille en central rolle i gennemførelsen af det nye EU-regelsæt. Det er nødvendigt at tillægge ESMA særlige beføjelser for at forbedre den måde, hvorpå det indre marked for værdipapirer fungerer. Forslaget tager fuldt hensyn til proportionalitetsprincippet, nemlig at handling på EU-plan bør stå i et rimeligt forhold til de fastsatte mål og ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt herfor. Det er foreneligt med dette princip, idet der tages hensyn til den rette balance mellem de offentlige interesser, der er på spil, og foranstaltningens omkostningseffektivitet. Der er foretaget en nøje afvejning af de krav, der pålægges de forskellige parter. Navnlig behovet for balance mellem investorbeskyttelse, markedernes effektivitet og erhvervslivets omkostninger er centrale i disse krav. 3.3. Overholdelse af artikel 290 og 291 i TEUF Den 23. september 2009 vedtog Kommissionen forslag til forordninger om oprettelse af EBA, EIOPA og ESMA. Kommissionen henviser i denne henseende til sine erklæringer vedrørende artikel 290 og 291 i TEUF i forbindelse med vedtagelsen af forordningerne om oprettelse af de europæiske tilsynsmyndigheder: "For så vidt angår proceduren for vedtagelse af reguleringsstandarder understreger Kommissionen den unikke karakter af sektoren for finansielle tjenesteydelser som følge af Lamfalussystrukturen, hvilket er udtrykkeligt anerkendt i erklæring 39 til TEUF. Kommissionen er imidlertid i alvorlig tvivl om, hvorvidt begrænsningerne i dens funktion i forbindelse med vedtagelsen af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i TEUF". 3.4. Nærmere redegørelse for forslaget 3.4.1. Generelt – lige konkurrencevilkår En central målsætning med forslaget er at sikre, at al organiseret handel foregår på regulerede markedspladser: regulerede markeder, multilaterale handelsfaciliteter (MHF'er) og organiserede handelsfaciliteter (OHF'er). Samme krav om gennemsigtighed før og efter handel vil gælde for alle disse markedspladser. Ligeledes er kravene med hensyn til de organisatoriske aspekter og markedstilsyn, der finder anvendelse på alle tre markedspladser, stort set identiske. Dette vil sikre ensartede spilleregler, når der er tale om funktionelt ensartede aktiviteter, hvormed man varetager tredjeparters handelsinteresser. Det er imidlertid vigtigt at påpege, at der vil ske en afvejning af gennemsigtighedskravene for de forskellige typer af instrumenter, herunder aktier, obligationer og derivater, og for forskellige typer af handel, herunder ordrebaseret og budbaseret. På alle tre markedspladser er platformens operatør neutral. Regulerede markeder og multilaterale handelsfaciliteter er kendetegnet ved, at transaktioner udføres på ikke-skønsmæssig vis. Dette betyder, at transaktioner vil blive gennemført i henhold til allerede fastsatte regler. De konkurrerer også om at tilbyde adgang til en bred medlemskreds, forudsat at de opfylder en række gennemsigtige kriterier. Derimod har operatører af OHF'er en vis skønsmargen med hensyn til, hvorledes en transaktion vil blive gennemført. Operatøren er således underlagt krav om investorbeskyttelse, god forretningsskik og best execution over for de kunder, der anvender platformen. Selv om de regler, der gælder for adgang til og ordreudførelse i en OHF, skal være gennemsigtige og klare, giver de imidlertid operatøren mulighed for at levere en tjenesteydelse til kunder, som er kvalitativt, hvis ikke funktionelt, forskellig fra de tjenesteydelser, der leveres af regulerede markeder og MHF'er til deres medlemmer og deltagere. For fortsat at sikre dels OHF-operatørens neutralitet i forbindelse med en transaktion, dels at forpligtelserne over for de kunder, der således bringes sammen, ikke tilsidesættes, fordi der er mulighed for opnå en fortjeneste på deres bekostning, er det nødvendigt at forbyde OHF-operatører at handle over deres egenbeholdning. Endelig kan organiseret handel også foregå ved systematisk internalisering. En systematisk internalisator (SI), kan udføre kundernes transaktioner over egenbeholdningen. Et SI-selskab kan dog ikke samle tredjeparters købs- og salgsinteresser på samme funktionelle måde som et reguleret marked, en MHF eller en OHF, og det udgør således ikke en markedsplads. Reglerne for best execution og andre regler for god forretningsskik finder anvendelse, og kunden skal være klar over, hvornår han handler med investeringsselskabet, og hvornår han handler mod tredjemand. SI-selskaberne er omfattet af specifikke krav om førhandelsgennemsigtighed og adgang. Igen vil der ske en afvejning af gennemsigtighedskravene for forskellige typer instrumenter, herunder aktier, obligationer og derivater, og disse vil finde anvendelse under bestemte grænseværdier. Investeringsselskabers handel for egen regning med kunder, herunder andre investeringsselskaber, betragtes således som "over the counter"-handel (OTC). OTC-handelsaktiviteter skal være ikke-systematiske og uregelmæssige for ikke at falde ind under definitionen af SI-aktivitet, der skal gøres mere rummelig ved at ændre gennemførelsesbestemmelserne. 3.4.2. MiFID-reglernes anvendelse på produkter og tjenesteydelser af samme art (artikel 1, 3 og 4) I forbindelse med arbejdet vedrørende pakkeprodukter til detailinvestorer (PRIPs)[15] har Kommissionen forpligtet sig til at sikre en ensartet reguleringstilgang baseret på MiFID-bestemmelser om distributionen til detailinvestorer af forskellige finansielle produkter, der opfylder de samme investorbehov og giver anledning til mere eller mindre de samme spørgsmål vedrørende investorbeskyttelse. Herudover er der blevet rejst tvivl om, hvorvidt MiFID kan anvendes på investeringsselskaber eller kreditinstitutter, der udsteder og sælger deres egne værdipapirer. Det ligger fast, at MiFID finder anvendelse, når der ydes investeringsrådgivning i forbindelse med salg, men der er behov for større klarhed i de tilfælde, hvor tjenesteydelserne ikke er ledsaget af rådgivning, og hvor det kan vurderes, at investeringsselskabet eller banken ikke leverer en MiFID-tjeneste. Endelig er det - på grund af finanskrisen, de finansielle markeders og produkters kompleksitet og investorernes behov for at kunne påregne samme grad af beskyttelse, uanset hvor tjenesteyderne befinder sig og hvem de er - ikke længere holdbart, at der fortsat er forskelle mellem medlemsstaternes regler for enheder, som er aktive på lokalt plan, ikke er omfattet af MiFID, og kun yder investeringsservice i begrænset omfang. Ved forslaget udstrækkes MiFID-kravene, og især reglerne om god forretningsskik og interessekonflikter, derfor til kreditinstitutters salg af strukturerede indskud med og uden rådgivning, det præciseres, at MiFID også finder anvendelse på investeringsselskaber og kreditinstitutter, der sælger deres egne værdipapirer uden at yde rådgivning, og der stilles krav til medlemsstaterne om i deres nationale lovgivning for lokale enheder at indføre krav om tilladelse og god forretningsskik, som svarer til MiFID-kravene. 3.4.3. Ændring af undtagelserne fra MiFID (artikel 2) I MiFID er handel for egen regning med finansielle instrumenter opført blandt de former for investeringsservice og -aktiviteter, der kræver tilladelse. Der er imidlertid tre vigtige undtagelser, som blev indført for at udelukke personer, der handler for egen regning som eneste virksomhed, som en accessorisk del af en anden ikke-finansiel virksomhed eller som en del af en ikke-finansiel virksomhed bestående i handel med råvarer. Det bør i tråd med G20-tilsagnene sikres, at MiFID-bestemmelserne på passende måde finder anvendelse på selskaber, der yder investeringsservice til kunder og udøver investeringsaktiviteter på professionelt grundlag. I forslaget er undtagelserne derfor mere klart begrænset til aktiviteter, som er mindre centrale i forhold til MiFID, som hovedsagelig vedrører private forretninger, og som ikke udgør højfrekvenshandel. 3.4.4. Opgradering af reglerne for markedsstrukturer (artikel 18, 19, 20, 32, 33, 34, 53 og 54) Siden MiFID-direktivet blev indført, er markedsudviklingen delvist løbet fra det nuværende regelsæt, der gælder for forskellige typer handelssteder, og som har til formål at understøtte loyal konkurrence, lige vilkår samt gennemsigtige og effektive markeder. Meget taler for at videreudvikle det gældende regelsæt: dets virkemåde og udformning, der hovedsagelig er baseret på aktiehandel, behovet for større gennemsigtighed og modstandsdygtighed på ikke-aktiemarkeder samt det forhold, at de former for organiseret handel, der er opstået i de senere år, ikke alle i tilstrækkelig grad modsvarer definitionerne og kravene i den tredeling, MiFID opererer med, nemlig regulerede markeder, multilaterale handelsfaciliteter og systematiske internalisatorer. Med forslaget skabes der en ny kategori af organiserede handelsfaciliteter, som ikke svarer til nogen af de eksisterende kategorier, som er understøttet af strenge organisatoriske krav og identiske gennemsigtighedsregler, og der foretages en opgradering af vigtige krav til samtlige markedspladser for at tage højde for den øgede konkurrence og handel på tværs af grænserne, der skyldes både de teknologiske fremskridt og MiFID. 3.4.5. Forbedringer i corporate governance (artikel 9 og 48) I henhold til MiFID skal personer, der faktisk leder et investeringsselskabs forretninger, have et tilstrækkeligt godt omdømme og tilstrækkelige erfaringer til at sikre en sund og forsigtig ledelse af investeringsselskabet. I overensstemmelse med Kommissionens arbejde vedrørende corporate governance i den finansielle sektor[16] foreslås det at styrke disse bestemmelser med hensyn til bestyrelsesmedlemmers (både direktørers og direktionseksterne bestyrelsesmedlemmers) profil, rolle og ansvar og med hensyn til en bedre balance i sammensætningen af ledelsesorganer. Forslaget tilsigter nærmere bestemt at sikre, at medlemmerne af et selskabs ledelsesorgan har tilstrækkelig viden og faglig kompetence og forstår de risici, der er forbundet med selskabets aktiviteter, så det sikres, at det ledes på en sund og forsigtig måde, som tilgodeser investorernes interesser og markedets integritet. 3.4.6. Skærpede organisatoriske krav for at sikre markedernes effektive virkemåde og integritet (artikel 16 og 51) Den teknologiske udvikling inden for handel med finansielle instrumenter frembyder både muligheder og problemer. Selv om virkningerne generelt anses for at være positive for markedslikviditeten og for at have gjort markederne mere effektive, er det blevet påpeget, at det er nødvendigt med specifikke regulerings- og tilsynsforanstaltninger for på fyldestgørende måde at kunne håndtere de potentielle trusler fra algoritmisk handel og højfrekvenshandel mod markedernes ordentlige funktion. Forslaget tilsigter nærmere bestemt, at alle enheder, der foretager højfrekvenshandel, skal være omfattet af MiFID, at disse selskaber og selskaber, som tilbyder andre højfrekvenshandlende markedsadgang, skal indføre passende organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger, samt at markedspladser skal indføre passende risikokontrolforanstaltninger for at mindske ureglementeret handel og sikre deres platformes modstandsdygtighed. Det tilsigter endvidere at bistå de kompetente myndigheder med tilsynet med og overvågningen af disse aktiviteter. 3.4.7. Styrkelse af investorbeskyttelsen (artikel 13, 24, 25, 27 og 29 samt bilag I – afsnit A) Det anerkendes generelt, at MiFID har forbedret beskyttelsen af både detailinvestorer og professionelle investorer. Erfaringen har imidlertid vist, at ændringer på en række områder vil kunne afhjælpe de mest påtrængende tilfælde af mulige skader for investorer. Forslaget styrker navnlig regelsættet for ydelse af investeringsrådgivning og porteføljepleje og for investeringsselskabers mulighed for at acceptere tilskyndelser fra tredjemand, ligesom det afklarer de betingelser og ordninger, der gælder for investorers mulighed for frit at indgå transaktioner på markedet vedrørende bestemte ikke-komplekse instrumenter, i forbindelse med hvilke deres investeringsselskab kun har minimale pligter og kun yder minimal beskyttelse. Med forslaget indføres der desuden regler for krydssalg for at sikre, at investorer er korrekt informeret, og at denne praksis ikke er til skade for dem. Forslaget styrker kravene til investeringsselskabers og deres agenters behandling af kunders midler eller instrumenter og klassificerer opbevaring af finansielle instrumenter på kunders vegne som en investeringsservice. Forslaget bidrager til at forbedre oplysningerne til kunder om de tjenesteydelser, de får leveret, og om udførelsen af deres ordrer. 3.4.8. Bedre beskyttelse ved ydelse af investeringsservice til ikke-detailkunder (artikel 30 og bilag II) Klassificeringen i MiFID af kunder som detailkunder, professionelle kunder og godkendte modparter giver en hensigtsmæssig og tilfredsstillende fleksibilitet og bør derfor forblive stort set uændret. Der er imidlertid talrige eksempler på, at lokale og kommunale myndigheder har gennemført transaktioner med komplekse instrumenter, hvilket viser, at de ikke er korrekt klassificeret i MiFID-regelsættet. Hertil kommer, at selv om en lang række detaljerede krav om god forretningsskik ikke giver mening i forbindelserne mellem godkendte modparter vedrørende deres mange daglige handler, bør det overordnede princip om at handle ærligt, redeligt og professionelt og forpligtelsen til at være reel, klar og ikke-vildledende gælde, uanset kundens klassificering. Endelig foreslås det, at godkendte modparter skal have bedre oplysninger og dokumentation vedrørende de tjenesteydelser, de modtager. 3.4.9. Nye krav til markedspladser (artikel 27, 59 og 60) Vurderingen af "best execution" i MiFID afhænger i dag af, om der foreligger før- og efterhandelsgennemsigtighedsdata. Andre oplysninger som f.eks. antallet af ordrer, der er annulleret, inden ordren udføres, eller den hurtighed, hvormed udførelsen sker, kan imidlertid også være relevante. I forslaget indføres der derfor et krav om, at markedspladser skal offentliggøre oplysninger om kvaliteten af ordreudførelsen en gang om året. Herudover tiltrækker råvarederivataftaler, der handles på markedspladser, som regel en bred vifte af brugere og investorer og kan ofte anvendes som en kilde til referencepriser for eksempelvis detailmarkedet for energi og fødevarer. Det foreslås derfor, at alle markedspladser, hvor der handles med råvarederivataftaler, skal indføre passende begrænsninger eller alternative ordninger med henblik på at sikre markedets ordentlige funktion og korrekte afviklingsbetingelser i forbindelse med råvarer, der overdrages fysisk, ligesom de skal stille systematiske, detaljerede og standardiserede oplysninger om positioner opdelt efter forskellige typer handlende - finansielle aktører og erhvervsdrivende (herunder den kategori, som den endelige kunde tilhører, og kundens identitet) - til rådighed for reguleringsmyndighederne og markedsdeltagerne (dog kun samlede positioner for kategorier af endelige kunder). De begrænsninger, der skal indføres på markedspladserne, kan harmoniseres ved hjælp af delegerede retsakter, som vedtages af Kommissionen, og hverken disse begrænsninger eller eventuelle alternative ordninger er til hinder for, at de kompetente myndigheder og ESMA kan indføre yderligere foranstaltninger i medfør af dette direktiv og MiFIR, hvis det er nødvendigt. 3.4.10. En bedre ordning for SMV-markeder (artikel 35) Med henblik på at supplere forskellige nyere EU-initiativer, der har til formål at bistå SMV'er med at opnå finansiering, foreslås det at oprette en ny underkategori af markeder under betegnelsen SMV-vækstmarkeder. Operatøren af en MHF kan vælge også at lade MHF'en registrere som et SMV-vækstmarked (der normalt vil blive drevet som en MHF), hvis den opfylder visse betingelser. Registreringen af disse markeder forventes at gøre dem mere synlige og højne deres profil samt at bidrage til at bane vejen for fælleseuropæiske reguleringsstandarder for sådanne markeder, hvor der målrettet tages hensyn til udstederes og investorers behov og samtidig opretholdes høje niveauer for investorbeskyttelse. 3.4.11. Tredjelandsordning (artikel 41-50) Forslaget skaber et harmoniseret regelsæt for adgang til EU's markeder for selskaber og markedsoperatører, som er baseret i tredjelande, for at afhjælpe den nuværende manglende koordinering mellem de nationale tredjelandsordninger og for at sikre lige konkurrencevilkår for alle finansielle tjenesteydere på EU's område. Med forslaget indføres en ordning baseret på en forudgående ækvivalensvurdering fra Kommissionens side af tredjelandes retsregler. Tredjelandsselskaber fra tredjelande, for hvilke der er vedtaget en ækvivalensafgørelse, vil kunne ansøge om at levere tjenesteydelser i Unionen. Levering af tjenesteydelser til detailkunder forudsætter, at der oprettes en filial; tredjelandsselskabet skal have tilladelse i den medlemsstat, hvor filialen er etableret, og filialen vil være underlagt EU-krav på visse områder (organisatoriske krav, regler om god forretningsskik, interessekonflikter, gennemsigtighed mv.). Tjenesteydelser, der leveres til godkendte modparter, forudsætter ikke, at der oprettes en filial; tredjelandsselskaber vil kunne levere sådanne tjenesteydelser på den betingelse, at de lader sig registrere hos ESMA. Der skal føres tilsyn med dem i hjemlandet. Der vil være behov for passende samarbejdsaftaler mellem de tilsynsførende i tredjelandene og de nationale kompetente myndigheder og ESMA. 3.4.12. Øget og mere effektiv datakonsolidering (artikel 61-68) Aspektet markedsdata for så vidt angår kvalitet, format, omkostninger og konsolideringsegnethed er afgørende for at fastholde det overordnede princip i MiFID med hensyn til gennemsigtighed, konkurrence og investorbeskyttelse. På dette område indføres der med de foreslåede bestemmelser i forordningen og direktivet en række grundlæggende ændringer. Bestemmelserne vil forbedre datakvaliteten og -konsistensen, idet det kræves, at alle selskaber offentliggør deres handelsindberetninger via godkendte offentliggørelsesordninger (APA'er). Der fastlægges procedurer for de kompetente myndigheders godkendelse af APA'erne samt organisatoriske krav til APA'erne. De foreslåede bestemmelser imødegår et af de vigtigste kritikpunkter vedrørende virkningerne af gennemførelsen af MiFID, nemlig dataopsplitningen. Ud over at markedsdata skal være pålidelige, aktuelle og tilgængelige til rimelige omkostninger, er det altafgørende for investorer, at markedsdata kan sammenstilles på en måde, der muliggør en effektiv sammenligning af priser og handel på forskellige markedspladser. De mange markedspladser, der er opstået i kølvandet på gennemførelsen af MiFID, har gjort en sådan sammenligning vanskeligere. I de foreslåede bestemmelser er der fastsat betingelser for nye udbydere af konsolideret løbende handelsinformation. Det fastlægges, hvilke organisatoriske krav de pågældende udbydere skal opfylde for at drive et sådant system. 3.4.13. Udvidede beføjelser til kompetente myndigheder i forbindelse med derivatpositioner (artikel 61, 72 og 83) Da derivatmarkederne har vokset sig betydeligt større i de senere år, sigter forslaget mod at afhjælpe den nuværende opsplitning af reguleringsmyndighedernes beføjelser til at overvåge og føre tilsyn med positioner. Af hensyn til markedernes ordentlige funktion og integritet vil disse myndigheder blive tillagt udtrykkelige beføjelser til at anmode hvem som helst om oplysninger vedrørende vedkommendes positioner i derivater og emissionskvoter. Tilsynsmyndighederne vil have mulighed for at gribe ind på et hvilket som helst stadium af en derivataftales levetid og træffe foranstaltninger til at reducere positionen. Denne skærpede positionsforvaltning vil blive suppleret af muligheden for at begrænse positioner på forhånd og på en ikke-diskriminerende måde. Alle tiltag skal meddeles ESMA. 3.4.14. Effektive sanktioner (artikel 73-78) Medlemsstaterne bør sørge for, at der kan indføres hensigtsmæssige administrative sanktioner og foranstaltninger ved overtrædelse af MiFID. Til dette formål skal de i henhold til direktivet opfylde følgende mindstekrav. For det første bør de administrative sanktioner og foranstaltninger finde anvendelse på fysiske eller juridiske personer samt investeringsselskaber, som er ansvarlige for en overtrædelse. For det andet bør de kompetente myndigheder i tilfælde af overtrædelse af bestemmelser i dette direktiv og forordningen råde over et minimum af administrative sanktioner og foranstaltninger. I denne forbindelse kan nævnes inddragelse af tilladelsen, offentlig meddelelse, afsættelse af ledelsen og administrative bøder. For det tredje bør det maksimale niveau for administrative bøder, der er fastlagt i national lovgivning, overstige fordelene ved overtrædelsen, hvis de kan opgøres, og bør under alle omstændigheder ikke være lavere end det niveau, der er fastsat i direktivet. For det fjerde bør de kriterier, de kompetente myndigheder tager i betragtning, når de i en sag skal afgøre, hvilken type sanktion der skal anvendes, og størrelsen af den, mindst omfatte de kriterier, der er fastsat i direktivet (f.eks. fordelene opnået ved overtrædelsen eller tab, der påføres tredjemand, den ansvarlige persons vilje til at samarbejde mv.). For det femte bør de anvendte sanktioner og foranstaltninger offentliggøres som fastsat i direktivet. Endelig bør der indføres passende mekanismer for at anspore til indberetning af overtrædelser inden for investeringsselskaberne. Strafferetlige sanktioner er ikke omfattet af dette forslag. 3.4.15. Emissionskvoter (bilag I, afsnit C) I modsætning til handelen med derivater er de sekundære spotmarkeder for EU's emissionskvoter i høj grad uregulerede. Der er således opstået en række svigagtige fremgangsmåder på spotmarkederne, der kan underminere tilliden til ordningerne for handel med kvoter som fastsat i direktivet om handel med emissionskvoter[17]. Parallelt med bestemmelserne i direktivet om handel med emissionskvoter, der har til formål at styrke systemet med emissionskvoteregistre og betingelserne for at åbne en konto til handel med emissionskvoter, vil forslaget medføre, at hele markedet med emissionskvoter bliver underlagt finansiel markedsregulering. Både spot- og derivatmarkeder vil blive underlagt samme tilsynsmyndigheder. MiFID og direktiv 2003/6/EF om markedsmisbrug vil finde anvendelse, hvilket i høj grad vil forbedre sikkerheden på markedet uden at indvirke på dets målsætning, nemlig at reducere emissionerne. Dette vil desuden sikre overensstemmelse med de regler, der allerede finder anvendelse på emissionskvotederivater, og give større sikkerhed, eftersom banker og investeringsselskaber, enheder, der er forpligtede til at overvåge handelsaktiviteterne for svig, misbrug eller hvidvask af penge, vil få en større rolle med hensyn til at sikkerhedsundersøge potentielle spothandlere. 4. Virkninger for budgettet De særlige budgetmæssige virkninger af forslaget vedrører de opgaver, der tildeles ESMA som anført i den finansieringsoversigt, der er vedlagt dette forslag. De særlige budgetmæssige konsekvenser for Kommissionen vurderes også i den finansieringsoversigt, der er vedlagt dette forslag. Forslaget får konsekvenser for Fællesskabets budget. ê2004/39/EF ð ny 2011/0298 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om markeder for finansielle instrumenter og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (omarbejdning) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — Under henvisning til traktaten ð om Den Europæiske Unions funktionsmåde ï om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 53, stk. 147, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen[18], ð efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, ï under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[19], under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank[20], ð efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, ï efter ð den almindelige lovgivningsprocedure ï proceduren i traktatens artikel 251[21], og ud fra følgende betragtninger: ò ny (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF[22] er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes. ê 2004/39/EF betragtning 1 (2) Formålet med Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer[23] var at fastlægge betingelserne for, at investeringsselskaber og banker, som havde fået tilladelse, kunne levere nærmere specificerede tjenesteydelser eller oprette filialer i andre medlemsstater på grundlag af hjemlandstilladelse og –tilsyn. Direktivet tog derfor sigte på at harmonisere de krav, investeringsselskaber skulle opfylde for at opnå den første tilladelse og drive virksomhed, herunder reglerne om god forretningsskik. Også nogle af betingelserne for at drive regulerede markeder blev harmoniseret ved direktivet. ê 2004/39/EF betragtning 2 (tilpasset) (3) I de senere år er flere investorer blevet aktive på de finansielle markeder, hvor de tilbydes et stadig mere komplekst og vidtrækkende sæt tjenesteydelser og instrumenter. Som følge af denne udvikling bør Fællesskabets Ö Unionens Õ retlige ramme omfatte hele viften af investororienterede aktiviteter. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser, der sikrer den grad af harmonisering, der er nødvendig for at give investorer en udstrakt beskyttelse og gøre det muligt for investeringsselskaber at levere tjenesteydelser i hele Fællesskabet Ö Unionen Õ, der er et indre marked, på grundlag af hjemlandstilsyn. I betragtning af det ovenfor anførte erbør direktiv 93/22/EØF erstattest af et nyt direktiv 2004/39/EF. ò ny (4) Den finansielle krise har afsløret svagheder i de finansielle markeders virkemåde og gennemsigtighed. Udviklingen på de finansielle markeder har gjort det klart, at der er behov for at styrke reguleringen af markederne for finansielle instrumenter for at øge gennemsigtigheden, beskytte investorerne bedre, styrke tilliden, mindske antallet af uregulerede områder og sikre, at de tilsynsførende tillægges passende beføjelser til at udføre deres opgaver. ò ny (5) Der er international enighed blandt tilsynsorganer om, at svagheder i en række finansieringsinstitutters corporate governance, herunder mangelen på effektive kontrolmekanismer, har været en medvirkende faktor til den finansielle krise. Ved overdreven og uforsigtig risikotagning kan individuelle finansieringsinstitutter blive nødlidende, og der kan opstå systemiske problemer i medlemsstaterne og på verdensplan. Forkert adfærd hos selskaber, der leverer tjenesteydelser til kunder, kan skade investorerne og investortilliden. For at imødegå de potentielt skadelige virkninger af disse svagheder i corporate governance-ordninger bør dette direktivs bestemmelser suppleres af mere detaljerede principper og minimumsstandarder. Disse principper og standarder bør finde anvendelse under hensyntagen til investeringsselskabernes art, størrelse og kompleksitet. ò ny (6) Højniveaugruppen vedrørende Finansielt Tilsyn i Den Europæiske Union har opfordret Unionen til at udvikle mere harmoniserede finansielle regler. I forbindelse med den nye europæiske tilsynsstruktur understregede Det Europæiske Råd desuden den 18. og 19. juni 2009 behovet for at indføre et fælles europæisk regelsæt for alle finansieringsinstitutter i det indre marked. ò ny (7) På baggrund af ovenstående omarbejdes direktiv 2004/39/EF nu dels som nærværende nye direktiv og afløses dels af forordning (EU) nr. …/… (MiFIR). Disse to retsakter bør tilsammen danne det lovgivningsmæssige grundlag for de krav, der skal finde anvendelse på investeringsselskaber, regulerede markeder, udbydere af dataindberetningstjenester og tredjelandsselskaber, der yder investeringsservice eller udfører investeringsaktiviteter i Unionen. Dette direktiv bør derfor læses sammen med nævnte forordning. Dette direktiv bør indeholde de bestemmelser, der skal gælde for tilladelse til at udøve virksomhed, erhvervelse af en kvalificeret deltagelse, udøvelsen af etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser, betingelserne for drift af investeringsselskaber af hensyn til investorbeskyttelsen, tilsynsmyndighedernes beføjelser i hjem- og værtsland samt sanktionsordningen. Da dette forslags hovedformål og genstand er at harmonisere de nationale bestemmelser på de nævnte områder, bør det baseres på artikel 53, stk. 1, i TEUF. Det bør ske i form af et direktiv, således at gennemførelsesbestemmelserne på de områder, det dækker, om nødvendigt kan tilpasses de særlige karakteristika ved hver medlemsstats marked og retssystem. ê 2004/39/EF betragtning 3 (3) På grund af investorers stigende afhængighed af personlige anbefalinger bør investeringsrådgivning medtages som en investeringsservice, der kræver tilladelse. ê 2004/39/EF betragtning 4 (8)(4) På listen over finansielle instrumenter bør medtages visse råvarederivater og andre derivater, der udfærdiges, og handles på en sådan måde, at de giver anledning til samme reguleringsmæssige spørgsmål som traditionelle finansielle instrumenter. ò ny (9) På de sekundære spotmarkeder for emissionskvoter er der opstået en række svigagtige fremgangsmåder, som kan undergrave tilliden til de ved direktiv 2003/87/EF indførte ordninger for handel med kvoter, og der træffes i øjeblikket foranstaltninger til styrkelse af registrene over emissionskvoter og betingelserne for åbning af en konto med henblik på handel med disse kvoter. For at styrke disse markeders integritet og sikre, at de fungerer effektivt, herunder bl.a. ved et fuldstændigt tilsyn med handelsaktiviteten, bør foranstaltningerne i direktiv 2003/87/EF kompletteres ved fuldt ud at medtage emissionskvoter under anvendelsesområdet for dette direktiv og for forordning ----/-- [markedsmisbrugsforordningen], idet de klassificeres som finansielle instrumenter. ê 2004/39/EF betragtning 7 (tilpasset) (10)(7) Dette direktiv skal omfatte de virksomheder, hvis faste erhverv eller virksomhed består i at yde investeringsservice og/eller udøve investeringsaktiviteter i erhvervsøjemed. Direktivet bør derfor ikke omfatte personer, hvis erhvervsmæssige virksomhed er af en anden art. ê 2004/39/EF betragtning 5 (11) Det er nødvendigt at indføre en omfattende ordning for regulering af gennemførelsen af transaktioner med finansielle instrumenter, uanset hvilke handelsmetoder der anvendes for at gennemføre transaktionerne, for at sikre en udførelse af investortransaktioner af høj kvalitet og opretholde det finansielle systems integritet og overordnede effektivitet. Der bør fastlægges en sammenhængende og risikosensitiv ramme for regulering af de vigtigste typer, der for tiden anvendes på den europæiske finansielle markedsplads. Det er nødvendigt at anerkende, at der er opstået en ny generation af organiserede handelssystemer ved siden af de regulerede markeder, som bør underlægges forpligtelser, som kan medvirke til at bevare effektive og velfungerende finansielle markeder. Med henblik på at skabe en rimelig reguleringsmæssig ramme bør direktivet indeholde bestemmelser om indførelse af en ny investeringsservice, der har forbindelse med driften af MHF'er. ê 2004/39/EF betragtning 6 (12)(6) Der bør fastlægges definitioner af et reguleret marked og en MHF, der er nøje afstemte, således at de afspejler, at begreberne repræsenterer den samme funktion (organiseret handel). Definitionerne bør ikke omfatte bilaterale systemer, hvor investeringsselskabet gennemfører hver handel for egen regning og ikke som en risikofri modpart, der skydes ind mellem køber og sælger. Udtrykket "system" omfatter såvel alle markeder, der består i kraft af både et regelsæt og en handelsplads, som markeder, der udelukkende fungerer på grundlag af et regelsæt. Regulerede markeder og MHF'er er ikke tvunget til at have et "teknisk" system til matchning af ordrer. Et marked, som udelukkende består i kraft af et regelsæt for forhold i forbindelse med medlemskab, optagelse af instrumenter til handel, handel mellem medlemmer, indberetning og, hvis relevant, gennemsigtighedsforpligtelser er i dette direktivs forstand et reguleret marked eller en MHF, og transaktioner, der gennemføres i henhold til disse regler, anses for at være gennemført i henhold til et reguleret markeds eller en MHF's system. Udtrykket "købs- og salgsinteresser" skal opfattes bredt og omfatter ordrer, prisstillelser og interessemarkeringer. Ved kravet om, at interesserne skal sammenbringes inden for systemet og efter faste regler opstillet af systemets operatør forstås, at interesserne sammenbringes efter systemets regler eller ved brug af systemets protokoller eller interne driftsprocedurer (inklusive de procedurer, der er indarbejdet i computersoftwaren). Ved "faste regler" forstås, at reglerne ikke overlader det investeringsselskab, der driver en MHF, noget skøn med hensyn til, hvorledes interesserne kan matches. Definitionerne kræver, at interesserne sammenbringes på en sådan måde, at det fører til en kontrakt, hvilket indebærer, at udførelsen skal foregå efter systemets regler eller ved brug af systemets protokoller eller interne driftsprocedurer. ò ny (12) Der bør i forbindelse med alle markedspladser, dvs. regulerede markeder, MHF'er og OHF'er, fastlægges gennemsigtige regler for adgang til faciliteten. Regulerede markeder og MHF'er bør fortsat være underlagt stort set identiske krav med hensyn til, hvem de kan give adgang som medlemmer eller deltagere, men OHF'er bør kunne bestemme og begrænse adgangen på grundlag af bl.a. deres operatørers rolle og forpligtelser i forhold til deres kunder. ò ny (13) Et investeringsselskab, der udfører kundeordrer over egenbeholdningen, bør anses for at være en systematisk internalisator ("systematic internaliser"), medmindre transaktionerne udføres lejlighedsvist, ad hoc og uregelmæssigt uden for regulerede markeder, MHF'er og OHF'er. En systematisk internalisator bør defineres som et investeringsselskab, som på organiseret, hyppigt og systematisk grundlag handler for egen regning ved at udføre kundeordrer uden for et reguleret marked, en MHF eller en OHF. For at sikre, at denne definition anvendes objektivt og effektivt på investeringsselskaber, bør enhver bilateral handel med kunder være omfattet, og de i artikel 21 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1287/2006 om gennemførelse af direktiv 2004/39/EF fastlagte kvalitative kriterier for indkredsning af investeringsselskaber, der skal registreres som systematiske internalisatorer, bør suppleres af kvantitative kriterier. Mens en OHF er ethvert system eller enhver facilitet, som matcher forskellige tredjeparters købs- og salgsinteresser inden for systemet, bør en systematisk internalisator ikke have tilladelse til at sætte tredjeparters købs- og salgsinteresser i forbindelse med hinanden. ê 2004/39/EF betragtning 8 (tilpasset) ð ny (14)(8) Personer, der administrerer deres egne aktiver, og virksomheder, der ikke yder anden investeringsservice og/eller udøver andre investeringsaktiviteter end handel for egen regning, ð bør ikke være omfattet af dette direktiv, ï medmindre de er prisstillere ð eller medlemmer eller deltagere på et reguleret marked eller i en MHF, eller de udfører kundeordrer ved at handle ï eller handler for egen regning uden for et reguleret marked eller MHF på organiseret, hyppigt og systematisk grundlag ved at tilbyde et system, der er tilgængeligt for tredjemand, med henblik på at indgå i handler med vedkommende, bør ikke være omfattet af dette direktiv. ð Som en undtagelse bør personer, der handler for egen regning med finansielle instrumenter som medlemmer eller deltagere på et reguleret marked eller i en MHF, herunder som prisstillere i relation til råvarederivater, emissionskvoter eller derivater heraf, som en accessorisk aktivitet i forhold til deres hovederhverv, der på koncernniveau hverken er investeringsservice som omhandlet i dette direktiv eller bankydelser som omhandlet i direktiv 2006/48/EF, ikke være omfattet af dette direktiv. De tekniske kriterier for, hvornår en aktivitet er accessorisk i forhold til hovederhvervet, bør præciseres i delegerede retsakter. Handel for egen regning ved udførelse af kundeordrer bør omfatte selskaber, der udfører ordrer fra forskellige kunder ved at matche dem på grundlag af ejermatchning (back-to-back-handel), hvorved de bør anses for at optræde som ejere og bør være underlagt dette direktivs bestemmelser om både udførelse af ordrer for kunders regning og handel for egen regning. Udførelse af ordrer vedrørende finansielle instrumenter som en accessorisk aktivitet mellem to personer, hvis hovederhverv på koncernniveau hverken er investeringsservice som omhandlet i dette direktiv eller bankydelser som omhandlet i direktiv 2006/48/EF, bør ikke anses for at være handel for egen regning ved udførelse af kundeordrer. ï ê 2004/39/EF betragtning 9 (15)(9) Når der i teksten henvises til personer, bør dette omfatte både fysiske og juridiske personer. ê 2004/39/EF betragtning 10 (tilpasset) (16)(10) Forsikringsselskaber, hvis virksomhed er underlagt et passende tilsyn fra de kompetente tilsynsførende myndigheder, og som er omfattet af Rådets direktiv 64/225/EØF af 25. februar 1964 om ophævelse af begrænsningerne i etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for genforsikring og retrocession[24], Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring[25] samt Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 om livsforsikringsvirksomhed[26] Ö Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II)[27] Õ, bør være undtaget fra direktivet. ê 2004/39/EF betragtning 11 (17)(11) Personer, der ikke leverer tjenesteydelser til tredjemand, men hvis virksomhed udelukkende består i at yde investeringsservice til deres modervirksomhed, deres dattervirksomheder eller et af deres modervirksomheds andre dattervirksomheder, skal ikke være omfattet af direktivet. ê 2004/39/EF betragtning 12 (18)(12) Personer, der som led i deres normale erhvervsmæssige virksomhed lejlighedsvist yder investeringsservice, bør også være undtaget fra direktivet, såfremt denne virksomhed er omfattet af lovbestemmelser, der ikke udelukker, at der ydes lejlighedsvis investeringsservice. ê 2004/39/EF betragtning 13 (19)(13) Personer, hvis investeringsservice udelukkende består i at forvalte en ordning for medarbejderdeltagelse, og som i denne forbindelse ikke yder investeringsservice til tredjemand, bør ikke være omfattet af dette direktivs bestemmelser. ê 2004/39/EF betragtning 14 (20)(14) Centralbanker og andre lignende organer, som udfører tilsvarende opgaver, samt offentlige organer, der har ansvaret for forvaltningen af den offentlige gæld, eller som deltager heri – dette begreb omfatter gældens placering – bør udelukkes fra direktivets anvendelsesområde. Denne udelukkelse gælder dog ikke for virksomheder med offentlig kapital, hvis formål er kommercielt eller forbundet med erhvervelse af kapitalinteresser. ò ny (21) For at tydeliggøre ordningen med undtagelser for Det Europæiske System af Centralbanker, andre nationale organer, der udfører tilsvarende opgaver, og organer, der deltager i forvaltningen af den offentlige gæld, bør disse undtagelser begrænses til organer og institutioner, der udfører deres opgaver i overensstemmelse med lovgivningen i en enkelt medlemsstat eller Unionens lovgivning, samt til internationale organer, som en eller flere medlemsstater er medlemmer af. ê 2004/39/EF betragtning 15 (tilpasset) (22)(15) Kollektive investeringsinstitutter og pensionskasser, uanset om de er samordnet på fællesskabsplan Ö EU-plan Õ eller ej, samt depositarer og ledere af sådanne virksomheder, bør være udelukket fra direktivets anvendelsesområde, idet de er underlagt særlige bestemmelser, som er direkte tilpasset deres aktiviteter. ê 2004/39/EF betragtning 16 (23)(16) For at være omfattet af undtagelserne til dette direktiv bør den pågældende person til stadighed opfylde betingelserne for disse undtagelser. Hvis en person yder investeringsservice eller udfører investeringsaktiviteter og er undtaget fra dette direktiv, fordi denne service eller disse aktiviteter er accessorisk i forhold til hans hovederhverv på koncernniveau, bør den pågældende f.eks. ikke længere være omfattet af undtagelsen vedrørende accessoriske tjenesteydelser, hvis udførelsen af denne service eller disse aktiviteter ophører med at være accessorisk til hans hovederhverv. ê 2004/39/EF betragtning 17 (24)(17) Med henblik på at beskytte investorerne og sikre det finansielle systems stabilitet bør ydelsen af den form for investeringsservice og/eller udførelsen af investeringsaktiviteter, som er omfattet af dette direktiv, være betinget af, at personens hjemland har meddelt tilladelse hertil. ê 2004/39/EF betragtning 18 (tilpasset) (25)(18) Kreditinstitutter, som har tilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF Ö 2006/48/EF Õ af 20 marts 2000 Ö 14. juni 2006 Õ om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut Ö (omarbejdning) Õ Ö [28] Õ, bør ikke have anden tilladelse i henhold til dette direktiv for at yde investeringsservice eller udføre investeringsaktiviteter. Når et kreditinstitut beslutter at yde investeringsservice eller udføre investeringsaktiviteter, bør den kompetente myndighed, før den giver en tilladelse, kontrollere, at det opfylder de relevante bestemmelser i dette direktiv. ò ny (26) Strukturerede indskud er opstået som en form for investeringsprodukt, men er i modsætning til andre strukturerede investeringer ikke omfattet af nogen lovgivning til beskyttelse af investorer på EU-plan. Investortilliden bør derfor styrkes, og reglerne vedrørende distributionen af forskellige pakkeprodukter til detailinvestorer bør gøres mere ensartede for at sikre en tilstrækkelig grad af investorbeskyttelse i hele Unionen. Af denne grund bør strukturerede indskud medtages under anvendelsesområdet for dette direktiv. I den forbindelse er det nødvendigt at præcisere, at eftersom strukturerede indskud er en form for investeringsprodukt, omfatter de ikke indskud, der udelukkende er knyttet til en rente, som f.eks. Euribor eller Libor, uanset om renten er fastsat på forhånd, eller om den er fast eller variabel. ò ny (27) For at styrke investorbeskyttelsen i Unionen bør de omstændigheder, under hvilke medlemsstaterne kan undtage personer, der yder investeringsservice til kunder, fra at være omfattet af dette direktiv, begrænses, da de pågældende kunder ellers ikke er beskyttet af direktivet. Det bør navnlig kræves, at medlemsstaterne over for disse personer håndhæver krav, som mindst svarer til dem, der er fastsat i dette direktiv, især i fasen for meddelelse af tilladelse, ved vurderingen af deres omdømme og erfaringer og af eventuelle aktionærers egnethed, ved gennemgangen af betingelserne for den første tilladelse og ved det løbende tilsyn samt med hensyn til god forretningsskik. ê 2004/39/EF betragtning 19 (28)(19) Hvis et investeringsselskab på ikke-regelmæssig basis yder en eller flere former for investeringsservice eller udfører en eller flere former for investeringsaktiviteter, der ikke er omfattet af dets tilladelse, bør det ikke behøve nogen supplerende tilladelse i henhold til dette direktiv. ê 2004/39/EF betragtning 20 (29)(20) Modtagelse og formidling af ordrer bør i henhold til dette direktiv omfatte det forhold, at to eller flere investorer bringes i forbindelse med hinanden, således at der tilvejebringes en transaktion. ò ny (30) Investeringsselskaber og kreditinstitutter, der distribuerer finansielle instrumenter, som de selv udsteder, bør være omfattet af dette direktivs bestemmelser, når de yder investeringsrådgivning til deres kunder. For at fjerne enhver usikkerhed og styrke investorbeskyttelsen bør det fastsættes, at dette direktiv finder anvendelse, når investeringsselskaber og kreditinstitutter på det primære marked distribuerer finansielle instrumenter, som de selv har udstedt, uden at yde nogen rådgivning. Med henblik herpå bør definitionen af ordreudførelse for kunders regning gøres bredere. ê 2004/39/EF betragtning 21(tilpasset) (21) I forbindelse med den kommende revision af kapitalgrundlagsrammen i Basel II erkender medlemsstaterne, at der er behov for på ny at overveje, om investeringsselskaber, der udfører kundeordrer på grundlag af ejermatchning, skal anses for at optræde som ejere og følgelig underkastes yderligere krav til lovpligtig kapital. ê 2004/39/EF betragtning 22 (31)(22) Principperne om gensidig anerkendelse og hjemlandstilsyn forudsætter, at de kompetente myndigheder i hver medlemsstat bør undlade at meddele tilladelse eller bør inddrage denne i de tilfælde, hvor det af sådanne forhold som driftsplanen, den geografiske placering eller de faktiske aktiviteter klart fremgår, at det pågældende investeringsselskab udelukkende har valgt denne medlemsstats retssystem for at unddrage sig de strengere bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor det agter at drive eller allerede driver størstedelen af sin virksomhed. Et investeringsselskab, som er en juridisk person, bør have tilladelse i den medlemsstat, hvor det har sit vedtægtsmæssige hjemsted. Et investeringsselskab, der ikke er en juridisk person, bør have tilladelse i den medlemsstat, hvor dets hovedkontor ligger. Medlemsstaterne bør i øvrigt kræve, at et investeringsselskabs hovedkontor altid skal ligge i den medlemsstat, som er investeringsselskabets hjemland, og hvor investeringsselskabet faktisk udøver sin virksomhed. ò ny (32) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF og direktiv 2002/83/EF, 2004/39/EF, 2005/68/EF og 2006/48/EF hvad angår procedurereglerne og kriterierne for tilsynsmæssig vurdering af erhvervelser og forøgelse af kapitalandele i den finansielle sektor[29] er der indført detaljerede kriterier for tilsynsmæssig vurdering af investeringsselskabers påtænkte erhvervelser, og der er fastsat en procedure for anvendelsen af disse kriterier. For at tilvejebringe retssikkerhed, klarhed og forudsigelighed i vurderingsprocessen og resultaterne heraf bør kriterierne og fremgangsmåden i forbindelse med tilsynsmæssig vurdering som fastlagt i direktiv 2007/44/EF bekræftes. De kompetente myndigheder bør navnlig vurdere den påtænkte erhververs egnethed og den påtænkte erhvervelses finansielle sundhed i forhold til alle følgende kriterier: den påtænkte erhververs omdømme; omdømmet og erfaringen hos den person, som vil lede investeringsselskabet; den påtænkte erhververs finansielle sundhed; om investeringsselskabet vil kunne overholde tilsynskravene på grundlag af dette direktiv og andre direktiver, særlig direktiv 2002/87/EF[30] og 2006/49/EF[31]; om der er rimelige grunde til at formode, at hvidvaskning af penge eller finansiering af terrorisme, som omhandlet i artikel 1 i direktiv 2005/60/EF[32], forekommer eller forsøges eller er forekommet eller er blevet forsøgt, eller at den påtænkte erhvervelse vil kunne øge risikoen herfor. ê 2004/39/EF betragtning 23 (tilpasset) (33)(23) Et investeringsselskab, der har fået tilladelse i sit hjemland, bør have ret til at yde investeringsservice eller udføre investeringsaktiviteter i hele Fællesskabet Ö Unionen Õ uden at skulle ansøge om særskilt tilladelse fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det ønsker at yde denne service eller udføre disse aktiviteter. ê 2004/39/EF betragtning 24 (tilpasset) (34)(24) Da en række investeringsselskaber er fritaget fra visse forpligtelser i Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 Ö Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 Õ om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag Ö (omarbejdning) Õ Ö [33] Õ, bør de forpligtes til enten at have en minimumskapital eller tegne en erhvervsansvarsforsikring eller en kombination heraf. Ved tilpasning af forsikringssummerne bør der tages hensyn til de tilpasninger, der er foretaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 2002/92/EF af 9. december 2002 om forsikringsmæglervirksomhed[34]. Disse særlige kapitalkravsbestemmelser bør dog ikke foregribe eventuelle beslutninger om, hvorledes sådanne selskaber skal behandles ved fremtidige ændringer af Fællesskabets Ö Unionens Õ lovgivning om kapitalkrav. ê 2004/39/EF betragtning 25 (35)(25) Da den tilsynsmæssige regulering bør begrænses til de foretagender, som, fordi de forvalter en handelsbeholdning erhvervsmæssigt, udgør en kilde til modpartsrisiko for andre markedsdeltagere, bør foretagender, der handler for egen regning med finansielle instrumenter, inklusive de råvarederivater, der er omfattet af dette direktiv, og foretagender, der yder investeringsservice inden for råvarederivater til kunder i deres hovederhverv på en måde, der er accessorisk i forhold til deres hovederhverv på koncernniveau, såfremt dette hovederhverv ikke er ydelse af investeringsservice i henhold til dette direktiv, udelukkes fra direktivets anvendelsesområde. ê 2004/39/EF betragtning 26 (36)(26) For at beskytte en investors ejendomsret og andre tilsvarende rettigheder til værdipapirer samt hans rettigheder til de midler, som selskabet får betroet, bør disse rettigheder navnlig holdes adskilt fra selskabets egne. Dette princip bør dog ikke forhindre et selskab i at investere i eget navn på vegne af investor, når transaktionens form gør dette nødvendigt, og investor er indforstået hermed, f.eks. lån af værdipapirer. ê 2004/39/EF betragtning 27 (tilpasset) ð ny (37)(27) Når en kunde i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning og navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse[35] overdrager den fulde ejendomsret til finansielle instrumenter eller midler til et investeringsselskab med henblik på at sikre eller på anden måde dække nuværende eller fremtidige, faktiske, eventuelle eller potentielle forpligtelser, bør sådanne finansielle instrumenter eller midler heller ikke længere anses for at tilhøre klienten.ð Kravene vedrørende beskyttelse af kundeaktiver er et centralt værktøj til beskyttelse af kunder i forbindelse med leveringen af tjenesteydelser og udøvelsen af aktiviteter. Der kan fritages fra disse krav, når den fulde ejendomsret til midler eller finansielle instrumenter overdrages til et investeringsselskab med henblik på at dække nuværende eller fremtidige, faktiske, eventuelle eller potentielle forpligtelser. Denne generelle mulighed kan skabe usikkerhed og sætte effektiviteten af kravene vedrørende beskyttelse af kundeaktiver over styr. Derfor bør investeringsselskabers mulighed for at indgå aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse i form af overdragelse af ejendomsret, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse[36], med det formål at sikre eller på anden vis dække deres forpligtelser begrænses, i det mindste, når der er tale om detailkunders aktiver. ï ê 2004/39/EF betragtning 28 (28) Reglerne for meddelelse af tilladelse inden for Fællesskabet til filialer af investeringsselskaber, der har fået tilladelse i tredjelande, bør fortsat finde anvendelse på sådanne selskaber. Disse filialer bør ikke være omfattet af den fri udveksling af tjenesteydelser efter traktatens artikel 49 og heller ikke af etableringsfriheden i andre medlemsstater end den, hvori de er etablerede. Med henblik på sager, hvor Fællesskabet ikke er bundet af nogen bilaterale eller multilaterale forpligtelser, bør der indføres en procedure, der tager sigte på at sikre, at EF-investeringsselskaber på basis af gensidighed nyder tilsvarende behandling i de pågældende tredjelande. ò ny (38) Det er nødvendigt at styrke den rolle, investeringsselskabers ledelsesorganer spiller, med hensyn til at sikre sund og forsigtig forvaltning af selskaberne, fremme af markedets integritet og investorernes interesser. Et investeringsselskabs ledelsesorgan bør til enhver tid afsætte tilstrækkelig tid og besidde passende viden, faglig kompetence og erfaring for at kunne forstå selskabets virksomhed og de største risici. For at undgå gruppetankegang og gøre det lettere at stille kritiske spørgsmål bør medlemmerne af ledelsesorganet være tilstrækkeligt forskellige med hensyn til alder, køn, herkomst samt uddannelsesmæssig og erhvervsmæssig baggrund, således at de har en bred vifte af synspunkter og erfaringer. En ligelig fordeling af begge køn er særlig vigtig for at sikre en passende repræsentation af befolkningen. ò ny (39) For at føre effektivt tilsyn og kontrol med et investeringsselskabs aktiviteter bør ledelsesorganet være ansvarligt for selskabets overordnede strategi under hensyntagen til selskabets forretnings- og risikoprofil. Ledelsesorganet bør påtage sig et klart ansvar i hele investeringsselskabets forretningscyklus med hensyn til indkredsning og fastlæggelse af selskabets strategiske målsætninger, godkendelse af dets interne organisation, herunder kriterier for udvælgelse og uddannelse af personale, udformning af generelle politikker for levering af tjenesteydelser og udøvelse af aktiviteter, herunder aflønning af salgspersonale og godkendelse af nye produkter til distribution til kunder. Periodisk overvågning og vurdering af investeringsselskabers strategiske målsætninger, deres interne organisation og deres politikker for levering af tjenesteydelser og udøvelse af aktiviteter bør sikre, at de løbende er i stand til at levere sund og forsigtig forvaltning under hensyntagen til markedernes integritet og investorbeskyttelsen. ê 2004/39/EF betragtning 29 (40)(29) Det voksende antal forskellige aktiviteter, som mange investeringsselskaber udøver samtidig, har øget risikoen for interessekonflikter mellem disse forskellige aktiviteter og deres kunders interesser. Det er derfor nødvendigt at fastsætte bestemmelser, der sikrer, at sådanne konflikter ikke skader kunders interesser. ò ny (41) Medlemsstaterne bør sikre overholdelsen af retten til beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)[37], der finder anvendelse ved behandlingen af personoplysninger i medfør af dette direktiv. ESMA's behandling af personoplysninger i medfør af dette direktiv er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[38]. ò ny (42) Kommissionens direktiv 2006/73/EF af 10. august 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF for så vidt angår de organisatoriske krav til og betingelserne for drift af investeringsselskaber samt definitioner af begreber med henblik på nævnte direktiv[39] giver medlemsstaterne mulighed for at kræve registrering af telefonsamtaler eller elektroniske meddelelser vedrørende kundeordrer som led i de organisatoriske krav til investeringsselskaber. Registrering af telefonsamtaler eller elektroniske meddelelser vedrørende kundeordrer er forenelig med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og er begrundet i behovet for at styrke investorbeskyttelsen, forbedre markedsovervågningen og øge retssikkerheden i investeringsselskabernes og deres kunders interesse. At det er vigtigt at råde over sådanne registreringer, er også nævnt i den tekniske rådgivning til Europa-Kommissionen, som Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg udsendte den 29. juli 2010. Af disse grunde bør der i dette direktiv fastsættes principper for en generel ordning for registrering af telefonsamtaler eller elektroniske meddelelser vedrørende kundeordrer. ò ny (43) Medlemsstaterne bør sikre retten til beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1995/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og direktiv 2002/58/EF. Denne beskyttelse bør navnlig udvides til også at omfatte optagelse af telefonsamtaler og elektroniske meddelelser, jf. artikel 16. ò ny (44) Anvendelsen af handelsteknologi har udviklet sig betydeligt i det seneste årti og er nu meget udbredt blandt markedsdeltagerne. Mange markedsdeltagere anvender nu algoritmisk handel, hvor en computeralgoritme automatisk bestemmer visse aspekter af en ordre med minimal eller ingen menneskelig medvirken. En særlig form for algoritmisk handel er højfrekvenshandel, hvor et handelssystem meget hurtigt analyserer data eller signaler fra markedet og derefter reagerer på analysen ved at afgive eller opdatere et stort antal ordrer på meget kort tid. Højfrekvenshandel foregår typisk ved, at handlerne anvender deres egen kapital til at handle med, og er som regel - snarere end en egentlig strategi - det forhold, at der anvendes avanceret teknologi til at gennemføre mere traditionelle strategier som f.eks. prisstillelse eller arbitrage. ò ny (45) I tråd med Rådets konklusioner fra juni 2009 om styrkelse af det finansielle tilsyn på EU-plan og for at bidrage til etableringen af et fælles regelsæt for de finansielle markeder i Unionen, medvirke ved den videre udvikling af lige vilkår for medlemsstaterne og markedsdeltagerne, styrke investorbeskyttelsen og forbedre tilsyn og håndhævelse har Unionen forpligtet sig til, når det er relevant, at minimere de skønsbeføjelser, der er til rådighed for medlemsstaterne i EU-lovgivningen om finansielle tjenesteydelser. Ud over indførelsen ved dette direktiv af en fælles ordning for registrering af telefonsamtaler eller elektroniske meddelelser vedrørende kundeordrer bør de kompetente myndigheders mulighed for at delegere tilsynsopgaver i visse tilfælde indskrænkes, således at skønsbeføjelserne i forbindelse med kravene til tilknyttede agenter og indberetning fra filialer begrænses. ò ny (46) Anvendelsen af handelsteknologi har betydet, at investorerne handler hurtigere, i større omfang og på en mere kompleks måde. Teknologien har desuden sat markedsdeltagerne i stand til at give deres kunder direkte adgang til markederne via deres handelsfaciliteter, enten i form af direkte elektronisk adgang eller sponsoreret og direkte adgang. Handelsteknologien har gavnet markedet og markedsdeltagerne generelt i form af større deltagelse i markederne, øget likviditet, mindre spread, mindre kortfristet volatilitet og muligheder for bedre udførelse af ordrer for kunder. Den er dog også forbundet med en række potentielle risici såsom øget risiko for overbelastning af markedspladsernes systemer på grund af store mængder ordrer og risikoen for, at algoritmisk handel genererer dobbelte eller fejlagtige ordrer eller på anden måde fungerer dårligt, så det skaber forstyrrelser på markedet. Herudover er der en risiko for, at algoritmiske handelssystemer overreagerer på andre markedsbegivenheder, hvilket kan forstærke volatiliteten, hvis der i forvejen er et problem på markedet. Endelig kan algoritmisk handel eller højfrekvenshandel anvendes til visse former for misbrug. ò ny (47) Disse potentielle risici ved øget anvendelse af teknologi kan bedst afhjælpes ved en kombination af specifikke risikokontrolforanstaltninger rettet mod selskaber, som benytter sig af algoritmisk handel eller højfrekvenshandel, og andre foranstaltninger rettet mod operatører af markedspladser, som disse selskaber har adgang til. Det er ønskeligt at sikre, at alle højfrekvenshandelsselskaber, som er direkte medlemmer af en markedsplads, meddeles tilladelse. Dette skulle sikre, at de er omfattet af direktivets organisatoriske krav og er underlagt passende tilsyn. ò ny (48) Både selskaber og markedspladser bør sørge for, at det ved hjælp af solide foranstaltninger sikres, at automatiseret handel ikke skaber forstyrrelser på markedet og ikke kan misbruges. Markedspladserne bør desuden sikre, at deres handelssystemer er modstandsdygtige og behørigt afprøvet med henblik på at behandle øgede ordrestrømme eller modstå markedsstress, og at handelen automatisk kan afbrydes midlertidigt i tilfælde af pludselige, uventede prisudsving. ò ny (49) Ud over foranstaltninger vedrørende algoritmisk handel og højfrekvenshandel bør der indføres kontrolforanstaltninger vedrørende investeringsselskaber, der giver deres kunder direkte elektronisk adgang til markederne, da der kan handles elektronisk via et sådant selskab, samt vedrørende en række lignende risici. Selskaber, der tilbyder direkte elektronisk adgang, bør desuden sikre, at de personer, der anvender en sådan tjeneste, er behørigt kvalificerede, og at anvendelsen af tjenesten er omfattet af risikokontrolforanstaltninger. Enkelthederne i de organisatoriske krav til disse nye former for handel bør fastlægges nærmere i delegerede retsakter. Dette skulle sikre, at kravene kan ændres, når det er nødvendigt for at tage højde for yderligere innovation og udvikling på området. ò ny (50) I øjeblikket opererer en lang række markedspladser i EU, og nogle af disse handler med identiske instrumenter. For at håndtere potentielle risici for investorernes interesser er det nødvendigt at formalisere og yderligere harmonisere fremgangsmåden i forbindelse med konsekvenserne for handelen på andre markedspladser, hvis en enkelt markedsplads beslutter at suspendere handelen med et finansielt instrument eller fjerne det fra handelen. Af hensyn til retssikkerheden og en forsvarlig håndtering af interessekonflikter bør det i forbindelse med suspension eller fjernelse af instrumenter fra handelen sikres, at hvis et enkelt reguleret marked eller en MHF beslutter at standse handelen på grund af manglende oplysninger om en udsteder eller et finansielt instrument, gør de øvrige markeder eller MHF'er det samme, medmindre det kan begrundes i ekstraordinære omstændigheder at fortsætte handelen. Herudover er det nødvendigt at formalisere og forbedre informationsudvekslingen og samarbejdet mellem markedspladserne i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder vedrørende et bestemt instrument, der handles på flere markedspladser. ò ny (51) Flere investorer er blevet aktive på de finansielle markeder, hvor de tilbydes et stadigt mere komplekst og vidtrækkende sæt tjenesteydelser og instrumenter, hvilket er en udvikling, der gør det nødvendigt at indføre en vis harmonisering for at give investorerne et højt beskyttelsesniveau i hele Unionen. Da direktiv 2004/39/EF blev vedtaget, var det på grund af investorernes stigende afhængighed af personlige anbefalinger nødvendigt at medtage investeringsrådgivning som en investeringsservice, der kræver tilladelse og er underlagt særlige forpligtelser med hensyn til god forretningsskik. Den fortsatte relevans for kunderne af personlige anbefalinger og tjenesteydelsernes og instrumenternes stadig større kompleksitet gør det nødvendigt at skærpe forpligtelserne med hensyn til god forretningsskik for at styrke investorbeskyttelsen. ò ny (52) For at give investorerne alle relevante oplysninger bør der stilles krav om, at investeringsselskaber, der yder investeringsrådgivning, præciserer grundlaget for deres rådgivning, navnlig hvilke produkter de tager med i betragtning ved personlige anbefalinger til kunder, hvorvidt deres investeringsrådgivning er uafhængig, og hvorvidt de giver kunderne en løbende vurdering af de anbefalede finansielle instrumenters hensigtsmæssighed. Det bør også kræves, at investeringsselskaber forklarer deres kunder, hvorfor de giver dem de pågældende råd. For yderligere at præcisere regelsættet for investeringsrådgivning og samtidig give investeringsselskaber og kunder en vis valgfrihed, bør der fastsættes betingelser for leveringen af denne tjenesteydelse, når selskaberne meddeler kunderne, at den leveres på uafhængigt grundlag. For at styrke investorbeskyttelsen og skabe større klarhed for kunderne om den tjenesteydelse, de modtager, bør selskabernes mulighed for at acceptere eller modtage tilskyndelser fra tredjemand, herunder især udstedere eller produktleverandører, yderligere begrænses, når de leverer investeringsrådgivning på uafhængigt grundlag og yder porteføljepleje. I sådanne tilfælde bør kun begrænsede naturalieydelser såsom indføring i produkternes karakteristika være tilladt, forudsat at de ikke forhindrer investeringsselskaberne i at handle i kundernes bedste interesse som præciseret i direktiv 2006/73/EF. ò ny (53) Det er tilladt for investeringsselskaber at yde investeringsservice, som udelukkende består i at udføre kundens ordrer og/eller at modtage og formidle disse ordrer, uden at skulle indhente oplysninger om kundens viden og erfaring for at vurdere, om den tjenesteydelse eller det instrument, der er tale om, egner sig for vedkommende. Da disse tjenesteydelser indebærer en indskrænkning af kundebeskyttelsen bør betingelserne for deres levering forbedres. Navnlig bør det være udelukket at kunne levere disse tjenesteydelser sammen med den accessoriske tjenesteydelse, der består i kredit- eller långivning til investorer, således at disse kan udføre en transaktion, hvori investeringsselskabet deltager, da dette øger transaktionens kompleksitet og gør det vanskeligere at forstå de involverede risici. Desuden bør kriterierne for udvælgelse af de finansielle instrumenter, som disse tjenesteydelser vedrører, defineres bedre for at udelukke finansielle instrumenter, herunder kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), som omfatter et derivat eller en struktur, som gør det vanskeligt for kunden at forstå den involverede risiko. ò ny (54) Krydssalg er en almindelig strategi for udbydere af finansielle detailtjenesteydelser i hele Unionen. Denne salgsform kan indebære fordele for detailkunder, men der kan også være tale om fremgangsmåder, som ikke tager tilstrækkeligt højde for kundernes interesser. For eksempel kan nogle former for krydssalg, navnlig koblingspraksis, hvor to eller flere finansielle tjenesteydelser sælges samlet i en pakke og mindst én af disse tjenesteydelser ikke foreligger separat, fordreje konkurrencen og indvirke negativt på kundemobiliteten og kundernes evne til at foretage informerede valg. Et eksempel på koblingspraksis kan være, at der skal åbnes en løbende konto, når en detailkunde ydes en investeringsservice. Bundtning, hvor to eller flere finansielle tjenesteydelser sælges samlet i en pakke, men også kan købes hver for sig, kan ganske vist også virke konkurrencefordrejende og indvirke negativt på kundemobiliteten og kundernes evne til at foretage informerede valg, men denne praksis giver i det mindste kunden en valgmulighed og er derfor muligvis mindre til hinder for investeringsselskabers efterlevelse af deres forpligtelser i henhold til dette direktiv. Disse fremgangsmåder bør gøres til genstand for en omhyggelig vurdering med henblik på at fremme konkurrencen og forbrugernes valgmuligheder. ê 2004/39/EF betragtning 30 (55)(30) En tjenesteydelse bør betragtes som leveret på initiativ af en kunde, medmindre kunden anmoder om den som svar på en personlig henvendelse fra selskabet eller på dets vegne til den pågældende kunde og denne henvendelse indeholder en opfordring eller søger at påvirke kunden for så vidt angår et bestemt finansielt instrument eller en bestemt transaktion. En tjenesteydelse kan betragtes som leveret på kundens initiativ, selv om kunden anmoder om den på grundlag af en henvendelse, der søger at fremme eller indeholder et tilbud om finansielle instrumenter på en måde, som i kraft af sin karakter er generel og henvendt til offentligheden eller en større gruppe eller kategori af kunder eller potentielle kunder. ê 2004/39/EF betragtning 31 ð ny (56)(31) Et af formålene med direktivet er at beskytte investorerne. Foranstaltningerne til beskyttelse af investorerne bør tilpasses de forskellige investorkategorier (detailinvestorer, professionelle investorer og modparter). ð Men for at styrke regelsættet for levering af tjenesteydelser, uafhængigt af hvilke kategorier af kunder der er tale om, bør det præciseres, at principperne om at handle ærligt, redeligt og professionelt og forpligtelsen til at være reel, klar og ikke-vildledende gælder i forholdet til alle kunder. ï ê 2004/39/EF betragtning 32 (57)(32) Uanset princippet om hjemlandstilladelse og hjemlandstilsyn og hjemlandets håndhævelse af forpligtelser i forbindelse med drift af filialer vil det være hensigtsmæssigt, at den kompetente myndighed i værtslandet får ansvaret for at håndhæve visse forpligtelser fastlagt i dette direktiv, når forretninger gennemføres gennem en filial på det område, hvor filialen er beliggende, idet denne myndighed er tættest på filialen og bedre i stand til at afdække og gribe ind over for tilsidesættelse af reglerne for filialens drift. ê 2004/39/EF betragtning 33 (58)(33) Det er nødvendigt at pålægge investeringsselskaber en effektiv "best execution"-forpligtelse for at sikre, at investeringsselskaberne udfører kundeordrer på de for kunden gunstigste vilkår. Denne forpligtelse bør gælde for det selskab, der har kontraktlige eller agentmæssige forpligtelser over for kunden. ò ny (59) For at skærpe de betingelser, der gælder for investeringsselskabers forpligtelse til at udføre ordrer på de for kunderne gunstigste vilkår i overensstemmelse med dette direktiv, bør handelsstederne pålægges at offentliggøre oplysninger om kvaliteten af udførelsen af transaktioner på de enkelte handelssteder. ò ny (60) De oplysninger, investeringsselskaberne stiller til rådighed for deres kunder vedrørende deres ordreudførelsespolitik, er ofte af generel og standardiseret karakter og giver ikke kunderne mulighed for at forstå, hvordan en ordre udføres, eller for at efterprøve, om selskaberne efterlever deres forpligtelse til at udføre ordrer på de for kunderne gunstigste vilkår. For at styrke investorbeskyttelsen bør principperne vedrørende de oplysninger, investeringsselskaber giver deres kunder om ordreudførelsespolitikken, præciseres, og selskaberne bør pålægges en gang om året og for hver kategori af finansielle instrumenter at offentliggøre de vigtigste handelssteder, hvor de har udført kundeordrer i det forudgående år. ê 2004/39/EF betragtning 34 (34) Fair konkurrence forudsætter, at markedsdeltagere og investorer kan sammenligne de priser, som de forskellige handelssystemer (dvs. regulerede markeder, MHF og formidlere) har pligt til at offentliggøre. Med henblik herpå anbefales det, at medlemsstaterne fjerner alle hindringer, som kan stå i vejen for en konsolidering på europæisk plan af de relevante oplysninger og offentliggørelsen heraf. ê 2004/39/EF betragtning 35 (tilpasset) (61)(35) Når forretningsforholdet etableres med kunden, kan investeringsselskabet bede kunden eller den potentielle kunde om samtidig at erklære sig indforstået med ordreudførelsespolitikken og muligheden af at vedkommendes ordrer udføres uden om et reguleret marked, eller en MHF Ö , en OHF eller en systematisk internalisator Õ. ê 2004/39/EF betragtning 36 (62)(36) Personer, som yder investeringsservice på flere end et investeringsselskabs vegne, bør betragtes ikke som tilknyttede agenter, men som investeringsselskaber, hvis de falder ind under definitionen i dette direktiv, med undtagelse af visse personer der kan være undtaget. ê 2004/39/EF betragtning 37 (63)(37) Dette direktiv bør ikke anfægte tilknyttede agenters ret til at udøve aktiviteter, der er omfattet af andre direktiver, og beslægtede aktiviteter, der involverer andre finansielle tjenesteydelser eller produkter end dem, der er omfattet af dette direktiv, heller ikke selv om aktiviteterne udøves for dele af samme finansielle koncern. ê 2004/39/EF betragtning 38 (64)(38) Direktivet bør ikke omfatte betingelserne for at udøve virksomhed uden for investeringsselskabets område (dørsalg). ê 2004/39/EF betragtning 39 (65)(39) Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør ikke registrere en tilknyttet agent eller bør trække registreringen tilbage, hvis de aktiviteter, der rent faktisk udøves, klart viser, at den tilknyttede agent har valgt en bestemt medlemsstats retssystem med henblik på at unddrage sig strengere normer, som gælder i en anden medlemsstat på det område, hvor denne agter at udøve eller udøver størstedelen af sine aktiviteter. ê 2004/39/EF betragtning 40 (66)(40) Ved anvendelsen af dette direktiv bør godkendte modparter anses for at handle som kunder. ê 2004/39/EF betragtning 41 (41) For at sikre, at reglerne om god forretningsskik (herunder reglerne om »best execution« og behandling af kundeordrer) håndhæves, hvad angår de investorer, der har størst behov for denne beskyttelse, og i overensstemmelse med veletableret markedspraksis i Fællesskabet bør det tydeliggøres, at der kan ses bort fra reglerne om god forretningsskik ved transaktioner, der er gennemført med eller tilvejebragt mellem godkendte modparter. ò ny (67) Den finansielle krise har vist, at ikke-detailkunders evne til at vurdere risiciene i forbindelse med deres investeringer, er begrænset. Det bør slås fast, at reglerne om god forretningsskik skal håndhæves for så vidt angår de investorer, der har størst behov for beskyttelse, men de krav, der gælder for forskellige kategorier af kunder, bør også afstemmes bedre. I den forbindelse bør en række oplysnings- og indberetningskrav udvides til også at omfatte forholdet til godkendte modparter. Der bør navnlig gælde relevante krav med hensyn til beskyttelse af kunders finansielle instrumenter og midler samt oplysning og indberetning vedrørende mere komplekse finansielle instrumenter og transaktioner. For bedre at kunne klassificere kommuner og andre lokale offentlige myndigheder bør disse være klart udelukket fra listen over godkendte modparter og kunder, der anses for at være professionelle kunder, samtidig med at de fortsat skal have mulighed for at anmode om at blive behandlet som professionelle kunder. ê 2004/39/EF betragtning 42 (68)(42) Forpligtelsen til at offentliggøre limiterede kundeordrer i forbindelse med transaktioner med godkendte modparter bør kun finde anvendelse, hvis modparten udtrykkeligt sender en limiteret ordre til et investeringsselskab med henblik på udførelse af ordren. ê 2004/39/EF betragtning 43 (69)(43) Medlemsstaterne skal beskytte fysiske personers ret til privatlivets fred i forbindelse med behandlingen af personoplysninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1995/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[40]. ê 2004/39/EF betragtning 44 (44) Med det dobbelte formål at beskytte investorerne og sørge for, at værdipapirmarkederne fungerer efter hensigten, skal det sikres, at der er gennemsigtighed i forbindelse med transaktionerne, og at de regler, der i dette direktiv er fastsat i dette øjemed, finder anvendelse på investeringsselskaber, når de opererer på markedet. For at gøre det muligt for investorer og markedsdeltagere til enhver tid at vurdere vilkårene for en påtænkt aktiehandel og senere kontrollere de betingelser, hvorunder handelen blev gennemført, bør der fastsættes fælles regler for offentliggørelse af oplysninger om gennemførte aktiehandler og for videregivelse af nærmere oplysninger om aktuelle muligheder for at handle aktier. Reglerne er nødvendige for at sikre en effektiv integrering af medlemsstaternes aktiemarkeder, effektivisere den overordnede kursdannelsesproces for aktier og fremme en effektiv anvendelse af bestemmelserne om "best execution". Dette kræver omfattende gennemsigtighedsregler, der gælder for alle aktiehandler, uanset om disse gennemføres bilateralt af et investeringsselskab eller over regulerede markeder eller MHF'er. Investeringsselskabers forpligtelser i henhold til dette direktiv til at stille en købs- og salgspris og udføre en ordre til den stillede pris løser ikke disse selskaber fra forpligtelsen til at videresende en ordre til et andet handelssystem, når en sådan internalisering kunne hindre selskabet i at opfylde "best execution"- forpligtelserne. ê 2004/39/EF betragtning 45 (45) Medlemsstaterne bør også kunne anvende direktivets forpligtelse til at indberette transaktioner på finansielle instrumenter, der ikke er optaget til handel på et reguleret marked. ê 2004/39/EF betragtning 46 (46) En medlemsstat kan beslutte at anvende direktivets krav vedrørende før- og efter handelsgennemsigtighed på andre finansielle instrumenter end aktier. I så fald bør disse krav gælde for alle investeringsselskaber, for hvilke medlemsstaten er hjemland for deres virksomhed på denne medlemsstats område, samt for grænseoverskridende virksomhed, der gennemføres i kraft af den fri udveksling af tjenesteydelser. De bør også gælde for virksomhed, der udøves på denne medlemsstats område af filialer, der er etableret på dens område, og som er knyttet til investeringsselskaber, der har opnået tilladelse i en anden medlemsstat. ê 2004/39/EF betragtning 47 (tilpasset) (70)(47) Alle investeringsselskaber bør have samme mulighed for at blive medlem af eller have adgang til regulerede markeder i hele Fællesskabet Ö Unionen Õ . Uanset hvordan transaktionerne finder sted i medlemsstaterne, skal de tekniske og juridiske begrænsninger i adgangen til regulerede markeder afskaffes. ê 2004/39/EF betragtning 48 (tilpasset) (71)(48) For lettere at gøre afviklingen af grænseoverskridende transaktioner endelige bør investeringsselskaber have adgang til clearing- og afviklingssystemerne i hele Fællesskabet Ö Unionen Õ, uanset om transaktionerne er gennemført over regulerede markeder i den pågældende medlemsstat. Der bør stilles krav om, at investeringsselskaber, som ønsker at deltage direkte i andre medlemsstaters afviklingssystemer, bør opfylde de relevante driftsmæssige og kommercielle krav til medlemskab og overholde forsigtighedsforanstaltninger for at bevare gnidningsfri og velfungerende finansielle markeder. ò ny (72) Tredjelandsselskabers levering af tjenesteydelser i Unionen er underlagt nationale ordninger og krav. Der er tale om meget forskelligartede ordninger, og de selskaber, der er meddelt tilladelse efter disse ordninger, er ikke omfattet af den frie udveksling af tjenesteydelser og heller ikke af etableringsretten i andre medlemsstater end den, hvor de er etableret. Der bør indføres et fælles regelsæt på EU-plan. Dette bør harmonisere de eksisterende, ukoordinerede regler, sørge for sikkerhed og ensartet behandling af tredjelandsselskaber, der får adgang til Unionen, sikre, at Kommissionen har foretaget en ækvivalensvurdering af tredjelandenes retlige og tilsynsmæssige rammer samt sikre et sammenligneligt beskyttelsesniveau for investorer i Unionen, der modtager tjenesteydelser fra tredjelandsselskaber. ò ny (73) Leveringen af tjenesteydelser til detailkunder bør altid forudsætte, at der er etableret en filial i Unionen. I forbindelse med oprettelsen af en filial bør der gælde et krav om tilladelse og tilsyn i Unionen. Der bør indføres passende ordninger for samarbejde mellem den berørte kompetente myndighed og den kompetente myndighed i tredjelandet. Filialen bør have fri rådighed over en tilstrækkelig startkapital. Når der er meddelt tilladelse, bør filialen være underlagt tilsyn i den medlemsstat, hvor den er etableret; det pågældende tredjelandsselskab bør med forbehold af underretning kunne levere tjenesteydelser i andre medlemsstater gennem den filial, der er meddelt tilladelse og omfattet af tilsyn. Leveringen af tjenesteydelser, som ikke går gennem en filial, bør være begrænset til godkendte modparter. Disse tjenesteydelser bør desuden være underlagt registrering hos ESMA og tilsyn i tredjelandet. Der bør iværksættes passende ordninger for samarbejde mellem ESMA og de kompetente myndigheder i tredjelandet. ò ny (74) Dette direktivs bestemmelse om regulering af tredjelandsselskabers levering af tjenesteydelser i Unionen bør ikke anfægte muligheden for, at personer, der er etableret i Unionen, kan modtage investeringsservice fra et tredjelandsselskab udelukkende på eget initiativ. Når et tredjelandsselskab leverer tjenesteydelser på udelukkende eget initiativ af en person, der er etableret i Unionen, bør disse tjenesteydelser ikke anses for at være leveret på Unionens område. Hvis et tredjelandsselskab opsøger kunder eller potentielle kunder i Unionen eller markedsfører investeringsservice eller ‑aktiviteter sammen med accessoriske tjenesteydelser i Unionen, bør det ikke anses for at være en tjenesteydelse, som leveres udelukkende på kundens eget initiativ. ê 2004/39/EF betragtning 49 (tilpasset) ð ny (75)(49) Tilladelsen til at drive et reguleret marked bør omfatte alle aktiviteter, som har direkte forbindelse med offentliggørelse, behandling, udførelse, bekræftelse og indberetning af ordrer fra det tidspunkt, hvor ordrerne modtages af det regulerede marked, til det tidspunkt, hvor de formidles med henblik på endelig afvikling, og alle aktiviteter med relation til finansielle instrumenters optagelse til handel. Tilladelsen bør tillige omfatte transaktioner, som gennem prisstillere, der er udpeget af det regulerede marked, gennemføres i henhold til det regulerede markeds systemer og i overensstemmelse med dette systems regler. Ikke alle transaktioner, der indgås af medlemmer eller deltagere på det regulerede marked, eller i den regulerede en MHF ð eller en OHF, ï anses for at være indgået inden for det regulerede markeds, eller den regulerede MHF'ens ð eller OHF'ens ï systemer. Transaktioner, som medlemmer eller deltagere indgår på bilateral basis, og som ikke opfylder alle de forpligtelser, der gælder for et reguleret marked, eller en multilateral handelsfacilitet (MHF) ð eller en OHF ï i henhold til dette direktiv, bør anses som transaktioner, der indgås uden for et reguleret marked, eller en MHF ð eller en OHF ï , ved anvendelsen af definitionen på en systematisk internalisatoret selskab, der systematisk internaliserer (systematic internaliser). I sådanne tilfælde bør investeringsselskaber forpligtes til at offentliggøre bindende prisstillelser, hvis betingelserne i dette direktiv er opfyldt. ò ny (76) Leveringen af tjenesteydelser vedrørende centrale markedsdata, som er afgørende for, at brugerne i givet fald kan danne sig et overblik over handelsaktiviteten på EU-markederne, og for, at de kompetente myndigheder kan modtage præcise og fuldstændige oplysninger om relevante transaktioner, bør være underlagt krav om tilladelse og regulering for at sikre den nødvendige kvalitet. ò ny (77) Indførelsen af godkendte offentliggørelsesordninger forventes at forbedre kvaliteten af de handelsgennemsigtighedsoplysninger, som offentliggøres i OTC-regi, og bidrage betydeligt til at sikre, at disse data offentliggøres på en måde, der letter konsolideringen med data offentliggjort af markedspladser. ò ny (78) Indførelsen af en kommerciel løsning vedrørende konsolideret løbende handelsinformation (om aktier) forventes at bidrage til et mere integreret europæisk marked og gøre det nemmere for markedsdeltagerne at få adgang til en konsolideret oversigt over de handelsgennemsigtighedsoplysninger, der er til rådighed. Den påtænkte løsning er baseret på, at der meddeles tilladelse til leverandører, som arbejder efter forudfastsatte og tilsynsunderlagte parametre og konkurrerer med hinanden, så der kan opnås teknisk meget avancerede, innovative løsninger, som i størst muligt omfang kommer markedet til gode. ê 2004/39/EF betragtning 50 (50) Selskaber, der systematisk internaliserer, kan beslutte, at kun detailkunder eller kun professionelle kunder skal have adgang til de af selskaberne stillede priser, eller at begge skal have adgang. De bør ikke kunne diskriminere inden for disse kategorier af kunder. ê 2004/39/EF betragtning 51 (51) Artikel 27 forpligter ikke selskaber, der systematisk internaliserer, til at offentliggøre bindende prisstillelser for transaktioner over normal markedsstørrelse. ê 2004/39/EF betragtning 52 (52) Hvis et investeringsselskab er et selskab, der systematisk internaliserer for så vidt angår både aktier og andre finansielle instrumenter, gælder forpligtelsen til at meddele prisstillelse kun for aktier med forbehold af betragtning 46. ê 2004/39/EF betragtning 53 (53) Det er ikke formålet med dette direktiv at kræve anvendelse af regler for gennemsigtighed før handel på transaktioner, der foretages på OTC-grundlag, og hvis kendetegn bl.a. er, at de er ad hoc og uregelmæssige, foretages med engrosmodparter og er et led i en forretningsforbindelse, der selv er kendetegnet ved handler over normal markedsstørrelse, og hvor handlerne foretages uden for de systemer, som det pågældende selskab normalt benytter til sine forretninger som et selskab, der systematisk internaliserer. ê 2004/39/EF betragtning 54 (54) Den normale markedsstørrelse for enhver klasse af aktier bør ikke stå i et væsentligt misforhold til nogen af aktierne i denne klasse. ê 2004/39/EF betragtning 55 (tilpasset) (79)(55) Ved revisionen af direktiv 93/6/EØF Ö 2006/49/EF Õ bør der fastsættes minimumskapitalkrav, som regulerede markeder skal opfylde for at få tilladelse, og der bør i den forbindelse tages hensyn til den særlige form for risici forbundet med sådanne markeder. ê 2004/39/EF betragtning 56 (80)(56) Et reguleret markeds operatører bør også kunne drive en MHF i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i dette direktiv. ê 2004/39/EF betragtning 57 (81)(57) Dette direktivs bestemmelser om instrumenters optagelse til handel i henhold til de af det regulerede marked håndhævede regler bør ikke berøre anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/34/EF af 28. maj 2001 vedrørende betingelserne for værdipapirers optagelse til officiel notering på en fondsbørs samt oplysninger, der skal offentliggøres om disse værdipapirer[41]. Et reguleret marked bør ikke forhindres i at stille strengere krav til udstederne af værdipapirer eller instrumenter, som det regulerede marked påtænker at optage til handel, end dem, der stilles i medfør af dette direktiv. ê 2004/39/EF betragtning 58 (82)(58) Medlemsstaterne bør kunne udpege forskellige kompetente myndigheder til at håndhæve direktivets vidtrækkende forpligtelser. Disse myndigheder bør være offentlige myndigheder, hvilket sikrer myndighedernes uafhængighed af økonomiske aktører og forhindrer interessekonflik