30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/25 
dende undersøgelser« for bedre at afgrænse, hvad 
der falder inden for artiklens område. 
2.4. Udvalget tvivler på, hvor hensigtsmæssigt det 
er at nedsætte et udvalg af repræsentanter fra med­
lemsstaterne. Denne fremgangsmåde, der også ses i 
andre EF-forordninger, risikerer at forlænge beslut­
ningsproceduren. Er dette hensigtsmæssigt, når der 
hvert år på EF-budgettet skal fastsættes årlige beløb 
for de ikke-obligatoriske udgifter, således som det er 
gjort i de to finansieringsoversigter? 
2.5. Det tvivler også på, hvor hensigtsmæssigt det 
er at operere med en periode på fire år, før der gøres 
status over, i hvor vidt omfang denne forordning er 
blevet gennemført. Ville det ikke være mere hen­sigtsmæssigt kun at operere med en tre- eller to-årig 
periode. 
2.6. Det håber, at det gennem denne forordning 
bliver muligt at finansiere koordinerede program­
mer, der er tilpasset de personer, hvis behov det dre­
jer sig om. Afdelingen understreger her, at gennem­
førelsen og den finansielle styring af programmerne 
i højere grad bør være serviceorienteret end snævert 
regnskabsorienteret. Nøglefaktorerne i vurderingen 
bør i stedet for eventuelle bureaukratiske kriterier 
være, hvor meget grundlæggende arbejde der er 
udført, og hvor meget konkret hjælp på reelt, men­
neskeligt plan der er ydet de pågældende erhvervs-
uddannelsessøgende, de sindslidende og psykisk 
udviklingshæmmede. 
Bruxelles, den 23. november 1983. 
Fran<?ois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om bekæmpelse af luftforurening fra 
industrianlæg 
(84/C 23/12) 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 139 af 27. maj 1983, side 5. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 27. april 1983, i medfør af artikel 100 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte forslag. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 212. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 23. og 24. november 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 100, under henvisning til anmodning af 27. aprill983 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udval­
gets udtalelse om forslag til Rådets direktiv om 
bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
Nr. C 23/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
præsidium den 26. april 1983 om i forventning om 
Rådets anmodning om udtalelse at pålægge Afde­
lingen for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og for­
brug at udarbejde udtalelse om forslaget, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
John. A. de Normann, 
under henvisning til supplerende udtalelse udarbej­
det af Afdelingen for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser den 12. september 1983, 
under henvisning til forhandlingerne på Miljøafde­
lingens 78. møde den 16. november 1983, og 
under henvisning til debatten på Udvalgets møde 
den 23. november 1983 (212. plenarforsamling af 23. 
og 24. november 1983) — 
enstemmigt, idet 3 medlemmer stemte hverken for 
eller imod, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. Udvalget godkender i det væsentlige Kommis­
sionens forslag og nødvendigheden af at iværksætte 
en rettidig og effektiv bekæmpelse af luftforurening, 
der skyldes industrianlæg. 
Udvalget udtrykker tilfredshed med forslaget til et 
direktiv, der skal fungere som ramme for kontrollen 
med luftforureningen som ét ud af en række forslag 
i Kommissionens helhedsstrategi. 
Udvalget støtter Kommissionens politik, der har til 
formål at stabilisere luftforureningen og efterhånden 
nedbringe den. 
Udvalget støtter især følgende aspekter i forslaget: 
— indførelse af godkendelsesprocedurer for nye og 
eksisterende anlæg, som kan formodes at forår­
sage betydelig luftforurening; 
— iværksættelse af foranstaltninger til kontrol med 
luftens kvalitet samt emissioner. 2. Fællesskabets luftforureningskontrolsystem 
2.1. I miljøhandlingsprogrammerne fra 1973 og 
1977 efterlystes en objektiv vurdering af luftforure­
ningens sundhedsmæssige og miljømæssige risici, 
udarbejdelse af kvalitetsmålsætninger samt fastsæt­
telse af kvalitetsnormer. 
2.2. I 1983-handlingsprogrammet opfordres Kom­
missionen til at fortsætte sine bestræbelser på at 
opstille luftkvalitetsnormer og udforme en politik 
til stabilisering af den samlede emission efterfulgt af 
et program for gradvis nedbringelse af den samlede 
emission. I handlingsprogrammet hedder det endvi­
dere, at hvor det er formålstjenligt skal dette ske på 
grundlag af opstilling af emissionsnormer for 
bestemte forureningskilder. 
2.3. I EF's handlingsprogram på miljøområdet 
1982 til 1986 (pkt. 12) hedder det ». .. at det er nød­
vendigt — inden der træftes nye foranstaltninger — 
nøje at analysere, hvorvidt et projekt er berettiget og 
omkostningseffektivt«. 
3. Generelle bemærkninger 
3.1. Kommissionens politik, strategi og prioritering 
Udvalget havde gerne set, om Kommissionen i 
begrundelsen til dette forslag havde angivet hoved­
målsætningerne for luftforureningsbekæmpelsen 
samt af hensyn til den fremtidige planlægning klart 
angivet, hvilke særlige direktiver der kan forventes. 
Udvalget ville navnlig sætte pris på at se den rela­
tive placering af grænseværdier for luftkvaliteten og 
grænseværdier for emissionen i Kommissionens 
strategi. 
Det er ikke berettiget at kræve, at grænseværdierne 
for luftkvaliteten skal gå forud for grænseværdien 
for emissionen. Luftkvalitetsværdierne kan kun 
opfyldes, hvis der først fastlægges emissionsgrænse­
værdier. Derfor må en politik, som virkelig har til 
formål at sørge for ren luft, være baseret på grænse­
værdier både for emission og for luftkvalitet. 
Udvalget anmoder Kommissionen om at se nær­
mere på steder i forslaget, hvor der er mulighed for 
overlapning med anden EF-lovgivning. Der tænkes 
her specielt på luftkvalitetsværdier, arbejderbeskyt-
30. 1.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/27 
telse, miljøbelastningsanalyser og områder, der kræ­
ver særlig beskyttelse. 
3.2. Beskyttelsesniveau og økonomiske overvejelser 
Udvalget erkender, at luftforurening forårsaget af 
udledning af forurenende stoffer i den omgivende 
luft kan være farlig og skadevoldende for dyr, men­
nesker og miljø. 
Efter Udvalgets opfattelse må der være en øvre 
faretærskel for koncentrationen af forurenende stof­
fer i luften. Denne tærskel må ikke overskrides uan­
set de økonomiske omkostninger. Tærsklen skal 
komme til udtryk i grænseværdier for luftkvaliteten 
og harmoniseres over hele Fællesskabet. 
Under denne tærskel må luftkvaliteten relateres til 
de økonomiske og sociale konsekvenser af at opnå 
dem. Naturligvis er det umuligt at opnå helt ren luft, 
hvorfor der nødvendigvis må anlægges en subjektiv 
vurdering under hensyntagen til både de sandsyn­
lige skadesomkostninger forårsaget af manglende 
handling og omkostninger i forbindelse med et pro­
gram til effektiv nedbringelse af luftforureningen. 
Udvalget glæder sig over, at Kommissionen har 
erkendt dette princip i sit forslag og støtter henvis­
ningen til »uforholdsmæssigt høje omkostninger« i 
artikel 2, nr. 4, og til artikel 12 og 14 vedrørende 
eksisterende anlæg. 
Udvalget understreger, at det er under anvendelsen 
af dette forslag på eksisterende anlæg, at der er 
størst sandsynlighed for, at der opstår økonomiske 
og sociale vanskeligheder, men erkender, at den 
eksisterende luftforurening kun kan nedbringes, så­
fremt direktivet finder anvendelse på eksisterende 
anlæg. 
Udvalgets afdeling for industri, handel, håndværk 
og tjenesteydelser har afgivet en supplerende udta­
lelse om de omkostninger for industrien, som dette 
forslag vil medføre, og hvori det understreges, at det 
er nødvendigt, at de efterfølgende særdirektiver er 
mere præcise angående anvendelseskriterierne og 
forholdet mellem omkostninger og resultater. Den 
understreger, at »forureneren betaler« princippet 
under alle omstændigheder skal overholdes. Denne 
udtalelse er vedføjet som bilag. 
Udvalget konstaterer, at Kommissionen endnu ikke 
er i stand til at kvantificere den sandsynlige skade 
på helbred og miljø som skyldes luftforureningen, skønt den efter al sandsynlighed er betydelig. 
Udvalget mener, at denne mangel snarest bør 
afhjælpes. 
3.3. Konkurrenceharmonisering 
Udvalget konstaterer, at en af målsætningerne for 
forslaget er at fjerne uredelig konkurrence inden for 
Fællesskabet ved at sikre, at alle medlemsstater har 
et relevant luftforureningsbekæmpelsessystem, men 
henstiller kraftigt, at man er opmærksom på to 
mulige virkninger af dette forslag: 
— Inden for medlemsstaterne er forskellen i 
anvendelsen af de forskellige basisbrændstoffer 
i energiproduktionen så stor, at de ville medføre 
ekstra energiomkostninger af varierende 
omfang. 
— Medlemsstaternes erhvervsmønstre og de 
anvendte processer varierer meget. Teknikkens 
stade og emissionskontrolomkostninger vil vari­
ere tilsvarende. 
— Der vil måske være en tendens til, at de økono­
miske aktører tilskyndes til at holde sig borte fra 
kul som basisbrændstof, hvilket ville være i 
direkte modstrid med Kommissionens politik, 
der netop går ud på at øge anvendelsen af faste 
brændstoffer. 
3.4. Grænseværdier for emission og den omgivende 
lufts kvalitet 
Hvad angår udarbejdelse og anvendelse af grænse­
værdier for emission er der allerede gjort et stykke 
arbejde i nogle medlemsstater, som har mange års 
erfaring på dette område. 
Grænseværdierne skal udarbejdes under hensynta­
gen til teknologiens stade. Samtidig bør der udarbej­
des et handlingsprogram for udvikling og fremme af 
nye mindre forurenende teknologier. Iværksættelsen 
af grænseværdier for emission bør ikke forhindre 
medlemsstaterne i at anvende andre metoder til 
nedbringelse af forureningen. Alt efter teknologiens 
stade vil det være nødvendigt at anvende særlige 
foranstaltninger for at begrænse de såkaldte »flyg­
tige« emissioner. 
Da de klimatiske og topografiske forhold varierer 
inden for Fællesskabet, kan de påvirke spredningen 
af de forurenende stoffer i atmosfæren, til trods for 
at der er fastsat ens grænseværdier for emission. Der 
Nr. C 23/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
må derfor ligeledes fastsættes normer for den omgi­
vende luft som et supplement til grænseværdien for 
emissionen. 
3.5. Fortolkningsfleksibilitet 
Udvalget erkender, at det er nødvendigt for de 
ledende ansvarlige i industrianlæggene i medlems­
staterne at have en vis grad af retssikkerhed, og har 
derfor i sine særlige kommentarer til artiklerne kraf­
tigt opfordret Kommissionen til at fremsætte ret­
ningslinjer på visse områder. Udvalget mener ikke 
desto mindre, at det er ønskeligt så vidt muligt at 
give medlemsstaterne en vis fleksibilitet på nationalt 
niveau for at realisere Fællesskabets målsætninger 
for luftkvaliteten på den mest rationelle måde. 
Erfaringen i nogle medlemsstater har vist, at indfø­
relsen af grænseværdier for emissionen skaber større 
retssikkerhed, hvorimod dette ikke så klart er tilfæl­
det i andre medlemsstater. 
3.6. Forskningsbehov og -mål 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at sikre sig et 
løbende overblik over alt relevant forskningsar­
bejde, at forskningsprogrammerne er relevante, og at 
den nye viden opnår den videst mulige udbredelse. 
Udvalget insisterer på, at den forskningsforpligtelse, 
der er knyttet til UNECE-konventionen af 1979 om 
grænseoverskridende luftforurening over store 
afstande, ikke reduceres. 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at lægge vægt 
på følgende fire punkter: 
1. Fremme af forskning og udvikling inden for 
forebyggelse og nedbringelse af farlige og ska­
delige stoffers negative virkninger. 
2. Fremme af forskning inden for udvikling af 
mindre forurenende teknologier. 
3. Indførelse af måle- og beregningsmetoder, der 
kan anvendes ensartet i hele Fællesskabet til 
kontrol af emissioner og luftkvalitet. 
4. Uafhængigt af forskningsniveauet skal der 
iværksættes miljøbeskyttende foranstaltninger i 
alle tilfælde, hvor der er stor sandsynlighed for 
risiko. 
3.7. International harmonisering 
Udvalget anmoder indtrængende Kommissionen 
om at foretage en fornyet gennemgang af sit forslag for at sikre, at de foranstaltninger, der træffes i med­
før af det, tager højde for og harmonerer med andre 
internationale handlingsprogrammer, specielt det 
program, der køres af FN's Økonomiske Kommis­
sion for Europa. Endvidere bør Kommissionen søge 
at få garanti for, at EF's nabolande ikke vil spænde 
ben for Fællesskabets bestræbelser. 
3.8. Klarhed i målsætningerne 
Udvalget mener, at dette forslag skulle hvile på et 
sæt af principper, som alle medlemsstater kan støtte 
og følge. 
Disse principper bør være klare og gennemførlige 
for den del af erhvervslivet, de vedrører, og de bør 
så vidt muligt foreskrive harmonisering i hele 
Fællesskabet. 
Det er på denne baggrund, Udvalget fremsætter 
nedenstående specifikke kommentarer til de enkelte 
artikler. 
4. Bemærkninger til de enkelte artikler 
4.1. A rtikel 1 — Formål 
Udvalget mener ikke, at formålet med direktivet er 
at iværksætte foranstaltninger, men at fastsætte for­
anstaltninger, som medlemsstaterne skal iværk­
sætte. Artikel 1 skulle derfor affattes således: »at 
sørge for iværksættelse af generelle foranstaltninger 
og procedurer med henblik på at kontrollere, ned­
bringe og forebygge luftforureningen fra industrian­
læg i Det europæiske Fællesskab«. 
4.2. Artikel 2 — Definitioner 
Udvalget: 
— støtter den definition på luftforurening, der 
anvendes i Geneve-konventionen om luftforure­
ning over store afstande, men opfordrer kraftigt 
Kommissionen til at sikre, at udtrykket faktisk 
anvendes i denne betydning i artikel 3, artikel 4, 
nr. 1, og artikel 7; 
— mener at dyrenes sundhed skal nævnes udtryk­
keligt i artikel 2, nr. 1; 
— foreslår, at der i definitionen på »anlæg« i årti-
30. 1.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C'23/29 
kel 2, nr. 2, og artikel 2, nr. 3, skelnes mellem 
hele anlæg og specifikke dele af anlæggene; 
— foreslår, at definitionen på »anlæg« i artikel 2, 
nr. 2, begrænses til »anlæg af den type, der er 
angivet i bilag I« og ikke omfatter unormale for­
hold som force majeure, sabotage eller ulykker; 
endvidere må definitionen udvides til at omfatte 
flydende fabrikker; 
— henstiller, at ordet »luft« defineres som den 
omgivende luft i artikel 2, nr. 5, og at ordet 
«emission« i artikel 2, nr. 6, defineres. Det bør 
anføres i artikel 2, nr. 5 og 6, at målingerne skal 
foretages efter godkendte testmetoder; 
— anmoder Kommissionen om at overveje at defi­
nere »de ansvarlige myndigheder«, som »de 
nationale myndigheder, som medlemsstaten har 
udpeget til at sørge for gennemførelse af direkti­
vet«. 
4.3. Artikel 3 — Forudgående godkendelse af anlæg 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at omformu­
lere artikel 3, stk. 1, så der etableres en klar sondring 
mellem godkendelse af en produktionsmetode set 
ud fra et luftforureningsmæssigt synspunkt og god­
kendelse af en plan. Samtidig bør der ikke ses bort 
fra den yderst vigtige planlægnings- og opførelses-
fase, hvad angår forebyggelse (indbygning af rense­
anlæg), kontrol (indbygning af kontrolanordninger 
og instrumenter) og begrænsning af luftforureningen 
(skorstenenes højde osv.). 
4.4. Artikel 4 — Godkendelsesbetingelser 
Udvalget betragter denne som en central artikel i 
forslaget og opfordrer Kommissionen til: 
4.4.1. At give retningslinjer for godkendelsesperio-
den. 
4.4.2. At fastlægge visse retningslinjer for hver 
medlemsstats kompetente myndigheder med hensyn 
til »teknikkens stade«, f.eks.: 
— processen bør om muligt være tilgængelig på 
markedet, — processen bør om muligt være gennemprøvet i 
fuld skala eller befinde sig på et nærmere defi­
neret udviklingsstadium og have fremvist sikre 
resultater. 
4.4.3. At ændre artikel 4, nr. 1 til: »... indebærer 
ingen væsentlige sundhedsfarlige risici« for at 
undgå, at »indebærer ikke sundhedsfarlige virknin­
ger« misfortolkes som ensbetydende med ingen 
risici. 
4.4.4. At beskytte arbejdstagerne på arbejdsplad­
sen ved at tilføje et 4. afsnit med henvisning til 
direktiverne om beskyttelse af arbejdstagerne og 
andre relevante direktiver og gøre det obligatorisk at 
overholde dem. 
4.5. Artikel 6, 7, 9 og 10 — Forretnings- og produk­
tionshemmeligheder 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at se nærmere 
på beskyttelsen af forretningshemmeligheder samt 
til at omformulere de nævnte artikler på en sådan 
måde, at forretningshemmeligheder og tekniske 
oplysninger beskyttes i hele direktivet frem for at 
indføje bestemmelser herom i afsnittene om ansøg­
ning af godkendelse, dog uden at der lægges hin­
dringer i vejen for en aktiv indsats mod luftforure­
ningen. 
Udvalget mener, at ordningen om udveksling af 
oplysninger, som er omhandlet i artikel 7, kræver en 
nærmere klargørelse. 
4.6. Artikel 8 — Rådet fastsætter grænseværdier for 
emission 
Udvalget foreslår artikel 8 affattet således: 
»På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet 
med kvalificeret flertal om nødvendigt grænse­
værdier for emission og grænseværdier for en 
omgivende luft, navnlig for så vidt angår forure­
nende stoffer anført i bilag II«. 
4.7. Artikel 10 — Orientering af de øvrige medlems­
stater 
Udvalget anmoder Kommissionen om at se nær­
mere på fremgangsmåden for orienteringen af de 
øvrige medlemsstater, når der skal meddeles god­
kendelse til anlæg, ligesom den bør se på, hvilke 
skridt, der skal tages i tilfælde af protest. 
Nr. C 23/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1.84 
4.8. Artikel 11 — Regelmæssig kontrol med emissio­
ner 
Udvalget finder, at artikel 11 bør bringes på linje 
med artikel 4, nr. 3, og omfatte grænseværdier for 
både luftkvalitet og emission. Endvidere bør det 
gøres klart, om der i denne artikel refereres til den 
samlede emission eller kun til emission fra skorstene 
(flygtige emissioner kan være omfattende). 
Da en kontrol vil medføre både kapital- og drifts­
omkostninger, anmoder Udvalget Kommissionen 
om at foreslå nogle retningslinjer for, hvor tit der 
skal foretages kontrol, hvem de ansvarlige myndig­
heder er, og en standardisering af de anvendte måle­
metoder og beregningsteknikker. 
4.9. Artikel 12 — Anvendelse af »teknikkens stade« 
efter godkendelse af anlæg 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at sikre, at der 
i artikel 12 tages tilstrækkelig højde for behovet for 
rettidig aktion, såfremt uforudsete begivenheder 
medfører en ændring i forureningsniveauerne. 
Såfremt forskningsresultaterne tyder på nye eller 
hidtil ukendte risici, må der ligeledes iværksættes en 
aktion. 
4.10. Artikel 14 — Bestående anlæg 
Udvalget støtter den fleksible ordning vedrørende 
bestående anlæg, således at der tages højde for, at 
det ikke altid umiddelbart lader sig gøre at ændre 
bestående processer og indføre forureningsbekæm-
pelsesudstyr. 
Udvalget opfordrer Kommissionen til, til orientering 
for medlemsstaterne, at udarbejde kriterier for 
anvendelsen af disse bestemmelser, således at der 
tages hensyn til de økonomiske konsekvenser. 
Endvidere bør Kommissionen anføre retningslinjer 
for bestående anlæg, så medlemsstaterne får en ret­
tesnor i deres fortolkning af »gradvis«, og således at 
der opnås en garanti for harmonisering. 
4.11. Artikel 16 — Undtagelsesbestemmelser anmoder dog Kommissionen om at drage omsorg 
for, at medlemsstaterne kun indfører undtagelsesbe­
stemmelser i helt exceptionelle og velbegrundede 
tilfælde. 
4.12. Artikel 17, 18 og 19— Tilpasning af reglerne 
til den tekniske udvikling 
Udvalget anmoder Kommissionen om kun at fore­
lægge det foreslåede udvalg tekniske spørgsmål 
samt om at fastlægge dets beføjelser nærmere. 
4.13. Bilagene 
Udvalget henstiller til Kommissionen at tage bilag I 
og II op til ny vurdering i lyset af følgende kom­
mentarer. 
Bilag I 
Udvalget støtter den i bilaget anførte liste, og navn­
lig, at kategori 1 til 4 medtages, da de udgør større 
forureningskilder. 
Bilag II 
Udvalget anmoder Kommissionen om at toppriori-
tere de stoffer, der forurener mest, og som har betyd­
ning for den grænseoverskridende forurening inden 
for EF. 
Stofferne bør betegnes specifikt og ikke generisk. 
Upræcise termer som »andre svovlforbindelser« bør 
undgås. 
Der tilføjes visse forurenende stoffer på listen ana­
logt med andre allerede opførte stoffer og under 
hensyntagen til, at der i nogle medlemsstater alle­
rede er udarbejdet grænseværdier for disse forure­
nende stoffer. 
Lugte bør anføres udtrykkeligt, da de i høj grad ned­
sætter miljøets rekreative værdi. 
Udvalget forstår, at denne artikels ordlyd er blevet 
anbefalet af Kommissionens juridiske tjeneste, men For hvert af de anførte stoffer bør der angives en 
acceptabel standardmålemetode. 
30. 1.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/31 
Skulle det være Kommissionens opfattelse, at den »Udvalget for Tilpassning til den Tekniske Udvik-
foreslåede revision af bilagene vil forsinke selve for- ling« at udarbejde forslag til bilag, 
slaget, henstiller afdelingen, at det overlades til 
Bruxelles, den 23. november 1983. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
A. Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse, som var indgivet i overensstemmelse 
med forretningsordenen, blev forkastet af Udvalget under debatten: 
Punkt 4.13. — Bilag I 
Dette afsnit erstattes af følgende: 
»Udvalget godkender, at man medtager de i kategori 1 til 4 nævnte anlæg (energiindu­
stri, fremstilling og forarbejdning af metaller, industrier for ikke-metalliske mineralpro­
dukter og kemisk industri) og andre stærkt forurenende anlæg. 
Udvalget mener, at andre kategorier, navnlig større industrialiserede husdyrbrug, bør 
udgå, da de snarere udgør en lokal gene end en større risiko. 
Udvalget finder, at lokale gener fortsat bør henhøre under medlemsstaternes kompe­
tence, og dækkes af deres egen lovgivning og deres egne procedurer. 
Udvalget opfordrer Kommissionen til at definere kategorierne af anlæg tilstrækkeligt 
detaljeret til, at der kan opstilles tærskelværdier. Medlemsstaterne bør kunne anvende 
den relevante nationale lovgivning på mindre anlæg, som de finder det bedst.« 
Begrundelse 
Den lange fortegnelse over kategorier af anlæg i bilag I tyder på at være sat sammen af 
Kommissionen som en ophobning af de forslag, den har fået forelagt. 
En lang indledende fortegnelse vil modvirke det, som er formålet, nemlig så hurtigt som 
muligt at tage sig af de mest forurenende anlæg. 
Afstemningsresultat: 
for: 40, imod: 79, hverken for eller imod: 12. 
Nr. C 23/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 84 
B. I medfør af vedtagelsen af et ændringsforslag i afdelingens udtalelse udgik følgende sætning 
af teksten: 
Side 3, punkt 3.1, 3. afsnit 
»I en sand politik til opnåelse af ren luft må anvendes begge instrumenter, uden at det 
ene går forud for det andet.« 
Udtalelse om Kommissionens økonomiske årsberetning 1983/84 
(84/C 23/13) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 24. oktober 1983, i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse 
af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
Procedure 
Afdelingen for økonomiske og finansielle anliggender, der skulle udarbejde denne 
udtalelse, udnævnte Alois Pfeiffer til ordfører. 
Afdelingen vedtog enstemmigt sin udtalelse den 15. november 1983. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Udvalgets udtalelse blev vedtaget på den 212. plenarforsamling den 23. og 24. novem­
ber 1983 med stort flertal; 1 stemte imod og 2 undlod at stemme. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
1. Konjunkturanalyse 1983/84 
1.1. Kommissionens prognose 
Efter en analyse af de vigtigste data i Kommissio­
nens økonomiske årsberetning, uden at der er gået 
nærmere ind på den økonomiske situation i de 
enkelte medlemsstater, kan følgende konstateres: 
Kommissionen har også denne gang måttet nedju­
stere den prognose for væksten i BNP i 1983, som 
den opstillede i den økonomiske årsberetning 
1982/83 (1,1 %) og går nu ud fra en vækst i BNP på 
0,5 % i 1983. I 1984 forventer Kommissionen en 
vækst på 1,5%. Mens det private forbrug, lagerop­bygningen og boligbyggeriet i 1983 i nogle lande 
bidrog til væksten, skulle den stigning i væksten, 
som Kommissionen forventer i 1984, navnlig 
komme fra eksporten (+ 3,6 %) og investeringerne 
(+1,8 %). Væksten i det private og offentlige for­
brug samt lageropbygningen skulle blive ubetydelig 
eller stagnere. 
Samtidig med denne økonomiske vækst forventes i 
1984 en nedgang i inflatibnstakten (5,1 % i forhold til 
6,3 % i 1983); ligeledes forventes en yderligere sænk­
ning af renten. Desuden vil væksten i pengemæng­
den aftage (8,7% i forhold til 10,5% i 1983) samt 
lønstigningen pr. lønmodtager (1984: +6,1 %, 1983: 
+ 7,2%). Saldoen på betalingsbalancen kan i 1984 
komme til at se bedre ud (0,0% af BNP mod 
-0,2% af BNP i 1983). Det offentliges underskud