16. 3. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 68/17 
initiativer, samt anvende og udnytte den nyttige »netværks-
og informationsrolle«, som ELISE opfylder. Man kunne 
også drage større fordel af det foreliggende skriftlige vejled­
ningsmateriale. 
2.7.6. Alle LBI-beskæftigede arbejdstagere eller selvstæn­
dige bør have krav på offentlig arbejdsløshedsunderstøttelse 
og andre sociale sikringsydelser både i tilfælde af, at et 
LBI-forehavende mislykkes, og hvis det midlertidigt må 
indstilles. 
2.7.7. Man kunne lette arbejdstagernes overtagelse af 
insolvente og konkursramte virksomheder ved formelt at 
inddrage dem i likvidationsprocedurerne og forhindre en 
»uøkonomisk« lukning af en fabrik enten ved hjælp af en 
forvaltnings- og vedligeholdelseskontrakt indgået efter fælles 
aftale eller ved hjælp af en relevant juridisk procedure i 
retten. Alle de involverede parters interesser skal tages i 
betragtning, men hovedsigtet et at bevare sunde arbejdsplad­
ser. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1986. 
1. Indledning 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg har gennem flere 
år interesseret sig for problemerne omkring integrerede 
udviklingsaktioner. Det økonomiske og sociale Udvalg er 
således af den overbevisning, at Fællesskabet bør komme 
underudviklede eller ugunstigt stillede områder til hjælp på 
en sådan måde, at den støtte, der ydes af de forskellige 
EF-instrumenter, samordnes og kombineres såvel indbyrdes 
som med den nationale støtte. 
1.2. Som led i dette engagement vedtog Udvalget den 
30. april 1980 enstemmigt en studie over Lorrain-regio-
nen på basis af ordføreren, Jean Bornard's forberedende 
arbejde. 
1.3. I 1983 blev der, atter med Jean Bornard som 
ordfører, udarbejdet en studie over den samlede problematik 2.7.8. Den organisatoriske ramme om arbejdsmar­
kedsparternes stimulering af lokale beskæftigelsesinitiativer 
og sikringen af rimelige arbejdsvilkår kunne udformes som 
trepartsorganer over hele Europa på lokalt og regionalt plan 
bestående af: 
— arbejdsgivere, arbejdstagere og repræsentanter for andre 
økonomisk-sociale grupper, 
— repræsentanter for de lokale myndigheder, 
— lokale initiativtagere og repræsentanter for LBI-projek-
ter. 
Sådanne organer kunne yde vejledning og bistand, samt 
konstruktivt kontrollere udviklingen i lokale beskæftigel­
sesinitiativer i deres respektive kommuner tillige med den 
arbejdsskabende impuls fra iværksættelsen af store infra­
strukturprojekter, som Rådet har vedtaget til støtte af 
produktion og beskæftigelse. 
Fons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
i forbindelse med de integrerede aktioner. I selve studien blev 
de generelle aspekter ved de integrerede aktioner sat under 
lup, medens man i en række bilag — udarbejdet af med­
ordførerne Alberto Masprone(!), Sean Geoffrey Hall (2), 
Renardo Obnibene (3) samt Heinrich Kolbenschlag (4) — 
foretog en nærmere analyse af de integrerede aktioner, der 
allerede var gennemført i Napoli og Belfast, ligesom man så 
nærmere på nogle projekter, der var under forberedelse i 
nogle andre områder. 
1.4. Senere gav Det økonomiske og sociale Udvalg efter 
anmodning fra en række medlemmer af Regionaludviklings­
sektionen sig endnu en gang i kast med de integrerede 
(') Vedrørende Napoli. 
(2) Vedrørende Belfast. 
(3) Vedrørende ugunstigt stillede landområder. 
(4) Vedrørende Bayerischer Wald. Udtalelse om integrerede udviklingsaktioner: kriterier og gennemførelse 
(87/C 68/10) 
Nr. C 68/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 3. 87 
aktioner — denne gang i en informationsrapport om integre­
rede aktioner i grevskabet Clwyd i Nordwales, med Giacomo 
Regaldo som ordfører. 
1.5. I april 1985 gav Det økonomiske og sociale Udvalg, 
under henvisning til forretningsordenens artikel 20, stk. 4, 
Regionaludviklingssektionen tilladelse til, med støtte i de 
ovennævnte undersøgelser og erfaringer, at udarbejde en 
initiativudtalelse om »Integrerede regionalpolitiske aktioner: 
kriterier og gennemførelse«. 
1.6. Udtalelsen blev vedtaget i sektionen den 12. septem­
ber 1986 på grundlag af en rapport udarbejdet af Luigi Della 
Croce. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 242. 
plenarforsamling, den 17. december 1986, med stort flertal 
(2 stemmer imod og 2 stemmer hverken for eller imod), 
følgende udtalelse: 
2. Igangværende integrerede aktioner 
2.1. I øjeblikket er der kun to integrerede aktioner under 
gennemførelse, nemlig i Napoli og Belfast. Disse blev 
igangsat for flere år siden — oprindeligt på forsøgsbasis. Ud 
over disse pilotprojekter, som i al væsentlighed gennemføres i 
EFRU-regie, bør også nævnes de »Integrerede udviklingspro­
grammer«, som er iværksat i landdistrikter og i al væsent­
lighed køres i EUGFL-regie. Disse sidstnævnte falder dog 
uden for rammerne af nærværende udtalelse. 
2.2. Kommissionen har flere gange erklæret, at det er 
dens hensigt at gennemføre nye integrerede aktioner, uden at 
den dog indtil videre har lagt sig fast på nye geografiske 
områder. 
2.3. Det økonomiske og sociale Udvalg mener, bl.a. på 
baggrund af erfaringerne fra Belfast og Napoli, at de 
integrerede aktioner er et effektivt instrument til fremme af 
udviklingen i nøjere afgrænsede områder. En væsentlig 
forudsætning for en heldig gennemførelse af de integrerede 
aktioner er, at der ér tale om et samlet sæt af foranstaltninger, 
som medinddrager de forskellige lokale og nationale myn­
digheder, og at der gøres fuld brug afsåvel medlemsstaternes 
som EF's finansieringsinstrumenter. Formålet med de inte­
grerede aktioner bør være at iværksætte et sæt af foranstalt­
ninger integreret i et program udarbejdet under aktiv delta­
gelse af samfundets forkellige repræsentanter og under 
hensyntagen til det pågældende områdes og EF's behov. 
2.4. Pilotforsøgsfasen må nu være afsluttet, og de inte­
grerede aktioner bør i fremtiden udgøre et normalt instru­
ment i regionalpolitikken. Instrumentet bør kun anvendes i 
tilfælde, der opfylder nøje fastlagte kriterier. 3. Retsgrundlaget 
3.1. Artikel 34 i den nye regionalfondsforordning, der 
blev vedtaget i 1984, omhandler de integrerede udviklings­
aktioner, som tillæges stor betydning. Det bestemmes såle­
des, at investeringer og foranstaltninger, der indgår i en 
integreret udviklingsaktion, kan gives fortrinsret i forbindel­
se med støtte ydet af EFRU. 
3.2. Ifølge artikel 34, stk. 2, består en integreret udvik­
lingsaktion i »en række sammenhængende offentlige og 
private foranstaltninger, der . . . vedrører et afgrænset 
geografisk område, hvor der er særligt alvorlige problemer, 
navnlig som følge af en tilbagestående udvikling eller tilba­
gegang inden for visse industrier eller byområder . . .«. Et 
vigtigt kendetegn ved de integrerede aktioner er, at de bygger 
på ». . . en samtidig anvendelse af forskellige finansielle 
instrumenter med strukturel sigte . . .«, som samordnes af 
Fællesskabet og de nationale og lokale myndigheder i det 
pågældende land. 
3.3. I sin nuværende form er artikel 34 ikke meget andet 
end en generelt formuleret programerklæring. Der er derfor 
behov for yderligere præcisering og uddybning af denne 
artikel. 
3.4. Kommissionen har ved gentagne lejligheder bekræf­
tet, at den vil fremlægge et forslag til forordning om 
integrerede aktioner. Selv om Kommissionen i mellemtiden 
har ændret holdning, idet den foretrækker at tale om en 
integreret metode i al almindelighed, så Det økonomiske og 
sociale Udvalg gerne, at Kommissionen gjorde alvor af sine 
planer om en forordning. 
3.5. Ud over en mere præcis fastlæggelse af retsgrundla­
get er det nødvendigt, at der foretages en præcisering af 
fremgangsmåde og styring. 
Det ville være hensigtsmæssigt, om der blev fastlagt en 
egentlig procedurekodeks for planlægning, gennemførelse og 
forvaltning af de integrerede aktioner. 
3.6. I en meddelelse af 2. september 1986 (KOM(86) 401 
endelig udg. af 25. september 1986) forelagde Kommissio­
nen Rådet og Parlamentet en orientering om den integrerede 
metodes indhold og anvendelsesmåde. 
Der er tale om en yderst interessant meddelelse, hvor man 
genfinder en række ideer, som også Det økonomiske og 
sociale Udvalg i tidens løb har bragt på bane. Der tales dog 
hele tiden om »den integrerede metode« og ikke om integre­
rede aktioner. Da der i meddelelsen imidlertid anvendes 
samme definition som i EFRU-forordningens artikel 34, må 
man kunne udlede, at det er integrerede aktioner, der sigtes 
til. 
Der efterlyses også større klarhed med hensyn til termino­
logi. 
16. 3. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 68/19 
Endelig anmoder Det økonomiske og sociale Udvalg om 
formelt at blive hørt om samtlige skridt, der tages eller 
planlægges for at iværksætte den integrerede metode. 
4. De integrerede aktioners finansiering 
4.1. De integrerede aktioner skal iværksættes med øko­
nomisk og finansiel støtte fra medlemsstaterne og, dersom 
det findes hensigtsmæssigt, fra de regionale og lokale 
instanser, fra EF's strukturfonde og fra EIB. 
4.2. Det finansielle bidrag fra EF skal ses som et supple­
ment til den lokale og nationale støtte og må ikke træde i 
stedet herfor. 
4.3. Det finansielle EF-bidrag kan ydes gennem de eksi­
sterende fonde, forudsat at disse koordineres, at der anven­
des samme regler for tildeling og tilsyn, og at aktionen løber 
over en længere periode end tilfældet er i øjeblikket under 
hensyntagen til den øjeblikkelige situation og den nødvendi­
ge kontinuitet i de integrerede aktioner. 
4.4. Strukturfondsforordningerne bør ændres, således at 
der kan sikres en rationel koordinering, større smidighed 
samt støttemuligheder, som ikke forefindes i dag. 
4.5. Uden i øvrigt på nogen måde at ville foregribe 
bestemmelserne i den europæiske fælles akt, bør der oprettes 
en særlig budgetkonto for de integrerede foranstaltninger, 
ligesom tilfældet er med de integrerede middelhavsprogram­
mer (den aktuelle budgetkonto tjener kun til at finansiere 
feasibilityundersøgelser). 
4.6. Selv om EF's bidrag til de integrerede aktioner i 
Belfast og Napoli på ingen måde må underkendes — bl.a. har 
de haft en betydelig impulsgivende effekt på planlægningen 
og koordineringen af foranstaltningerne — må det dog siges 
at være beskedent i forhold til de samlede projektudgifter 
såvel absolut som relativt. 
4.7. Det økonomiske og sociale Udvalg så gerne, at EF's 
finansielle bidrag til de fremtidige integrerede aktioner blev 
sat i vejret i forhold til de nationale bidrag. Et større bidrag 
ville have en gunstig indvirkning på de lokale bestræbelser, 
eftersom den marginale nyttevirkning heraf ville være større 
end den rent relative udgiftsforøgelse. 
4.8. Ud over at de integrerede aktioner bør tildeles en 
større andel af EF-fondenes midler, bør det atter en gang slås 
fast, at strukturfondene råder over for beskedne midler. 
4.9. Den nuværende budgetsituation giver anledning til 
særlig bekymring, og har, som det vil fremgå af en rapport om gennemførelsen af strukturelle interventioner i 1986, 
negative virkninger for EFRU. 
5. Integrerede aktioner via strukturfondene 
5.1. Hidtil er de integrerede foranstaltninger blevet gen­
nemført med midler fra EFRU og i mere beskedent omfang 
fra Socialfonden. Anvendelsen af EUGFL's udviklingssek­
tion har ikke været af nævneværdigt omfang, og støtten 
herfra har ikke været samordnet med anden støtte — når 
bortses fra de »integrerede udviklingsprogrammer«. 
5.2. Imidlertid bør man ikke undervurdere de vanskelig­
heder, der i praksis er forbundet med at koordinere støtte fra 
EUGFL's udviklingssektion med støtte fra de øvrige struk­
turfonde. I grønbogen slår Kommissionen imidlertid selv til 
lyd for, at støtten til landbruget bør koordineres med støtten 
til regionerne. Dette kan ikke understreges kraftigt nok. 
5.3. Når Kommissionen anerkender nødvendigheden af 
at koncentrere alle de disponible midler om overordnede 
mål, som ikke kun vedrører landbruget, men hele den 
regionale økonomi, og erklærer sig overbevist om værdien af 
den integrerede metode, burde EUGFL betragtes som et 
instrument, som falder helt naturligt inden for de integrerede 
aktioner i tilfælde, hvor landbrugserhvervet er en vigtig 
næringsvej i de pågældende områder. 
5.4. I så henseende vil en øget indsats med EUGFL-midler 
kunne øge støtteeffekten. 
6. Planlægningen 
6.1. Udgangspunktet for integrerede aktioner bør være 
en udviklingsplan, bestående i en konsekvent helhed af 
offentlige og private foranstaltninger og investeringer, som er 
egnet til på afgørende måde at rette op på den underudvik­
lings- eller tilbagegangstilstand, som præger det pågældende 
område. 
6.2. I det samlede projekt bør der tages hensyn til, at 
gennemførelsen af en integreret aktion er en vigtig begiven­
hed med en lang række konsekvenser og ikke blot et sæt af 
delprojekter. Det samlede projekt bør indeholde en nærmere 
angivelse og kvantificering af de nyttevirkninger, der forud­
ses at følge direkte af den integrerede indsats sammenlignet 
med de tilsvarende virkninger af isolerede foranstaltninger, 
som vil være langt mindre. 
6.3. Det er derfor nødvendigt, at der i udviklingsplanen 
foretages en koordinering af medlemsstaternes og EF's 
finansieringsinstrumenter. 
6.4. Endvidere bør finansieringsinstrumenterne anven­
des på en sådan måde, at de får en multiplikatoreffekt på de 
private investeringer. 
6.5. Allerede i planlægningsfasen bør det være klart, at 
man kun opnår et optimalt resultat, dersom de institutioner, 
Nr. C 68/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 3. 87 
myndigheder, organisationer og erhvervsfolk, som berøres af 
projektet, til fulde forener deres anstrengelser. 
7. Samfundets og EF-institutionernes rolle 
7.1. Såvel i Napoli som i Belfast var der en ringe 
medvirken fra de relevante kredse i samfundet, hvilket har 
lagt en kraftig dæmper på effekten af de integrerede aktio­
ner. 
7.2. Derimod har tilstedeværelsen og deltagelsen af re­
præsentanter for Fællesskabet været af meget stor værdi. 
Disse har ikke alene båret et levende vidnedsbyrd om den 
betydning, EF tillægger de integrerede aktioner, men har 
frem for alt sørget for, at programmerne blev præget af EF's 
regionalpolitik. Derudover har de ydet en vigtig teknisk 
bistand i forbindelse med anvendelsen af strukturfondene. 
7.3. Det kan således fastslås, at EF-institutionernes og 
organisationernes aktive medvirken er påkrævet allerede i 
projektudarbejdelsesfasen. 
7.4. I planlægningsfasen bør erhvervslivets, fagbevægel­
sens og de øvrige interessegruppers organisationer høres. 
Deres synspunkter bør, selv om de ifølge sagens natur ikke 
kan være bindende, øve indflydelse på projekternes udform­
ning. 
8. Forvaltning 
8.1. Samtlige aspekter ved de integrerede aktioners plan­
lægning, tilsyn og forvaltning er helt afgørende. 
8.2. Specielt ville det være hensigtsmæssigt, om et rådgi­
vende udvalg, sammensat af repræsentanter for samtlige 
involverede organisationer og instanser, førte løbende tilsyn 
med den enkelte integrerede aktion. Dette udvalgs opgave 
skulle bestå i at kontrollere, at de forskellige foranstaltninger 
stemmer overens med det oprindelige projekt, og at under­
søge, om det er nødvendigt at foretage evt. ændringer eller 
tilpasninger. Hertil kommer regelmæssig evaluering af de 
opnåede resultater. 
8.3. Forvaltningen af de integrerede aktioner bør vareta­
ges af organer, som har de rette strukturelle forudsætninger 
for at kunne følge anvendelsen af et så kompliceret instru­
ment. 
Disse offentlige eller offentligretlige organer bør være ken­
detegnet ved en effektiv administrativ og organisatorisk 
struktur, og bør funktions- og ledelsesmæssigt være fuldt på 
højde med moderne, private virksomheder. 8.4. En heldig gennemførelse af de integrerede aktionerer 
i vidt omfang et spørgsmål om gode relationer mellem de 
forskellige lokale og nationale myndigheder og om et godt 
samarbejde mellem disse myndigheder og EF-organerne. 
Forvaltningen af de integrerede aktioner, forvaltningsorga-
nernes og de rådgivende tilsynsudvalgs aktiviteter stiller et 
helt afgørende krav om, at der er et harmonisk forhold 
mellem de forskellige myndigheder, og at støtteindsatsen er 
koordineret. Medlemsstaternes fulde medvirken er påkræ­
vet. 
9. Substans og indhold 
9.1. Sigtet med de integrerede aktioner bør være at 
stimulere den økonomiske og sociale udvikling i de berørte 
områder. De skal med andre ord bidrage til øget beskæfti­
gelse, øget BNP, højere levestandard og bedre levevilkår. 
9.2. Den primære målsætning må bestå i en forbedring af 
beskæftigelsessituationen, dvs. skabelse af stabile arbejds­
pladser. For yderligere at befæste denne målsætning, bør det 
være en indbygget betingelse i projekterne, at overskuddet af 
de investeringer, der gennemføres som led i de integrerede 
aktioner geninvesteres i det samme geografiske område for 
kontinuerligt at skabe ny beskæftigelse. 
9.3. Af stor betydning for de integrerede aktioner er det, 
at støtteforanstaltningerne går på tværs af erhvervene, 
således at den økonomiske udviklingseffekt udkrystalliseres 
over et bredt erhvervsmæssigt spektrum. 
9.4. Foranstaltningerne bør fordeles ligeligt på infra­
strukturer, fremstillingserhverv, serviceydelser og landbrug. 
Miljøbeskyttelse, landskabspleje og værn om den kulturelle 
arv bør have en særlig fremskudt plads. Endvidere bør der 
kanaliseres tilstrækkelige ressourcer over i uddannelsessek­
toren for at bibringe arbejdstagerne erhvervsmæssige kvali­
fikationer, der opfylder de krav, som den planlagte udvikling 
stiller. 
9.5. Selvsagt kræver boligbyggeriet særlig opmærksom­
hed i de underudviklede eller kriseramte områder, det her 
drejer sig om. 
Boligprogrammer bør imidlertid ikke lægge beslag på hoved­
parten af midlerne. Dette ville betyde en undervurdering af 
betydningen af investeringer i de produktive erhverv og 
kunne i sidste instans medføre, at hele formålet med den 
integrerede aktion gik tabt. 
9.6. Den primære målsætning skabelse af varige arbejds­
pladser — kræver også, at den arbejdskraft, der midlertidigt 
er beskæftiget med infrastrukturarbejder, erhvervsbyggeri og 
særlige boligopførelsesprogrammer, bagefter sikres varig 
beskæftigelse inden for fremstillings- eller serviceerhver­
vene. 
16. 3. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 68/21 
10. Geografisk omfang og timing 
10.1. Som et led i programmeringen af de integrerede 
aktioner bør der for gennemførelsen fastsættes frister på 
mellemlang og lang sigt. Dette kræver imidlertid sikkerhed 
om en række forhold. 
Som det vil fremgå af bemærkningerne ovenfor, drejer det sig 
om fastlæggelse af regler og procedurer og af strukturfonde­
nes anvendelse, en koordinering af opgaverne, fordelt på 
forskellige generaldirektorater i Kommissionen, samt en 
administrativ omstrukturering i de tjenestegrene i Kommis­
sionen, som har ansvaret for integrerede aktioner. 
Når der skal træffes beslutninger om de integrerede aktioner 
bør samtlige involverede have sikkerhed for, at kontinuiteten 
i projektets gennemførelse ikke forstyrres af bureaukrati eller 
procedurespørgsmål, samt at udbetalingen af støtte kan ske 
uden forsinkelser. 
10.2. Også den geografiske afgrænsning af de regioner, 
der skal støttes, udgør et ømfindtligt og kompliceret pro­
blem, eftersom det område, projektet skal gennemføres i, 
skal udgøre et homogent hele, således at området i sin helhed 
får glæde af støtten. 
Det bør være synligt for den lokale befolkning, at der er et 
integreret projekt under gennemførelse. 
11. Afsluttende bemærkninger 
11.1. I sektionens rapport (CES 706/ 86 endel.) gøres der 
udførligt rede for Det økonomiske og sociale Udvalg i al 
væsentlighed positive syn på de integrerede aktioner i Belfast 
og Napoli. Det må imidlertid fastslås, at resultaterne kan 
siges at være optimale. 
11.2. Erfaringerne med de to pilotprojekter bør anspore 
Fællesskabet til fremover at gøre yderligere brug af EFRU-
forordningens artikel 34, idet det ikke kun bør begrænse sig 
til by-agglomerationer. Også ø-områderne, bjergområderne 
og underudviklede landområder bør kunne komme i betragt­
ning. 
Hertil kommer visse grænseområder, som er ramt af struk­
turproblemer, og hvor der er rige muligheder for at fremme 
investeringerne. De integrerede udviklingsaktioner kunne 
her bidrage til en bedre organisering af de foranstaltninger, 
der træffes på nationalt plan på begge sider af grænsen, idet 
de også, om muligt, kunne indgå i en overordnet koordine­
ring på tværs af grænsen. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1986. 11.3. Retsgrundlaget for de integrerede aktioner bør 
gøres bredere og præciseres nøjere, og der bør samtidig ske en 
hurtig opfølgning af Kommissionens meddelelse af 2. sep­
tember 19 8 6. Desuden vil Det økonomiske og sociale Udvalg 
fremhæve, at Kommissionen nu har erkendt de organisato­
riske mangler og på denne baggrund har oprettet et nyt 
Generaldirektorat XXII, som specielt skal varetage koordi­
neringen af strukturinstrumenter. Man må så håbe, at denne 
administrative enhed har den fornødne myndighed til at føre 
denne opgave effektivt ud i levet. 
Det økonomiske og sociale Udvalg forelagde for ca. fem år 
siden Kommissionen nogle forslag til et mere egnet juridisk 
grundlag for de integrerede aktioner. Disse forslag er i ganske 
stort omfang optaget i artikel 34 i den nye EFRU-forordning, 
som gør det mere tydeligt, hvilke formål aktionerne skal 
anvendes til. 
11.4. Umiddelbart er det af stor vigtighed, at der gøres 
hensigtsmæssig brug af samtlige strukturfonde, og at disse 
anvendes som et supplement til den nationale indsats. Dette 
kræver, at strukturfondsforordningerne tilpasses den inte­
grerede metode. Det står således helt klart, at de forskellige 
disponible fonde i forbindelse med det enkelte koordinerede 
program, som har til formål at udvikle et givent område, må 
sættes ind samordnet, eftersom dette er den eneste måde, 
hvorpå der kan opnås et afgørende resultat. Herudover må 
der ske en klar præcisering af de nærmere forudsætninger, 
der skal være opfyldt, for at man kan vedtage en integreret 
aktion, samt hvilke krav, der skal stilles i forbindelse med 
fremlæggelsen af forslag. 
11.5. Det er afgørende vigtigt for de integrerede aktioner, 
at myndighederne på lokalt, nationalt og EF-plan og de 
organisationer, der repræsenterer de berørte interesser, i 
fuldt omfang involveres og engageres i bestræbelserne. 
11.6. Da resultaterne hverken i Napoli eller Belfast tyder 
på, at der blev opnået en forbedring af beskæftigelses­
situationen, bør det atter en gang slås fast, at det overordnede 
mål med en integreret aktion er en væsentlig forøgelse af 
antallet af nye arbejdspladser på længere sigt. 
11.7. Endelig skal Det økonomiske og sociale Udvalg 
gøre opmærksom på, at nærværende udtalelse af hensyn til 
overholdelse af tidsfrister og behovet for en mere tilbunds­
gående analyse af erfaringerne fra Napoli og Belfast har 
måttet holdes inden for ret snævre rammer. 
Derfor ønsker Det økonomiske og sociale Udvalg at kunne 
videreføre sit arbejde med integrerede aktioner, idet det vil 
give sig i kast med nogle specifikke områder, for hvilke 
feasibilityundersøgelser findes eller er under udarbejdelse 
(som eksempler skal nævnes »Bayerischer Wald« og øen 
Reunion). 
Fons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg