Nr. C 124/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 5. 90 
4.2. Artikel 9, stk. 1 
I første punktum erstattes »Kommissionen vedtager 
senest den 31. december 1992 efter den i artikel 10 
fastsatte procedure« af »Senest den 31. december 1992 
vedtager Rådet på forslag fra Kommissionen og efter 
Bryssel, den 28. marts 1990. 
ØSU godkender sigtet med Kommissionens forslag om 
harmonisering af reglerne for udlejningskøretøjer i Fæl­
lesskabet og finder, at dette forslag må betragtes som 
et yderligere skridt hen imod skabelsen af en fælles 
transportpolitik. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Samtlige erhvervssektorer har er reelt behov for 
at leje materiel. Hvad enten det drejer sig om computer­
udstyr, lagerfaciliteter, vedligeholdelsesmateriel eller 
køretøjer, foretrækker virksomheder inden for industri, 
handel og tjenesteydelser i stigende grad at leje fremfor 
selv at købe og forlanger af udlejningsformaerne, at de 
foretager de nødvendige investeringer og vedligeholder 
det lejede materiel. Brugerne på vejgodstransportområ­
det i de forskellige lande går derfor ind for, at det skal 
være muligt at leje lastbiler. 
1.2. Det vil imidlertid være rimeligt at vurdere Kom­
missionens forslag ud fra et globalt syn på transportpo­
litikken. Dette gør det muligt at foretage en bedømmelse 
(!) EFT nr. C 296 af 24. 11. 1989, s. 7. at have hørt Europa-Parlamentet og Det økonomiske 
og sociale Udvalg«. 
4.3. Artikel 10 
Stk. 2 og 3 udgår. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
af de indbyrdes virkninger af de forskellige bestemmel­
ser inden for vejtransporten samt deres konsekvenser 
på det sociale område. 
1.3. I de medlemslande, hvor det er tilladt at leje 
køretøjer i forbindelse med transoort for egen regning 
(7 ud af 12), tyder intet på, at dette skulle have fremmet 
transport for egen regning på bekostning af den er­
hvervsmæssige transport. 
1.4. Selv om vognmændene allerede nu i alle med­
lemsstater kan leje køretøjer, så må denne mulighed i 
de lande, hvor bestemmelserne er restriktive, anses for 
rent teoretisk. Det er i praksis umuligt at få overskud 
af en virksomhed, som udlejer lastbiler, hvis man kun 
betjener vognmandsvirksomheder, og det ikke mindst 
hvis der samtidig er tale om et minimumstidsrum for 
udlejning. Den totale frihed til udlejning af sættevogne, 
som er gældende i samtlige medlemslande, har tværti­
mod medført en omfattende udvikling inden for denne 
praksis, hvilket har gavnet den erhvervsmæssige trans­
port mindst lige så meget om ikke mere end transport 
for egen regning. Udtalelse om forslag til rådets direktiv om ændring af direktiv 84/647/EØF om anvendelse 
af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej {l) 
(90/C 124/08) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. september 1989 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede Jean Marvier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalse den 14. marts 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalgs vedtog på sin 275. plenarforsamling, den 28. marts 1990, 
enstemmigt følgende udtalelse. 
21. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/21 
1.5. Vognmandserhvervet kan selv drive udlejnings­
virksomhed og derigennem diversificere deres transpor­
tydelser og udvide deres markeder til også at omfatte 
virksomheder, som af strukturelle eller kommercielle 
årsager ønsker at udføre transport og distribution af 
deres varer som transport for egen regning. 
1.6. Leje af køretøjer uden fører bør på ingen måde 
betyde en ændring af situationen for det kørende perso­
nale. I direktivets artikel 2, stk. 4, fastslås det, at ud­
lej ningskøretøjet skal føres af de ansatte i den virksom­
hed, som benytter det, og i artikel 2, stk. 5, litra b), at 
førerens ansættelseskontrakt skal forefindes i udlejning-
skøretøjet. Føreren er således helt og holdent i samme 
situation, hvad enten arbejdsgiveren er ejer eller lejer 
af køretøjet. ØSU understreger kraftigt betydningen af 
denne bestemmelse og peger navnlig på betydningen af, 
at man overvåger, at udlejning ikke fører til, at der 
benyttes »løs« arbejdskraft. 
1.7. Brugeren har således kun interesse i at leje, hvis 
han kan opnå størst mulig produktivitet og udbytte. 
Køretøjerne tilpasses således bedre til de givne behov, 
og antallet af køretøjer i drift reduceres. 
Lejede køretøjer vil som oftest være af bedre kvalitet 
og bedre udstyrede, ligesom de hyppigere udskiftes, 
hvilket betyder, at disse køretøjer i hurtigere tempo 
Bryssel, den 28. marts 1990. udstyres med bilindustriens nyeste teknik, som tager 
sigte på pålidelighed, sikkerhed og miljøbeskyttelse. 
1.8. Opretholdelsen af restriktive bestemmelser, som 
totalt hindrer skabelsen af en europæisk udlejningsindu-
stri, kan endvidere føre til, at der benyttes rent finansiel­
le fremgangsmåder (f.eks. i form af leasingkontrakter, 
hvori der indgår vedligeholdelsesforpligtelser). 
1.9. Endelig kan en opretholdelse af restriktive be­
stemmelser føre til konkurrenceforvridninger mellem 
medlemsstaterne, da f.eks. en ikke-statsborger i et land, 
hvor der ikke findes restriktioner, vil kunne udføre 
cabotage-transport med et udlejningskøretøj, hvilket 
ikke vil være muligt for en ikke-statsborger i et land 
med restriktive bestemmelser for udlejning. 
2. Særlige bemærkninger 
Det fremgår af den rapport, som Kommissionen har 
forelagt Rådets, at der ikke er nogen grund til at udvide 
direktivet til også at omfatte lejede køretøjer med fører. 
Kommissionens begrundelse herfor forekommer ikke 
overbevisende. 
ØSU mener, at spørgsmålet om udlejningskøretøjer 
med fører bør tages op til fornyet overvejelse inden for 
rammerne af spørgsmålet om fri udøvelse af erhvervs­
mæssig transport af hensyn til førerne af disse køretøjer. 
Det bør dog ikke få til følge, at vedtagelsen af forslaget 
til direktiv om anvendelse af udlejningskøretøjer uden 
fører udsættes. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg