A4-0048/97

Beslutning om Kommissionens groenbog om finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger (KOM(96)0209 - C4-0339/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til EF-Traktatens artikel 129 A,

- der henviser til Kommissionens groenbog »Finansielle Tjenesteydelser: Opfyldelse af forbrugernes forventninger« (KOM(96)0209 - C4-0339/96),

- der henviser til Rom-konventionen fra 1980 om, hvilken lov der skal anvendes paa kontraktlige forpligtelser,

- der henviser til forslaget til direktiv om fjernsalg (95/C 288/01),

- der henviser til andet bankdirektiv (89/646/EOEF),

- der henviser til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (CES 802/96),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse og til udtalelser fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder og Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0048/97),

A. der henviser til, at det ikke er sigtet med groenbogen udtoemmende at daekke alle aspekter ved finansielle tjenesteydelser, men snarere at foranstalte en overordnet debat om disse tjenesteydelser, der inddrager forbrugerorganisationerne, leverandoererne, de andre EU-institutioner og medlemsstaterne,

B. der henviser til, at de graenseoverskridende finansielle tjenesteydelser, som forbrugernes tilbydes, hurtigt bliver stadig mere omfattende,

C. der henviser til, at der med henblik paa indfoerelsen af den faelles valuta skal ske en tilbundsgaaende evaluering af faellesskabsbestemmelserne om finansielle tjenesteydelser,

D. der henviser til, at et velfungerende europaeisk marked for finansielle tjenesteydelser vil give forbrugerne flere valgmuligheder og derved goere markedet mere effektivt,

E. der henviser til, at forbrugerlovgivningen boer udformes parallelt med lovgivningen om det indre marked,

F. der henviser til, at den hidtidige EU-lovgivning inden for finansielle tjenesteydelser primaert har haft til opgave at sikre virkeliggoerelsen af det indre marked og kun i begraenset omfang har taget hensyn til forbrugerbeskyttelse; der henviser til, at der isaer som foelge af den seneste tids teknologiske udvikling har vist sig mangler i lovgivningen om forbrugerbeskyttelse;

G. der henviser til, at faellesskabslovgivningen boer ajourfoeres gennem vedtagelse af bestemmelser, der tager hoejde for den rivende udvikling paa markedet for finansielle tjenesteydelser i form af:

- internationaliseringen af de finansielle markeder og indfoerelsen af ny teknologi, som har medfoert, at der er blevet udviklet saavel nye finansielle produkter som nye markedsfoeringsmetoder,

- de oekonomiske, sociale og kulturelle foelger af denne udvikling,

- indfoerelsen af euroen, som vil aendre arbejdsvilkaarene i de finansielle sektorer radikalt og vil forbedre forbrugerens adgang til graenseoverskridende finansielle tjenesteydelser,

H. der henviser til, at de restriktioner og omkostninger, som i oejeblikket er forbundet med graenseoverskridende transaktioner, forhindrer forbrugerne i at faa fuldt udbytte af det indre marked,

I. der henviser til eksempler paa, at lette ofre er blevet bedraget eller vildledt af skruppelloese finansielle formidlere, hvilket viser behovet for grundig forbrugerbeskyttelse paa EU-plan;

1. erkender, at det for forbrugeren er vigtigt, at der gennemfoeres et indre marked for finansielle tjenesteydelser med fri konkurrence, som skal foere til lavere priser, et stoerre udvalg og produkter af hoej kvalitet;

2. fastslaar med beklagelse, at det indre marked for finansielle tjenesteydelser og forsikringer fortsat ikke er gennemfoert, og at forbrugerne foelgelig fortsat ikke kan nyde godt af dets fordele;

3. bifalder derfor Kommissionens groenbog om »Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger« og betragter den som et serioest initiativ, der skal definere og afhjaelpe manglerne i lovgivningen;

4. fremhaever, at det af groenbogen klart fremgaar, at markedet for finansielle tjenesteydelser er praeget af ubalancer og skaevheder, og at forbrugeren normalt er den svageste part i kontraktforhold;

5. mener imidlertid, at det er utilstraekkeligt, hvis Kommissionen koncentrerer sig om fjernsalg og nye elektroniske betalingsmidler, og finder, at en omfattende undersoegelse af forbrugerbeskyttelse ogsaa paa omraadet bank-, vaerdipapir- og forsikringsret er tvingende noedvendig;

6. mener, at faellesskabslovgivningen boer have til formaal at sikre stoerre konkurrence paa udbudssiden, egentlig fri bevaegelighed for udbud og efterspoergsel, paalidelig og effektiv information af den enkelte forbruger samt mere gennemsigtighed og sikkerhed i forbindelse med graenseoverskridende kontrakter;

7. mener, at der er behov for en global fremgangsmaade, som indebaerer, at der paa den ene side tages hensyn til den finansielle sektors dynamiske karakter og paa den anden side til de europaeiske forbrugeres forventninger;

8. mener, at Faellesskabet boer goere brug af sine befoejelser i henhold til traktatens artikel 100 A og 129 A til at give de europaeiske forbrugere mulighed for at faa fuld udbytte af det indre marked for finansielle tjenesteydelser;

9. fremhaever, at lovgivningen om finansielle tjenesteydelser er fragmentarisk og paa visse omraader ligefrem potentielt selvmodsigende, som det fremgaar af beskatningsreglerne inden for forsikringsomraadet;

10. mener, at aftaleparterne, naar muligheden foreligger, boer kunne vaelge at foelge national lovgivning under hensyntagen til principperne fastlagt i Domstolens retspraksis og i Rom-konventionen af 1980;

11. fastslaar, at den manglende harmonisering paa det fiskale omraade er en alvorlig hindring for et effektivt indre marked for bank- og forsikringssektoren, og beklager, at visse medlemsstater indfoerer nationale skattemaessige foranstaltninger ud fra protektionistiske hensyn;

12. anmoder derfor Kommissionen om at gribe kraftigere ind over for skattemaessige foranstaltninger (herunder manglende skattemaessig fradragsret for kontrakter, der er indgaaet i en anden medlemsstat, navnlig livsforsikringer eller laan), som staar i vejen for det indre markeds funktion og glaeder sig derfor over Domstolens kendelse i Wielockx-sagen ((Sag C-80/94, Domstolens dom af 11. august 1995, G. H. E. J. Wielockx v. skattedirektoratet. ));

13. fremhaever, at der ikke findes en faelles, ikke-diskriminerende definition af begrebet »almene hensyn«, som derfor vil kunne anvendes paa en saadan maade, at der laegges hindringer i vejen for konkurrencen og den frie bevaegelighed for tjenesteydelser;

14. opfordrer derfor Kommissionen til at foelge sit udkast til meddelelse om fri udveksling af tjenesteydelser og almene hensyn i det andet bankdirektiv ((EFT C 291 af 4.11.1995, s. 7.)) op, at anmode medlemsstaterne om at forelaegge Kommissionen og markedsparterne en oversigt over samtlige regler begrundet i »almene hensyn«, som finder anvendelse paa banksektoren; anmoder Kommissionen om analogt med banksektoren at fastlaegge retningslinjer for forsikringssektoren, for saa vidt angaar paaberaabelse af »almene hensyn«;

15. opfordrer Kommissionen til at forelaegge forslag til en definition af begrebet »almene hensyn«, saaledes at unoedvendige afvigelser fra princippet om gensidig anerkendelse kan undgaas;

16. fremhaever, at de aktiviteter, som udfoldes af visse finansielle formidlere, der ikke er underlagt nogen regulering, er til skade for saavel de europaeiske forbrugere som for den finansielle sektor, og anmoder derfor Kommissionen om at forelaegge et forslag til direktiv om finansielle formidlere, der ikke er underlagt nogen regulering;

17. anmoder Kommissionen om snarest muligt at foelge Parlamentets beslutning om afvikling af skadessager efter faerdselsuheld uden for skadelidtes hjemland ((EFT C 308 af 20.11.1995, s. 108.)) op;

18. anmoder Kommissionen om under hensyntagen til princippet om fri fastlaeggelse af tariffer, som fastlagt i det tredje direktiv om ansvarsforsikring, at gribe ind over for medlemsstater, som i deres nationale lovgivning opretholder en bonus- og strafpraemieskala for bilforsikringer som universel og obligatorisk ordning;

19. anmoder Kommissionen om, med henblik paa en bedre funktion af det indre marked, i samarbejde med de paagaeldende sektorer at undersoege, hvordan generelle mindstebetingelser for forsikringskontrakter kan harmoniseres, uden at dette indvirker paa det eksisterende udvalg af forsikringsprodukter;

20. mener, at alle forbrugere i Den Europaeiske Union er berettiget til den samme information og orientering om i deres rettigheder;

21. anser det for tvingende noedvendigt, at forbrugeren oplyses om de muligheder, som foelger med det indre marked for finansielle tjenesteydelser og forsikringer; mener, at initiativet »Borgernes Europa« er velegnet til at opfylde dette behov;

22. mener, at virkeliggoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union vil give forbrugeren bedre mulighed for at sammenligne finansielle tjenesteydelser paa tvaers af graenserne og derved vil lette adgangen til graenseoverskridende finansielle tjenesteydelser;

23. mener, at alle forbrugere i Den Europaeiske Union boer have de samme klagemuligheder, og at der derfor maa findes en loesning paa det nuvaerende problem med ulige muligheder paa dette omraade;

24. fremhaever, at ombudsmandsinstitutionen og de tilsvarende voldgiftsordninger inden for finansielle tjenesteydelser samt retsgrundlaget for disse er meget forskellige fra medlemsstat til medlemsstat;

25. gaar ind for et system med voldgifts- og forligsinstanser for bank- og forsikringssektoren, forudsat at disse institutioners uvildighed er sikret tilstraekkeligt, og at forbrugerne og virksomhederne er ligelig repraesenteret i disse voldgifts- og forligsinstanser; mener, at voldgifts- og forligsinstanserne boer aflaegge rapport om klagerne og deres endelige udfald, og at disse oplysninger boer spredes baade til udbyderne og forbrugerne;

26. oensker, at ombudsmanden inddrages naert i forberedelsen, udarbejdelsen og evalueringen af lovgivning inden for bank- og forsikringssektoren;

27. anmoder Kommissionen om omhyggeligt at overvaage, at medlemsstaterne paa behoerig vis gennemfoerer og efterlever direktiverne vedroerende de finansielle tjenesteydelser og forsikringer, og at gribe kraftigere ind over for medlemsstater, som undlader at gennemfoere den gaeldende faellesskabslovgivning;

28. fremhaever, at henstillingen om en europaeisk adfaerdskodeks for elektronisk betaling og henstillingen om betalingssystemer og betalingskort kun foelges i meget ringe grad;

29. opfordrer derfor Kommissionen til at gennemfoere en grundig og udtoemmende analyse af den gaeldende lovgivning med henblik paa at fastlaegge omfanget og raekkevidden af de mangler, som lovgivningen om finansielle tjenesteydelser udviser med hensyn til forbrugeraspekterne i sektoren for elektroniske betalinger og betalingskort og paa grundlag heraf at forelaegge et forslag om lovgivning om elektroniske betalinger og kredit- og betalingskort;

30. beklager, at groenbogen ikke tager hoejde for den udvikling, som vil foelge af euroens indfoerelse;

31. mener, at Kommissionen burde tage hoejde for de konsekvenser, oprettelsen af et monetaert omraade uden graenser kan faa for de finansielle tjenesteydelser;

32. anser det for hensigtsmaessigt, at euroen i forbindelse med graenseoverskridende aftaler anvendes som basisvaluta, saa snart den bliver lovligt betalingsmiddel;

33. mener, at direktivet om graenseoverskridende overfoersler skal aendres, naar de vekseloperationer, der ligger til grund for de nuvaerende bestemmelser, bortfalder;

34. anmoder indtraengende Kommissionen om at indfoere begrebet »eurokompatibilitet« i alle sine aktioner paa dette omraade, dvs. at den i ethvert af sine skridt tager hensyn til indfoerelsen af euroen den 1. januar 1999;

35. anmoder indtraengende Kommissionen om at tilskynde til en dialog mellem forbrugerorganisationer og erhvervssammenslutningerne og oevrige organer, som leverer de forskellige finansielle tjenesteydelser, med henblik paa at finde frem til loesninger paa anden vis end ad lovgivningens vej og paa grundlag af faelles standpunkter;

36. opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fremsaette forslag til lovgivning om de uloeste problemer;

37. foreslaar, at lovgivningen kan bestaa dels af horisontale rammebestemmelser, som daekker de spoergsmaal, der er faelles for samtlige finansielle tjenesteydelser, herunder navnlig:

- forbrugeroplysning og gennemskuelige markeder og priser,

- beskyttelse af den svageste parts kontraktlige rettigheder, herunder ret til at ophaeve langvarige kontraktforhold og klageret,

- finansielle produkters kvalitet og sikkerhed,

- formidleres kompetence og haederlighed,

- adgang til basistjenester, dvs. ret til ikke at blive forment adgang til det moderne samfunds finansielle kredsloeb,

- insolvens; Kommissionen anmodes i denne sammenhaeng ligeledes om at undersoege mulighederne for etablering af mindsteforskrifter vedroerende positiv kreditregistrering ved ikke- erhvervsdrivende sammenslutninger med henblik paa forebyggelse af forbrugeres insolvens;

dels af vertikale foranstaltninger, som omfatter

- andre teknologiske aspekter end kreditkort og kontokort, herunder hjemmebankservice, som kraever en tjenestespecifik fremgangsmaade

- realkreditlaan, herunder finansielle ordninger, der henvender sig til de svagere befolkningsgrupper;

38. anmoder Kommissionen om i hvert fald inden for et aar at forelaegge forslag til et direktiv om fjernsalg af finansielle produkter og kontrakter;

39. anmoder Kommissionen om loebende at orientere Parlamentet om resultaterne af de forskellige undersoegelser og forskningsprojekter, som den foranstalter paa omraadet finansielle tjenesteydelser;

40. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.