Særberetning EU’s finansiering af 
rensningsanlæg for 
byspildevand i Donaus 
opland: Der er brug for en 
yderligere indsats for at 
hjælpe medlemsstaterne 
med at opfylde EU’s 
spildevandspolitiske målDA 2015  nr. 02
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2015
Print ISBN 978-92-872-2428-6 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/568121 QJ-AB-15-006-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-2462-0 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/888185 QJ-AB-15-006-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-2407-1 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/404860 QJ-AB-15-006-DA-E
© Den Europæiske Union, 2015
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive figur 1 skal indhentes direkte hos indehaveren af ophavsretten.
Printed in Luxembourg
EU’s finansiering af 
rensningsanlæg for 
byspildevand i Donaus 
opland: Der er brug for en 
yderligere indsats for at 
hjælpe medlemsstaterne 
med at opfylde EU’s 
spildevandspolitiske mål
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2015  nr. 02
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk‑kritiske revisioner vedrø ‑
rende specifikke EU‑budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt udvælger og 
udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til resultatopnåelse eller 
regeloverholdelse, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og 
offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling II ‑  der ledes af Henri Grethen, medlem af Revisionsretten ‑  
hvis speciale er udgiftsområderne strukturpolitikker, transport og energi. Revisionsarbejdet blev ledet af George Pufan, 
medlem af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Patrick Weldon, attaché Mircea Radulescu, kontorchef Alain Van ‑
silliette, holdleder Marion Colonerus, revisor Zuzana Gullova, revisor Attila Horvay‑Kovacs, revisor Jean‑François Hynde ‑
rick, revisor Dana Moraru, revisor Radka Papouskova, revisor Tomasz Plebanowicz og revisor Olivier Prigent.
Fra venstre til højre:  Mircea Radulescu, Alain Vansilliette, Olivier Prigent, George Pufan, 
Zuzana Gullova, Patrick Weldon, Attila Horvay‑Kovacs og Tomasz Plebanowicz.

03
 Indhold
Punkt
 Glossar
I–VII  Resumé
1–11  Indledning
1–7 Baggrund
8 –11  EU’s medfinansiering af spildevandsrelateret infrastruktur
12–17  Revisionens omfang og revisionsmetoden
18–105  Bemærkninger
18–33  Overholdelsen af fristerne i direktivet om rensning af byspildevand
21–29  Medlemsstaterne overholdt generelt fristerne i direktivet om rensning af byspildevand med hensyn til 
spildevandsopsamling, men ikke med hensyn til spildevandsrensning
30–31  Kommissionen har kun delvise oplysninger om situationen i byområder med under 2 000 PE
32–33  Kommissionen er ved at følge op på tilfælde af manglende overholdelse i tre af de fire besøgte 
medlemsstater
34–44 Anvendelsen af de EU‑midler, der var til rådighed i programperioden 2007 ‑2013
36–41  De midler, der var til rådighed under de operationelle programmer for perioden 2007 ‑2013, var ikke blevet 
absorberet fuldt ud
42–44  Målene for output ‑ og resultatindikatorerne var for det meste ikke blevet nået ved udgangen af 2013
45–88  Effektiviteten af de EU‑medfinansierede rensningsanlæg for byspildevand
46–71  Resultater opnået på rensningsanlæg for byspildevand
72–88  Anvendelse af slam fra rensningsanlæg for byspildevand
89–105  Den finansielle bæredygtighed af de EU‑medfinansierede rensningsanlæg for byspildevand
95–99  De spildevandstakster, der blev opkrævet hos brugerne, sikrede kun fuld omkostningsdækning i 11 % af 
tilfældene
100–101  I 92 % af de tilfælde, hvor der kun var delvis omkostningsdækning, lå vandtaksterne under det niveau, som 
Kommissionen angiver som overkommeligt
102–105  De finansielle reserver er ikke tilstrækkelige til at sikre fornyelse af infrastrukturen
04  
10 6 –119  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I — Rensning af byspildevand
 Bilag II  — Liste over de undersøgte spildevandsrensningsanlæg
 Bilag III  — Frister for gennemførelse af direktivet om rensning af byspildevand
 Kommissionens svar
05
 Glossar
Biokemisk iltbehov (BOD5): Den mængde ilt, som mikroorganismerne skal bruge for at fjerne de biologisk 
nedbrydelige organiske og mineralske stoffer i vandet. Traditionelt anvendes BOD5 til måling af iltforbruget udtrykt 
i mg O2/l efter fem dage. Jo højere BOD5‑værdien er, jo mere ilt forbruger mikroorganismerne, og jo mere forurenet 
er vandet.
Byområde : Et område, hvor befolkningen og/eller de økonomiske aktiviteter er tilstrækkelig koncentreret til, at 
byspildevand kan opsamles og ledes til et rensningsanlæg for byspildevand eller et endeligt udledningssted.
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling har til formål at styrke 
den økonomiske og sociale samhørighed i Den Europæiske Union ved at udligne de største regionale skævheder 
gennem finansiel støtte til etablering af infrastruktur og til produktive investeringer i jobskabelse, hovedsagelig 
rettet mod virksomheder.
Det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA) : Et finansielt instrument, der støttede kandidatlandenes 
tiltrædelsesforberedelser (første driftsår 2000). Det ydede bistand til infrastrukturprojekter på de prioriterede 
EU‑indsatsområder miljø og transport. Efter landenes tiltrædelse (10 lande i 2004 og to lande i 2007) blev 
ISPA‑projekterne til samhørighedsfondsprojekter.
Direktivet om rensning af byspildevand : Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 har til formål at beskytte 
miljøet mod de skadelige virkninger af udledning af byspildevand og udledning fra visse industrielle sektorer. 
Det foreskriver opsamling og rensning af spildevand i byområder med over 2 000 personækvivalenter (PE) og en 
mere vidtgående rensning i byområder med over 10 000 PE i følsomme områder. Det foreskriver også, at der i alle 
byområder med under 2 000 PE, hvor der findes kloaknet, skal sikres passende rensning ved udledning til ferskvand 
og flodmundinger.
Egenkontrol : Dette udtryk bruges i denne beretning om i) den kontrol, som en operatør udfører regelmæssigt 
i forbindelse med den daglige drift af et rensningsanlæg for byspildevand med det formål at overvåge kvaliteten 
af det udledte spildevand og indholdet i slammet, og ii) den kontrol, som industrianlæg udfører med det formål at 
overvåge kvaliteten af det spildevand, der tilledes et offentligt kloaknet.
Eutrofiering : Vands berigelse med næringssalte, især kvælstof ‑ og fosforforbindelser, der medfører en øget 
algevækst, som nedsætter vandets iltniveau og medfører, at naturlige vandplanter, fisk og andet akvatisk dyreliv 
forsvinder.
Forhåndsbetingelser : Ved udarbejdelsen af de operationelle programmer, der modtager medfinansiering fra 
de europæiske struktur ‑ og investeringsfonde i programperioden 2014‑2020, skal medlemsstaterne vurdere, 
om bestemte foruddefinerede forhåndsbetingelser er opfyldt. Hvis de ikke er opfyldt, skal der udarbejdes 
handlingsplaner for at sikre, at de opfyldes senest 31.12.2016.
Følsomt område : Medlemsstaten skal udpege et vandområde som følsomt, hvis det er i) et vandområde eller en 
del af et vandområde, hvor der er risiko for eutrofiering, ii) et vandområde, der er beregnet til vandindvinding og 
kan indeholde en for høj nitratkoncentration, eller iii) et område, hvor en mere vidtgående rensning er nødvendig 
for at opfylde kravene i Rådets direktiver.  
Det er af afgørende betydning, at sådanne områder udpeges som følsomme, da dette er bestemmende for, hvilken 
type spildevandsrensning der skal udføres for at mindske indholdet af stoffer, der medfører eutrofiering.
Kemisk iltbehov (COD) : Den mængde ilt, der skal bruges til med kemiske midler at oxidere de organiske og 
mineralske stoffer i vandet. Dette parameter udtrykkes i mg O2/l.
Kloaknet : Den fysiske infrastruktur, inklusive rør, pumper, filtre, kanaler osv., der bruges til at lede spildevandet fra 
dets oprindelsessted til det sted, hvor det skal renses eller bortskaffes.
06 Glossar
Mere vidtgående rensning/tertiær rensning af spildevand : En biologisk/kemisk proces, der som fastsat 
i direktivet anvendes, når det er nødvendigt at nedsætte koncentrationen af næringssalte (kvælstof og fosfor) i det 
rensede spildevand, før det udledes til recipientvandområder, hvor der er risiko for eutrofiering.
Normale områder : Vandområder eller dele af vandområder, hvor der ikke er risiko for eutrofiering.
Operationelt program : Et operationelt program opstiller en medlemsstats prioriteter og specifikke målsætninger 
og angiver for en given periode (generelt syv år), hvordan midlerne (EU‑midler samt national offentlig og privat 
medfinansiering) vil blive anvendt til at finansiere projekter. Projekterne skal bidrage til at opfylde et antal 
målsætninger, der er fastsat i det operationelle programs prioritetsakse. Der findes programmer for hver af fondene 
på samhørighedsområdet (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden og Den Europæiske 
Socialfond). Et operationelt program udarbejdes af medlemsstaten og skal godkendes af Kommissionen, før der kan 
foretages betalinger fra EU‑budgettet. Programmet kan kun ændres i løbet af perioden, hvis parterne er enige om 
det.
Personækvivalent (PE) : Et kvantitativt udtryk for spildevands forureningsbelastning, der bruges til at angive, 
hvor mange »ækvivalente« personer der skal til for at skabe en bestemt forureningsbelastning. Én PE svarer til 
forureningsbelastningen fra spildevand produceret af én indbygger, defineret som den mængde organisk stof, der 
kan nedbrydes biologisk med et fem‑døgns biokemisk iltforbrug på 60 g ilt pr. dag.
Primær rensning : Mekanisk proces, hvor der sker en første udskillelse af store slampartikler fra spildevandet.
Princippet om, at forureneren betaler : Dette princip er fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde (artikel 191, stk. 2). I forbindelse med spildevand betyder det, at udledere af spildevand skal betale 
for den forårsagede forurening (f.eks. betaler husholdninger for spildevandsrensning via vandafledningsprisen, 
mens spildevandsrensningsanlæg betaler en forureningsafgift).
Programperiode : Den flerårige ramme, inden for hvilken strukturfondenes og Samhørighedsfondens udgifter 
planlægges og afholdes.
Renset spildevand : Spildevand, der udledes til vandområder efter rensning.
Rensningsanlæg for byspildevand : En infrastruktur, som udfører en række rensningsprocesser med henblik 
på at nedbringe forureningen i spildevandet fra et byområde til et acceptabelt niveau, før det udledes til 
recipientvandområder.
07 Glossar
Samhørighedsfonden : Samhørighedsfonden har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Den 
Europæiske Union ved at finansiere miljø ‑ og transportprojekter i medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst pr. 
indbygger er lavere end 90 % af EU‑gennemsnittet.
Sekundær rensning : Biologisk proces, hvor spildevandet renses for at fjerne de organiske forurenende stoffer, der 
kan nedbrydes biologisk.
Spildevand : Vand, hvis kvalitet er blevet forringet. Normalt transporteres det i et kloaknet og renses i et 
rensningsanlæg. Det rensede spildevand udledes til et recipientvandområde gennem en afløbskanal. Spildevand fra 
områder uden adgang til et offentligt kloaknet ledes til lokale systemer, f.eks. septiktanke.
Spildevandsudledningstilladelse : Bruges i denne beretning om tilladelser, der udstedes til udledere af spildevand 
i overensstemmelse med de nationale lovbestemmelser. Tilladelserne til spildevandsrensningsanlæg indeholder 
bl.a. oplysninger om anlæggenes kapacitet og de grænseværdier, der skal overholdes for en række parametre og 
forurenende stoffer.
Total mængde suspenderet stof (TSS) : Den mængde mineralske og organiske partikler, som er suspenderet 
i vandet, og som kan opfanges af et porøst filter. Dette parameter udtrykkes også i mg/l.
Vandafledningspris (vandafledningstakst) : Den takst, der opkræves hos dem, der udleder spildevand 
til et kloaknet og/eller et rensningsanlæg, dvs. brugerne af spildevandrensningen. Der kan være forskellige 
vandafledningstakster for forskellige brugere (f.eks. husholdninger og industrianlæg).
Vandløbsopland : Landområde, hvorfra al overfladestrømning løber gennem en række mindre og større vandløb 
og eventuelt søer ud til havet i én enkelt flodmunding eller ét enkelt delta.
08
 Resumé
I
Spildevand og slam fra byområder kan skade kvalite ‑
ten af Europas søer, floder, kystvande, jord og grund ‑
vand. EU har derfor vedtaget en række direktiver og 
gennem Samhørighedsfonden og Den Europæiske 
Fond for Regionaludvikling medfinansieret opførelsen 
af rensningsanlæg for byspildevand.
II
Rettens revision var koncentreret om fire medlems ‑
stater i Donaus opland (Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn, Rumænien og Slovakiet). Retten analyserede 
de fremskridt, der er gjort med hensyn til at gen ‑
nemføre direktivet om rensning af byspildevand, og 
undersøgte en stikprøve på 28 EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg og vurderede anlæggenes resultater 
vedrørende spildevandsrensning, håndteringen af 
det producerede slam og infrastrukturens finansielle 
bæredygtighed.
III
Retten konkluderede, at udgifterne fra Den Europæi ‑
ske Fond for Regionaludvikling/Samhørighedsfonden 
i programperioden 2007‑2013 har spillet en væsentlig 
rolle med hensyn til at fremme opsamling og rensning 
af spildevand, men at dette ikke har været nok til at 
sikre overholdelse af fristerne vedrørende spilde ‑
vandsrensning. Retten anbefaler, at Kommissionen 
styrker rapporteringskravene, og at medlemsstaterne 
indfører lovbestemmelser med henblik på at sikre, at 
husholdningerne hurtigt tilslutter sig det offentlige 
kloaknet.
IV
Retten konstaterede, at de EU‑midler, der var til rådig ‑
hed i programperioden 2007‑2013, er blevet absorbe ‑
ret langsomt, og at indikatorerne i de operationelle 
programmer ikke gør det muligt at analysere de frem ‑
skridt, der gøres med hensyn til at gennemføre direkti ‑
vet. Retten anbefaler, at medlemsstaterne fremlægger 
ajourførte oplysninger om de finansielle ressourcer, 
som det vil kræve at sikre fuld overholdelse af direkti ‑
vet, og om deres potentielle finansieringskilder.V
De EU‑medfinansierede rensningsanlæg for byspilde ‑
vand, som Retten undersøgte, overholdt for det meste 
spildevandskravene i deres udledningstilladelser og 
i direktivet (hvor det var relevant). Omkring en tred ‑
jedel af anlæggene er imidlertid overdimensionerede 
(selv når der tages højde for planlagte fremtidige 
tilslutninger). Retten anbefaler, at Kommissionen og 
medlemsstaterne dels lægger vægt på, at anlæggene 
har den rette størrelse, dels tager fat på spørgsmålet 
om overløb efter voldsomt uvejr, der kan indvirke 
negativt på vandkvaliteten, og at anlægsoperatø ‑
rerne udnytter eventuelle muligheder for at spare på 
driftsomkostningerne. Endvidere anbefaler Retten, at 
Kommissionen vurderer, om direktivets koncentrati ‑
onsgrænser er hensigtsmæssige under hensyntagen 
til de teknologiske forbedringer, der er sket siden 
1991, da direktivet om rensning af byspildevand blev 
vedtaget.
VI
Håndteringen af slam var hensigtsmæssig på de 
undersøgte spildevandsrensningsanlæg, undtagen 
i én medlemsstat. Der er imidlertid ikke nødvendigvis 
fastsat bindende krav vedrørende forurenende stoffer 
i forbindelse med alle anvendelser af slam. Retten 
anbefaler, at Kommissionen og medlemsstaterne 
opstiller kriterier for alle anvendelser og træffer de 
nødvendige foranstaltninger til at sikre en solid over ‑
vågning af forurenende stoffer.
VII
Den finansielle bæredygtighed af den EU‑medfinan ‑
sierede infrastruktur var ikke helt tilfredsstillende. 
Retten anbefaler, at Kommissionen tilskynder med ‑
lemsstaterne til at føre en ansvarlig prissætningspo ‑
litik for spildevand, så taksterne ikke ligger under de 
4 %, som Kommissionen angiver som overkommeligt. 
Endvidere bør der træffes foranstaltninger til at sikre, 
at der vil være tilstrækkelige midler til rådighed til den 
nødvendige vedligeholdelse og fornyelse.
09
 Indledning
Baggrund
01 
Hovedmålet for EU’s vandpolitik er 
at sikre, at der i hele EU er tilstrække ‑
ligt vand af god kvalitet til at dække 
befolkningens behov og skåne miljøet. 
EU’s borgere nævner vandforurening 
som en af de største miljøbekymringer.
02 
Denne beretning fokuserer på Donaus 
opland, som er Europas største vand ‑
løbsopland (801 463 km2) og berører 
19 lande. Det er sårbart over for vand ‑
forurening fra forskellige kilder.
03 
En af kilderne til vandforurening er 
udledning af delvis renset eller urenset 
spildevand fra byområder. I henhold til 
Rådets direktiv fra 1991 om rensning 
af byspildevand1 skal medlemsstaterne 
inden en bestemt frist sikre, at alle by ‑
områder bliver forsynet med kloaknet 
til opsamling af byspildevand, og at 
det opsamlede spildevand underkastes 
passende rensning.
04 
Slam fra rensningsanlæg for byspilde ‑
vand kan være skadeligt for vand og 
jordbund, hovedsagelig på grund af 
dets indhold af tungmetaller. Bortskaf ‑
felse af slam i overfladevand er derfor 
ikke længere tilladt, og direktivet om 
rensning af byspildevand indeholder 
bestemmelser om genanvendelse af 
slam. Anvendelsen af slam på land ‑
brugsjord2 reguleres af slamdirektivet3, 
som specificerer reglerne for prøveud ‑
tagning og analyse af slam og jord og 
fastsætter, hvilke grænseværdier der 
gælder for koncentrationen af tung ‑
metaller, og hvor store mængder der 
højst må tilføres jorden.05 
Der gives en kort oversigt over rens ‑
ning af spildevand og bortskaffelse af 
slam i  bilag I .
06 
Vandrammedirektivet4 har til hoved ‑
formål at sikre en god tilstand for over ‑
fladevand og grundvand senest i 2015. 
Det vigtigste redskab til at gennemfø ‑
re direktivet er vandområdeplanerne.  
Hver medlemsstat skulle senest i 2009 
for hvert vandområdedistrikt inden 
for sit område udarbejde en vand ‑
områdeplan med et indsatsprogram5. 
Dette program skulle bl.a. indeholde 
de foranstaltninger, der kræves for at 
gennemføre EU’s lovgivning om be ‑
skyttelse af vand (f.eks. direktivet om 
rensning af byspildevand).
07 
Det er fastsat i det generelle EU‑mil ‑
jøhandlingsprogram frem til 20206, der 
blev vedtaget i 2013, at udledningen 
af kvælstof og fosfor skal reduceres, 
herunder udledningen fra by ‑ og 
industrispildevand og fra brug af 
gødningsstoffer. Tilsvarende er det 
i 2012 ‑planen for beskyttelse af Euro ‑
pas vandressourcer7 udpeget som en 
nødvendig foranstaltning at forbedre 
graden af overholdelse med hensyn til 
spildevandsrensning gennem en lang ‑
sigtet investeringsplanlægning.1 Rådets direktiv 91/271/EØF af 
21. maj 1991 om rensning af 
byspildevand (EFT L 135 af 
30.5.1991, s. 40).
2 Jordforurening kan føre til 
vandforurening enten ved 
nedsivning til grundvandet 
eller ved afstrømning.
3 Rådets direktiv 86/278/EØF af 
12. juni 1986 om beskyttelse af 
miljøet, navnlig jorden, 
i forbindelse med anvendelse 
i landbruget af slam fra 
rensningsanlæg (EFT L 181 af 
4.7.1986, s. 6).
4 Europa‑Parlamentets og 
Rådets direktiv 2000/60/EF af 
23. oktober 2000 om 
fastlæggelse af en ramme for 
Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (EFT L 327 af 
22.12.2000, s. 1).
5 Medlemsstater, der på deres 
område har dele af forskellige 
vandløbsoplande (f.eks. har 
Den Tjekkiske Republik dele af 
Donaus opland såvel som dele 
af Oders og Elbens oplande), 
skulle udarbejde en plan for 
hver af disse dele 
(vandområdedistrikter).
6 Europa‑Parlamentets og 
Rådets afgørelse 
nr. 1386/2013/EU af 
20. november 2013 om et 
generelt 
EU‑miljøhandlingsprogram 
frem til 2020 »Et godt liv i en 
ressourcebegrænset verden« 
(EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171).
7 COM(2012) 673 final af 
14. november 2012.
10 Indledning
8 Artikel 17, stk. 1, i traktaten om 
Den Europæiske Union og 
artikel 317 i traktaten om Den 
Europæiske Unions 
funktionsmåde.
9 Fra 1. januar 2007 til 25. juni 
2010 var beløbet 
25 millioner euro i forbindelse 
med miljørelaterede projekter.EU’s medfinansiering af 
spildevandsrelateret 
infrastruktur
08 
Der kan opnås støtte til udgifterne 
i forbindelse med etablering, opgra ‑
dering og modernisering af spilde ‑
vandsrensningsanlæg og kloaknet fra 
Den Europæiske Fond for Regionalud ‑
vikling og Samhørighedsfonden. Til 
projekter i landdistrikter kan der også 
ydes medfinansiering fra Den Europæ ‑
iske Landbrugsfond for Udvikling af 
Landdistrikterne. De medlemsstater, 
der tiltrådte EU i 2004 og 2007, havde 
fra år 2000 og frem til deres tiltræ ‑
delse adgang til midler under det 
strukturpolitiske førtiltrædelsesinstru ‑
ment (ISPA). Ved medlemsstaternes 
tiltrædelse blev ISPA‑projekterne til 
samhørighedsfondsprojekter.
09 
De EU‑midler til spildevandsinfrastruk ‑
tur, der blev tildelt under Den Euro ‑
pæiske Fond for Regionaludvikling og 
Samhørighedsfonden, beløb sig til ca. 
12,9  milliarder  euro i programperio ‑
den 2000‑2006 og 14,6 milliarder euro 
i programperioden 2007‑2013.10 
Medfinansierede infrastrukturpro ‑
jekter (jf. tekstboks 1 ) gennemføres 
under delt forvaltning, og Kommissio ‑
nen bærer det endelige ansvar for gen ‑
nemførelsen af EU’s budget8. Ud over 
de operationelle programmer god ‑
kendte Kommissionen i programperi ‑
oden 2000‑2006 også de ansøgninger, 
som medlemsstaterne indsendte 
vedrørende projekter under Den Euro ‑
pæiske Fond for Regionaludvikling 
med samlede omkostninger på over 
50 millioner euro og samtlige samhø ‑
righedsfondsprojekter og ISPA‑projek ‑
ter. I programperioden 2007‑2013 var 
det ud over programmerne kun »store 
projekter« (dvs. projekter på over 
50 millioner  euro), der skulle godken ‑
des af Kommissionen9. I beslutningen 
om medfinansiering af et projekt fast ‑
sættes tilskudsbeløbet (støttesatsen) 
og de finansieringsbetingelser, der skal 
være opfyldt.
11 Indledning
11 
To generaldirektorater i Kommissionen 
spiller en væsentlig rolle i forbindelse 
med spildevandsrensning:
a) Generaldirektoratet for Miljø er 
ansvarligt for EU’s miljøpolitik på 
vandområdet, herunder også spil ‑
devandsrensning. Det skal overvå ‑
ge gennemførelsen af den relevan ‑
te lovgivning (f.eks. overholdelsen 
af fristerne for opfyldelsen af 
målene i direktivet om rensning af 
byspildevand) og skal også indlede 
overtrædelsesprocedurer, når det 
er nødvendigt. Det bliver hørt af 
Generaldirektoratet for Regio ‑
nalpolitik og Bypolitik, når dette 
vurderer kvaliteten af forslagene 
til operationelle programmer. Det 
bliver også hørt i forbindelse med 
vurderingen af »store projekter« og 
samhørighedsfondsprojekterb) Generaldirektoratet for Regional ‑
politik og Bypolitik er ansvarligt for 
EU’s budget på området regional ‑
politik, som spildevandsrelaterede 
projekter kan medfinansieres 
under.Et eksempel på de medfinansierede projekter, Retten besøgte
Et projekt i Ungarn omfattede i) etablering af et nyt 
kloaknet i nogle dele af byområdet og udvidelse af 
det eksisterende kloaknet i andre dele, ii) opgrade ‑
ring af rensningsanlægget for byspildevand med 
henblik på at sikre fjernelse af næringsstoffer og iii) 
opførelse af et nyt slambehandlingsanlæg.
Kommissionen godkendte projektet i december 
2004, og anlæggene blev taget i drift i december 
2011. De samlede udgifter til dette projekt var 
48,3  millioner  euro, hvoraf EU‑tilskuddet udgjorde 
36,2  millioner  euro.Tekstboks 1
Foto  1 - Spildevandsrensningsanlæg (Ungarn - Zalaegerszeg)
Kilde : Revisionsretten.
12
 Revisionens omfang og 
revisionsmetoden
12 
Ved denne revision vurderede Retten, 
om udgifterne fra Den Europæiske 
Fond for Regionaludvikling/Samhørig ‑
hedsfonden til spildevandsrensning 
effektivt understøtter medlemsstater ‑
nes bestræbelser på at opfylde EU’s 
spildevandspolitiske mål. Retten vil 
i andre beretninger beskæftige sig 
med emner i relation til gennemførel ‑
sen af vandrammedirektivet i Donaus 
opland.
13 
Revisionen var koncentreret om fire 
medlemsstater i den øvre, den centrale 
og den nedre del af Donaus opland: 
Den Tjekkiske Republik, Ungarn, Ru ‑
mænien og Slovakiet10.
14 
Retten søgte svar på følgende fire 
spørgsmål:
a) Overholdt medlemsstaterne 
fristerne for opfyldelse af kra ‑
vene i direktivet om rensning af 
byspildevand?
b) Gjorde medlemsstaterne hensigts ‑
mæssig brug af de midler, der var 
til rådighed i programperioden 
2007‑2013?
c) Fungerede de EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg for byspildevand 
effektivt?
d) Er de EU‑medfinansierede rens ‑
ningsanlæg for byspildevand 
finansielt bæredygtige?15 
EU’s samlede bidrag til spildevands ‑
rensningsprojekter i de fire med ‑
lemsstater var på 2,1  milliarder  euro 
i programperioden 2000‑200611 
og 5,8  milliarder  euro12 i perioden 
2007‑2013.
16 
Som grundlag for sin revision vurderede 
Retten:
a) de mest aktuelle data om byom ‑
rådernes tilslutningsgrad, spil ‑
devandsrensningsanlæggenes 
rensningseffektivitet og antallet af 
byområder, hvor kravene i direkti ‑
vet om rensning af byspildevand 
endnu ikke var opfyldt
b) resultaterne fra 28 rensningsanlæg 
for byspildevand. I forbindelse 
med denne revision var kun anlæg 
i drift relevante, og stikprøven 
bestod derfor hovedsagelig af 
projekter, der havde modtaget 
EU‑finansiering i programme ‑
ringsperioden 2000 ‑2006. Bilag II  
giver en liste over de undersøgte 
spildevandsrensningsanlæg, der 
alle havde en kapacitet på over 
2 000 personækvivalenter (PE).10 En del af Den Tjekkiske 
Republik, en stor del af 
Slovakiet og hele Ungarn og 
Rumænien ligger i Donaus 
opland.
11 De besøgte medlemsstaters 
projekter blev finansieret af 
ISPA fra 2000 til tiltrædelsen 
og af Den Europæiske Fond 
for Regionaludvikling og 
Samhørighedsfonden fra 
tiltrædelsen og fremefter.
12 Data pr. 31.12.2013 (baseret på 
de årlige 
gennemførelsesrapporter).
13 Revisionens omfang og revisionsmetoden
17 
Retten indhentede revisionsbevis ved 
gennemgang og analyse af doku ‑
menter (f.eks. nationale strategier, 
gennemførelsesrapporter, retsakter, 
statistikker og resultatdata fra anlægs ‑
operatører) og ved samtaler, dels med 
tjenestemænd i Kommissionen og 
i medlemsstaterne, dels med repræ ‑
sentanter for rensningsanlæggenes 
ejere og operatører. Retten besøgte 14 
af de 28 rensningsanlæg i stikprøven 
i perioden fra marts 2013 til januar 
2014 og foretog en detaljeret undersø ‑
gelse af dokumentationen vedrørende 
de 14 anlæg, den ikke besøgte. De 
anvendte vurderingskriterier beskrives 
nærmere i de forskellige dele af denne 
beretning.
14
 Bemærkninger
Overholdelsen af fristerne 
i direktivet om rensning 
af byspildevand
18 
Direktivet om rensning af byspilde ‑
vand fastsætter følgende:
 ‑ Alle byområder med over 2 000 PE 
skal have kloaknet eller ‑ hvis det 
ikke er velbegrundet at etablere 
kloaknet13 ‑ individuelle systemer 
eller andre egnede systemer, som 
sikrer samme miljøbeskyttelsesni ‑
veau (direktivets artikel 3).
 ‑ I alle byområder med over 2 000 PE 
skal spildevand underkastes 
sekundær rensning, så det ren ‑
sede spildevand fra spildevands ‑
rensningsanlæggene overholder 
koncentrationsgrænserne for det 
biokemiske iltbehov (BOD5), det 
kemiske iltbehov (COD) og den 
totale mængde suspenderet stof 
(TSS) (artikel 4).
 ‑ I alle byområder med over 
10 000 PE i følsomme områder14 
skal spildevand underkastes mere 
vidtgående rensning, så det ren ‑
sede spildevand fra spildevands ‑
rensningsanlæggene overholder 
koncentrationsgrænserne for den 
totale mængde kvælstof15 (Ntot) og 
den totale mængde fosfor (Ptot) 
(artikel 5).
 ‑ I alle byområder med under 
2 000 PE, hvor der findes kloaknet, 
skal der sikres passende rensning 
ved udledning til ferskvand og 
flodmundinger (artikel 7).19 
De fire medlemsstater, som Retten 
besøgte, havde forskellige frister for at 
opfylde disse krav (jf. bilag III ). Hvis en 
medlemsstat ikke overholder EU‑lov ‑
givningen, kan Kommissionen indlede 
en overtrædelsesprocedure og i sidste 
ende indbringe sagen for Domstolen.
20 
Retten undersøgte:
 ‑ om de mellemliggende og/eller 
endelige frister var overholdt for 
byområder med over 2 000 PE
 ‑ om der forelå oplysninger om, 
hvorvidt der var sørget for passende 
spildevandsrensning i byområder 
med under 2 000 PE, hvor der fin ‑
des kloaknet
 ‑ om Kommissionen havde truffet 
foranstaltninger i de tilfælde, hvor 
fristerne i direktivet om rensning af 
byspildevand ikke var overholdt.13 Et individuelt system kan f.eks. 
være en sivebrønd.
14 Områder defineres som 
følsomme på grundlag af 
kriterierne i direktivet om 
rensning af byspildevand (jf. 
glossaret ).
15 Den totale mængde kvælstof 
betyder: summen af den 
totale mængde 
Kjeldahl‑kvælstof (organisk 
N + NH3), nitrat (NO3)‑kvælstof 
og nitrit (N02)‑kvælstof.
15 Bemærkninger
Medlemsstaterne overholdt 
generelt fristerne 
i direktivet om rensning af 
byspildevand med hensyn 
til spildevandsopsamling, 
men ikke med hensyn til 
spildevandsrensning
Tre af de fire medlemsstater 
overholdt deres 
frister vedrørende 
spildevandsopsamling
21 
På grundlag af Kommissionens ana ‑
lyse af data fra medlemsstaterne16 
konkluderer Retten med hensyn til 
spildevandsopsamling (direktivets 
artikel 3), at det ud af de fire besøgte 
medlemsstater kun var Rumænien, der 
ved udgangen af 2012 var lidt bagud 
i forhold til de mellemliggende frister 
(jf. tabel 1 ).22 
Retten bemærker dog, at det ikke på 
grundlag af medlemsstaternes data 
kan vurderes, om de individuelle 
systemer, der opsamler en del af spil ‑
devandsbelastningen, sikrer samme 
miljøbeskyttelsesniveau som kloaknet ‑
tet. I nogle byområder ledes en ganske 
stor del af spildevandsbelastningen til 
individuelle systemer, i nogle tilfælde 
op til 100 %. Medio 2014 anmodede 
Kommissionen om nærmere oplysnin ‑
ger fra Den Tjekkiske Republik, Ungarn 
og Slovakiet om, hvordan de nationale 
myndigheder sikrer sig, at de indivi ‑
duelle systemer sikrer samme miljø ‑
beskyttelsesniveau som kloaknettet.16 Data indsendt i 2014 med 
angivelse af situationen pr. 
referencedatoen 31.12.2012 for 
Den Tjekkiske Republik, 
Rumænien og Slovakiet og pr. 
referencedatoen 31.12.2011 for 
Ungarn.Tabel 1Overholdelsen af direktivets frister vedrørende spildevandsopsamling 
(pr. 31.12.2012)
Medlemsstat KravResultater:
Procentdelen af byområder1 med spildevandsopsamling
og den procentdel af spildevandsbelastningen2, der opsamles 
i individuelle  systemer
Den Tjekkiske Republik100 % af byområderne senest 
i 2010100 %;
7 % af spildevandsbelastningen opsamles i individuelle systemer.
Ungarn154 byområder (31 % af det 
samlede antal) senest i 2010100 %;
14 % af spildevandsbelastningen opsamles i individuelle systemer.
Rumænien61 % af spildevandsbelast -
ningen senest i  2010Kun seks byområder opfylder kravene helt. De mellemliggende frister vedrører spilde -
vandsbelastningen: Ved udgangen af 2012 var den faktiske opsamlingsgrad 60,2 %;
1 % af spildevandsbelastningen opsamles i individuelle systemer.
Slovakiet291 byområder (82 % af det 
samlede antal) senest i 2010100 %;
13 % af spildevandsbelastningen opsamles i individuelle systemer, og 0,4 % opsamles 
ikke.
1  Ifølge Kommissionen opfylder et byområde kravene, hvis mindst 98 % af byområdets samlede spildevandsbelastning opsamles, og hvis den 
spildevandsbelastning, der ikke opsamles, ikke overstiger 2 000 PE.
2 Spildevandsbelastningen er den mængde bionedbrydeligt organisk stof, der produceres af et byområde, udtrykt i PE.
Kilde : Kommissionens analyse af data fra medlemsstaterne.
16 Bemærkninger
23 
Det forhold, at der findes et kloaknet, 
er desuden ikke ensbetydende med, 
at alle de husholdninger, der kan 
tilsluttes, faktisk er tilsluttet. Nogle 
husholdninger kan f.eks. foretrække at 
fortsætte med individuelle systemer 
af omkostningsmæssige årsager. Med 
henblik på at sikre, at husholdningerne 
tilslutter sig kloaknettet, har alle de 
fire besøgte medlemsstater indført 
lovbestemmelser, der påbyder tilslut ‑
ning, og i nogle tilfælde giver bestem ‑
melserne mulighed for at pålægge 
bøder for manglende tilslutning (jf. 
tabel 2 ). Det gælder imidlertid for tre 
af de fire medlemsstater, at der ikke 
er fastsat tilslutningsfrister, eller at 
bestemmelserne er vagt formuleret. 
Dette kan vanskeliggøre en effektiv 
håndhævelse af påbud om tilslutning 
til et eksisterende kloaknet. I forbin ‑
delse med denne revision undersøgte 
Retten ikke de nationale myndighe ‑
ders håndhævelse af påbuddene.Ingen af de fire besøgte 
medlemsstater 
overholdt fristerne for 
spildevandsrensning
24 
På grundlag af Kommissionens analyse 
af data fra medlemsstaterne konklude ‑
rer Retten med hensyn til det rensede 
spildevand, at alle fire medlemsstater 
i forskellig grad overskred deres frister 
for overholdelse17 af de koncentrati ‑
onsgrænser, der var fastsat for bestemte 
parametre ved udgangen af 2012  
(jf. de mellemliggende frister for Un ‑
garn, Rumænien og Slovakiet i  tabel 3  
og oversigten over samtlige frister 
i bilag III ). På grund af forsinkelserne 
i forhold til de mellemliggende frister 
og behovet for at finde andre finansie ‑
ringskilder (jf. punkt 39 og 40) vil det 
blive ekstremt vanskeligt for Slovakiet 
og Rumænien at overholde de endelige 
frister i henholdsvis 2015 og 2018.17 Overholdelsen af lovgivningen 
kontrolleres hierarkisk. Det vil 
sige, at manglende 
overholdelse af forpligtelserne 
vedrørende opsamling 
(direktivets artikel 3) fører til 
manglende overholdelse af 
forpligtelserne vedrørende 
rensning (artikel 4 og, 
i relevante tilfælde artikel 5), 
selv om kvalitetsstandarderne 
for det rensede spildevand 
opfylder direktivets krav. 
Tilsvarende kan artikel 5 (mere 
vidtgående rensning) ikke 
anses for overholdt i et 
byområde, der ikke opfylder 
kvalitetsstandarderne for 
sekundær rensning.Tabel 2Nationale lovbestemmelser, der skal sikre tilslutning til et eksisterende kloaknet
Medlemsstat Lovbestemmelser
Den Tjekkiske RepublikKommunerne kan gøre tilslutning obligatorisk og pålægge bøder for manglende overholdelse. I forbindelse med 
nye byggerier og ombygninger skal der sørges for rensning eller bortskaffelse af spildevand. Der er ikke fastsat 
nogen frister.
UngarnObligatorisk tilslutning senest 90 dage efter etableringen af et kloaknet. Der pålægges bøder (opkræves som 
skat) for manglende tilslutning.
RumænienObligatorisk tilslutning af bygninger, hvor der gennemføres socioøkonomiske aktiviteter. Operatører af spilde -
vandsrensningsanlæg kan blive pålagt bøder for uberettigede forsinkelser i forbindelse med tilslutning af nye 
brugere.
SlovakietObligatorisk tilslutning for ejere af ejendomme, der producerer spildevand, medmindre ejerne har tilladelse til 
at rense spildevand på andre måder (men der er ikke fastsat nogen frister). Der pålægges bøder for manglende 
tilslutning.
Kilde : Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning.
17 Bemærkninger
25 
Ifølge direktivet (artikel 5, stk. 4) 
behøver kravene til de enkelte spil ‑
devandsrensningsanlæg (om ned ‑
bringelse af Ntot og Ptot) ikke at blive 
anvendt i følsomme områder, hvor det 
kan dokumenteres, at den procentvise 
nedbringelse af forurenende stoffer 
i den samlede mængde spildevand, 
der udledes til rensningsanlæg (over 
2 000 PE) i det pågældende område, er 
mindst 75 % for både Ntot og Ptot.26 
I tiltrædelsestraktaten blev kun en 
lille del af Ungarn (seks byområder) 
betegnet som et følsomt område, 
hvor der senest i 2008 skulle foretages 
mere vidtgående rensning. Som følge 
af en aftale mellem Rumænien og 
Ungarn meddelte Ungarn imidlertid 
Kommissionen i marts 2009, at landet 
inden udgangen af 2018 vil anvende 
bestemmelserne i artikel 5, stk. 4, på 
den samlede mængde spildevand, der 
ledes til rensningsanlæg (svarende til 
498 byområder). Ifølge de ungarske 
myndigheders oplysninger til Kommis ‑
sionen var den procentvise nedbrin ‑
gelse i den mængde spildevand, der 
ledes til rensningsanlæg, 73,1 % for 
Ntot og 74,4 % for Ptot ved udgangen af 
2012 (ved udgangen af 2010 var tallene 
henholdsvis 71,5 % og 79,5 %).Tabel 3Overholdelse af direktivets frister for spildevandsrensning (pr. 31.12.2012)
Medlems statOpfyldelse af kravene til sekundær rensning (overholdelse 
af koncentrationsgrænserne for BOD5, COD og TSS)Opfyldelse af kravene til mere vidtgående rensning 
i følsomme områder (overholdelse af koncentrati ‑
onsgrænserne for Ntot og Ptot)
Krav Resultat Krav Resultat
Den Tjekkiske Republik594 byområder  
(senest i 2010)512 (86 %)132 byområder  
(senest i 2010)83 (63 %)
Ungarn154 byområder  
(senest i 2010)130 (84 %)6 byområder  
(senest i 2008)5 (83 %)
Jf. punkt 25 og 26
RumænienSpildevandsbelastning (i PE)
10 829 595 (senest i 2010)
12 953 045 (senest i 2013)Spildevandsbelast  ning (i PE)
8 184 225
(76 % (sammenlignet med 2010))
(63 % (sammenlignet med 2013))Spildevandsbelastning (i PE)
7 688 721
(senest i 2010)
9 196  314  
(senest i  2013)1 530  828  
(20 %)
(17 %)
Slovakiet258 byområder  
(senest i 2012)236 (92 %)81 byområder  
(senest i 2010)41 (51 %)
Kilde : Kommissionens analyse af data fra medlemsstaterne.
18 Bemærkninger
Ændringer i antallet af 
byområder og i de tal for 
spildevandsbelastningen, som 
medlemsstaterne indberetter, 
har betydning for anvendelsen 
af direktivet
27 
Et byområde er defineret som et 
område, hvor befolkningen og/eller de 
økonomiske aktiviteter er tilstrækkelig 
koncentreret til, at byspildevand kan 
opsamles og ledes til et rensnings ‑
anlæg eller et udledningssted. Det er 
medlemsstaterne selv, der fastlægger 
byområderne og afgør, hvilke bebyg ‑
gelser der indgår i samme byområde.
28 
Direktivet stiller strengere krav til 
medlemsstaterne vedrørende by ‑
områder med over 2 000 PE. Rettens 
analyse viste, at antallet af byområder med over 2 000 PE og den tilsvarende 
spildevandsbelastning ændrede sig 
væsentligt over tid i Den Tjekkiske 
Republik, Ungarn og Rumænien. Den 
største ændring fandt sted i Rumæ ‑
nien (hvor antallet af byområder faldt 
med 29 %, og spildevandsbelastnin ‑
gen faldt med 17 %) (jf. tabel 4 ). Hvis 
et byområde ikke længere har over 
2 000 PE, skal det ikke længere op ‑
fylde spildevandskravene (dvs. over ‑
holde koncentrationsgrænserne) (jf. 
punkt 18), og dermed finder direkti ‑
vets frister ikke længere anvendelse på 
dette byområde.
29 
Der er mange byområder i de 28 med ‑
lemsstater, og Kommissionen kan 
derfor ikke overvåge hver enkelt sag 
for at sikre, at de rapporterede ændrin ‑
ger i antallet af byområder er reelle 
og fører til en korrekt anvendelse af 
direktivet.Tabel 4Medlemsstaternes indberetninger til Kommissionen om ændringer i antallet af 
byområder og i spildevandsbelastningen
Medlemsstat Ændring i antal (over 2 000 PE)Ændring i  spildevandsbe ‑
lastning (i PE)Bemærkninger
Den Tjekkiske Republik2008: 618
2012: 598
= et fald på 3 %2008: 8 429 183
2012: 7 590 604
= et fald på 10 %Hovedsagelig byområder, hvis størrelse faldt til 
under 2 000 PE.
Ungarn2005: 404
2007: 497
2012: 498
= en stigning på 23 % siden 2005 og 
stort set ingen ændring siden 20072005: 9 643 155
2007: 13 231 718
2012: 11 665 187
= et fald på 12 % siden 2007Der er uoverensstemmelser mellem de data, der 
er indberettet til Kommissionen, og dataene i det 
ungarske dekret 173/2014 (VII.18.), hvor der er 
angivet 566 byområder og en spildevandsbelastning 
på 10 767 713 PE.
Rumænien2007: 2  620
2012: 1 852
= et fald på 29 %2007: 25 838 316
2012: 21 409 175
= et fald på 17 %Byområder, hvis størrelse faldt til under 2 000 PE, 
og ændringer i  byområdernes sammensætning.
Slovakiet Ingen ændringer siden 2005: 3562005: 5 054 900
2008: 5 259 370
2012: 5 072 755
= et fald på 4 % siden 2008
Kilde : Revisionsrettens analyse af data indsendt fra medlemsstaterne til Kommissionen.
19 Bemærkninger
Kommissionen har kun 
delvise oplysninger om 
situationen i byområder med 
under 2 000 PE
30 
Med henblik på at udarbejde vand ‑
områdeplaner som fastsat i vandram ‑
medirektivet skal medlemsstaterne 
vurdere, om forureningen fra byområ ‑
der (inklusive byområder med under 
2 000 PE), har en så stor indvirkning på 
vandområderne, at der er behov for 
handling (jf. punkt 6). Endvidere skal 
vandområdeplanerne omfatte foran ‑
staltninger til at sikre gennemførelsen 
af direktivet om rensning af byspilde ‑
vand. Med hensyn til byområder med 
under 2 000 PE kræver Kommissionen 
i øvrigt ingen specifik rapportering fra 
medlemsstaterne i medfør af direktivet 
om rensning af byspildevand (dvs. 
oplysninger om de pågældende byom ‑
råder og deres opfyldelse af kravene 
i artikel 7).
31 
Retten konstaterede, at Kommissionen 
kun har delvise oplysninger om situati ‑
onen i byområder med under 2 000 PE. 
Den Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Slovakiet angiver ikke i deres vandom ‑
rådeplaner, hvor mange af disse by ‑
områder der har betydning for vand ‑
kvaliteten. Tilsvarende havde hverken 
Den Tjekkiske Republik eller Ungarn 
oplyst, i hvor mange byområder der 
var kloaknet, men ingen rensningsan ‑
læg. I forbindelse med sin vurdering af 
vandområdeplanerne i 2013 anmo ‑
dede Kommissionen om specifikke 
data fra Den Tjekkiske Republik og Slo ‑
vakiet. Dette viser, at Kommissionen 
har mulighed for at indhente oplysnin ‑
ger om disse byområder. De modtagne 
og foreliggende oplysninger om Den 
Tjekkiske Republik og Ungarn gør det imidlertid ikke muligt for Kommissio ‑
nen at kontrollere, om artikel 7 i direk ‑
tivet om rensning af byspildevand er 
overholdt.
Kommissionen er ved at følge 
op på tilfælde af manglende 
overholdelse i tre af de fire 
besøgte medlemsstater
32 
Hvert andet år skal medlemsstaterne 
rapportere til Kommissionen om 
deres fremskridt med hensyn til at 
gennemføre direktivet om rensning 
af byspildevand. I juni 2014 skulle 
der rapporteres om situationen ved 
udgangen af 2012 (eller 2011, hvis der 
ikke forelå nyere data). På grundlag 
af medlemsstaternes oplysninger 
offentliggør Kommissionen en samlet 
gennemførelsesrapport: De to seneste 
rapporter blev udarbejdet inden for 
18 måneder efter medlemsstaternes 
rapporteringsfrist18.
33 
Kommissionen sendte i juli 2014 en an ‑
modning om oplysninger til Den Tjek ‑
kiske Republik og Slovakiet og i okto ‑
ber 2014 til Ungarn på grundlag af de 
data, medlemsstaterne havde indsendt 
i 2012. Anmodningerne vedrørte 
manglende overholdelse ved udgan ‑
gen af 2010 (Den Tjekkiske Republik og 
Slovakiet) og 2009 (Ungarn)19, selv om 
der var udløbet flere frister og blevet 
indsendt mere ajourførte oplysninger 
(jf. punkt 32). Retten betragter det 
derfor som tvivlsomt, at denne proces 
er effektiv i sin nuværende form. 
I marts 2015 var Kommissionen i gang 
med at vurdere de oplysninger, der 
var blevet indsendt som svar på dens 
anmodninger.18 Den seneste rapport er 
»Syvende rapport om 
gennemførelsen af direktivet 
om rensning af byspildevand«, 
COM(2013) 574 final af 
7. august 2013.
19 Pr. referencedatoen 31.12.2009 
var ingen af de 
mellemliggende frister for 
Rumænien nået, og det skulle 
derfor endnu ikke vurderes, 
om fristerne var overholdt. 
Ikke desto mindre fremgår det 
af situationen pr. 31.12.2012 (jf. 
tabel 3 ), at Rumænien ikke 
overholdt sin første frist i 2010.
20 Bemærkninger
Anvendelsen af 
de EU‑midler, der var 
til rådighed 
i programperioden 
2007 ‑2013
34 
Investeringer på spildevandsområdet 
medfinansieres generelt af EU under 
de operationelle programmer for pe ‑
rioden 2007‑2013, navnlig de horison ‑
tale programmer vedrørende miljøet. 
Alle fire medlemsstater har et sådant 
horisontalt operationelt program. 
Tilsammen stillede programmerne et 
samlet budget på 4,9  milliarder  euro 
i EU‑midler til rådighed til investerin ‑
ger på spildevandsområdet.
35 
Retten undersøgte:
 ‑ i hvilken grad de midler, der var til 
rådighed til investeringer på spil ‑
devandsområdet under de opera ‑
tionelle programmer for perioden 
2007 ‑2013, var blevet absorberet 
ved udgangen af 2013
 ‑ om de fastsatte mål for output ‑ og 
resultatindikatorerne var blevet 
nået ved udgangen af 2013.De midler, der var til 
rådighed under de 
operationelle programmer 
for perioden 2007 ‑2013, var 
ikke blevet absorberet fuldt 
ud
36 
I alle fire medlemsstater er de mid ‑
ler (EU‑midler og nationale midler), 
der ydes under de operationelle 
programmer (navnlig de horisontale 
programmer vedrørende miljøet) den 
væsentligste kilde til finansiering af 
spildevandsrelaterede projekter.
37 
Det vurderes, at medlemsstaterne har 
indgået forpligtelser for midler under 
et operationelt program, når der er 
truffet en afgørelse om ydelse af til ‑
skud til et bestemt projekt. Retten kon ‑
staterede, at Den Tjekkiske Republik, 
Ungarn og Slovakiet ved udgangen 
af 2013 ikke havde indgået forpligtel ‑
ser for en stor del af de EU‑midler og 
nationale midler, der var til rådighed til 
investeringer i spildevandsrensning  
(jf. tabel 5 ).
38 
Rettens analyse viste endvidere, at be ‑
talingerne til støttemodtagerne (godt ‑
gørelse af afholdte omkostninger) lå 
på et beskedent niveau, hvilket vidner 
om, at man i mange af projekterne 
ikke havde afsluttet byggearbejdet 
ved udgangen af 2013. EU‑midler, som 
Kommissionen har indgået forpligtel ‑
ser for, men som medlemsstaterne ikke 
har anvendt til betalinger senest to (i 
nogle tilfælde tre) år efter forpligtel ‑
sen, ophører imidlertid med at være til 
rådighed20.20 Artikel 93 i Rådets forordning 
(EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 
2006 om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond og 
Samhørighedsfonden og 
ophævelse af forordning (EF) 
nr. 1260/1999 (EUT L 210 af 
31.7.2006, s. 25).
21 Bemærkninger
39 
For at være støtteberettigede og ud ‑
løse det relevante tilskud skal udgifter 
anmeldes til Kommissionen senest 
den 31.12.2015. I betragtning af den 
langsomme gennemførelse konklude ‑
rer Retten, at adskillige projekter ikke 
vil blive afsluttet inden denne frist, og 
at det fra 2016 og fremefter vil kræve 
yderligere midler (nationale midler og/
eller EU‑midler) at afslutte dem. Tabel 5Absorption af midlerne til spildevandsinvesteringer under de operationelle 
programmer vedrørende miljøet i perioden 2007 ‑2013 (pr. 31.12.2013)
MedlemsstatForpligtelser (godkend ‑
te projekter) angivet 
som beløb og som % af 
budgettetUdbetalte midler
Risiko for, at midlerne 
går tabtsom % af budgettetsom % af 
forpligtelserne
Den Tjekkiske Republik1 160 millioner euro
60 % og
1 850 millioner euro4
95 % 52 % 87 %
JA(1 012 millioner euro)
Ungarn1382 milliarder HUF (eller 
1 290 millioner euro)
83 % 23 % 28 %
JA (105 milliarder HUF  
eller 354  millioner  euro)
Rumænien2 4 439 millioner euro
141 % 30 % 21 %JA(954  millioner  euro)
Slovakiet3 719 millioner  euro
86 % 40 % 46 %
JA(332  millioner  euro)
1 Dataene for Ungarn er fra maj 2013. Beløbene i HUF er omregnet til euro med følgende vekselkurs: 1 euro = 296,11 HUF (maj 2013).
2 Dataene for Rumænien vedrører vandforsyning og spildevand. Der foreligger ikke separate oplysninger.
3  Dataene for Slovakiet vedrører kun EU‑midler, mens dataene for de tre andre medlemsstater vedrører de samlede offentlige midler (dvs. 
EU‑midler og nationale midler).
4  En række projekter var allerede blevet godkendt til medfinansiering, men de relevante tilskudsaftaler var ikke blevet underskrevet. Når disse 
tages med i betragtning, var der indgået forpligtelser for 95 % af midlerne.
Kilde : Revisionsrettens analyse af de årlige gennemførelsesrapporter om de relevante operationelle programmer.
22 Bemærkninger
40 
Den langsomme gennemførelse in ‑
debærer en risiko for, at EU‑midlerne 
ikke bliver absorberet fuldt ud inden 
udgangen af 2015. Retten bemærker, 
at projekter, der kan opdeles i forskel ‑
lige arbejdsfaser, i programperioden 
2014‑2020 kan modtage midler til de 
faser, der gennemføres i denne periode. 
Med hensyn til de midler, der er afsat 
til investeringer på spildevandsom ‑
rådet i programperioden 2014 ‑2020, 
konkluderer Retten samlet set, at der 
for Ungarns vedkommende er risiko 
for, og at det for Rumæniens og Slova ‑
kiets vedkommende næsten er sikkert, 
at de midler, der indgår i planerne for 
programperioden 2014 ‑2020 (både 
EU‑midler og nationale midler), ikke vil 
være tilstrækkelige til at sikre gennem ‑
førelsen af direktivets bestemmelser 
for byområder med over 2 000 PE. 
Medlemsstaterne vil således blive nødt 
til at finde andre finansieringskilder.
41 
Rettens analyse viste også, at alle fire 
medlemsstater anvendte hensigts ‑
mæssige kriterier ved udvælgelsen 
af projekter til finansiering under de 
operationelle programmer vedrørende 
miljøet for perioden 2007‑2013. Byom ‑
råderne afgjorde imidlertid selv, om 
de ville foreslå projekter, og hvornår. 
En af årsagerne til, at nogle større 
byområder (hvor der kræves mere 
vidtgående rensning) endnu ikke over ‑
holder bestemmelserne i direktivet om 
rensning af byspildevand, er således, 
at de ikke har indsendt projektansøg ‑
ninger og derfor ikke har anmodet om 
finansiering.Målene for output ‑ og 
resultatindikatorerne var for 
det meste ikke blevet nået 
ved udgangen af 2013
42 
De operationelle programmer for 
perioden 2007‑2013, der blev indsendt 
af medlemsstaterne og godkendt af 
Kommissionen, indeholder output ‑, 
resultat ‑ og virkningsindikatorer, der skal 
gøre det muligt at vurdere produkti ‑
viteten og effektiviteten af de midler, 
der anvendes under programmerne.
43 
Retten bemærker, at målene for in ‑
dikatorerne i de operationelle pro ‑
grammer vedrørende miljøet ikke er 
af en sådan art, at de gør det muligt at 
dokumentere opfyldelsen af de mål, 
der er fastsat i direktivet om rensning 
af byspildevand.
23 Bemærkninger
44 
Fristen for at opfylde målene i de ope ‑
rationelle programmer er 2015. Situa ‑
tionen ved udgangen af 2013 er derfor 
ikke endelig, men den viser, at mange 
af målene stadig var langt fra at være 
nået (jf. tabel 6 ). Situationen vil blive 
bedre i de to resterende år, da mange projekter stadig er under gennemfø ‑
relse. I betragtning af de væsentlige 
forskelle mellem målene og gennemfø ‑
relsesniveauet i 2013 mener Retten ikke 
desto mindre, at nogle af målene har 
været klart overoptimistiske (f.eks. for 
Den Tjekkiske Republiks indikator nr. 2 
og Rumæniens indikator nr. 1).Tabel 6Målopfyldelse under de operationelle programmer vedrørende miljøet i perioden 
2007 ‑2013 (pr. 31.12.2013)
Medlems stat Indikatorer Mål for 2015 Resultater
Den Tjekkiske Republik1. Længde af nye og istandsatte kloaknet (målt i km) 1202 294
(> 100  %)
2. Antal nye istandsatte og forstærkede anlæg 35094
(27 %)
3. Antal personer, der for nylig er tilsluttet kloaknettet 741 000459 266
(62 %)
Ungarn1. Antal husholdninger med mulighed for tilslutning til 
kloaknettet400  000141 689
(35 %)
2. Kapacitet skabt i spildevandsrensningsanlæg (målt i PE) 3 550 000195 124
(5 %)
3. Antal beboere berørt af spildevandsrensningsprojekter 
(millioner)1.30.2
(15 %)
Rumæ nien1. Antal nye og istandsatte anlæg 17025
(15 %)
2. Korrekt renset spildevand (som % af den samlede mængde 
spildevand)6035
(58 %)
Slovakiet1. Antal nye og istandsatte anlæg 6430
(47 %)
2. Antal PE, der er tilsluttet nye kloaknet 331 29513 883
(4 %)
Kilde : Revisionsrettens analyse af de årlige gennemførelsesrapporter om de relevante operationelle programmer.
24 Bemærkninger
Effektiviteten af de 
EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg for 
byspildevand
45 
Rettens vurdering omfatter 28 rens ‑
ningsanlæg for byspildevand og byg ‑
ger på to aspekter:
a) de opnåede resultater med hensyn 
til spildevandsrensning
b) håndteringen af det slam, 
der er et biprodukt fra 
spildevandsrensningen.Resultater opnået 
på rensningsanlæg 
for byspildevand
46 
Rensningsanlæg for byspildevand, der 
modtager spildevand fra husholdnin ‑
ger og industrianlæg, skal overholde 
de koncentrationsgrænser, der er 
fastsat i deres spildevandsudlednings ‑
tilladelser. Disse tilladelser udstedes 
på grundlag af nationale lovbestem ‑
melser, og overholdelsen skal sikres 
ved regelmæssig egenkontrol udført 
af anlægsoperatørerne. De tilladte 
koncentrationsgrænser og kontrolhyp ‑
pigheden er specificeret i direktivet 
(jf. punkt 18). Industrianlæg skal også 
overholde de koncentrationsgrænser, 
der gælder for spildevand, der tilledes 
et offentligt kloaknet.
Foto 2 og 3 - Udledning af renset spildevand (Ungarn - Budapest; Den Tjekkiske Republik - Blansko)
Kilde : Revisionsretten.
25 Bemærkninger
47 
Retten undersøgte:
 ‑ om kontrollen og kvaliteten af spil ‑
devandet fra rensningsanlæggene 
for byspildevand opfyldte kravene 
i direktivet og/eller i de nationale 
spildevandsudledningstilladelser
 ‑ om kloaknettene og/eller rens ‑
ningsanlæggene for byspildevand 
havde klaret kraftige regnskyl 
hensigtsmæssigt
 ‑ om rensningsanlæggenes operatø ‑
rer havde sikkerhed for, at de indu ‑
strianlæg, der tilledte spildevand 
til et offentligt kloaknet, overholdt 
koncentrationsgrænserne
 ‑ om kapaciteten i de undersøgte 
rensningsanlæg var stor nok til at 
dække de faktiske behov ‑ om rensningsanlæggenes drifts ‑
omkostninger var berettigede 
i forhold til rensningstypen og 
anlæggenes størrelse.
Rensningsanlæggene 
overholdt de relevante 
EU‑spildevandskrav
48 
Rettens undersøgelse af, om kravene 
til kontrol og spildevandskvalitet var 
overholdt, byggede på anlægsopera ‑
tørernes laboratorieanalyser (egen ‑
kontrol) i 2012. Den viste, at alle anlæg 
på nær ét opfyldte de krav til prø ‑
vetagningshyppigheden, der er fastsat 
i direktivet om rensning af byspildevand.
Foto 4 og 5 - Vandprøver og resultater (Den Tjekkiske Republik - Blansko; Ungarn - Budapest)
Kilde : Revisionsretten.

26 Bemærkninger
49 
Retten konstaterede, at tre medlems ‑
stater anvendte koncentrationsgræn ‑
ser, der i nogle tilfælde var strengere 
end dem, der er fastsat i direktivet (jf. 
tabel 7 ). Da denne beretning blev ud ‑
arbejdet, havde Kommissionen ingen 
planer om at foreslå en ajourføring af 
grænserne i direktivet.50 
Direktivets krav til spildevandsud ‑
ledning fandt anvendelse på 16 af 
de 28 undersøgte anlæg (57 %). I alle 
16 tilfælde var kravene overholdt (jf. 
tabel 8 ). Endvidere overholdt 25 af de 
28 anlæg (89 %) de grænser, der var 
fastsat i deres nationale tilladelser.Tabel 7Nationalt fastsatte koncentrationsgrænser, der er strengere end direktivets
Medlemsstat Strengere koncentrationsgrænser
Den Tjekkiske RepublikBOD5, COD og TSS: Der er fastsat strengere grænser, og der gælder også grænser for anlæg med en kapacitet på under 2 000 PE.
Ptot: Der gælder også grænser for anlæg med en kapacitet på mellem 2 000 og 10 000 PE. 
Ungarn BOD5, COD og TSS: Der gælder også grænser for anlæg med en kapacitet på under 2 000 PE.
Rumænien Der er ikke fastsat grænser, der er strengere end direktivets.
Slovakiet BOD5, COD og TSS: Der gælder også grænser for anlæg med en kapacitet på under 2 000 PE.
Kilde : Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning.Tabel 8Overholdelse af spildevandskravene i direktivet og tilladelserne
Medlemsstat Antal undersøgte anlægDirektivet om rensning af byspildevand
Tilladelse overholdt
Overholdt Ikke relevant
Den Tjekkiske Republik 4 4 4
Ungarn 7 3 4 7
Rumænien 12 4 8 9
Slovakiet 5 5 5
I ALT 28 16 12 25
Kilde : Revisionsrettens analyse.
27 Bemærkninger
51 
På fire anlæg i Ungarn og otte i Rumæ ‑
nien var det ikke alle direktivets krav 
(navnlig kravene til Ntot og Ptot), der 
fandt anvendelse, da denne beretning 
blev udarbejdet:
 ‑ Ungarn valgte at anvende lands ‑
dækkende nedbringelsesprocen ‑
ter for Ntot og Ptot i stedet for at 
fastsætte grænser for de enkelte 
anlæg (jf. punkt 26). Tre af de 
berørte anlæg havde den tekniske 
kapacitet til at fjerne næringsstoffer 
(Ntot og Ptot) og dermed forbedre 
spildevandskvaliteten, men det var 
ikke fastsat i den nationale tilladelse, 
at de skulle gøre det.
 ‑ Rumæniens frist for at opfylde 
direktivets krav til byområder 
med over 10 000 PE er udgangen 
af 2015. I syv af de otte relevante 
anlæg vil det kræve yderligere 
byggearbejde at muliggøre fjernel ‑
se af næringsstoffer.Situationen med hensyn til 
overløb kan ikke vurderes, fordi 
der mangler kvantificerede 
oplysninger
52 
Hvis der ved kraftige regnskyl ikke 
er kapacitet nok i et kloaknet og et 
rensningsanlæg, kan der forekomme 
såkaldte overløb, hvor ikke kun regn ‑
vand, men også urenset spildevand, 
udledes direkte til et vandområde og 
indvirker negativt på vandkvaliteten. 
Det er navnlig tilfældet, hvis der er tale 
om et kloaknet med fælleskloakering, 
hvor regnvand opsamles sammen med 
spildevand fra husholdninger og indu ‑
stri (jf. figur 1 ). I forbindelse med 20 
af de 28 undersøgte anlæg (71 %) var 
der fælleskloakering i hele kloaknet ‑
tet eller i hovedparten af det. Retten 
anerkender, at det i nogle tilfælde ‑  af 
tekniske årsager med relation til klo ‑
aknettets struktur ‑ ikke er muligt for 
kommunerne at etablere separatkloa ‑
kering (hvor spildevand og regnvand 
holdes adskilt).
28 Bemærkninger
53 
I henhold til direktivet skulle medlems ‑
staterne træffe afgørelse om foran ‑
staltninger til begrænsning af vandfor ‑
ureningen som følge af overløb, f.eks. 
ved at fastsætte et fortyndingsfor ‑
hold21, et acceptabelt antal overløb pr. 
år eller en bestemt rensningskapacitet 
ved tørvejrsafstrømning22. De under ‑
søgte rensningsanlæg har generelt 
regnvandsbassiner, hvor det opsam ‑
lede vand, der overstiger anlæggenes 
kapacitet, kan opbevares for siden at 
blive ledt til rensning i anlæggene, 
når regnperioden er ovre. Hvad angår 
disse 28 anlæg konstaterede Retten 
følgende med hensyn til overløb 
i regnperioder: ‑ I 8 tilfælde (29 %) havde anlægs ‑
operatørerne målt en overløbs ‑
mængde, der var på et acceptabelt 
niveau (1 til 5 % af den årlige 
spildevandstilledning).
 ‑ I 14 tilfælde (50 %) havde der ifølge 
anlægsoperatørerne ikke været 
overløb.
 ‑ I 6 tilfælde (21 %) forelå der ingen 
oplysninger, fordi der ikke var fore ‑
taget målinger.Figur 1Illustration af overløb ved kraftige regnskyl
© Green Learning Station, Civic Garden Center of Greater Cincinnati, »Diagram of Combined Sewer 
System«.21 Forholdet mellem spildevand 
og regnvand.
22 Den afstrømning, som et 
anlæg skal kunne rense i en 
periode med tørvejr, dvs. uden 
regn.
Residential 
Wastew aterBusiness
Wastew ater 
Roof &
Area
DrainsRoof &
Area
Drains 
 
Sewer Sewer
Public
Waterway Street Storm
Drains 
Treated W ater
Combined
Sewer Outfall  
 Weir Wall
Over/f_low
Structure
Flow to W astewater
Treatment Facility Comb ined Sanitary
Waste & S torm W ater Combined Sewer 
 Wastew ater
Treatment
Facility 
 
Artwork modeled after
St. Louis MS D - C lean Rivers Healthy
Communities Program ill ustration 
 
29 Bemærkninger
54 
Disse tal skal dog behandles med var ‑
somhed, da der også kan forekomme 
overløb i kloaknettet, som betyder, at 
det måske ikke er alt vandet, der når 
frem til rensningsanlægget. Ingen af 
de fire besøgte medlemsstater havde 
kvantificerede oplysninger om fore ‑
komsten af overløb i kloaknettet.
55 
Retten konstaterede også, at der i Den 
Tjekkiske Republik, Ungarn og Rumæ ‑
nien ikke var fastsat lovbestemmelser 
om et acceptabelt antal overløb, en 
acceptabel overløbsmængde eller et 
bestemt fortyndingsforhold. Slovakiet 
har sådanne bestemmelser, som er 
afgørende for, hvor store overløbs ‑
bassinerne skal være. Der er imidler ‑
tid ikke krav om, at overløbsvandets 
mængde eller fortyndingsforhold skal 
overvåges.
56 
I 2014 besluttede Kommissionen at 
iværksætte en undersøgelse af, om be ‑
stemmelserne i medlemsstaternes lov ‑
givning opfylder EU‑kravene vedrørende 
overløb som fastsat i Rådets direktiv fra 
1991 om rensning af byspildevand.85 % af anlægsoperatørerne 
foretog kontrol på stedet 
af industrianlæggenes 
overholdelse af 
koncentrationsgrænserne
57 
Industrianlæg kan lede deres spilde ‑
vand til et offentligt kloaknet, så det 
kan blive renset i et rensningsanlæg 
for byspildevand. I henhold til direk ‑
tivet om rensning af byspildevand 
er medlemsstaterne forpligtet til på 
forhånd at fastsætte bestemmelser om 
og/eller give særlige godkendelser til 
denne form for tilledning.
58 
For at sikre, at rensningsprocesserne 
ikke hæmmes af bestemte forure ‑
nende stoffer, og at udledningerne 
fra rensningsanlæggene for byspil ‑
devand ikke indeholder forurenende 
stoffer, der er miljøskadelige, skal 
industrianlæg overholde de koncen ‑
trationsgrænser, der er fastsat for 
en række forurenende stoffer. Med 
hensyn til lovbestemmelser er situa ‑
tionen forskellig fra medlemsstat til 
medlemsstat: I Ungarn og Rumænien 
er der fastsat grænser for en række 
parametre, og i Den Tjekkiske Republik 
og Slovakiet er der for andre stoffer 
end særligt farlige stoffer kun fastsat 
vejledende grænser. Det er så kloak ‑
nettets/rensningsanlæggets operatør, 
der fastsætter koncentrationsgrænserne 
i sine driftsbestemmelser.
30 Bemærkninger
59 
Forholdet mellem en kloaknetsope ‑
ratør og et bestemt industrianlæg er 
fastlagt i en kontrakt, der også kan 
fastsætte koncentrationsgrænser, der 
er strengere end lovgivningens.
60 
I Den Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Rumænien (jf. tabel 9 ) er det fastsat 
ved lov, at industrianlæg, der leder 
spildevand til et offentligt kloaknet, 
skal foretage egenkontrol af det 
rensede spildevand. Kontrolresultaterne 
indsendes normalt til operatøren. 
I Rumænien er der ikke lovkrav om, at 
disse resultater skal indberettes23, men 
anlægsoperatørerne kan kræve det 
i kontrakterne.61 
Retten bemærker, at operatøren af et 
spildevandsrensningsanlæg kan vurde ‑
re pålideligheden af den kontrol, der 
foretages af industrianlæggene, på to 
måder (jf. tabel 9 ):
 ‑ ved at kræve, at industrianlægge ‑
nes vandprøver analyseres af god ‑
kendte laboratorier. De nationale 
lovbestemmelser indeholder ikke 
et sådant krav, men operatørerne 
kan fastsætte det i kontrakterne 
med industrianlæggene
 ‑ ved at foretage kontrol på stedet. 
I Den Tjekkiske Republik, Rumænien 
og Slovakiet er dette et lovkrav.23 Undtagen resultater fra 
laboratorier og industrianlæg 
på det medicinske og 
veterinære område.Tabel 9Nationale lovbestemmelser om kontrol af industrispildevand, 
der tilledes et kloaknet
MedlemsstatKrav om, at industrianlæg skal 
foretage egenkontrolKrav om, at godkendte laboratorier 
skal udføre kontrollenKrav om, at anlægsoperatørerne 
skal foretage kontrol på stedet 
Den Tjekkiske Republik Ja NejJa
(hyppighed ikke fastlagt)
Ungarn JaNej (undtagen vedrørende særlige 
industrianlæg)Nej
Rumænien Ja NejJa
(hyppighed ikke fastlagt)
Slovakiet Nej NejJa
(minimumshyppighed fastlagt)
Kilde : Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning.
31 Bemærkninger
62 
Retten udtog en stikprøve af industri ‑
elle udledere for hvert rensningsanlæg 
og foretog en evaluering på grundlag 
af de laboratorieanalyser, operatørerne 
selv havde udført, og de analyser, 
operatørerne havde modtaget fra 
de industrielle udledere. Oplysnin ‑
ger om eventuelle bøder blev også 
gennemgået.
63 
26 af de 28 rensningsanlæg for byspilde ‑
vand, som Retten undersøgte, rensede 
industrispildevand. Operatørerne på 
22 af disse 26 rensningsanlæg (85 %) 
foretog kontrol på stedet. Operatø ‑
rerne på tre af de fire resterende anlæg 
havde modtaget resultaterne af de 
industrielle udlederes egenkontrol, 
som var blevet analyseret af godkend ‑
te laboratorier.
64 
Hvis et industrianlæg overskrider sine 
koncentrationsgrænser, får det en 
bøde af rensningsanlæggets operatør: 
I Ungarn og Rumænien er bøden (hvis 
størrelse afhænger af det forurenende 
stof) fastsat i de nationale lovbestem ‑
melser, mens det i Den Tjekkiske Repu ‑
blik og Slovakiet er kontrakten mellem 
operatøren og industrianlægget, 
der fastsætter, hvor meget der skal 
betales for at overskride koncentrati ‑
onsgrænserne. Mens bøden i Ungarn 
og Rumænien beregnes på grundlag 
af den mængde forurening24, der er 
udledt mellem to målinger (på et år), 
beregnes den i Den Tjekkiske Republik 
og Slovakiet generelt på grundlag 
af den mængde forurening, der blev 
udledt den dag, hvor målingen fandt 
sted25. Efter Rettens mening vil belø ‑
bet i sådanne tilfælde sandsynligvis 
være beskedent og den afskrækkende 
virkning begrænset.Omkring en tredjedel af spilde ‑
vandsrensningsanlæggene er 
overdimensionerede
65 
Retten vurderede udnyttelsen af an ‑
læggenes kapacitet udtrykt i PE (dvs. 
kapaciteten til at håndtere en bestemt 
forureningsbelastning)26 og konstate ‑
rede, at 9 af de 28 undersøgte anlæg 
(32 %) udnytter under 50 % af deres 
kapacitet (jf. figur 2 ). Ni andre anlæg 
(32 %) udnytter mellem 51 og 60 % af 
deres kapacitet. Dette er navnlig et 
problem i Rumænien, hvor otte af de 
12 anlæg udnytter under 50 % af deres 
kapacitet. At investere i anlæg med en 
stor overskydende kapacitet er ikke 
en produktiv anvendelse af knappe 
finansielle ressourcer ‑ det være sig 
EU‑midler eller nationale midler.
66 
Rettens evaluering af en anden indi ‑
kator bekræfter denne vurdering: 
Hvad angår den hydrauliske kapacitet 
(dvs. vandtilledningen udtrykt i l/sek. 
og/eller m3/time) udnytter 16 af de 
28 undersøgte anlæg (57 %) under 
60 % af deres kapacitet. Denne evalu ‑
ering byggede på en sammenligning 
af vandtilledningen (m3) og anlæggets 
gennemsnitlige kapacitet (i tørvejr)27.24 Svarende til den udledte 
mængde, der overskrider den 
tilladte mængde (mængde 
ganget med en koncentration 
udtrykt i f.eks. mg/l).
25 Kontrakterne fastsætter 
generelt, at der ved 
beregningen skal anvendes en 
bestemt tidsperiode (fra 5 dage 
til 30 dage afhængigt af 
kontrakten), når det ikke kan 
fastslås nøjagtigt, hvor længe 
koncentrationsgrænserne er 
blevet overskredet.
26 Ved at sammenligne den 
forureningsbelastning 
(udtrykt i PE), der faktisk 
håndteres på et år, med den 
forureningsbelastning, som et 
anlæg har kapacitet til at 
håndtere (jf. bilag II , kolonne: 
»Planlagt kapacitet i PE«).
27 Eftersom vandtilledningen ud 
over spildevand også kan 
indeholde klart vand (dvs. 
regnvand og grundvand, der 
ikke kræver rensning), blev 
andelen af klart vand taget 
i betragtning ved 
evalueringen af 
kapacitetsudnyttelsen.
32 Bemærkninger
67 
Med hensyn til 22 af de 28 undersøgte 
anlæg (79 %) konstaterede Retten end ‑
videre, at andelen af klart vand (dvs. 
regnvand og grundvand) i den samlede 
vandtilledning er på over 30 % (fra 
32 % til 85 %). Dette forhøjer udnyttel ‑
sen af den hydrauliske kapacitet: Klart 
vand er en del af tilledningen, men det 
trænger ikke til rensning. Retten skal 
i den forbindelse bemærke følgende:
 ‑ Retten anerkender, at en vis 
mængde regnvand må tilledes 
rensningsanlæggene, eftersom 
kloaknet med fælleskloakering 
ikke nødvendigvis kan erstattes af 
kloaknet med separatkloakering 
(jf. punkt 52). ‑ Grundvandsinfiltrationen kan 
imidlertid reduceres ved hjælp af 
renoveringsarbejde, der genopret ‑
ter kloaknettenes og ‑ brøndenes 
vandtæthed. Hvis man havde taget 
højde for dette arbejde ved udform ‑
ningen af anlæggene, kunne man 
have reduceret deres hydrauliske 
kapacitet, i nogle tilfælde væsent ‑
ligt (jf. tekstboks 2 ).Figur 2Kapacitetsudnyttelse udtrykt i PE
Kilde : Revisionsrettens analyse.51-60 %
>60 %
Anlæg<50 %Rumænien
Slovakiet
Ungarn
Den Tjekkiske 
Republik
12 10 8 6 4 2 0
33 Bemærkninger
68 
For de fleste anlægs vedkommende er 
der planer om en fremtidig stigning 
i antallet af tilsluttede personer, men 
der foretages kun få nye tilslutninger, 
og de vil derfor ikke ændre den pro ‑
centuelle kapacitetsudnyttelse væsent ‑
ligt. Og selv om der på lang sigt igen 
kan komme en stigning i den indu ‑
strielle aktivitet, forventes det, at nye 
industrianlæg vil blive udstyret med 
egne spildevandsrensningssystemer.Der er mulighed for at reducere 
visse driftsomkostninger
69 
Driftsomkostningerne28 kan være 
en indikator for de medfinansierede 
aktivers driftseffektivitet og spille en 
rolle i forbindelse med fastsættelsen 
af vandtaksten. Retten foretog derfor 
en sammenligning af 2012 ‑omkostnin ‑
gerne på grundlag af regnskabsoplys ‑
ninger modtaget fra de 28 undersøgte 
anlæg.28 Summen af følgende 
omkostninger: 
arbejdsomkostninger, 
materialeomkostninger 
(herunder omkostninger til 
kemikalier), 
energiomkostninger, 
omkostninger til transport og 
bortskaffelse af slam samt 
andre omkostninger. Fra 
kategorien »andre 
omkostninger« indgik kun 
omkostninger til outsourcet 
vedligeholdelse og outsourcet 
laboratorieanalyse 
i beregningen. F.eks. blev 
afskrivningsomkostninger ikke 
medregnet.Foto  6 - Del af infrastruktur, der sjældent bruges (Rumænien - Galati)
Kilde : Revisionsretten.
Eksempel på rensningsanlæg med stor gennemstrømning af grundvand
I et anlæg i Rumænien lå udnyttelsen af den hydrauliske kapacitet på mellem 60 og 85 %. Men ca. halvdelen af 
det vand, der tilledes anlægget, er grundvand, der ikke kræver rensning. Hvis kloaknettet var mere vandtæt, 
ville der løbe mindre grundvand ind i det, og udnyttelsen af den hydrauliske kapacitet ville falde til ca. 40 %. 
Til sammenligning kan det nævnes, at grundvandsinfiltrationen for nogle af anlæggene i stikprøven kun ud ‑
gjorde 10 % til 20 % af den samlede vandtilledning.Tekstboks 2
34 Bemærkninger
70 
Det har betydning for driftsomkost ‑
ningerne, hvilken type spildevands ‑
rensning der leveres (mere vidtgående 
rensning indebærer højere omkost ‑
ninger), og hvor stort anlægget er. 
Sammenligningen viser imidlertid, 
at der er væsentlige forskelle mellem 
anlæggene (jf. figur 3 ).Figur 3De forskellige anlægs driftsomkostninger (i euro/PE)
Kommentarer:  To anlæg blev ikke taget med, fordi de havde karakteristika, der fordrejede sammenligningen.
Anlæg, der foretog mere vidtgående rensning, men ikke overholdt direktivets koncentrationsgrænser, blev taget med i kategorien »sekundær 
rensning«.
Kilde : Revisionsrettens analyse.euro/PE
SpildevandsrensningsanlægFørste kvartilMedianTredje kvartil
ZYX WVUTSRQPONMLKJI HGFEDCBA25
20
15
10
5
0Primær rensningSekundær rensningMere vidtgående rensning/tertiær rensning
71 
Retten bemærker, at der er mulighed 
for at reducere driftsomkostningerne 
på flere af de undersøgte anlæg, hvil ‑
ket illustreres af følgende eksempler:
 ‑ Hvad angår omkostningerne til 
transport og bortskaffelse af slam 
er der store prisudsving mellem 
de 28 undersøgte anlæg. I ni tilfælde lå omkostningerne over 
100 euro pr. ton tørret slam, og 
i seks tilfælde lå de mellem 50 euro 
og 100 euro pr. ton. Dette omkost ‑
ningselement spiller en vigtig rolle, 
da det kan udgøre en væsentlig 
andel af de samlede driftsomkost ‑
ninger (det udgør i gennemsnit ca. 
10 %, men i ekstreme tilfælde op til 
30 % eller 50 %).
35 Bemærkninger
 ‑ Energiomkostningerne udgør 
i gennemsnit 30 % af de samlede 
omkostninger på de 28 undersøgte 
anlæg. I halvdelen af tilfældene 
brugte rensningsanlæggene slam 
til at producere energi, generelt 
ved anaerobisk nedbrydning. I de 
fleste af disse tilfælde lå energiom ‑
kostningernes andel af de samlede 
omkostninger under gennemsnit ‑
tet på 30 %.
 ‑ I 2014 konkluderede Det Europæ ‑
iske Miljøagentur i en rapport29, 
at anvendelse af indikatorer til at 
måle de europæiske vandforsy ‑
ningsvirksomheders resultater ville 
give en væsentlig bedre forståelse 
af de relevante udfordringer med 
hensyn til ressourceeffektivitet. En 
sammenligning af sådanne indi ‑
katorer kunne med fordel danne 
grundlag for en benchmarking.Anvendelse af slam 
fra rensningsanlæg 
for byspildevand
72 
Ved rensning af spildevand produ ‑
ceres der slam. Slam betragtes som 
affald i henhold til affaldsdirektivet30. 
Dette direktiv fastsætter, at genbrug, 
genanvendelse og nyttiggørelse skal 
foretrækkes frem for bortskaffelse af 
affald ved deponering, forbrænding 
eller permanent oplagring31. EU opfor ‑
drer til, at slam anvendes som gødning 
i landbruget.29 Teknisk rapport nr. 5/2014 
»Performance of water utilities 
beyond compliance«.
30 Europa‑Parlamentets og 
Rådets direktiv 2008/98/EF af 
19. november 2008 om affald 
og om ophævelse af visse 
direktiver (EUT L 312 af 
22.11.2008, s. 3).
31 Affaldshierarki fastsat 
i artikel 4 i direktiv 2008/98/EF.
Foto 7 - Slamproduktion (Den Tjekkiske Republik - Blansko)
Kilde : Revisionsretten.

36 Bemærkninger
73 
Retten undersøgte:
 ‑ om det producerede slam blev 
genanvendt frem for at blive 
bortskaffet
 ‑ om operatørerne af rensningsan ‑
læggene for byspildevand havde 
overholdt koncentrationsgrænser ‑
ne for bestemte slamparametre, 
navnlig tungmetaller
 ‑ om Kommissionen havde fulgt 
Rettens tidligere anbefalinger ved ‑
rørende dette spørgsmål.
I tre af de fire medlemsstater 
blev slam genanvendt snarere 
end bortskaffet
74 
Rettens evaluering af de 28 rensnings ‑
anlæg vedrørte slamproduktionen 
i 201232 og byggede på en gennem ‑
gang af de kontrakter, der var ind ‑
gået mellem anlægsoperatørerne og 
affaldshåndteringsvirksomhederne, 
samt de relevante regnskabsdata. 
Retten aflagde ikke besøg hos de 
affaldshåndteringsvirksomheder, der 
havde aftaget det producerede slam, 
for at sikre sig, at de havde håndteret 
det korrekt.
75 
Retten konstaterede, at anlæggene 
i Den Tjekkiske Republik, Ungarn og 
Slovakiet generelt havde indgået 
kontrakter med en eller flere affalds ‑
håndteringsvirksomheder, der enten 
selv håndterer slammet eller trans ‑
porterer det videre til andre bru ‑
gere. Ifølge kontrakterne anvender 
affaldshåndteringsvirksomhederne 
hovedsagelig slammet til kompostpro ‑
duktion, genopdyrkning af jord eller 
biogasproduktion.76 
Med hensyn til 11 af de 12 undersøg ‑
te anlæg i Rumænien konstaterede 
Retten, at alt eller en del af det produce ‑
rede slam deponeres og/eller opbe ‑
vares på anlægsområdet. Opbevaring 
af slam på anlægsområdet er ikke en 
bæredygtig løsning på lang sigt.
77 
Ifølge Rumæniens nationale strategi 
for affaldshåndtering (2003 ‑2013) skal 
50 % af slammet anvendes i landbru ‑
get eller forbrændes senest i 2020. De 
rumænske myndigheder fremlagde 
en ny strategi for håndtering af slam 
i februar 2012, men den var endnu ikke 
blevet godkendt, da revisionen fandt 
sted.
78 
Medlemsstaterne sendte Kommis ‑
sionen data pr. udgangen af 2012 
om anvendelsen af slam. Disse data 
bekræfter, at genanvendelse er den 
foretrukne håndteringsform i tre af de 
fire besøgte medlemsstater  (jf. figur 4 ).32 Slammet fra de undersøgte 
spildevandsrensningsanlæg 
udgør følgende andel af den 
samlede slamproduktion i de 
fire medlemsstater: 0,78 % 
i Den Tjekkiske Republik, 45 % 
i Ungarn, 52 % i Rumænien og 
10 % i Slovakiet.
37 Bemærkninger
I de fleste tilfælde 
var de relevante 
koncentrationsgrænser 
overholdt
79 
I henhold til slamdirektivet om anven ‑
delse af slam på landbrugsjord skal 
operatører af spildevandsrensnings ‑
anlæg overvåge33 slammets indhold 
for at sikre sig, at koncentrationsgræn ‑
serne er overholdt, især grænserne for 
tungmetaller.
80 
Endvidere kan de nationale lovbestem ‑
melser gå længere end slamdirektivet 
og fastsætte flere parametre og stren ‑
gere koncentrationsgrænser, og de kan 
også fastsætte koncentrationsgrænser, 
der gælder for andre anvendelser end 
tilføring til landbrugsjord. Rettens ana ‑
lyse af den nationale lovgivning viser 
følgende: ‑ Med hensyn til anvendelse af slam 
i landbruget gjaldt det for alle fire 
medlemsstater, at grænserne for 
mange parametre var strengere 
i den nationale lovgivning end 
i slamdirektivet. Alle fire medlems ‑
stater havde også fastsat grænser 
for flere andre parametre, f.eks. 
arsenik.
 ‑ Med hensyn til anvendelse af slam 
som inputmateriale i kompost ‑
produktion er der i Den Tjekkiske 
Republik og Slovakiet fastsat græn ‑
ser for inputmaterialet i form af en 
teknisk norm.Figur 4Anvendelse af slam pr. 31.12.2012 angivet som procent af den samlede mængde 
produceret slam
Kommentarer:  I Den Tjekkiske Republik blev ca. 32 % af slammet brugt til kompostproduktion i 2012 (kategori: »genanvendelse: andet«). I Slo ‑
vakiet blev 63 % af slammet brugt til kompostproduktion i 2012 (kategori: »genanvendelse: jord og landbrug«). For Rumæniens vedkommende 
omfatter kategorien »bortskaffelse: andet« også midlertidig opbevaring på anlæggets område.
Kilde : Revisionsrettens analyse af data indsendt fra medlemsstaterne til Kommissionen.2 %Bortskaﬀelse: andetBortskaﬀelse: forbrændingBortskaﬀelse: deponeringGenanvendelse: andetGenanvendelse: jord og 
landbrugDen Tjekkiske 
Republik
Slovakiet
Ungarn
Rumænien
100 % 80 % 60 % 40 % 20 % 0 %71 %
21 %
14 %22 %
65 %
63 %
33 Artikel 9 og bilag II 
i direktiv 86/278/EØF 
fastsætter parametrene, 
koncentrationsgrænserne og 
det årlige antal prøver, der skal 
underkastes 
laboratorieanalyse.
38 Bemærkninger
 ‑ Med hensyn til deponering er 
der i en rådsbeslutning34 fra 2002 
fastsat grænseværdier for affald, 
der kan modtages på deponerings ‑
anlæg. Retten bemærker, at det 
i de tjekkiske lovbestemmelser er 
fastsat, at andet bionedbrydeligt 
affald end husholdningsaffald 
samt flydende affald og væskeafgi ‑
vende affald (herunder slam) ikke 
må deponeres35. Deponering af 
slam er tilladt i Ungarn, Rumænien 
og Slovakiet.81 
Eftersom slam kan bruges som input ‑
materiale i kompostproduktion, analyse ‑
rede Retten også lovbestemmelserne 
om anvendelse af kompost, og Retten 
bemærker, at situationen er forskellig 
fra medlemsstat til medlemsstat, da 
der for nærværende ikke er fastsat 
koncentrationsgrænser på EU‑niveau 
(jf. tabel 10 ).34 Rådets beslutning 2003/33/EF 
af 19. december 2002 om 
opstilling af kriterier og 
procedurer for modtagelse af 
affald på deponeringsanlæg 
i henhold til artikel 16 og 
bilag II i direktiv 1999/31/EF 
(EFT L 11 af 16.1.2003, s. 27).
35 Vyhláška 294/2005 Sb 
(dekret 294/2005 Sb).
36 »Assessment of feasibility of 
setting bio‑waste recycling 
targets in  the EU, including 
subsidiarity aspects«, endelig 
rapport af 31.3.2011, 
udarbejdet under 
rammekontrakt ENV.G.4/
FRA/2008/0112 af vito vision 
on technology i samarbejde 
med Bio Intelligence Service 
og ARCADIS.Tabel 10Lovbestemmelser om koncentrationsgrænser for kompost
Den Tjekkiske Republik Ungarn Rumæ nien Slovakiet
Ja
- kompost på landbrugsjord
- kompost anvendt til 
genopdyrkning
- kompost markedsført som 
gødningJa
- kompost markedsført som 
gødning
Ingen regler for genopdyrkning eller 
anvendelse på ikke -landbrugsjordIngen Ja
- kompost markedsført som 
gødning
Ingen regler for genopdyrkning eller 
anvendelse på ikke -landbrugsjord
Kilde : Revisionsrettens analyse af den nationale lovgivning.
82 
Rettens undersøgelse af, om de 
28 rensningsanlæg overholdt koncen ‑
trationsgrænserne, byggede på de 
laboratorieanalyser, der blev udført af 
anlægsoperatørerne i 2012. Den viste, 
at på de områder, hvor der var fastsat 
grænser (jf. punkt 80), blev de over ‑
holdt af samtlige anlæg i Den Tjekkiske 
Republik, Ungarn og Slovakiet. I Rumæ ‑
nien blev grænserne overholdt af ét af 
de tre anlæg (33 %), der anvendte slam 
på landbrugsjord. Analyserne fra de 
to andre anlæg omfattede ikke alle pa ‑
rametre. Seks af de syv anlæg (86 %), 
der sendte slam til deponeringsanlæg, 
overholdt ikke grænsen for tørstofind ‑
hold. Desuden omfattede analyserne 
fra tre af de syv anlæg (43 %) ikke alle 
parametre.83 
Det forhold, at der ikke er fastsat 
grænser for bestemte anvendelser af 
slam og kompost (genopdyrkning, 
ikke‑landbrugsjord), kan medføre en 
risiko for, at jordkvaliteten forringes, 
og at vandkvaliteten derefter forringes 
på grund af afstrømning og dræning. 
Det forhold, at der ikke på EU‑niveau 
er fastsat kriterier for kompost, der 
markedsføres som gødning, medfø ‑
rer endvidere, at der ikke kan sikres 
samme miljøbeskyttelse i hele EU. I en 
undersøgelse udført på vegne af Kom ‑
missionen konstateres det, at den lave 
kompostkvalitet i nogle lande er den 
største hindring for videreudviklingen 
af markedet36.
39 Bemærkninger
37 Særberetning nr. 3/2009 
»Strukturfondsmidlernes 
anvendelse til 
spildevandsrensning 
i programperioderne 1994‑99 
og 2000‑2006« ( http://eca.
europa.eu ).
38 SWD(2014) 209 final af 2. juli 
2014 »Ex‑post evaluation of 
five Waste Stream Directives«.
39 Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 2003/2003 af 13. oktober 
2003 om gødninger (EUT L 304 
af 21.11.2003, s. 1).
40 Endelig rapport: »Evaluation 
of Regulation (EC) 2003/2003 
relating to fertilisers«, 
udarbejdet for Kommissionen 
af Centre for Strategy and 
Evaluation Services, november 
2010.
41 Giftige syntetiske kemikalier.
Slamdirektivet bliver 
ikke ajourført, før 
Kommissionen har revideret 
gødningsforordningen
84 
I sin særberetning nr. 3/200937 anbefa ‑
lede Retten Kommissionen at overveje, 
om slamdirektivet burde revideres. 
Kommissionen foretog en omfat ‑
tende evaluering38 af flere direktiver 
om affaldsstrømme, herunder slam ‑
direktivet, for at undersøge, om de 
lovgivningsmæssige rammer er hen ‑
sigtsmæssige. På baggrund af denne 
2014 ‑evaluering blev det konkluderet, 
at der er tvivl om, hvorvidt slamdi ‑
rektivet er relevant i sin nuværende 
form, da standarderne og kravene 
i direktivet hverken er blevet revideret 
eller ajourført i næsten 30 år. Det blev 
endvidere konkluderet, at en fremtidig 
afgørelse om revision af direktivet bør 
udsættes, indtil der er vedtaget en 
revideret gødningsforordning39.85 
I 2010 konkluderede en evaluering40 
af den gældende gødningsforord ‑
ning, at forordningens anvendelses ‑
område bør udvides, så den ikke kun 
omfatter uorganiske gødningsstoffer, 
men også organiske gødningsstoffer 
og jordforbedringsmidler. Det blev 
desuden foreslået at fastsætte maksi ‑
mumsgrænser for indholdet af for ‑
urenende stoffer i gødning. Kommis ‑
sionen overvejer i 2015, om den skal 
fremlægge et udkast til en revideret 
gødningsforordning.
86 
I 2012 fremlagde Kommissionens 
Fælles Forskningscenter resultaterne 
af en paneuropæisk undersøgelse om 
forekomsten af udvalgte forbindelser 
i slam. Ifølge rapporten er der ikke 
videnskabeligt belæg for at fastsæt ‑
te nye grænseværdier for hverken 
klassiske forurenende stoffer eller 
nye forurenende stoffer, undtagen 
perfluoralkylstoffer41.Foto 8 - Laboratorieudstyr til udførelse af test på et rensningsanlæg (Ungarn - Szeged)
Kilde : Revisionsretten.

40 Bemærkninger
87 
Andre rapporter og undersøgelser42 
omtaler de potentielle risici i forbindelse 
med mikroplastik. En del af mikropla ‑
stikken kan fjernes i spildevandsrens ‑
ningsanlæg og derefter ende i slam. 
Når slammet anvendes på jord, kan 
mikroplastikken ende i vandmiljøet på 
grund af afstrømning fra jorden.
88 
Med hensyn til kompost fremsatte 
Retten i sin særberetning nr. 20/201243 
den anbefaling, at Kommissionen 
sammen med medlemsstaterne burde 
udvikle EU‑kvalitetsstandarder med 
henblik på at fremme udviklingen af 
et kompostmarked. Kommissionens 
Fælles Forskningscenter offentliggjor ‑
de i begyndelsen af 2014 et teknisk 
forslag til kriterier for affaldsophør44 for 
biologisk nedbrydeligt affald, der under ‑
kastes biologisk behandling. I forslaget 
lægges der imidlertid op til, at slam 
som kompost ‑ og fermentatmateriale 
ikke skal være omfattet. Det vil vise sig, 
om og hvordan de foreslåede krite ‑
rier vil blive indført i forslaget til en 
revideret gødningsforordning, og om 
der vil blive indført en mekanisme, der 
gør det muligt gradvis at inkludere de 
kategorier, der ikke er omfattet af det 
tekniske forslag, f.eks. slam.Den finansielle 
bæredygtighed af de 
EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg for 
byspildevand
89 
Omkostningsdækning er et nøgleele ‑
ment til at sikre vandforsyningstjene ‑
sternes finansielle bæredygtighed. Der 
opnås finansiel bæredygtighed, når 
indtægterne fra en tjenesteydelse er 
tilstrækkelige til at dække dels drifts ‑ 
og vedligeholdelsesomkostningerne, 
dels kapitalomkostningerne, så der kan 
foretages nye investeringer. I henhold 
til vandrammedirektivet (artikel 9) 
skulle medlemsstaterne inden 2010 
sikre, at de forskellige vandanvendel ‑
sessektorer ydede et passende bidrag 
til dækning af omkostningerne i for ‑
bindelse med forsyningspligtydelser. 
Brugerne af spildevandstjenester 
bidrager til omkostningsdækningen 
over vandafledningsprisen (vandafled ‑
ningstaksten). Endvidere indebærer 
princippet om, at forureneren beta ‑
ler45, at forurenerne (i dette tilfælde 
spildevandsudledere såsom hushold ‑
ninger og industrianlæg) er ansvarlige 
for den forurening, de har forårsaget, 
og derfor skal bære omkostningerne 
ved at reducere den (i dette tilfælde 
ved hjælp af spildevandsrensning).
90 
Eftersom vand ikke er et kommercielt 
produkt som andre produkter, be ‑
regnes taksterne ved hjælp af pris ‑
sætningsmekanismer, der normalt er 
fastsat i den nationale lovgivning.42 Jf. f.eks. 1) en 
pilotundersøgelse udført af 
Alfred‑Wegener‑Instituttet, 
pressemeddelelse af 
30.10.2014 ( www.awi.de ) og 2) 
en rapport om potentielle 
risici forbundet med 
mikroplastik 
i ferskvandsmiljøet, 
offentliggjort den 29.9.2013 på 
www.stowa.nl  (Stichting 
Toegepast Onderzoek 
Waterbeheer).
43 Særberetning nr. 20/2012 
»Hjælper 
strukturforanstaltningernes 
finansiering af projekter 
vedrørende infrastrukturer til 
håndtering af kommunalt 
affald effektivt 
medlemsstaterne med at 
opfylde EU’s affaldspolitiske 
mål?« ( http://eca.europa.eu ).
44 Kriterier, der skal være opfyldt, 
for at en bestemt type affald 
ophører med at være affald.
45 Artikel 191, stk. 2, i traktaten 
om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde (konsolideret 
udgave).
41 Bemærkninger
91 
Ved fastsættelsen af spildevandstaksten 
kan medlemsstaterne tage hen ‑
syn til de sociale, miljømæssige og 
økonomiske følger46 for at sikre, at 
vandforsyningstjenesterne har en 
overkommelig pris. Kommissionen 
angiver i sin vejledning47, at 4 % af hus ‑
standsindkomsten er en almindeligt 
accepteret overkommelig sats, hvilket 
vil sige, at den samlede vandregning 
(for drikkevands ‑ og spildevandstje ‑
nester) gerne må beløbe sig til 4 % af 
husstandsindkomsten.
92 
For både programperioden 2000‑2006 
og programperioden 2007‑2013 er det 
angivet i Kommissionens vejledning48, 
at taksterne mindst skal dække drifts ‑ 
og vedligeholdelsesomkostningerne 
og en væsentlig del af afskrivningerne. 
Afskrivningerne kan betragtes som 
et udtryk for de omkostninger, det 
vil kræve at forny infrastrukturen 
i fremtiden.
93 
Med henblik på programperioden 
2014‑2020 blev overholdelsen af prin ‑
cippet om omkostningsdækning gjort 
obligatorisk ved hjælp af et krav om 
opfyldelse af forhåndsbetingelser. Det 
betyder, at godkendelsen af de ope ‑
rationelle programmer i programpe ‑
rioden 2014 ‑2020 er betinget af, at de 
forskellige vandanvendelsessektorer 
yder et passende bidrag til dækning af 
omkostningerne i forbindelse med for ‑
syningspligtydelser. Det er imidlertid 
op til medlemsstaterne selv at definere, 
hvad et »passende« bidrag er.94 
Retten undersøgte:
 ‑ om spildevandstaksten dæk ‑
kede afskrivnings ‑, drifts ‑ og 
vedligeholdelsesomkostningerne
 ‑ om der var mulighed for at forhøje 
spildevandstaksten i de tilfælde, 
hvor drifts ‑ og vedligeholdelses ‑
omkostningerne ikke var tilstræk ‑
kelig dækket
 ‑ om infrastrukturejerne havde 
opbygget tilstrækkelige finan ‑
sielle reserver til at muliggøre en 
udskiftning/fornyelse af infrastruk ‑
turen ved afslutningen af dens 
økonomiske levetid.
De spildevandstakster, 
der blev opkrævet hos 
brugerne, sikrede kun fuld 
omkostningsdækning i 11 % 
af tilfældene
95 
Retten analyserede fastsættelsen af 
vandtaksterne i 2012 i forbindelse 
med de 28 undersøgte spildevands ‑
rensningsanlæg. Den sammenholdt 
taksternes omkostningselementer med 
de finansielle data fra anlægsopera ‑
tørerne og infrastrukturejerne. Retten 
konstaterede, at omkostningerne kun 
var dækket fuldt ud i tre tilfælde (11 %). 
I de øvrige 89 % af tilfældene var omkost ‑
ningsdækningen kun delvis.46 Vandrammedirektivets 
artikel 9.
47 Den nye 
programmeringsperiode 
2007 ‑2013 ‑  
Arbejdsdokument 4 
‑ Retningslinjer for den 
metode, der skal anvendes til 
cost‑benefit‑analyser, 8/2006.
48 Den nye 
programmeringsperiode 
2000 ‑2006 ‑ Teknisk papir 1 
‑ Anvendelse af forureneren 
betaler‑princippet ‑  
Graduering af 
EF‑støttesatserne for 
infrastrukturtiltag under 
strukturfondene, 
Samhørighedsfonden og 
ISPA« (6.12.1999). Jf. 
foregående fodnote for 
programmeringsperioden 
2007 ‑2013.
42 Bemærkninger
96 
Retten bemærker, at der i tre 
medlemsstater er specifikke lov ‑
bestemmelser, der begrænser 
omkostningsdækningen:
 ‑ I Den Tjekkiske Republik49 og 
Slovakiet50 er afskrivningsomkost ‑
ningerne vedrørende den del af 
aktiverne, der finansieres med 
tilskud (EU‑tilskud og nationale 
tilskud), helt eller delvis udelukket 
fra takstberegningen.
 ‑ I Ungarn blev der pålagt en ned ‑
sættelse af vandtaksterne i 201351, 
og i Slovakiet er der restriktioner 
med hensyn til takstforhøjelser52.
97 
I betragtning af dette kan der efter 
Rettens opfattelse være en risiko for, at 
anlægsoperatørerne for at sikre renta ‑
bilitet på kort sigt ikke foretager den 
nødvendige vedligeholdelse. Dette 
kan imidlertid medvirke til at forringe 
spildevandsrensningsanlæggenes 
operationelle bæredygtighed. Det lå 
ikke inden for revisionens omfang at 
vurdere, om vedligeholdelsesomkost ‑
ningerne i 2012 svarede til det faktiske 
vedligeholdelsesbehov.
98 
Et yderligere element, der kan indvirke 
på takstfastsættelsen, er den måde, 
hvorpå EU‑tilskud til infrastruktur ‑
projekter fastsættes. Et EU‑tilskud 
er kun berettiget, hvis de indtægter, 
projektet genererer, ikke er tilstræk ‑
kelige til at dække investerings ‑ og driftsomkostningerne. Dette finansie ‑
ringsgab (dvs. differencen mellem de 
diskonterede investeringsomkostnin ‑
ger og de diskonterede nettoindtæg ‑
ter), som skal anslås på grundlag af 
en cost‑benefit‑analyse, kan derefter 
dækkes ved hjælp af offentlige midler 
(herunder EU‑tilskud). Denne frem ‑
gangsmåde fremmer ikke anvendelsen 
af princippet om omkostningsdæk ‑
ning, da den indebærer, at jo større 
indtægter spildevandsaktiviteterne 
giver (jo højere taksterne er), jo mindre 
kan investoren forvente at få i tilskud.
99 
I programperioden 2014‑2020 er 
det i modsætning til de foregående 
perioder ikke nødvendigvis et krav, 
at ansøgere om EU‑tilskud udfører en 
cost‑benefit‑analyse af deres projekt for 
at vurdere finansieringsgabet53. I stedet 
kan der anvendes en fast procentsats 
for indtægter, som i forordningen er 
fastsat til 25 %54. Finansieringsgabet vil 
således være 75 %, uanset hvor store 
indtægter projektet genererer. Hvis 
taksten fastsættes, så de genererede 
indtægter dækker mere end 25 % af 
omkostningerne, vil det med andre ord 
ikke føre til en tilsvarende reduktion af 
tilskuddet.49 I EU‑medfinansierede 
projekter skal 
spildevandspriserne forhøjes, 
indtil der er sikret fuld 
afskrivning, men priserne skal 
dog holdes på et 
overkommeligt niveau (fastsat 
til 2 % af 
husstandsindkomsten).
50 Afskrivningen på den del af 
aktiverne, der er anskaffet ved 
hjælp af tilskud før 2011, 
indgår ikke 
i takstberegningen. Som følge 
af et dekret fra 2011 kan 
afskrivningen på alle aktiver 
anskaffet siden 2011 dog 
medtages i beregningen med 
højst 2 % (svarende til en 
levetid på 50 år). Faktisk 
godkendte Kommissionen 
først »store projekter« 
i programperioden 2007‑2013, 
da 2011 ‑dekretet var vedtaget, 
fordi den ikke mente, at der 
kunne opnås bæredygtighed 
under de tidligere 
lovbestemmelser.
51 I Ungarn var det indtil 2011 
kommunerne, der fastsatte 
vandtaksterne. Ved en 
ændring af 
lovbestemmelserne blev det 
fastsat, at 2012 ‑taksterne højst 
kunne forhøjes med 4,2 % 
i forhold til taksterne i 2011. 
Taksterne i første halvår af 
2013 skulle være de samme 
som i 2012, og taksterne 
i andet halvår af 2013 og i 2014 
måtte ikke være på mere end 
90 % af taksterne i 2012.
52 2014 ‑taksterne vil fortsat være 
gældende i 2015 og 2016, 
medmindre der anmodes om 
en prisjustering, der kan 
begrundes med en væsentlig 
ændring i de økonomiske 
parametre.
53 Kravet vil stadig gælde for 
»store projekter«, der skal 
godkendes af Kommissionen 
(jf. punkt 10). »Store projekter« 
er i programperioden 
2014‑2020 defineret som 
projekter, hvis samlede 
støtteberettigede 
omkostninger overstiger 
50 millioner  euro.
54 Artikel 61, stk. 3, og bilag V 
i Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1303/2013 af 17. december 
2013 om fælles bestemmelser 
for Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden, Den 
Europæiske Landbrugsfond 
for Udvikling af 
43 Bemærkninger
I 92 % af de tilfælde, 
hvor der kun var delvis 
omkostningsdækning, lå 
vandtaksterne under det 
niveau, som Kommissionen 
angiver som overkommeligt
100  
De fire besøgte medlemsstaters 
gennemsnitlige spildevandstakster for 
2012 vises i  figur 5 .101  
I 23 af de 25 tilfælde (92 %), hvor der 
ikke var opnået fuld omkostnings ‑
dækning, lå de samlede brugerbetalte 
takster for drikkevands ‑ og spildevands ‑
tjenester under det niveau på 4 % af 
husstandsindkomsten, som Kommis ‑
sionen angiver som overkommeligt. 
I syv af disse tilfælde (30 %) var spilde ‑
vandstaksten lavere end den gennem ‑
snitlige nationale spildevandstakst.Figur 5Gennemsnitlige spildevandstakster for 2012
Spildevandstakst i euro/m3
Ungarn
Den Tjekkiske 
Republik
Slovakiet
Rumænien
1,4 1,2 1,0 0,8 0,6 0,4 0,2 0,0
Kommentar:  Taksterne er omregnet til euro med følgende vekselkurser: 1 euro = 291,86 HUF, 25 CZK 
og 4,45 RON.
Kilde : Data fra de nationale statistiske kontorer i Den Tjekkiske Republik og Ungarn, det slovakiske 
vandforskningsinstitut og de rumænske myndigheder.Landdistrikterne og Den 
Europæiske Hav ‑ og 
Fiskerifond og om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden og Den 
Europæiske Hav ‑ og 
Fiskerifond og om ophævelse 
af Rådets forordning (EF) 
nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 320).
44 Bemærkninger
De finansielle reserver er 
ikke tilstrækkelige til at sikre 
fornyelse af infrastrukturen
102  
Generelt er det ejeren af en infrastruk ‑
tur, der skal sørge for, at den bliver 
fornyet55. På 12 af de 28 undersøgte 
spildevandsrensningsanlæg (43 %) 
havde ejerne opbygget reserver56 med 
henblik på at finansiere en sådan forny ‑
else. Situationen varierede (jf. tabel 11 ) 
afhængigt af den organisatoriske struk ‑
tur i forvaltningen af spildevandstjene ‑
sterne. Når ejeren er en kommune, og 
det ikke er et lovkrav, at der skal føres 
et særskilt regnskab for forvaltningen 
af den vandrelaterede infrastruktur, 
blandes indtægter og udgifter vedrø ‑
rende denne aktivitet sammen med 
indtægter og udgifter vedrørende 
kommunens andre aktiviteter.
103  
Med hensyn til de undersøgte anlæg 
konstaterede Retten, at selv i de tilfæl ‑
de, hvor der er opbygget reserver, eller 
hvor midlerne bogføres særskilt, vil der 
på grund af den gældende takstpolitik 
ikke være midler nok til at sikre den 
fremtidige fornyelse af infrastrukturen 
(jf. punkt 95 og 96).104  
Hvad angår driftsselskabernes finan ‑
sielle situation tillader lovbestemmel ‑
serne om fastsættelse af vandtaksten 
(ingen bestemmelser i Ungarn), at der 
opnås en fortjeneste57, hvilket er en 
forudsætning for, at der kan opbygges 
reserver. For 26 af driftsselskaberne 
(93 %) gælder det, at hele eller største ‑
delen af deres kapital er offentligt ejet, 
generelt af de samme kommuner, der 
ejer infrastrukturen.
105  
I praktisk taget alle tilfælde var drifts ‑
selskaberne ‑ der ofte også forvalter 
drikkevandsanlæg og mere end ét 
spildevandsrensningsanlæg ‑  i stand til 
at opbygge finansielle reserver. Disse 
midler kan bidrage til at finansiere 
fornyelsen af infrastrukturen, forudsat 
at ejerne af driftsselskaberne ikke an ‑
vender reserverne til andre formål end 
vandforvaltning. Faktisk udbetalte 9 
af de 28 driftsselskaber (32 %) udbytte 
i perioden 2010 ‑2012.Tabel 11Situationen med hensyn til de finansielle reserver, der er opbygget af 
infrastrukturejerne
Ejeren er en kommune (eller en 
gruppe af kommuner)Ejeren er et selskab oprettet af en kommune (eller en gruppe af 
kommuner)
Selskabet driver ikke anlægget Selskabet driver selv anlægget
19 tilfælde (68 %) 4 tilfælde (14 %) 5 tilfælde (18 %)
Der er opbygget reserver16 % Ja
84 % Nej eller ikke oplystJaJa
(jf. punkt 105)
Reserverne er tilstrækkelige Nej Nej Nej55 Hvis ejeren og operatøren af 
infrastrukturen er forskellige 
enheder, er det operatøren, 
der modtager indtægterne fra 
det rensede spildevand. Med 
disse indtægter skal 
operatøren dække sine 
drifts ‑ og 
vedligeholdelsesomkostninger 
og betale leje til ejeren af 
infrastrukturen. Den leje, der 
er fastsat i lejekontrakten, bør 
dække ejerens 
afskrivningsomkostninger og 
øvrige omkostninger.
56 Opført på balancen som 
reserver og/eller tilbageholdt 
overskud.
57 I Den Tjekkiske Republik er der 
en bestemmelse om, at 
fortjenesten skal være rimelig. 
I 2013 blev der ved lov fastsat 
en formel til beregning af en 
rimelig fortjeneste. I Slovakiet 
er fortjenesten begrænset til 
et bestemt beløb pr. m3.
45
 Konklusioner og 
anbefalinger
106  
Anvendelsen af midler fra Den Euro ‑
pæiske Fond for Regionaludvikling/
Samhørighedsfonden til rensnings ‑
anlæg for byspildevand i program ‑
perioderne 2000‑2006 og 2007‑2013 
har spillet en afgørende rolle for 
medlemsstaternes fremskridt med 
hensyn til at opfylde kravene i direk ‑
tivet om rensning af byspildevand. 
Dog konstaterede Retten, at der havde 
været forsinkelser i alle de fire med ‑
lemsstater, der er omfattet af denne 
beretning, og at EU‑midlerne blev 
absorberet langsomt. Næsten alle 
de medfinansierede rensningsanlæg 
rensede spildevandet tilstrækkeligt, 
men efter Rettens opfattelse er ca. en 
tredjedel af dem overdimensionerede. 
I de fleste af de besøgte medlemssta ‑
ter var de nationale spildevandskrav 
ofte strengere end direktivets, hvilket 
kunne tyde på, at det er nødvendigt 
at revidere direktivet. Retten konsta ‑
terede også svagheder med hensyn 
til håndteringen af overløb og slam. 
Endelig konstaterede Retten, at spilde ‑
vandstaksterne i mange tilfælde er for 
lave til at sikre, at den medfinansierede 
infrastruktur er finansielt bæredygtig.
Overholdelsen af fristerne 
i direktivet om rensning 
af byspildevand
107  
Alle de fire medlemsstater, der er 
omfattet af denne beretning, har gjort 
væsentlige fremskridt med hensyn 
til at opfylde kravene i direktivet om 
rensning af byspildevand, men der 
har været forsinkelser på bestemte 
områder: ‑ Fristerne for spildevandsopsamling 
i byområder med over 2 000 PE 
(hvor der gælder spildevandskrav) 
var overholdt i alle fire medlems ‑
stater undtagen Rumænien, som 
var lidt bagud i forhold til de 
mellemliggende frister. Alle fire 
medlemsstater har indført lov ‑
bestemmelser med henblik på at 
sikre, at husholdningerne tilslutter 
sig de eksisterende kloaknet. Disse 
bestemmelser er imidlertid vagt 
formuleret, så det er vanskeligt 
for de relevante myndigheder at 
håndhæve dem effektivt.
 ‑ Ingen af de besøgte medlemssta ‑
ter overholdt fristerne for spilde ‑
vandsrensning i byområder med 
over 2 000 PE. Retten konstaterede 
også, at antallet af sådanne byom ‑
råder var faldet væsentligt i nogle 
af de omfattede medlemsstater. 
Det betød, at færre byområder 
skulle opfylde direktivets krav.
 ‑ Der bruges også EU‑midler på by ‑
områder med under 2 000 PE, men 
Kommissionen har kun delvise 
oplysninger om disse, da der ikke 
foretages nogen specifik rapporte ‑
ring, og oplysningerne i medlems ‑
staternes vandområdeplaner ikke 
er fuldstændige.
46 Konklusioner og anbefalinger
108  
Kommissionen er ved at følge op 
på situationen med hensyn til over ‑
holdelsen af direktivet om rensning 
af byspildevand i tre af de fire med ‑
lemsstater, der er omfattet af denne 
beretning. Rettens analyse viser, at 
dette er en langvarig proces: Generelt 
har medlemsstaterne ca. 18 måneder 
(og i nogle tilfælde 30 måneder) til at 
indsende data til Kommissionen, og 
det tager Kommissionen yderligere 
18 måneder at færdiggøre sin analyse 
og rapportering.
Anbefaling 1
Kommissionen bør:
a) kræve, at byområder med under 
2 000 PE, hvor der findes kloak ‑
net, skal rapportere om, hvorvidt 
spildevandsrensningen er tilstræk ‑
kelig ifølge artikel 7 i direktivet om 
rensning af byspildevand, og hvor 
det ikke er tilfældet, hvorvidt der 
er indført passende foranstaltnin ‑
ger i vandområdeplanerne
b) kontrollere medlemsstaternes 
rapportering om antallet af by ‑
områder med henholdsvis over 
og under 2 000 PE, hvor der er 
sket væsentlige ændringer, særlig 
i form af skift fra én kategori til en 
anden. Denne kontrol kan foreta ‑
ges i forbindelse med opfølgnin ‑
gen over for medlemsstaternec) opfordre medlemsstaterne til at 
indføre klare retlige påbud om, at 
husholdningerne skal tilslutte sig 
de eksisterende kloaknet. Oplysnin ‑
ger om husholdningernes tilslut ‑
ningsgrad bør indgå i den almin ‑
delige rapportering
d) forkorte den tid, som det tager at 
vurdere overholdelsen af direktivet 
om rensning af byspildevand, ved 
at kræve, at medlemsstaterne (i 
overensstemmelse med direktivets 
artikel 15) indsender data senest 
seks måneder efter den dato, for 
hvilken Kommissionen ønsker at 
kende gennemførelsessituationen 
(referencedatoen). Kommissionen 
bør også bestræbe sig på at forkorte 
sin egen rapporteringstid
e) undersøge, om der er tilsvarende 
problemer med lange rapporte ‑
ringsperioder i forbindelse med 
andre miljørelaterede direktiver.
Anvendelsen 
af de EU‑midler, 
der var til rådighed 
i programperioden 
2007 ‑2013
109  
Der var væsentlige forsinkelser i for ‑
bindelse med medlemsstaternes 
godkendelse og gennemførelse af 
EU‑medfinansierede projekter vedrø ‑
rende spildevandsrensning i program ‑
perioden 2007‑2013. Dette medfører 
en risiko for tab af de EU‑midler, der 
var til rådighed, og kan gøre det nød ‑
vendigt for medlemsstaterne at finde 
andre (nationale eller private) midler til 
færdiggørelsen af en række projekter.
47 Konklusioner og anbefalinger
110  
Medlemsstaterne har udarbejdet skøn 
over den finansiering, som det vil 
kræve at færdiggøre de projekter, der 
skal afsluttes for at sikre overholdelse 
af direktivets krav, og i mindst to af de 
fire medlemsstater er der tale om skøn, 
der overstiger de disponible bevillin ‑
ger under de operationelle program ‑
mer vedrørende miljøet i perioden 
2014 ‑2020.
Anbefaling 2
Kommissionen bør:
a) anmode medlemsstaterne om at 
fremlægge ajourførte oplysninger 
om de beløb, som de er nødt til 
at skaffe for at sikre, at gennem ‑
førelsesfristerne i direktivet om 
rensning af byspildevand kan 
overholdes i byområder med over 
2 000 PE og i byområder med under 
2 000 PE, hvor der er etableret 
kloaksystemer
b) anmode medlemsstaterne om 
at sørge for, at de byområder, 
der ikke overholder direktivets 
bestemmelser, gennemfører de 
projekter, som er nødvendige for 
at sikre overholdelse.Effektiviteten af de 
EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg for 
byspildevand
Rensningsanlæggenes 
performance
111 
Alle rensningsanlæggene overholdt 
de relevante koncentrationsgrænser 
i direktivet om rensning af byspilde ‑
vand. I to medlemsstater var fristen for 
overholdelse endnu ikke udløbet, eller 
grænseværdierne fandt ikke anven ‑
delse på de enkelte anlæg. 89 % af 
anlæggene overholdt de grænser, der 
var fastsat i deres tilladelser. Retten 
bemærkede desuden, at disse græn ‑
ser bygger på national lovgivning og/
eller nationale anlægstilladelser, og 
at de i nogle tilfælde er strengere end 
direktivets.
112  
Med hensyn til overløb, der fore ‑
kommer under kraftige regnskyl og 
indvirker på vandkvaliteten i recipient ‑
vandområderne, mangler der generelt 
oplysninger om vandmængden og 
vandkvalitetsparametrene. Retten no ‑
terer sig, at Kommissionen for nylig har 
iværksat en undersøgelse om dette 
emne.
48 Konklusioner og anbefalinger
113  
I de fleste tilfælde (89 %) kontrollerede 
anlægsoperatørerne på stikprøve ‑
basis, om koncentrationsgrænserne 
for spildevand fra industrianlæg var 
overholdt. I Slovakiet supplerede 
anlægsoperatørerne imidlertid ikke 
resultaterne af deres kontrol (der kunne 
finde sted så sjældent som én gang om 
året) ved at anmode om resultaterne af 
industrianlæggenes egenkontrol.
114  
Omkring en tredjedel af de undersøgte 
rensningsanlæg for byspildevand 
er overdimensionerede, og nogle af 
dem renser for meget grundvand. Det 
skyldes både svagheder i udformnin ‑
gen af anlæggene (f.eks. urealistiske 
forventninger til behovet for rensning 
af spildevand fra husholdninger og 
industrianlæg) og ændringer i befolk ‑
ningstallet efter påbegyndelsen af 
byggearbejdet.
115  
Det forhold, at rensningsanlæggenes 
driftsomkostninger varierer meget 
(især energiomkostningerne og omkost ‑
ningerne til transport og bortskaffelse 
af slam), viser, at der er mulighed for at 
reducere disse omkostninger.Anbefaling 3
Kommissionen bør:
a) vurdere, om direktivets koncen ‑
trationsgrænser er hensigtsmæs ‑
sige under hensyntagen til de 
teknologiske forbedringer, der er 
sket siden 1991, da direktivet om 
rensning af byspildevand blev 
vedtaget
b) vurdere, om de regler, som fast ‑
sætter antallet og hyppigheden 
af de nationale miljøtilsynsmyn ‑
digheders kontroller, og de bøder, 
som industrianlæggene skal betale 
for at overskride koncentrations ‑
grænserne, har en tilstrækkelig 
afskrækkende virkning i overens ‑
stemmelse med Kommissionens 
meddelelse fra 201258
c) vurdere, om det er nødvendigt at 
påbyde medlemsstaterne at måle 
overløb og opstille regler for det 
tilladte antal overløb og den til ‑
ladte vandkvalitet i forbindelse med 
overløb
d) afvise »store projekter« og anmo ‑
de medlemsstaterne om at afvise 
projekter under operationelle 
programmer, medmindre der ved 
beregningen af spildevandsrens ‑
ningsanlæggenes størrelse er taget 
hensyn til mulighederne for at 
reducere grundvandsinfiltrationen: 
Det kan kræve færre investeringer 
at gøre kloaknettet vandtæt end 
at bygge et rensningsanlæg med 
større kapacitet58 COM(2012) 95 final ‑  
Meddelelse fra Kommissionen 
til Europa‑Parlamentet, Rådet, 
Det Europæiske Økonomiske 
og Sociale Udvalg og 
Regionsudvalget ‑  Bedre 
udnyttelse af EU’s 
miljøforanstaltninger: 
opbygning af tilliden gennem 
bedre viden og aktiv handling.
49 Konklusioner og anbefalinger
e) opfordre medlemsstaterne til at 
anvende og videreformidle op ‑
lysninger om mulighederne for at 
opnå besparelser, f.eks. ved at bru ‑
ge slam til energiproduktion eller 
som et værdifuldt råmateriale til 
udvinding af fosfor. Det kan i den 
forbindelse også være relevant at 
anmode operatører af spildevands ‑
rensningsanlæg om at deltage 
i benchmarkingaktiviteter for at 
identificere de anlæg, hvor der kan 
opnås større omkostningseffektivi ‑
tet, og de omkostningselementer, 
der bør fokuseres på.
Anvendelse af slam fra 
rensningsanlæg for 
byspildevand
116  
Genanvendelse er den foretrukne 
form for håndtering af slam i tre af de 
fire omfattede medlemsstater. I Rumæ ‑
nien deponeres det meste af slammet 
imidlertid eller opbevares på anlægs ‑
området, og det er ikke en bæredygtig 
løsning på lang sigt.
117  
Med hensyn til anvendelse af slam på 
landbrugsjord og deponering af slam 
er der på EU‑niveau fastsat koncen ‑
trationsgrænser for bestemte stoffer, 
f.eks. tungmetaller. Retten konstatere ‑
de, at medlemsstaternes overvågning 
af disse håndteringsformer generelt 
var hensigtsmæssig, med visse und ‑
tagelser i Rumænien. Det forholder 
sig anderledes med hensyn til andre 
håndteringsformer (f.eks. anvendelse af slam som inputmateriale i kom ‑
postproduktion og anvendelse på 
ikke‑landbrugsjord). For disse anven ‑
delser er der ikke fastsat miljøbeskyt ‑
telseskrav på EU‑niveau. Retten note ‑
rer sig, at Kommissionen også anser 
slamdirektivet for at være forældet på 
dette punkt, men at den agter at ajour ‑
føre gødningsforordningen først.
Anbefaling 4
Kommissionen bør:
a) gøre endelige betalinger til 
»store projekter«, der er godkendt 
under operationelle programmer, 
betinget af, at der er fundet en 
passende løsning vedrørende 
genanvendelse af slam, og anmode 
medlemsstaterne om at anvende 
samme metode i forbindelse med 
projekter, der er godkendt på 
deres niveau. Det vil kunne gøres, 
ved at der indføjes en særlig klau ‑
sul i tilskudsaftalerne for program ‑
meringsperioden 2014 ‑2020
b) undersøge, om slamdirektivets 
bestemmelser om forurenende 
stoffer og koncentrationsgrænser 
er hensigtsmæssige, og på dette 
grundlag foreslå en tilpasning af 
dette direktiv og andre direktiver 
eller forordninger, der omhandler 
spørgsmål i relation til spilde ‑
vands ‑ eller jordkvalitet, samt 
anmode medlemsstaterne om at 
sikre en solid overvågning af for ‑
urenende stoffer i forbindelse med 
enhver form for genanvendelse af 
slam.
50 Konklusioner og anbefalinger
Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Henri GRETHEN, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 10. juni 2015.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand
Den finansielle 
bæredygtighed af de 
EU‑medfinansierede 
rensningsanlæg for 
byspildevand
118  
For 89 % af anlæggene gjaldt det, 
at de spildevandstakster, der blev 
opkrævet hos husholdninger og indu ‑
strianlæg, var for lave til at mulig ‑
gøre en fornyelse af infrastrukturen 
ved afslutningen af dens forventede 
økonomiske levetid. I de fleste tilfæl ‑
de ligger taksterne stadig væsentligt 
under den overkommelige sats på 4 % 
af husstandsindkomsten. Dette skyldes 
delvis nationale lovbestemmelser: I to 
medlemsstater kan afskrivningsom ‑
kostningerne ikke medregnes fuldt 
ud ved takstfastsættelsen, og i to 
medlemsstater er der lagt loft over de 
årlige takstforhøjelser. Når omkostnin ‑
gerne ikke dækkes fuldt ud af spilde ‑
vandstjenesternes brugere, skal den 
del, der ikke er dækket, betales af an ‑
dre ‑ hvilket for det meste vil sige alle 
landets skatteborgere. Hertil kommer, 
at anlægsoperatørerne på grund af 
denne situation måske skærer ned på 
den løbende vedligeholdelse, hvilket 
vil forkorte aktivernes økonomiske 
levetid og/eller forringe kvaliteten af 
spildevandsrensningen.119  
I to tredjedele af de tilfælde, som Ret ‑
ten undersøgte, forelå der ingen oplysnin ‑
ger om, hvorvidt infrastrukturejerne havde 
opbygget tilstrækkelige finansielle 
reserver til at vedligeholde og på sigt 
forny vand ‑ og spildevandsinfrastruk ‑
turen. Det skyldes, at de finansielle 
ressourcer sammenblandes, når ejerne 
er kommuner. Nogle operatører af 
rensningsanlæg opbygger reserver 
på grundlag af deres akkumulerede 
fortjeneste.
Anbefaling 5
Kommissionen bør:
a) opfordre medlemsstaterne til at 
føre en ansvarlig takstpolitik for 
spildevand og, hvis det er nødven ‑
digt, at tilpasse lovbestemmelserne 
om fastsættelse af vandpriser, så 
taksterne ikke kan være lavere end 
den alment accepterede overkom ‑
melige sats på 4 %
b) opfordre medlemsstaterne til 
at sørge for, at offentlige ejere 
såsom kommuner sikrer, at der 
vil være tilstrækkelige midler 
til rådighed til den nødvendige 
vedligeholdelse og fornyelse af 
spildevandsinfrastrukturen.
51
 Bilag Bilag IRensning af byspildevand
Urenset spildevand
SlamtransportGenanvendelse
i forbrændingsanlæg
Deponering på
lossepladserGenanvendelse i landbruget Afstrømning af forkert
anvendte gødningsstoffer
Ikke-tilsluttet byområde, som
udleder spildevand direkte i flodenTilsluttet byområdeHusdyrRør under konstruktion
Rensningsanlæg for byspildevand1. Forrensning
(mekanisk)2. Primær rensning
(mekanisk)3. Sekundær rensning (biologisk)Urenset/delvis
renset
spildevand
ankommer
til rensnings-
anlægget 
FLODRenset
spildevandSlambehandling (tørring) før bortskaffelse
4. Tertiær rensning
(biologisk/kemisk)
og kvaternær rensning (UV)Overskydende slam
Fjernelse af
nærings-
stoffer
UV- 
behandlingFiltrering
Sand- og
oliefang
KvalitetskontrolUdleder spildevand (til det
kommunale kloaknet efter
korrekt forrensning)
Kilde : Revisionsretten.
52 Bilag
Liste over de undersøgte spildevandsrensningsanlæg
Medlems stat StedPlanlagt kapacitet 
i PESamlede udgifter1
(i euro)Samlet EU‑tilskud
(i euro)Tilskud som 
procentdel af de 
samlede udgifter
Den Tjekkiske RepublikBludov 4 115 38 312 039,31 26 818 427 ,32 70 %
Zubri 47 000 43 395 472,68 29 508 921,03 68 %
Bzenec 22 607 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
Blansko 29 376 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
UngarnSzeged 230 000 94 637 207 ,86 33 325 000,00 35 %
Zalaeger -szeg 180 000 48 350 946,27 36 263 208,96 75 %
Györ 375 000 17 560 130,00 7 250 000,00 41 %
Dunakeszi 82 5002 954  395,002
(HUF 914 976 000)1 942  002,002
(HUF 601 438 000)66 %
Budapest 1 600  000 438 526 042,48 278 661 500,00 64 %
Debrecen 675 000 87 304 362,28 50 636 530,12 58 %
Sopron 165 000 18 594 829,58 9 297 414,79 50 %
RumænienBraila 247 700 43 984 313,64 32 988 235,23 75 %
Bucharest glina 1 654 110 105 765 515,60 68 747 585,14 65 %
Buzau 235 000 26 964 178,91 19 953 492,39 74 %
Constanta north 308 125 69 251 771,60 49 669 303,00 72 %
Craiova 385 000 71 894 883,75 52 783 500,00 73 %
Galati 360 000 72 053 837 ,40 42 000 000,00 58 %
Iasi 933 300 45 550 042,28 34 162 531,71 75 %
Oradea 250 000 18 570 208,73 12 999 145,77 70 %
Pitesti 320 000 46 879 803,82 31 312 500,00 67 %
Ramnicu Valcea 130 000 28 119 004,10 21 089 253,08 75 %
Satu Mare 180 000 31 789 308,31 22 570 408,90 71 %
Tmisoara 440 000 41 187 160,13 29 242 884,13 71 %
SlovakietTrencin 30 000 7 935 751,09 3 967 875,55 50 %
Povazska Bystrica 45 000 12 299 508,09 6 149 754,04 50 %
Trnava 211 700 29 711 033,08 10 193 516,00 34 %
Vranov 34 900 51 823 026,31 34 020 640,00 66 %
Presov 91 275 65 699 239,14 40 566 608,00 62 %
1  Nogle projekter omfattede flere delprojekter (f.eks. opgradering af spildevandsrensningsanlæg flere forskellige steder og etablering af 
kloaknet flere forskellige steder). I disse tilfælde vedrører de samlede udgifter således projekterne som helhed og ikke kun de undersøgte 
spildevandsrensningsanlæg.
2  Beløbet i HUF er omregnet til euro med følgende vekselkurs: 1 euro = 309,7 HUF (gennemsnit i 2014).Bilag II
53 Bilag Bilag IIIFrister for gennemførelse af direktivet om rensning af byspildevand
Medlemsstat Mellemliggende frister Endelig frist for overgangsperioden
Den Tjekkiske Republik1. maj 2004 - 18 byområder med > 10 000 PE
31. december 2006 - 36 byområder31. december 2010
Ungarn31. december 2008 - byområder i følsomme områder med > 10 000 PE
31. december 2010 - byområder i normale områder med > 15 000 PE31. december 2015
31. december 2008 - bionedbrydeligt 
industrispildevand fra anlæg tilhørende 
industrisektorerne i  direktivets bilag  III
I 2009 forpligtede Ungarn sig til at overholde direktivets artikel 5, stk. 4, senest i 2018 .
RumænienKloaknet
31. december 2010 - 61 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2013 - 69 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2015 - 80 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2013 - alle byområder med > 10 000 PE
31. december 2018 Sekundær rensning eller tilsvarende (mere vidtgående rensning i  følsomme 
områder)
31. december 2010 - 51 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2013 - 61 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2015 - 77 % af spildevandsbelastningen i PE
31. december 2015 - alle byområder med > 10 000 PE
Slovakiet31. december 2004 - 83 % af den samlede bionedbrydelige spildevandsbelastning
31. december 2008 - 91 % af den samlede bionedbrydelige spildevandsbelastning
31. december 2010 - alle byområder med > 10 000 PE
31. december 2012 - 97 % af den samlede bionedbrydelige spildevandsbelastning31. december 2015
54 Kommissionens  
svar
V
Med hensyn til størrelsen af anlæggene mener 
Kommissionen, at det er op til medlemsstaterne at 
beslutte anlæggets størrelse, idet der ikke er fastlagt 
bestemte specifikationer i byspildevandsdirektivet af 
anlæggenes dimensioner (se Kommissionens svar på 
punkt 65).
Generelt kan anlæggets størrelse bestemmes af 
flere faktorer, herunder en sikkerhedsmargin til at 
opfylde byspildevandsdirektivet til hver en tid. Det 
skal således kunne klare f.eks. sæsonudsving som 
følge af variationer i aktiviteten inden for turisme og 
industri eller massive regnskyl, og der skal være taget 
højde for eventuelle fremtidige tilslutninger fra flere 
bebyggelser, befolkningstilvækst osv.
Siden 2007 har Jaspersinitiativet (fælles assistance til 
projekter i de europæiske regioner) haft til formål at 
hjælpe medlemsstaterne med at forbedre kvaliteten 
af større projektansøgninger om tilskud fra fondene, 
herunder de tekniske karakteristika, før de skulle 
fremsendes.
Vedrørende spørgsmålet om overløb henvises til 
Kommissionens svar på punkt 54 ‑56.
Hvad angår vurderingen af koncentrationsgrænser 
henvises til Kommissionens svar på punkt 49 og 
anbefaling 3, litra a).
VI
Kommissionen accepterer Rettens anbefaling.
VII
Kommissionen accepterer denne anbefaling og 
mener, at den er delvist gennemført, idet medlems ‑
staterne har pligt til at gennemføre en hensigtsmæs ‑
sig takstpolitik for vand i medfør af artikel 9, stk. 1, 
i vandrammedirektivet og forhåndsbetingelse 6.1 
i bilag XI til forordning 1303/2013 om fælles bestem ‑
melser for fondene.
Desuden mener Kommissionen, at 4 % som overkom ‑
meligt niveau kun er vejledende.Resumé
III
Kommissionen agter ikke for nærværende at skærpe 
rapporteringskravene i henhold til Rådets direk ‑
tiv 91/271/EØF om rensning af byspildevand med 
hensyn til byområder med under 2000 PE, da der 
ikke er pålagt pligt til indsamling og behandling 
i disse byområder i artikel 3, 4 og 5 i byspildevands ‑
direktivet. Men i henhold til vandrammedirektivet 
(direktiv 2000/60/EF) anmoder Kommissionen 
medlemsstaterne om at indsende oplysninger uanset 
byområdets størrelse. Desuden bør pilotprogram ‑
met »Structured Implementation and Information 
Framework« (SIIF  – strukturerede gennemførelses ‑ og 
informationsrammer) forbedre rapporteringskvalite ‑
ten (se Kommissionens svar på punkt 29).
Kommissionen minder om, at byområder med over 
2000 PE allerede er omfattet af lovbestemmelser 
om, at husholdningerne skal tilslutte sig kloaknettet 
eller sørge for individuelle eller hensigtsmæssige 
systemer.
IV
Hovedmålene med Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden 
i programperioden 2007 ‑2013 er at indskrænke 
forskellen mellem EU‑regionernes socioøkonomiske 
udviklingsniveau og ikke nødvendigvis at bidrage 
til at overholde tidsfristerne i byspildevandsdirek ‑
tivet. Dette falder ind under de berørte medlems ‑
staters ansvar og er uafhængigt af størrelsen af de 
tildelte midler. På den baggrund er bidraget fra 
EFRU/SF i 2007 ‑2013 da meget muligt heller ikke 
tilstrækkeligt til at opfylde alle behov for kloakin ‑
frastruktur med henblik på at overholde fristerne 
i byspildevandsdirektivet.
Hvad angår behovet for, at fremskridtene med 
gennemførelsen af byspildevandsdirektivet fremgår 
af rapporteringen, mener Kommissionen, at disse 
oplysninger gøres tilgængelige og ajourføres af med ‑
lemsstaterne hvert andet år i tilfælde af ændringer 
i henhold til artikel 17 i byspildevandsdirektivet.
Kommissionens svar 55
28
Kommissionen bemærker, at fald i spildevandsbelast ‑
ningen på op til 10 ‑15 % på medlemsstatsniveau kan 
anses for tilladeligt, fordi byområder er »levende« 
enheder i stadig forandring (f.eks. på grund af 
fraflytning og lukning af fabrikker). Derimod tyder 
en konstant belastning (PE) over årene på, at tallene 
ikke er korrekt ajourført. Faldet i antal byområder er 
en logisk konsekvens af faldet i belastningen foruden 
byområdernes foranderlige karakter. Opfølgning på 
udviklingen i antal PE er mere væsentlig end ændrin ‑
gen i antal byområder.
Situationen i Rumænien med fald i belastningen blev 
først synlig ved Rumæniens rapportering (8. rap ‑
portering) af de første gennemførelsesresultater og 
kan i princippet anses for ikke at være »tilladelig«. 
I forbindelse med SIIF‑pilotprojektet (strukturerede 
gennemførelses ‑ og informationsrammer), som blev 
igangsat i 2013, vil Kommissionen bede myndighe ‑
derne om at oplyse årsagerne til disse betydelige 
ændringer (som også berører antallet af byområder) 
og handle i overensstemmelse hermed (se Kommissi ‑
onens svar på punkt 29). Rumænien vil indgå i fase III, 
der starter i 2015.
29
Kommissionen har lanceret SIIF‑pilotprogrammet 
for at forbedre tilrettelæggelsen og forvaltningen af 
data/oplysninger på nationalt plan og informere poli ‑
tikere, interessenter og offentligheden om, hvordan 
lovgivningen i praksis gennemføres, i overensstem ‑
melse med bestemmelserne i direktivet om adgang 
til oplysninger og Inspire‑direktivet (2003/4/EF og 
2007/2/EF). Programmet omhandler primært, hvor ‑
dan overholdelsen af direktivet sikres eller oprethol ‑
des, ved at fokusere på krav til data og oplysninger 
i byområder, der ikke overholder reglerne, og ved 
at udforme IT‑systemer, som forbinder forskellige 
datakilder (om miljø, socioøkonomiske forhold, finan ‑
siering, retlige aspekter osv.). Følgende lande er hidtil 
blevet inddraget: CY, LT og SI, og yderligere fire lande 
planlægges inddraget (bl.a. RO).Kommissionen kan imidlertid ikke acceptere anden 
del af denne anbefaling (dvs. at der hensættes 
tilstrækkelige midler til den nødvendige vedlige ‑
holdelse og fornyelse), idet ansvaret for at sikre, at 
der findes midler til vedligeholdelse og fornyelse, 
i mangel af en specifik retlig ramme påhviler ejerne/
operatørerne af kloakinfrastrukturen og dermed 
medlemsstaterne.
Bemærkninger
22
Kommissionen er i øjeblikket i færd med at analy ‑
sere de svar, som de omtalte lande har indsendt på 
Kommissionens anmodning om nærmere oplysninger. 
I den forbindelse analyserer Kommissionen, om det 
er nødvendigt med opfølgning på, om de individu ‑
elle systemer sikrer samme miljøbeskyttelsesniveau.
23
Kommissionen anfører, at denne bemærkning er 
henvendt til de berørte medlemsstater. Hushold ‑
ningers tilslutning til det offentlige kloaknet er ikke 
omfattet af byspildevandsdirektivet. Det påhviler 
medlemsstaten via sin nationale lovgivning at 
tilslutte eller alternativt anvende individuelle eller 
andre egnede systemer for at sikre overholdelse af 
artikel 3 i byspildevandsdirektivet.
26
Denne aftale mellem Ungarn og Rumænien 
hidrører fra den mulighed, der ligger i artikel 9 
i byspildevandsdirektivet.
Herudover henvises der i artikel 5, stk. 4, til en 
samlet nedbringelse af N og P , som gælder det 
spildevand, der udledes til alle rensningsanlæg i det 
pågældende område, også anlæg i byområder med 
under 10 000 PE.
Kommissionens svar 56
31
Kommissionens strategi for overholdelse i henhold 
til byspildevandsdirektivet er rettet mod de største 
udledninger af forurenende stoffer til vandrecipi ‑
enter. Som sådan pålægger Kommissionen ikke 
medlemsstaterne at rapportere om byområder 
med under 2000 PE, eftersom der ikke er pligt til at 
indsamle og behandle spildevand i disse byområder 
i henhold til artikel 3, 4 og 5 i byspildevandsdirek ‑
tivet. I henhold til vandrammedirektivet kræver 
Kommissionen imidlertid, at medlemsstaterne frem ‑
sender information om vandområder, som er udsat 
for betydelig belastning med byspildevand (uanset 
byområdernes størrelse), og om de foranstaltninger, 
de træffer for at opnå god tilstand. Efterfølgende kan 
medlemsstaterne træffe yderligere foranstaltninger 
for byområder med under 2000 PE fra sag til sag.
33
Kommissionen mener ikke, at processens effektivitet 
kan betvivles, idet medlemsstaternes myndigheder 
via de specifikke anmodninger, som blev udsendt 
i 2014, og som Retten henviser til, er blevet anmo ‑
det om at fremsende de nyeste tilgængelige data 
om overholdelsen af fristerne i 2009 ‑2010. I praksis 
betyder det, at oplysningerne om overholdelsen af 
de frister, der udløb i 2009 ‑2010, vil blive ajourført 
af myndighederne med nyere data (anmodning om 
årene 2012 eller 2013). Sammen med dataene fra 8. 
rapportering (referenceårene 2011 ‑2012) vil det sætte 
Kommissionen i stand til at vurdere overholdelsen af 
de senest udløbne frister. Disse opdateringer vil gøre 
det muligt for Kommissionen, hvis den finder det 
hensigtsmæssigt, at iværksætte overtrædelsesproce ‑
durer i fornødent omgang. Som angivet af Retten er 
Kommissionen i øjeblikket i færd med at analysere de 
oplysninger, som medlemsstaterne har fremsendt, 
i den henseende.
37
Kommissionen mener, at alle fire nævnte medlems ‑
stater ved udgangen af 2013, som vist i tabel 5, havde 
indgået et tilfredsstillende antal forpligtelser på 
programplan.For medlemsstater, der er med i SIIF, og navnlig 
Rumænien, agter Kommissionen at følge op på 
udviklingen i spildevandsbelastningen i byområder 
i det næste par år for bedre at afdække, hvorvidt 
sådanne forandringer er begrundede.
30
Kommissionen påpeger, at det ikke er pålagt med ‑
lemsstaterne i byspildevandsdirektivet at rappor ‑
tere om byområder med under 2000 PE (Kommis ‑
sionens rapporteringskrav i henhold til artikel 15 
i byspildevandsdirektivet angår indsamlings‑  og 
behandlingsdata for byområder med over 2000 
PE). Medlemsstaterne sender i henhold til artikel 
16 i byspildevandsdirektivet situationsrapporter til 
Kommissionen, som kun omfatter generelle oplys ‑
ninger om »bortskaffelsen af byspildevand og slam«.
Af proportionalitetshensyn og for ikke at øge rap ‑
porteringsmængden kræver Kommissionen hverken 
i henhold til artikel 15, 16 eller 17 i byspildevandsdi ‑
rektivet rapporter om byområder med under 2000 
PE. Desuden kræver Kommissionen ikke oplysninger, 
som ikke er nødvendige for at kontrollere overhol ‑
delsen af artikel 3, 4 og 5 i byspildevandsdirektivet.
I henhold til vandrammedirektivet kræver Kommis ‑
sionen, at medlemsstaterne fremsender informa ‑
tion om vandområder, som er udsat for betydelig 
belastning med byspildevand (uanset byområdernes 
størrelse), og om de foranstaltninger, de træffer 
for at opnå god tilstand, herunder kvantitative 
indikatorer om f.eks. nedbringelse af den udledte 
forureningsbelastning. Kommissionen vil anvende 
bestemmelserne i vandrammedirektivet til at kon ‑
trollere de byområder, der er omhandlet i artikel 7 
i byspildevandsdirektivet.
Kommissionens svar 57
41
Kommissionen bemærker, at den del af EU’s budget, 
der er afsat til fondene, ifølge artikel 14 i Rådets 
forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 skal 
gennemføres med delt forvaltning mellem med ‑
lemsstaterne og Kommissionen. I denne forbindelse 
påhviler det medlemsstaterne at træffe den endelige 
beslutning om projektudvælgelsen, idet de skal sikre, 
at de udvalgte projekter er i overensstemmelse med 
de relevante programdokumenter for 2007 ‑2013, som 
er vedtaget af Kommissionen, og at de også overhol ‑
der EU‑lovgivningen (f.eks. byspildevandsdirektivet). 
Kommissionen mener, at det forhold, at der ikke er 
indsendt/godkendt projektansøgninger fra visse 
større byområder, kan skyldes, at projekterne ikke 
blev anset for modne nok til at opfylde de gældende 
udvælgelseskriterier (f.eks. teknisk modenhed/parat ‑
hed til at blive gennemført).
43
Generelt er der for alle 2007 ‑2013 ‑programmer fast ‑
sat fælles outputindikatorer og programspecifikke 
resultat ‑ og outputindikatorer, og målene for dem 
afspejler typisk den støttede interventions type (out ‑
putindikator) eller det forventede mål for de poten ‑
tielle støttemodtagere (resultatindikator).
44
Kommissionen erkender, at visse mål måske ikke nås 
inden afslutningen (udgangen af 2015). Men med 
hensyn til indikatorerne for opfyldte mål varierer 
situationen imidlertid fra medlemsstat til medlems ‑
stat og bør under alle omstændigheder underlægges 
en gennemgang ved afslutningen, idet de fleste 
spildevandsprojekter først blev aftalt i 2014.38
Kommissionen erkender, at udnyttelsesgraden ved 
udgangen af 2013 i alle berørte medlemsstater var 
temmelig lav, hvorfor der var risiko for frigørelse 
på programplan (artikel 93 i Rådets forordning (EF) 
nr. 1083/2006). Det bør imidlertid understreges, at 
der er objektive grunde hertil, f.eks. behovet for at 
styrke den tekniske, retlige og administrative kapa ‑
citet i de berørte medlemsstater. Desuden påpeger 
Kommissionen, at betalingerne til de fleste af 
projekterne sædvanligvis effektueres i det sidste 
gennemførelsesår (dvs. 2014 og 2015), idet støttebe ‑
rettigelsen udløber med udgangen af 2015.
39
Kommissionen er klar over, at en række projekter 
måske ikke bliver afsluttet inden den 31. december 
2015, og at de kan opdeles i to separate faser (se også 
Kommissionens svar på punkt 40 herunder). For at 
fremskynde gennemførelsen af de berørte program ‑
mer og mindske frigørelsesrisikoen blev der derfor 
ultimo 2014 nedsat en taskforce vedrørende gen ‑
nemførelsen med fokus på bl.a. at sætte gennemfø ‑
relseshastigheden op i de fire medlemsstater.
40
Under hensyntagen til, at en række projekter kan 
fordeles på to programperioder, og for at gøre det 
lettere for medlemsstaterne har Kommissionen fore ‑
slået en ændring af retningslinjerne for afslutning af 
programmer, som blev vedtaget den 30. april 2015 
(Kommissionens afgørelse C(2015)2771 om ændring 
af afgørelse C(2013)1573). Det primære formål er at 
indføre mere fleksibilitet på nogle områder, herunder 
inddeling af de ufærdige projekter i faser fra 2016 og 
frem.
For så vidt angår Slovakiet og Rumænien og i mindre 
omfang Ungarn, er Kommissionen fuldt ud klar over, 
at det trods 2014 ‑2020 ‑programmernes betydelige 
bidrag på spildevandsbehandlingsområdet sandsyn ‑
ligvis ikke vil være muligt at opfylde alle behov.
Kommissionens svar 58
58
Kommissionen understreger, at medlemsstaterne har 
pligt til at sikre, at udledningen af industrispildevand 
til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand 
overholder byspildevandsdirektivets artikel 11 og 
bilag I, litra C, mens de nærmere bestemmelser om 
koncentrationsgrænser fastsættes i den nationale 
lovgivning.
64
Kommissionen understreger, at det påhviler med ‑
lemsstaterne at beslutte, hvordan de vil kontrollere 
industrianlægs udledninger.
65
Byspildevandsdirektivet rummer ingen specifika ‑
tioner af, hvordan anlæggene skal dimensioneres. 
Artikel 4 kræver blot, at belastningen skal bereg ‑
nes på grundlag af den maksimale gennemsnitlige 
ugentlige mængde, der tilledes rensningsanlægget 
i løbet af året. Det er derfor medlemsstaterne, der 
skal afgøre anlæggenes størrelse.
Uden at udelukke, at projekterne måske på revisions ‑
tidspunktet har været overdimensionerede, mener 
Kommissionen, at der ved den endelige bedømmelse 
og beslutning om den nøjagtige udformning og 
størrelse af et spildevandsrensningsanlæg bør tages 
hensyn til de højeste standarder foruden en række 
komplicerede faktuelle og hypotetiske parametre.
Generelt kan anlæggets størrelse bestemmes af 
flere faktorer, herunder en sikkerhedsmargin til at 
opfylde byspildevandsdirektivet til hver en tid. Det 
skal således kunne klare f.eks. sæsonudsving som 
følge af variationer i aktiviteten inden for turisme og 
industri eller massive regnskyl, og der skal være taget 
højde for eventuelle fremtidige tilslutninger fra flere 
bebyggelser, befolkningstilvækst osv.
Siden 2007 har Jaspersinitiativet (fælles assistance til 
projekter i de europæiske regioner) haft til formål at 
hjælpe medlemsstaterne med at forbedre kvaliteten 
af større projektansøgninger om tilskud fra fondene, 
herunder de tekniske karakteristika, før de skulle 
fremsendes.49
Kommissionen mener, at det forhold, at medlems ‑
staterne fastsætter strengere koncentrationsgrænser 
end byspildevandsdirektivet, ikke nødvendigvis 
medfører et behov for at ajourføre grænserne 
i direktivet. Medlemsstaterne kan frit gennemføre 
byspildevandsdirektivet med strengere krav. Her ‑
udover er medlemsstaterne forpligtet til at over ‑
holde andre relevante direktiver1 på området for 
vandbeskyttelse/ ‑kvalitet.
54
Kommissionen har bemærket samme problem og har 
igangsat en undersøgelse af overløb (se punkt 56) for 
at indsamle mere detaljerede oplysninger om over ‑
løb på medlemsstatsniveau og dermed kunne drage 
mere nøjagtige konklusioner om tilknyttede data.
Kommissionen har allerede taget fat på et enormt, 
overløbsrelateret forureningsproblem i London og 
Whitburn, idet den har indledt en overtrædelsespro ‑
cedure ved EU‑Domstolen (C ‑301/10 af 18. oktober 
2012). Men da der ikke stilles konkrete krav vedrø ‑
rende overløb i byspildevandsdirektivet, hvor der 
blot står, at medlemsstaterne skal »træffe afgørelse 
om foranstaltninger til begrænsning... overløb« 
(bilag I, litra A), bliver Kommissionen først nødt til 
at indsamle dokumentation for den type foranstalt ‑
ninger, som medlemsstaterne træffer, hvordan de 
virker, og hvordan de anvendes i praksis, før den på 
en systematisk måde kan afhjælpe forurening fra 
overløb på EU‑plan.
Kommissionens fælles svar på punkt 55 
og 56
Kommissionen mener, at den i punkt 56 nævnte 
undersøgelse vil gøre det muligt at bedømme situ ‑
ationen i den enkelte medlemsstat nøjere, hvilket 
i øjeblikket ikke er muligt. På grundlag af konklusio ‑
nerne vil Kommissionen muligvis beslutte at efterfor ‑
ske de medlemsstater, hvor den har fundet, at dårlig 
forvaltning af overløb kan medføre forureningspro ‑
blemer på grund af ubehandlet spildevand.
1 Navnlig vandrammedirektivet (2000/60/EF) og de afledte 
direktiver om grundvand (direktiv 2006/118/EF) og prioriterede 
stoffer (direktivet om miljøkvalitetskrav 2008/105/EF) og bl.a. 
drikkevandsdirektivet (direktiv 98/83/EF), badevandsdirektivet 
(direktiv 2006/7/EF), havstrategirammedirektivet (2008/56/EF), 
habitatdirektivet (92/43/EØF) (navnlig artikel 6) og forordning (EF) 
nr. 854/2004 (navnlig bilag II.A.6).
Kommissionens svar 59
76
Kommissionen er principielt enig i, at slam ikke bør 
opbevares på anlægsområdet og inden for en over ‑
skuelig fremtid skal fjernes og transporteres til det 
endelige bestemmelsessted.
83
Kommissionen overvejer en revision af gødnings ‑
forordningen 2003/2003. En af de muligheder, der 
overvejes, er i en revideret gødningsforordning 
at fastlægge retligt bindende grænseværdier for 
tungmetaller og muligvis lade spildevandsslam 
være omfattet, når det opfylder sådanne krav til 
gødningsegenskaber.
84
Kommissionen planlægger ikke på nuværende 
tidspunkt at foreslå en revision af slamdirektivet, 
idet den først træffer beslutning om en mulig 
revision af gødningsforordningen, før den beslut ‑
ter sig med hensyn til en eventuel gennemgang af 
slamdirektivet.
87
Kommissionen er enig i, at flere og flere undersø ‑
gelser viser virkningen af mikroplastik for fersk ‑ og 
havvand, og spildevand kan være en kilde til udled ‑
ningen heraf.
88
Kommissionen overvejer at foreslå en revideret gød ‑
ningsforordning i 2015 (se også punkt 83 og 84).
95
Kommissionen anfører, at vandrammedirektivet 
(artikel 9) kræver, at medlemsstaterne inden 2010 
sikrer, at de forskellige vandanvendelsessektorer yder 
et passende bidrag til dækning af omkostningerne 
i forbindelse med vandforsyningspligtydelser.67
Omkostningen ved at nedbringe andelen af klart 
vand skal undersøges, da en kraftig nedbringelse kan 
være meget bekostelig. Når der er en stor andel af 
klart vand i tilledningen, skal det undersøges, hvor ‑
dan den reduceres på en omkostningseffektiv måde.
67 Andet led
Kommissionen er enig i, at dette kunne være en 
mulighed i tilfælde, hvor det understøttes af pas ‑
sende cost‑benefit‑analyser med sammenligning af 
de forventede renoveringsomkostninger og fordele.
71 Første led
Kommissionen mener, at omkostningerne til 
behandling af slam dels afhænger af den valgte type 
behandling, dels af det valgte endelige bestemmel ‑
sessted for slammet fra anlægget.
71 Tredje led
Kommissionen støtter benchmarking til at forbedre 
vandforsyningsselskabernes miljøresultater. I sit 
svar på det europæiske borgerinitiativ Right2Water 
(COM(2014)177 final) forpligtede Kommissionen sig til 
at udforske tanken om benchmarking af vandkvalitet 
og vandforsyningsydelser og arrangerede et møde 
for alle interessenter i september 2014. I dialogen 
på dette møde blev det understreget, at udtryk ‑
ket benchmarking bruges i bred forstand. Der bør 
skelnes klart mellem øget gennemsigtighed som et 
mål i lyset af borgerinitiativet og benchmarking som 
forvaltningsmæssigt støtteredskab. I sidstnævnte 
betydning er benchmarking udformet til forsynings ‑
virksomhed og benchmarking af net med henblik på 
vurdering af resultater gennem sammenligning med 
lignende enheder på grundlag af komplekse data ‑ 
og indikatorsæt. Kommissionens om end begræn ‑
sede rolle i denne forbindelse er at lette dialogen om 
udveksling af bedste praksis.
Kommissionens svar 60
97
Kommissionen mener også, at der er risiko for, at 
anlægsoperatørerne af rentabilitetshensyn ikke udfø ‑
rer den nødvendige vedligeholdelse. Men i mangel af 
en specifik retlig ramme falder operatørernes effekti ‑
vitet ind under medlemsstaternes ansvarsområde.
98
Kommissionen mener, at et passende takstsystem 
ikke kun er vigtigt i henseende til EFRU’s bidrag, 
men også ønskeligt af hensyn til driftens rentabilitet 
på lang sigt. Den afskrækkende virkning, som det 
anvendte omkostningsdækningsprincip hidtil har 
haft, vil blive mindsket betydeligt, idet de potentielle 
støttemodtagere i programperioden 2014 ‑2020 ikke 
nødvendigvis bliver nødt til at foretage en cost‑be ‑
nefit‑analyse for at fastslå finansieringsgabet i deres 
projekter, men kan anvende en fast procentsats for 
indtægter på 25 %.
99
Hvis medlemsstaterne vælger at anvende en fast sats 
på 25 % i overensstemmelse med artikel 61, stk. 3, 
litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal Kommis ‑
sionen handle inden for de begrænsninger, som 
denne retlige ramme giver.
Fælles svar på punkt 101 ‑105
Se Kommissionens svar på punkt 98.Konklusioner og anbefalinger
106
Kommissionen mener, at den lave udnyttelsesgrad 
ved udgangen af 2013 f.eks. kunne skyldes behovet 
for at styrke den tekniske, retlige og administrative 
kapacitet i de fire berørte medlemsstater, og at 
betalingerne til de fleste af projekterne sædvanlig ‑
vis effektueres i det sidste gennemførelsesår (dvs. 
2014 og 2015), idet støtteberettigelsen udløber med 
udgangen af 2015.
Kommissionen er enig i, at et passende takstsystem 
ikke kun er vigtigt i henseende til EFRU’s bidrag, 
men også ønskeligt af hensyn til rentabilitet i den 
samfinansierede kloakinfrastruktur. I henhold til 
forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 
forventes de potentielle afskrækkende virkninger af 
omkostningsdækningsprincippet gradvis at mind ‑
skes, idet medlemsstaterne har pligt til at opfylde 
forhåndsbetingelse 6.1 for vand ved at fremsende 
dokumentation for, at bestemmelserne om omkost ‑
ningsdækning til vandforsyningen i artikel 9 i vand ‑
rammedirektivet overholdes, når vandinfrastrukturen 
medfinansieres af fondene.
Kommissionen noterer sig Rettens konstatering af, 
at næsten en tredjedel af de undersøgte anlæg er 
overdimensionerede. Se også Kommissionens svar 
på punkt 65.
107 Andet led
Med hensyn til faldet i antal byområder mener Kom ‑
missionen, at opfølgning på udviklingen i antal PE er 
mere væsentlig end ændringen i antal byområder. 
Kommissionen vil følge op på situationen i Rumæ ‑
nien i forbindelse med SIIF‑pilotprogrammet (se 
Kommissionens svar på punkt 28 og 29).
Kommissionens svar 61
Anbefaling 1 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og 
mener, at den allerede er efterlevet, hvad angår 
byområder med over 2000 PE. I disse byområder 
foreskriver byspildevandsdirektivet, at der findes 
kloaknet eller individuelle eller hensigtsmæssige 
systemer.
Anbefaling 1 d)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionens tidsforbrug fra det år, der skal 
rapporteres om, til offentliggørelsen af rapporten 
for det pågældende år skyldes mange forskellige 
behandlingsmæssige og retlige faktorer, både hos 
medlemsstaterne og Kommissionen (f.eks. med ‑
lemsstaternes interne processer, kvalitetskontrol 
af fremsendte data, antal berørte byområder og 
prioriteringer). Kommissionen mener, at medlems ‑
staternes nuværende rapporteringssystemer ikke 
muliggør hurtigere rapportering, hvilket ellers ville 
være ønskeligt, da de nationale systemer forsin ‑
ker Kommissionens eget rapporteringsarbejde. 
Kommissionen arbejder på at forbedre sin egen 
rapporteringshastighed og indsamle nyere data 
fra medlemsstaterne ved at udvikle et pilotprojekt, 
der involverer et udvalgt antal medlemsstater, det 
såkaldte SIIF‑rapporteringsværktøj.
Anbefaling 1 e)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen vil uafhængigt af denne revision 
igangsætte en bred gennemgang af rapporterings ‑
kravene i EU’s miljølovgivning i forbindelse med 
EU‑dagsordenen for bedre regulering2.
2 COM(2015) 215 final. Bedre regulering for bedre resultater – En 
EU‑dagsorden, af 19.5.2015.107 Tredje led
Kommissionen mener, at den indsamler de nødven ‑
dige oplysninger, der egner sig til formålet i henhold 
til byspildevandsdirektivet, og tillige kan anmode 
om oplysninger i henhold til vandrammedirektivet til 
bestemte formål (se Kommissionens svar på punkt 30 
og 31).
108
Kommissionen anfører, at den lange proces skyldes 
antallet af berørte byområder overalt i EU. Imidlertid 
bør SIIF‑rapporteringsværktøjet forbedre rapporte ‑
ringsprocessen på nationalt plan.
I henhold til byspildevandsdirektivets 8. rapportering 
har Kommissionen bedt om data for 2011 eller 2012.
Anbefaling 1 a)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling.
Kommissionen har ikke i øjeblikket planer om at 
øge rapporteringsmængden i henhold til byspilde ‑
vandsdirektivet om byområder med under 2000 PE, 
som har kloaknet. I henhold til vandrammedirektivet 
kræver Kommissionen imidlertid, at medlemssta ‑
terne fremsender information om vandområder, som 
er udsat for betydelig belastning med byspildevand 
(uanset byområdernes størrelse), og om de foran ‑
staltninger, de træffer for at opnå god økologisk og 
kemisk tilstand.
Anbefaling 1 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kom ‑
missionen agter ikke for nærværende at indføre 
en systematisk kontrol med antallet af byområder 
med under 2000 PE gennem den normale rap ‑
portering, der sker i henhold til artikel 15 og 17 
i byspildevandsdirektivet. Imidlertid vil Kommissi ‑
onen følge op på tilfælde, hvor den er blevet gjort 
opmærksom på store forandringer, eller hvor disse 
er blevet identificeret ad andre kanaler, f.eks. pilot ‑
programmet om strukturerede gennemførelses ‑ og 
informationsrammer.
Kommissionens svar 62
For så vidt angår byområder med over 2000 PE, er 
anbefalingen allerede efterlevet, idet der allerede 
stilles dette krav i artikel 17 i byspildevandsdirektivet. 
Rapporteringen i henhold til artikel 17 skal forene 
behovet for at rapportere med fremskridtene med 
at gennemføre byspildevandsdirektivet. Denne 
information offentliggøres og ajourføres af med ‑
lemsstaterne hvert andet år i tilfælde af ændringer 
i overensstemmelse med artikel 17 i byspildevands ‑
direktivet. Desuden kan medlemsstaterne ved at 
følge den nye rapporteringsskabelon (vedtaget ved 
afgørelse nr. 2014/431/EU af 26.6.2014 om nye form ‑
krav ved underretning) oplyse om gennemførelsen 
af programmerne, herunder om planlagte investe ‑
ringer, tilhørende anvendelse af midler og frister for 
hvert omhandlet projekt. Et af SIIF‑pilotprogrammets 
mål er at gøre denne information tilgængelig for 
offentligheden.
Vedrørende byområder med under 2000 PE mener 
Kommissionen, at sådanne krav unødigt ville øge 
rapporteringsmængden og i sidste ende måske føre 
til unøjagtigheder i de data, som medlemsstaterne 
indberetter. Desuden stilles der ikke krav om rappor ‑
tering for disse byområder i byspildevandsdirektivet.
Anbefaling 2 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
2014 ‑2020 ‑programmerne har primært fokus på 
byområder med over 2000 PE. Dette er også målet 
for de rapporteringskrav, der er fastlagt i artikel 17 
i byspildevandsdirektivet (se også svaret på ovenstå ‑
ende litra a)).
111
Kommissionen mener, at det påhviler medlemssta ‑
terne at træffe afgørelse om anlægstilladelser.109
Kommissionen erkender også, at der er risiko for tab 
af midler på programplan ifølge artikel 93 i Rådets 
forordning (EF) nr. 1083/2006 for de fire undersøgte 
medlemsstaters vedkommende. Nogle af de primære 
grunde til forsinkelserne i gennemførelsen er beskre ‑
vet i Kommissionens svar på punkt 38 og 106.
For at finde måder, hvorpå gennemførelsen af de 
berørte programmer kunne fremskyndes, og frigørel ‑
sesrisikoen mindskes, blev der ultimo 2014 nedsat en 
taskforce vedrørende gennemførelsen med fokus på 
bl.a. at sætte gennemførelseshastigheden op i de fire 
berørte medlemsstater.
For desuden at sikre en smidig afslutning af en række 
projekter har Kommissionen foreslået en ændring 
af retningslinjerne for afslutning af programmer 
med henblik på at indføre mere fleksibilitet på visse 
områder, herunder opdeling i faser af uafsluttede 
projekter fra 2016 og frem (se også Kommissionens 
svar på punkt 40).
110
Hovedmålene med Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden 
i programperioden 2007 ‑2013 er at indskrænke 
forskellen mellem EU‑regionernes socioøkonomiske 
udviklingsniveau og ikke nødvendigvis at bidrage 
til at overholde tidsfristerne i byspildevandsdirek ‑
tivet. Dette falder ind under de berørte medlems ‑
staters ansvar og er uafhængigt af størrelsen af de 
tildelte midler. På den baggrund er bidraget fra 
EFRU/SF i 2007 ‑2013 da meget muligt heller ikke 
tilstrækkeligt til at opfylde alle behov for kloakin ‑
frastruktur med henblik på at overholde fristerne 
i byspildevandsdirektivet.
Anbefaling 2 a)
Kommissionen accepterer til dels denne anbefaling.
Kommissionens svar 63
Anbefaling 3 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og vil 
undersøge muligheden i lyset af resultaterne af den 
relevante undersøgelse, der er igangsat for nylig.
Anbefaling 3 d)
Kommissionen accepterer Rettens anbefaling.
I overensstemmelse med forordningen om pro ‑
gramperioden 2014 ‑2020 vil Kommissionen anvende 
uafhængige ekspertvurderinger (herunder Jaspers) 
til at sikre sig, at spildevandsrensningsanlæggene 
dimensioneres korrekt. Det er imidlertid medlems ‑
staternes skøn, der afgør, om der skal foretages en 
cost‑benefit‑analyse.
Anbefaling 3 e)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kom ‑
missionen vil dog gerne bemærke, at der ikke pålæg ‑
ges medlemsstaterne lovpligt til at anvende eksiste ‑
rende praksis eller deltage i benchmarkingaktiviteter 
(se også Kommissionens svar på punkt 71).
116
Kommissionen mener, at den nævnte deponering 
eller langtidsopbevaring af slam i Rumænien ikke er 
en bæredygtig løsning og ikke bør accepteres i sam ‑
finansierede projekter.
117
Kommissionen overvejer en revision af gødnings ‑
forordningen 2003/2003. En af de muligheder, der 
overvejes, er i en revideret gødningsforordning 
at fastlægge retligt bindende grænseværdier for 
tungmetaller og muligvis lade spildevandsslam 
være omfattet, når det opfylder sådanne krav til 
gødningsegenskaber.114
Byspildevandsdirektivet regulerer ikke størrelsen af 
anlæggene ud over de generelle forpligtelser i med ‑
før af artikel 4. Desuden er det vigtigt at bemærke, 
at denne type infrastruktur har en lang levetid, og 
det er vanskeligt kun at vurdere en hensigtsmæs ‑
sig størrelse på kort sigt. Generelt kan anlæggets 
størrelse bestemmes af flere faktorer, herunder en 
sikkerhedsmargin til at opfylde byspildevandsdirek ‑
tivet i det lange løb. Det skal således kunne klare 
f.eks. sæsonudsving som følge af variationer i akti ‑
viteten inden for turisme eller tilledning fra massive 
regnskyl, og der skal være taget højde for eventuelle 
fremtidige tilslutninger som følge af befolkningstil ‑
vækst (se også Kommissionens svar på punkt 65).
Anbefaling 3 a)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling. 
I øjeblikket agter Kommissionen ikke at igangsætte 
en vurdering af, om koncentrationsgrænserne 
i byspildevandsdirektivet er hensigtsmæssige, ej heller at 
gennemgå direktivet i den nærmeste fremtid.
Anbefaling 3 b)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling.
Da Kommissionen udarbejdede sin meddelelse 
om miljøtilsyn i 2012, vurderede den i grove træk 
medlemsstaternes regler, kontroller og tilsyn vedrø ‑
rende EU’s miljølovgivning. Selv om dette arbejde 
har vist, at der kun var få tilgængelige oplysninger 
om tilsynsordningernes kapacitet i flere af med ‑
lemsstaterne, og anvendelsen af bøder så ud til at 
variere3, mener Kommissionen, at typen, antallet 
og hyppigheden af kontrollerne og tilsynene bedst 
bestemmes af medlemsstaternes myndigheder på 
grundlag af en risikovurdering. Hvad angår bøder, 
foregår kontrollen af overholdelsen i øjeblikket med 
hjemmel i medlemsstaternes lovgivning til gennem ‑
førelse af direktiv 2008/99/EF4, som bl.a. rummer 
bestemmelser om bøder pålagt fysiske og juridiske 
personer for de alvorligste miljølovsovertrædelser, 
herunder dem, der berører direktiv 91/271/EØF 
(byspildevandsdirektivet).
3 http://ec.europa.eu/environment/legal/law/pdf/Final%20
report%20inspections.pdf
4 Europa‑Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. 
november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet, EUT L 328 af 
6.12.2008, s. 28 ‑37.
Kommissionens svar 64
Anbefaling 5 a)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Med ‑
lemsstaterne har pligt til at gennemføre en hensigts ‑
mæssig takstpolitik for vand i medfør af artikel 9, 
stk. 1, i vandrammedirektivet og forhåndsbetingelse 
6.1 i bilag XI til forordning (EU) nr. 1303/2013 om 
fælles bestemmelser for fondene.
Imidlertid understreger Kommissionen, at det på 
grund af vandværdiernes flerdimensionelle karakter 
og det forhold, at de 4 % som overkommeligt niveau 
kun er en anbefaling, påhviler medlemsstaterne at 
fastsætte den endelige sats.
Anbefaling 5 b)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling.
I mangel af en specifik retlig ramme påhviler det 
ejerne/operatørerne af kloakinfrastrukturen og 
dermed medlemsstaterne at sikre, at der hensættes 
tilstrækkelige midler til den nødvendige vedligehol ‑
delse og fornyelse.Anbefaling 4 a)
Kommissionen kan ikke acceptere denne anbefaling. 
Kommissionen tilskynder systematisk medlemssta ‑
terne til at inddrage passende løsninger på slam ‑
behandling i den infrastruktur, der er genstand for 
større projektansøgninger om støtte fra fondene. 
Men Kommissionen kan ikke pålægge medlems ‑
staterne denne praksis inden for den eksisterende 
retlige ramme, idet medlemsstaterne ikke har pligt 
til at gøre den endelige betaling til programmerne 
betinget af, at der findes en passende løsning på 
genanvendelse af spildevandsslam.
Anbefaling 4 b)
Kommissionen accepterer til dels denne anbefa ‑
ling. Kommissionen planlægger ikke på nuværende 
tidspunkt at foreslå en revision af slamdirektivet, 
idet den først træffer beslutning om en mulig 
revision af gødningsforordningen, før den beslut ‑
ter sig med hensyn til en eventuel gennemgang af 
slamdirektivet.
118
Kommissionen anfører, at vandrammedirektivet 
(artikel 9) krævede, at medlemsstaterne inden 
2010 havde sikret, at de forskellige vandanven ‑
delsessektorer ydede et passende bidrag til 
dækning af omkostningerne i forbindelse med 
vandforsyningspligtydelser.
Kommissionen mener, at et passende takstsystem 
ikke kun er vigtigt i henseende til EFRU’s bidrag, 
men også ønskeligt af hensyn til driftens rentabilitet 
på lang sigt. Den afskrækkende virkning, som det 
anvendte omkostningsdækningsprincip hidtil har 
haft, vil blive mindsket betydeligt, idet de potentielle 
støttemodtagere i programperioden 2014 ‑2020 ikke 
nødvendigvis bliver nødt til at foretage en cost‑be ‑
nefit‑analyse for at fastslå finansieringsgabet i deres 
projekter, men kan anvende en fast procentsats for 
indtægter på 25 %.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Spildevand og kloakslam kan forringe jordens og vandets 
kvalitet. EU har derfor vedtaget direktiver og medfinansieret 
opsamlingssystemer og spildevandsrensningsanlæg.
Retten kontrollerede gennemførelsen af direktivet om 
rensning af byspildevand i fire medlemsstater i Donaus 
opland. Den undersøgte også en stikprøve på 
28 rensningsanlæg for at se, hvordan de behandlede 
spildevand, håndterede slammet og sikrede finansiel 
bæredygtighed.
Retten kommer med anbefalinger til rapportering om, 
hvordan rensningsanlæggene kan blive mere effektive, 
produktive og bæredygtige, om koncentrationsgrænsernes 
relevans, om anvendelsen af slam fra rensningsanlæg og om 
overvågningen af forurenende stoffer i slam.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET