A4-0323/96

Beslutning om Kommissionens beretning til Raadet og Europa-Parlamentet om det indre marked 1995 (KOM(96)0051 - C4-0146/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens beretning om det indre marked i 1995 (KOM(96)0051 - C4-0146/96),

- der henviser til sin beslutning af 15. november 1995 om Kommissionens 1994-beretning om Faellesskabets indre marked ((EFT C 323 af 04.12.1995, s. 51.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og til udtalelse fra Udvalget om Transport og Turisme (A4-0323/96),

A. der henviser til, at fuldendelsen og optimeringen af det indre marked udgoer det vigtigste element i udviklingen frem mod en stadig taettere og mere tilfredsstillende union og er det vigtigste redskab, der skal bibringe det europaeiske oekonomiske samarbejde stoerre effektivitet og en forbedret konkurrenceevne og fremme velfaerd, beskaeftigelse og en baeredygtig socialpolitik,

B. der henviser til, at hurtigere fremskridt i gennemfoerelsen af det indre marked er en forudsaetning for, at den naert forestaaende indfoerelse af den faelles moent kan blive en succes,

C. der henviser til, at et velfungerende indre marked, der er en afgoerende faktor for oekonomisk vaekst, ogsaa spiller en vigtig rolle i forbindelse med den «tillidspagt», som Kommissionen har foreslaaet til imoedegaaelse af det alvorlige arbejdsloeshedproblem i EU,

D. der henviser til, at fremskridtene inden for visse sektorer og omraader af afgoerende betydning i laengere tid ikke har vaeret tilfredsstillende, hvilket er til skade baade for Unionens borgere og virksomheder, og at disse problemer ikke saa meget angaar enkeltstater, men snarere er faelles for hele Unionen,

E. der i den forbindelse henviser til, at et stadig mere integreret samarbejde stiller krav om, at den ikke-monetaere oekonomiske politik tillaegges stoerre betydning i Faellesskabet - men naturligvis i fuld respekt for subsidaritetsprincippet,

F. der navnlig henviser til, at et af de omraader, der i saerlig grad bremser for yderligere fremskridt i retning af fuldendelse og optimering af det indre marked, er de vedvarende vanskeligheder med at opnaa fremskridt inden for harmonisering baade af indirekte og direkte beskatning, hvad de mange tilfaelde af fordrejninger viser,

G. der henviser til, at det er vaesentligt, at det indre marked baade af virksomhederne (isaer de smaa og mellemstore) og borgerne opfattes som en vigtig mulighed for at opnaa bedre oekonomiske perspektiver og levevilkaar,

H. der henviser til, at det indre marked desuden er et saerdeles vigtigt instrument til udbygning af de oekonomiske forbindelser til gensidig gavn baade i EU's forhold til de lande, der har soegt om medlemskab, og i EU's forhold til tredjelande generelt,

I. der henviser til, at den igangvaerende regeringskonference boer tage stilling til, om de redskaber, der i oejeblikket er til raadighed, er tilstraekkeligt velegnede og effektive til at sikre fuldendelse og optimering af det indre marked, og at regeringskonferencen foelgelig boer overveje, hvordan man kan goere disse redskaber mere effektive og velegnede paa baggrund af de hidtidige erfaringer,

J. der henviser til, at EU's institutioner boer laegge stoerre vaegt paa at fuldende det indre marked og goere det velfungerende, og at de foelgelig boer undgaa adfaerd og beslutninger, der besvaerliggoer eller forsinker denne proces,

K. der henviser til, at der ikke er taget hoejde for de konsekvenser, det indre marked kan faa med hensyn til ulighed mellem maend og kvinder,

L. der henviser til, at der boer opstilles praecise frister og en arbejdsplan for foranstaltninger, der stadig venter paa at blive udformet eller vedtaget,

M. der henviser til, at Europa-Parlamentet har anmodet om, at der udarbejdes aarsberetninger om fremskridtene og uloeste problemer, og at de to foerste beretninger drejede sig om 1993 og 1994,

N. der henviser til, at aarsberetningen ikke kun skal vaere et nyttigt redskab for dem, der oensker viden om, hvor langt man er naaet i gennemfoerelsen af det indre marked, men ogsaa er en kaerkommen lejlighed til at goere status ikke blot over, hvad der er opnaaet, men ogsaa over de vigtigste af de problemer, der er opstaaet, paa baggrund af udviklingen i den interne og den internationale oekonomi,

O. der henviser til, at det indre markeds enestaaende karakter og integritet samt hensigtsmaessige funktion maa forsvares med effektive instrumenter, der mindst svarer til dem, der beskytter den frie konkurrence,

Indholdet i aarsberetningen

1. glaeder sig over Kommissionens tredje aarsberetning om det indre marked (1995); finder, at de heri indeholdte oplysninger og analyser er tilstraekkelig fyldestgoerende til at saette alle beroerte parter i stand til at foretage en tilfredsstillende vurdering af de gjorte fremskridt og de endnu uloeste problemer, og mener, at beretningen er et godt udgangspunkt for en dybtgaaende droeftelse om mange af de grundlaeggende spoergsmaal, der direkte eller indirekte vedroerer det indre markeds gennemfoerelse og hensigtsmaessige funktion;

Koordinering med andre faellesskabspolitikker

2. paapeger, at Faellesskabets politik for gennemfoerelse af det indre marked ogsaa spiller en rolle for den europaeiske oekonomis konkurrenceevne, men sjaeldent betragtes som virkemidler for industripolitik;

3. anmoder derfor om, at fremtidige beretninger om politikker vedroerende det indre marked boer tage rimeligt hensyn til denne dimension af Faellesskabets politik ved at vurdere den indbyrdes sammenhaeng mellem det indre marked og industripolitik med hensyn til konkurrenceevne;

4. paapeger, at - selv om programmet for det indre marked har givet betydelige fordele med hensyn til industriens konkurrenceevne - har den ikke loest Europas problem paa dette omraade; mener, at disse problemer kun kan loeses, saafremt programmet for det indre marked suppleres med baade en aktiv industripolitik og konkurrencebestemmelser; mener desuden, at der er utilstraekkelig koordination mellem de politikker, der er det helt centrale i projektet med det indre marked (politikker vedroerende industri, konkurrence, handel og det indre marked); kraever oprettelse af en saerskilt tjenestegren i Kommissionen, der har til opgave at udarbejde en aarsberetning om koordination af disse fire politikker;

Det indre markeds fremskridt og funktion

5. er enig med Kommissionen i, at det indre marked fungerer, selv om der stadig er uloeste problemer, og mener, at den politik, Kommissionen har foert i 1995 for at give det indre marked ny fremdrift, har vaeret fornuftig;

6. bemaerker med bekymring, at Raadet heller ikke i 1995 har gjort de store fremskridt med hensyn til vedtagelsen af en raekke betydelige lovgivningsmaessige foranstaltninger, hvoriblandt fuldstaendig afskaffelse af personkontrollen ved graenserne, og henleder desuden opmaerksomheden paa, at for mange sektorers vedkommende er de foranstaltninger, Raadet har vedtaget, ikke blevet omsat og gennemfoert paa nationalt plan i overensstemmelse med de fastsatte tidsfrister.

7. mener, som det allerede understregede i sin ovennaevnte betaenkning og beslutning af 15. november 1995 om det indre marked i 1994, at nedenstaaende problemer er blandt de alvorligste af de problemer, der laegger hindringer i vejen for det indre markeds gennemfoerelse og hensigtsmaessige funktion og har negative konkurrencefordrejende virkninger:

a) personkontrollen ved de indre graenser er ikke fuldstaendig afskaffet;

b) styrkelsen af borgernes rettigheder og adgangen til domstolene i tilfaelde af kraenkelse af de principper og bestemmelser, der regulerer det indre marked, har vist sig vanskelig og kostbar;

c) manglende skridt i retning af et forenklet og forstaaeligt oekonomisk og administrativt miljoe, der saetter smaa og mellemstore virksomheder i stand til i hoejere grad at goere sig gaeldende paa det indre marked,

d) den maade, hvorpaa sektoren for offentlige indkoeb fungerer i medlemsstaterne, afspejler ikke forbedringer af en saadan art, at sektoren reelt kan betragtes som liberaliseret;

e) princippet om gensidig anerkendelse overholdes ofte ikke i medlemsstaterne;

f) fremskridtene i retning af harmonisering paa skatte- og afgiftsomraadet er stadig meget skuffende;

g) medlemsstaternes miljoebestemmelser afviger fra hinanden;

h) generelt skaber den forskellige anvendelse af faellesskabsretten i medlemsstaternes retssystemer fordrejninger, der laegger hindringer i vejen for det indre markeds hensigtsmaessige funktion;

8. glaeder sig over Kommissionens initiativer i 1995 og henleder navnlig opmaerksomheden paa:

a) «TOLD 2000" for samarbejdet mellem medlemsstaternes toldadministrationer;

b) ikrafttraedelsen af en raekke bestemmelser vedroerende teknisk harmonisering af visse produkter (navnlig motordrevne koeretoejer, laegemidler til mennesker og dyr, EF-maerket);

c) konventionen om insolvensprocedurer, en folkeretlig akt, som medlemsstaterne undertegnede den 25. september 1995, og som kan faa en positiv indflydelse paa fuldendelsen af det indre marked;

d) indfoerelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevaegelser;

e) Raadets resolution af 29. juni 1995 om en ensartet og effektiv gennemfoerelse af faellesskabsretten og om sanktioner i tilfaelde af overtraedelse af dens bestemmelser vedroerende det indre marked;

9. beklager, at Kommissionens initiativer inden for visse foelsomme sektorer ikke har formaaet at sikre en tilfredsstillende gennemfoerelse af EU-lovgivningen, hvilket isaer gaelder for centrale omraader som offentlige indkoeb, forsikring, intellektuel ejendomsret og selskabsret, og at den nationale priskontrol paa andre omraader som f.eks. laegemidler stadig faar lov til alvorligt at fordreje det frie marked;

10. mener derfor, at der maa tages andre midler i brug, der raekker videre end de hidtil anvendte (gensidig tillid, samarbejde bl.a. mellem de nationale myndigheder), der har vist sig at vaere uegnede og lidet effektive inden for visse foelsomme sektorer;

11. understreger isaer, at de af Kommissionen stoettede programmer til formidling af oplysninger om udbud af offentlige indkoeb kun har vaeret lidet effektive som foelge af medlemsstaternes mangelfulde samarbejde, hvilket navnlig har skadet smaa og mellemstore virksomheders adgangsmuligheder;

12. understreger, at det er bekymret over de langsomme fremskridt med hensyn til selskabsret, som bl.a. skyldes modstand fra Raadets side, og isaer over den manglende indfoerelse af vedtaegter for det europaeiske selskab med heraf foelgende alvorlige oekonomiske konsekvenser for Unionens virksomheder;

13. understreger atter en gang sin bekymring over, at den forvaerrede situation i nogle medlemsstater med hensyn til debitorers sene betalinger fordrejer handelen paa det indre marked, da det afskraekker virksomheder fra at foretage handler i medlemsstater, som er kendt for sene betalinger, slappe eller slet ingen bestemmelser til imoedegaaelse heraf;

14. mener bl.a., at fordrejninger paa det fri marked, som foraarsages direkte af national prispolitik, hurtigst muligt boer imoedegaas;

15. udtrykker skuffelse over, at fri bevaegelighed for personer er den af de fire basale friheder, der er gennemfoert i mindst omfang; er tilfreds med Kommissionens seneste direktivforslag («Monti-pakken»), men understreger, at der stadig er betydelige problemer i forbindelse med opholdsretten og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og erhvervskvalifikationer;

16. mener med hensyn til telekommunikationssektoren og informationssamfundet generelt, at selv om man paa den ene side maa paaskoenne Kommissionens betydelige indsats for at faa indfoert bestemmelser for de forskellige sektorer med henblik paa oeget liberalisering, saa er der paa den anden side risiko for en mangelfuld koordinering mellem de forskellige vedtagne direktiver som foelge af mangelen paa en klar grundlaeggende politik paa omraadet, eventuelt med det negative resultat til foelge, at der vil opstaa forsinkelser i lovgivningsprocessen og foelgelig blive tale om foraeldede bestemmelser i forhold til den stadige udvikling i sektoren;

17. beklager meget, at de nationale myndigheder undertiden anvender unionsbestemmelserne for nidkaert, hvorved de goer reglerne mere komplicerede, reducerer deres effektivitet, oeger byrderne for virksomhederne, isaer de smaa og mellemstore virksomheder, og giver borgerne forkerte og miskrediterende signaler vedroerende unionsinstitutionernes lovgivningsvirksomhed;

18. mener, at det indre marked kun kan komme til at fungere bedre, hvis det bliver muligt at gennemfoere en omfattende forenkling af lovbestemmelserne for det og omskrive dem i slags kodifikation, der er klar, kortfattet, paalidelig og tilgaengelig for alle interesserede;

19. anmoder Kommissionen om at goere en stoerre indsats for at sikre det indre markeds effektive funktion, bl.a. ved at afkorte de ofte alt for lange overtraedelsesprocedurer, og understreger isaer betydningen af at forbedre kvaliteten af gennemfoerelsen af faellesskabsbestemmelser i national lov, af at goere overtraedelsesprocedurerne mere effektive og af i hoejere grad at tage retlige skridt, bl.a. gennem oeget anvendelse af EF-traktatens artikel 171;

20. glaeder sig over forelaeggelsen af den saakaldte Monti-pakke, hvormed formaalet er at faerdigetablere lovgivningsrammen (afskaffelse af graensekontrol, vedtaegter for det europaeiske selskab, beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, regelsaet for informationssamfundet), og haaber, at vedtagelsen og gennemfoerelsen af pakken kan fremskyndes, da det foeler sig overbevist om, at der uden betydelige fremskridt paa disse omraader vil opstaa alvorlige hindringer for det indre markeds hensigtsmaessige funktion;

Det indre marked, den oekonomiske og monetaere union og skattespoergsmaal

21. mener, at et velfungerende indre marked er en afgoerende forudsaetning for en positiv start paa den monetaere union, og at de to processer, der er snaevert forbundne, boer fremskyndes og afpasses efter hinanden;

22. understreger, at det kun bliver muligt at opnaa et velfungerende indre marked og en velfungerende monetaer union, hvis de oevrige politikker, der spiller ind, kan udvikles paa et adaekvat grundlag og ud fra en mere hensigtsmaessig strategi og en bedre ansvarsfordeling mellem EU- institutionerne og medlemsstaterne;

23. mener, at navnlig de alt for faa fremskridt, der hidtil er gjort med harmonisering af direkte og indirekte beskatning, er et eklatant eksempel paa en alvorlig hindring for fuldendelse og optimering af det indre marked, hvilket skyldes de alvorlige hindringer for den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser og ogsaa kapital, og understreger de negative virkninger af denne situation for beskaeftigelsen, vaekst, konkurrenceevnen og beskyttelsen af miljoeet;

24. udtrykker tilfredshed med de nye retningslinjer paa beskatningsomraadet, der er opstillet i SEK(96)0487 og KOM(96)0546 fra Kommissionen, og mener, at indholdet tyder paa, at der er fundet en lovende fremgangsmaade til overvindelse af de forhindringer, der fortsat praeger spoergsmaalet om skatteharmonisering; stoetter isaer forslaget om at oprette en permanent gruppe, der skal udarbejde en samlet analyse af afgiftspolitikkerne bl.a. i forbindelse med de andre faellesskabspolitikker, og om at etablere et permanent forum for droeftelser og udveksling af oplysninger om medlemsstaternes skattepolitik med det formaal at begraense de negative virkninger af unfair skattepolitik ved hjaelp af koordineringsredskaber som for eksempel udarbejdelse af regler for en adfaerdskodeks;

Det indre marked, virksomhederne og borgerne

25. tilslutter sig noedvendigheden af at skabe et «borgernes indre marked» (programmet «Borgerne i Hoejsaedet»), hvor borgerne, der er de centrale brugere af de fordele, som det indre marked forventes at byde paa, er fortrolige med de muligheder, de kan goere brug af, de rettigheder, de besidder, og de maader, hvorpaa disse rettigheder kan haandhaeves i tilfaelde af, at de ikke respekteres;

26. haaber, at det regelmaessigt vil blive inddraget i gennemfoerelsen af programmet «Borgerne i Hoejsaedet», baade gennem sine medlemmers intervention paa omraadet og i forbindelse med vurderingen af opnaaede resultater, og haaber endvidere, at programmet «Borgerne i Hoejsaedet» vil tilskynde faellesskabsinstitutionerne til at soege at finde frem til nye og hurtigere former for adgang til domstolene for unionsborgerne;

27. mener, at et velfungerende indre marked ogsaa har brug for tilstraekkelige forbrugerbeskyttelsesbestemmelser, og haaber, selv om det paaskoenner Kommissionens hidtidige initiativer, at disse vil blive intensiveret som led i en sammenhaengende referenceramme, der vil vaere kendt og blive fulgt i samtlige medlemsstater, ogsaa hvor lovgivningen er mest mangelfuld, saaledes at den europaeiske forbruger kan nyde samme rettigheder og samme beskyttelse i hele Unionen;

28. mener, at der ikke i tilstraekkelig grad er taget hensyn til de konsekvenser, som det indre marked med sine fire friheder har for en bestemt kategori af borgere, nemlig boern og unge; kraever derfor, at konsekvenserne for boern og unge erkendes og imoedegaas, saafremt der er tale om negative virkninger;

29. beklager, at smaa og mellemstore virksomheder ikke har kunnet goere sig gaeldende paa det indre marked sammenlignet med store virksomheder, isaer da foerstnaevnte skaber en meget stor del af EU's bruttonationalprodukt; tilslutter sig derfor Kommissionens planer med hensyn til oplysningskampagner rettet mod isaer smaa og mellemstore virksomheder, hvis fulde, bevidste og tilfredsstillende deltagelse i det indre marked er en forudsaetning for, at det indre marked kan fungere godt;

30. henviser i denne forbindelse endnu en gang til erhvervslivets indtraengende anmodning om oprettelse af en klageinstans ved Kommissionen, hvor erhvervslivet kan opnaa hjaelp inden for en fastsat frist;

31. opfordrer Kommissionen til at analysere og aendre den fordrejning af det indre marked, der skyldes uensartet gennemfoerelse af EF-direktiver;

Det indre marked, de naeste udvidelser af EU og tredjelande

32. understreger, at det indre marked, der er et afgoerende redskab til skabelse af samhoerighed og forbedring af effektiviteten og konkurrenceevnen i EU, paa ingen maade maa misforstaas som et defensivt redskab, og at det tvaertimod er grundlaget for etableringen af fornuftige og gensidigt tilfredsstillende oekonomiske forbindelser med lande, der ikke er medlemmer af Unionen, og navnlig med de lande, der har ansoegt om medlemskab ved den naeste udvidelse;

33. paaskoenner Kommissionens bestraebelser paa at bidrage til en hensigtsmaessig udvikling af Verdenshandelsorganisationen og paa at knytte det indre markeds funktion til reglerne for den internationale handel, saaledes at ogsaa de oekonomiske beslutningstagere i tredjelande i en aand af gensidighed kan nyde godt af de muligheder, der aabnes med det indre marked, idet maalet er en forbedring af det multilaterale samhandelssystem;

34. understreger, at der navnlig for saa vidt angaar de lande, der har ansoegt om medlemskab ved Unionens naeste udvidelse (de central- og oesteuropaeiske lande, Malta, Cypern, de baltiske lande) maa goeres alt for hurtigt at forberede dem til det indre markeds bestemmelser og procedurer, saaledes at deres integration i Den Europaeiske Union til sin tid vil kunne ske gnidningsloest, og saaledes at der i mellemtiden kan ske en tilfredsstillende udvikling af de oekonomiske forbindelser mellem disse lande og Unionen, og understreger endvidere betydningen af, at der goeres en lignende indsats i forholdet til lande (f.eks. Middelhavslande) eller oekonomisk integrerede omraader (f.eks. Mercosur), hvormed Unionen agter at intensivere det oekonomiske samarbejde, saaledes at det indre marked snarere end at vaere en hindring kan blive en stoette for disse processer;

Institutionernes rolle og de forhaabninger, der er knyttet til regeringskonferencen

35. mener, at Unionens institutioner maa udvise oeget beslutsomhed med hensyn til behovet for at faa fastlagt alle de fornoedne bestemmelser til sikring af det indre markeds fuldendelse og hensigtsmaessige funktion for at undgaa, at visse hidtil opstaaede vanskeligheder gentager sig;

36. mener, at regeringskonferencen boer forbedre effektiviteten af de midler, der er til raadighed for at faa det indre marked til at fungere tilfredsstillende, ved at styrke deres status og egnethed i sammenhaeng med den ikke-monetaere oekonomiske politik, og at regeringskonferencen foelgelig boer styrke Europa-Parlamentets og Kommissionens befoejelser paa omraadet, saaledes som det allerede er sket med hensyn til konkurrence i EF-traktaten;

37. understreger i denne forbindelse noedvendigheden af, at det indre marked og reglerne herfor under overholdelse af de grundlaeggende principper, hvorpaa de hviler, er i stand til i rette tid at tilpasse sig den teknologiske udvikling og dermed de nye goder og tjenesteydelser, der foelger heraf (f.eks. inden for rammerne af informationssamfundet), saaledes at de nye muligheder, der opstaar, kan udnyttes bedst muligt;

38. understreger desuden noedvendigheden af, at princippet om enstemmighed fraviges paa omraader, der har betydning for det indre markeds funktion, saasom beskatning, til fordel for mere smidige beslutningsprocedurer, der - med behoerig respekt for naerhedsprincippet og visse vitale interesser for medlemsstaterne - muliggoer hurtigere og mere maalrettede fremskridt;

39. mener, at Kommissionen - paa baggrund af den stadig stoerre betydning, som de ikke-monetaere aspekter af den oekonomiske styring allerede har antaget og vil antage fremover, og med henblik paa at bidrage til en bedre afgraensning af unionsinstitutionernes opgaver og befoejelser samt af de omraader, hvor der er stoerst brug for faellesskabsintervention - boer udarbejde et sammenfattende dokument om disse spoergsmaal og i denne forbindelse tage hensyn til den generelle referenceramme (den oekonomiske aarsberetning) og til de vigtigste omraader for faellesskabsintervention, herunder navnlig konkurrencepolitikken, som er snaevert forbundet med spoergsmaalene omkring det indre marked;

40. mener, at det i forbindelse med udarbejdelsen af listen over de supplerende foranstaltninger, der enten direkte eller indirekte er forbundet med fuldendelsen af det indre marked og med sikringen af, at dette kan fungere efter hensigten, vil vaere hensigtsmaessigt at fastlaegge praecise tidsplaner for at aabne mulighed for en tilfredsstillende kontrol med de skridt, der tages med henblik paa foranstaltningernes gennemfoerelse, ogsaa paa grundlag af kvalitative parametre, og oensker desuden at blive holdt regelmaessigt underrettet om resultaterne, saaledes at de kan forelaegges de kompetente udvalg med henblik paa en evaluering;

* * *

41. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.