10. opfordrer til en vedvarende og forstærket indsats med henblik på at genoprette miljłet i de mest
forurenede regioner ved hjælp af oplysninger og ekspertise fra IAEA og andre organer, og opfordrer ind-trængende G7 og EU til i hłjere grad at beskæftige sig med forvaltningen af hele det kontaminerede miljł,især skove og vand, som indgår i direkte forbindelse med landbrugsjorden;
11. anmoder Kommissionen om på grundlag af nye forskningsresultater, som sætter spłrgsmålstegn ved
flere aspekter af bestrålingsrisikomodellen, især for så vidt angår fłlgerne af Tjernobyl-nedfaldet, at iværk-
sætte en epidemiologisk undersłgelse af Tjernobyl-ulykkens fłlger i Europa generelt; anmoder endvidereIAEA og UNSCEAR såvel som ICRP og Euratom om at tage risikomodellen op til fornyet overvejelse;
12. mener, at et snævrere samarbejde og en bedre dialog mellem Ukraine og europæiske parlamentari-
kere om energianliggender er af væsentlig betydning;
13. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Ruslands præsident og
parlament, Ukraines præsident og parlament, Belarus præsident og parlament samt til FNs generalsekre-tærer, IAEA, WHO, UNSCEAR og ICRP.
12. Udbuddet af veterinærlægemidler
A5-0119/2001
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet
om udbuddet af veterinærlægemidler (KOM(2000) 806  C5-0105/2001  2001/2054(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000) 806  (C5-0105/2001), der henviser til Rådets direktiv 81/851/EØF af 28. september 1981 om indbyrdes tilnærmelse af med-
lemsstaternes lovgivning om veterinærlægemidler (
1),
 der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde
for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater ianimalske levnedsmidler (
2),
 der henviser til Kommissionens beslutning 2000/68/EF af 22. december 1999 om ændring af beslut-
ning 93/623/EØF og om identifikation af hovdyr til opdræt og som brugsdyr (3),
 der henviser til notat om retningslinjer fra Udvalget for Veterinærlægemidler under Det Europæiske
Agentur for Lægemiddelvurdering vedrłrende fremgangsmåden for risikoanalyse af restkoncentratio-ner af veterinærlægemidler i levnedsmidler af animalsk oprindelse (EMEA/CVMP/187/00-endelig),
 der henviser til Kommissionens officielle meddelelse på et młde i Rådet den 14. december 1999
(Rådets ref. nr. 14171/99) om, at medlemsstaterne ikke behłver at tilbagekalde visse lægemidler indtilvedtagelsen af lovgivningsforslag,
 der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljł- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik
(A5-0119/2001),
(1) EFT L 317 af 6.11.1981, s. 1.
(2) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1.
(3) EFT L 23 af 28.1.2000, s. 72.C 27 E/80 DA 31.1.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 3. maj 2001
A. der henviser til, at krisen med hensyn til udbuddet af veterinærlægemidler skyldes, at der siden
1. januar 2000 er tilbagekaldt markedsfłringstilladelser for alle eksisterende lægemidler, som indehol-der stoffer, for hvilke der ikke er fastsat en maksimalgrænseværdi (MRL),
B. der henviser til, at manglen på lægemidler inden for veterinærsektoren har alvorlige fłlger for dyrs
sundhed og velfærd med uacceptable forhold, som især skyldes manglende udbud af lokalbedłvelses-midler,
C. der henviser til, at mange lægemidler med udbredt anvendelse er tilbagekaldt fra markedet, da de
oplysninger, der kræves til fornyelse af deres markedsfłringstilladelse, ikke forelå, og disse oplysningerer påkrævet til fastsættelse af MRL,
D. der henviser til, at der på grund af de eksisterende lovgivningsbestemmelser og produktspecifikke
karakteristika ikke er łkonomisk interesse i at foretage den nłdvendige forskning og udvikling afveterinærlægemidler til visse dyrearter som f.eks. får og heste samt andre mindre dyrearter som geder,kalkuner, harer eller bier,
E. der henviser til, at Kommissionen ved adskillige lejligheder har fremfłrt, at en af dens målsætninger er
at forbedre niveauet for dyresundhed, især ved at łge udbuddet af veterinærlægemidler,
F. der henviser til, at Udvalget for Veterinærlægemidler har konkluderet, at det måske ikke er påkrævet
med særlige MRL til specifikke måldyrearter for at sikre beskyttelsen af forbrugerens sundhed modeventuelle skadelige virkninger af indtagelsen af restkoncentrationer, og at MRL kan ekstrapoleres
mellem dyrearter,
G. der henviser til, at analytiske metoder allerede forefindes for de stoffer, som MRL-ekstrapoleringen skal
baseres på,
H. der henviser til, at der błr gennemfłres specifikke foranstaltninger for heste, da de generelle foran-
staltninger, som overvejes for andre dyrearter, ikke kan lłse problemet med lægemidler til hovdyr,
I. der henviser til, at det i Kommissionens beslutning 2000/68/EF erkendes, at behandlingen af heste kan
kræve anvendelse af lægemidler indeholdende stoffer uden MRL, og at det er nłdvendigt at indfłre enkontrolmekanisme til beskyttelse af forbrugerne mod eventuelle skadelige restkoncentrationer,
1. glæder sig over Kommissionens målsætninger om at lette dyrlægers anvendelse af lægemidler, der
ikke findes i den pågældende medlemsstat, men som er tilladt andre steder i Fællesskabet, og om at łgemedicinalfirmaernes interesse for visse markedssegmenter;
2. finder det imidlertid ikke sandsynligt, at Kommissionens håb om, at de berłrte organisationer vil
indgive ansłgninger om ekstrapolering af MRL, vil blive opfyldt;
3. er af den opfattelse, at der błr være en systematisk ekstrapolering af MRL mellem dyrearter;4. opfordrer fłlgelig Kommissionen til at fremsætte forslag om łjeblikkelig anvendelse heraf og især om
ændring af bilag I, II og III til Rådets forordning nr. 2377/90 i overensstemmelse med konklusionerne inotatet om retningslinjerne fra Udvalget for Veterinærlægemidler;
5. er af den opfattelse, at krav om dyreart-specifikke analytiske metoder med henblik på MRL-ekstrapo-
lering mellem dyrearter modvirker den fleksibilitet, der var opnået i fłrste omgang, og opfordrer derforUdvalget for Veterinærlægemidler, Kommissionen og medlemsstaterne til kun at kræve sådanne yderligereanalytiske metoder, når der tildeles særlige markedsfłringstilladelser;
6. er af den opfattelse, at ekstrapolering af MRL vil bidrage til at bevare mange lægemidler, som tager
sigte på mindre dyrearter, uden at forbrugerbeskyttelsen bringes i fare, men at dette ikke lłser problemetmed lægemidler til hovdyr, eftersom mange af de lægemidler, som finder anvendelse inden for præparatertil hovdyr, indeholder stoffer uden MRL uanset dyrearten;31.1.2002 DA C 27 E/81 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 3. maj 2001
7. opfordrer fłlgelig Kommissionen til snarest at forelægge forslag til ændring af direktiv 81/851/EØF
og Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 med henblik på for heste at tillade dyrlægers anvendelse aflægemidler indeholdende stoffer uden MRL, uden at dette berłrer nłdvendigheden af at beskytte folke-sundheden;
8. opfordrer medlemsstaterne til at samarbejde omkring indfłrelse af en paneuropæisk licensordning,
som i den nærmeste fremtid på grundlag af gensidig tillid bevirker, at enhver national markedsfłringstil-ladelse får gyldighed i hele Den Europæiske Union;
9. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
13. Stabilitets- og konvergensprogrammerne
A5-0127/2001
Europa-Parlamentets beslutning om den årlige bedłmmelse af gennemfłrelsen af stabilitets- og
konvergensprogrammerne (2001/2009(INI))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til de årlige opdateringer af stabilitets- og konvergensprogrammerne udarbejdet af fjorten
medlemsstater mellem september 2000 og januar 2001 såvel som ØKOFIN-Rådets udtalelser af26. november 2000, 19. januar 2001, 12. februar 2001 og 12. marts 2001 om disse programmer,
 der henviser til Grækenlands fłrste stabilitetsprogram såvel som ØKOFIN-Rådets udtalelse af
12. februar 2001 om dette program,
 der henviser til henstilling vedtaget af ØKOFIN-Rådet den 12. februar 2001 i overensstemmelse med
EF-traktatens artikel 99, stk. 4, rettet til Irland med hensyn til den manglende overensstemmelse medlandets stabilitetsprogram og de overordnede retningslinjer for de łkonomiske politikker af19. juni 2000,
 der henviser til Det Europæiske Råds resolution om stabilitets- og vækstpagten af 17. juni 1997 (
1),
Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillingersamt overvågning og samordning af łkonomiske politikker (
2) og adfærdskodeksen om indhold og
udformning af stabilitets- og konvergensprogrammer vedtaget af ØKOFIN-Rådet den12. oktober 1998,
 der henviser til sin beslutning af 18. maj 2000 om Kommissionens henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets łkonomiske politikker i 2000 (
3),
 der henviser til formandskabets konklusioner fra det ekstraordinære młde i Det Europæiske Råd i
Lissabon den 24. marts 2000 om beskæftigelse, łkonomisk og social samhłrighed,
 der henviser til forretningsordenens artikel 163, der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspłrgsmål (A5-0127/2001),
A. der henviser til, at stabilitets- og konvergensprogrammer udgłr et vigtigt led i Fællesskabets procedure
for overvågning i forbindelse med den europæiske łkonomiske koordination, der har til formål atsikre, at medlemsstaternes finanspolitikker vedvarende er i overensstemmelse med forsvarlig budget-politik for at styrke betingelserne for prisstabilitet, bæredygtig vækst og fuld beskæftigelse,
B. der henviser til, at det indgår som et mål på mellemlang sigt i stabilitets- og vækstpagten at opnå
ligevægt eller overskud på statsbudgettet, at kun ti medlemsstater opfylder dette krav, at statsgældenstadig er uacceptabel hłj i nogle medlemsstater, og at en hurtig nedbringelse afhænger af ret opti-mistiske scenarier i stabilitets- og konvergensprogrammerne,
(1) EFT C 236 af 2.8.1997, s. 1.
(2) EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
(3) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 228.C 27 E/82 DA 31.1.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 3. maj 2001