27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/59 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag, som blev støttet af mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer, blev forkastet 
under debatten. 
Artikel 19 
b) Sidste sætning udgår: 
»Samtlige aspekter ... repræsentanter.« 
Begrundelse 
Fremgår af selve ændringsforslaget. 
Afstemningsresultat 
47 stemmer for, 69 stemmer imod, 15 stemmer hverken for eller imod. 
Udtalelse om kooperativsektorens rolle i regionaludviklingen 
(89/C 298/16) 
Det økonomiske og sociale Udvalgs præsidium besluttede den 31. maj 1988 under henvisning 
til forretningsordenens artikel 20, stk. 3, at udarbejde en udtalelse om kooperativsektorens 
rolle i regionaludviklingen. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for regionaludvikling og fysisk planlæg­
ning, som udpegede José Bento Goncalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
29. juni 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 269. plenarforsamling, den 28. september 
1989, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Introduktion 
1.1. Gennemførelsen af målsætningerne i den » hvid­
bog«, der blev præsenteret på topmødet i Milano i 
1985, og anvendelsen af beslutningsproceduren indført 
ved Fællesakten i 1987 vil føre til oprettelsen af det 
indre marked. 
1.2. Principperne om fri bevægelighed for varer, tje­
nesteydelser og kapital, som er grundlaget for et Europa 
uden grænser, berører en lang række socio-økonomiske 
områder, heriblandt kooperativsektoren. 
1.3. Traktatens artikel 100 giver i meget generelle 
vendinger et grundlag for samarbejdet og artikel 58, 
stk. 2, nævner udtrykkeligt kooperativerne, for så vidt 
som disse har en direkte indvirkning på det fælles 
markeds oprettelse og funktion. 1.4. Det økonomiske og sociale Udvalg glæder sig i 
denne forbindelse over Kommissionens anerkendelse af 
kooperativsektoren, som kom til udtryk i konklusioner­
ne på den europæiske konference om kooperativ-, an­
dels- og nonprofit-sektoren, som blev afholdt den 20./ 
21. november 1986 af koordinationsudvalget for koope­
rativforeningerne i EF og Det økonomiske og sociale 
Udvalg. ØSU værdsætter ligeledes Europa-Parlamentets 
betænkninger udarbejdet af Mihr, Avgerinos og Tri-
velli. 
2. Realisering af det indre marked og regionalud­
viklingen 
2.1. » Borgernes Europa « og gennemførelsen af Fæl­
lesakten er målsætninger, som forudsætter, at EF-insti-
tutionerne skaber betingelser for, at de økonomiske og 
sociale kredse via deres respektive organisationer, hvor 
Nr. C 298/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
kooperativerne spiller en vigtig rolle, kan bidrage til at 
fremskynde gennemførelsen af »hvidbogens« mål­
sætninger. 
2.2. Udvidelsen af EF med Grækenland, Spanien og 
Portugal har betydet flere mindre udviklede regioner og 
har ændret EF's territoriale struktur. Der er især blevet 
flere afsides beliggende kontinentale regioner samt ø-
regioner. 
2.3. Etableringen af EF's indre marked kan medføre, 
at de regionale skævheder forstærkes, medmindre der 
iværksættes foranstaltninger, der kan bidrage til at be­
grænse indvirkningen på de svageste økonomier, og her 
spiller de økonomiske og sociale kredse en afgørende 
rolle. 
2.4. Kommissionens og medlemsstaternes regiona­
ludviklingspolitik har efter reformen af strukturfonde­
ne, som vil få tildelt øgede bevillinger i fremtiden med 
det formål at mindske udsvingene mellem de forskellige 
regioners økonomiske vækst- og velfærdspotentiel gan­
ske vist givet positive resultater. Men den territoriale 
spredning er dog stadigvæk meget begrænset og har 
vist sig utilstrækkelig med hensyn til de nationale øko­
nomiers vækstpotentiel betragtet under et, fordi de 
vigtigste parter i de forskellige regioner kun i meget 
ringe grad har været inddraget. 
3. Kooperativernes betydning og dynamiske rolle i 
realiseringen af det indre marked 
3.1. Med undtagelse af de medlemsstater, hvor der 
eksisterer juridiske hindringer, er kooperativerne repræ­
senteret i alle økonomiske sektorer. Deres betydning 
varierer dog alt efter medlemsstat og økonomisk sektor. 
Kooperativerne har vist, at de kan gøre de initiativer 
levedygtige, som ville have få chancer for succes som 
individuelle foretagender. De har bidraget til, at de 
økonomisk svageste har kunnet klare sig i konkurren­
cen. De er en vigtig arbejdspladsbevarende og -skabende 
faktor. De lægger særlig vægt på uddannelse af arbejds­
tagere og medlemmer og stimulerer på en vis tnåde 
iværksætterånden. 
3.2. I EF tæller kooperativerne 63 millioner medlem­
mer, og de tegner sig for 3 millioner arbejdspladser. 
Kooperativsektorens markante tilstedeværelse i alle de 
12 medlemsstater er et vidnesbyrd om dens vitalitet 
og forankring i den lokale og regionale økonomiske struktur. Kooperativsektoren er en vigtig faktor for den 
økonomiske og sociale samhørighed og integration. 
3.3. I EF's mindre udviklede regioner er kooperati­
verne ofte en af de virksomhedsformer, der er i stand 
til at opnå konkrete resultater, i og med at de kan løse 
ikke blot økonomiske, men også andre fundamentale 
problemer. Kooperativerne spiller helt sikkert en afgø­
rende rolle i mobiliseringen af finansielle ressourcer og 
konkretiseringen af iværksætterinitiativer af mindre og 
spredt omfang. Ressourcerne anvendes på forskellige 
vis med henblik på at sætte skub i den lokal og regionale 
udvikling og hermed også beskæftigelsen. Dette bidra­
ger til at fastholde befolkningen i regionerne, især fordi 
der åbnes fremtidsperspektiver for unge. 
3.4. Samme funktion har de også i mere udviklede 
regioner, som lider under virkningerne af en industriel 
krise. I en sådan situation vil oprettelsen af et koopera­
tiv f.eks. i forbindelse med overtagelse af konkurrerende 
virksomheder, selv om dette ikke er den eneste løsning, 
give arbejdstagerne i den virksomhed, der skal omstruk­
tureres, mulighed for at spille en aktiv rolle, hvilket 
øger chancerne for succes. Forudsætningerne herfor er 
adgang til specifikke finansielle instrumenter og andre 
former for støtte, et levedygtigt projekt, arbejdstagernes 
formelt sikrede deltagelse i beslutningerne og medvir­
ken af kompetente administratorer, samt virksomheds-
og uddannelseskonsulenter. 
3.5. Uanset virksomhedernes juridiske form er deres 
handlingsmuligheder direkte afhængig af virksomhed­
sledernes teoretiske viden og ledelseserfaring samt med 
arbejdstagernes medindflydelse. Hvad kooperativerne 
angår, giver disse også de samfundsgrupper, som er 
fjernest fra virksomhedskulturen, mulighed for at er­
hverve kundskaber med henblik på at øge mulighederne 
for oprettelse af nye virksomheder. 
3.6. Dette bekræfter således påstanden i Europa-Par­
lamentets Mihr-betænkning om, at kooperativerne ikke 
blot tjener til at sikre den økonomiske pluralisme og 
styrke virksomhedernes konkurrenceevne, men også på 
en vis måde udgør et forsvar for økonomisk frihed og 
demokrati. 
4. Karakteristiske og principielle aspekter af koopera­
tiverne 
4.1. Kooperativerne kan defineres som virksom­
heder, hvis sigte er at opfylde deres medlemmers økono­
miske og sociale behov ved at oprette og forvalte en 
fælles urørlig formue og samtidig hermed bevare en 
individuel autonomi. 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/61 
I kooperativerne er forbedringen af de medlemmers 
situation vigtigere end den blotte maksimering af ind­
tjeningen, som gives højeste prioritet i visse andre virk­
somhedstyper. 
4.2. Med dette formål for øje driver kooperativet 
en virksomhed under hensyntagen til den økonomiske 
balance i driften og konkurrencen på markedet. Drifts­
metoderne tager udgangspunkt i et ideal om fælles 
ansvar på demokratisk grundlag og et ideal om solidari­
tet, hvilket giver sig udslag i, at tjenesteydelser til med­
lemmerne og samarbejdet mellem kooperativerne prio­
riteres. 
4.3. Demokratiet i et kooperativ består i, at der er 
frihed til at melde sig ind og til at melde sig ud, lige 
rettigheder, gensidighed i forholdet mellem kooperati­
vets medlemmer, samt fordeling af overskuddet i for­
hold til medlemmernes deltagelse i kooperativets akti­
vitet. 
4.4. Endelig beror den reelle indflydelse i et koopera­
tiv mere på enkeltpersoner end på den kapital, hver 
enkelt tegner sig for. 
5. Kooperativernes rolle i regionaludviklingen 
5.1. En undersøgelse gennemført af Kommissionen 
for De Europæiske Fællesskaber inden for rammerne 
af programmet for forskning og aktioner angående 
udviklingen på arbejdsmarkedet (1981) understregede 
den positive rolle, kooperativbevægelsen har i oprettel­
sen af nye arbejdspladser i første række for de unge. 
5.2. I ØSU's rapporter om bjergområderne, ø-regio­
ner, dårligt stillede regioner i Fællesskabet og i udtalel­
sen om lokale beskæftigelsesinitiativer fremhæves ko­
operativerne generelt som en af de mulige enkelt­
løsninger, der kan give de fattigste og mest tilbageståen­
de regioner mulighed for at komme ud af underud­
viklingen. 
5.3. ØSU anførte i sin udtalelse fra 1984 om ar­
bejdsløsheden, at Kommissionen bør forsøge at finde 
midler til at fjerne de hindringer, der er for oprettelsen 
af nye former for mindre virksomheder af kooperativ­
typen. 
5.4. Avgerinos-betænkningen fra Europa-Parlamen­
tet slår til lyd for, at udviklingen i de dårligst stillede 
regioner skal fremmes ved jobskabelse og ved indføring 
af nye økonomiske og sociale strukturer, som kan kon­
kretiseres ved fremme af små og mellemstore virksom­
heder, især kooperativer. 5.5. I Fællesskabets afsides beliggende og dårligst 
stillede regioner hviler de mest solide økonomiske initia­
tiver på lokale iværksættere, hvad enten disse virker i 
individuelle firmaer eller i nonprofit-foretagender. 
5.6. Det er kooperativerne eller andre former for 
nonpro/i'É-foretagender, der har de dybeste lokale rød­
der, og de kan på grund af deres principper og virksom­
hedsfilosofi mest effektivt mobilisere og koordinere de 
foreliggende menneskelige og finansielle ressourcer. 
5.7. Økonomisk tilbagegang bryder den solidaritet 
og det samarbejde, der typisk findes på landet. Koope­
rativerne kan genoprette denne samhørighed, ikke kun 
mellem medlemmer, men også mellem kooperativer og 
andre økonomiske enheder. 
5.8. Et program til fremme af kooperativsektoren 
kan også bidrage til, at der mellem befolkningen og 
regionen, mellem beboerne indbyrdes, mellem beboerne 
og de nye økonomiske og kulturelle aktiviteter og ende­
lig mellem regionens aktiviteter og resten af landet 
skabes en følelse af samhørighed, som alle parter har 
interesse af. 
5.9. Landbrugskooperativerne, hvad enten de er pro­
duktions- eller indkøbs- og salgskooperativer, kredit­
eller tjenesteydelseskooperativer, kan bidrage til at 
forbedre landbefolkningens levefod og indtjening ved at 
oprette eller medvirke i centrale eller regionale organer, 
som integrerer deres produkter/ydelser på forudgående 
og efterfølgende stadier. 
5.10. De bredtspektrerede kooperativer samt andre 
nonprofit-foretagender, som oprettes af de direkte be­
rørte, kan etablere de socio-økonomiske infrastruktu­
rer, som spiller en afgørende rolle i forbindelse med 
regionaludviklingen, men hvis rentabilitet ikke altid 
vækker interesse hos erhvervsfolk, som med rette er 
profitorienterede. De kan også være den udfarende 
kraft i forbindelse med gennemførelsen og spredningen 
af EF-regionaludviklingsprogrammer, især via de nye 
iværksættelsesmetoder, der er indbygget i den koordine­
rede anvendelse af strukturfondene. 
5.11. Fællesskabets afsides beliggende og dårligst 
stillede regioner er ofte præget af manglen på organisa­
tioner, som er kompetente til at undersøge og foreslå 
nye løsninger, som kan føre til en styret udvikling. Det 
er her hensigtsmæssigt at henvende sig til organisatio­
ner, som er specialiseret i udviklingsfremme, hvad enten 
de er nationale eller internationale, og som kan finde 
passende løsninger på udviklingsproblemer 
Nr. C 298/62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
5.12. Et kooperativ kan i disse tilfælde være en pas­
sende løsning, idet det kan udgøre et specialiseret net, 
som dækker hele regionen, hvilket gør det muligt for 
kooperativet at udvikle det lokale potentiale, samtidig 
med at hver enkelt virksomhed udfylder en funktion på 
nationalt eller transnationalt plan. 
5.13. Kooperativbevægelsen kan sætte gang i nye 
økonomiske initiativer, som i starten ikke har nogen 
garanti for kontinuitet og afbalanceret aktivitet, og 
som risikerer at lide skibbrud på grund af manglende 
indtjening på kort sigt. Når kooperativbevægelsen del­
tager i disse inititiver, forbedres chancerne for succes 
på mellemlang sigt, og det bliver således muligt for 
virksomhederne at blive selvkørende. 
5.14. Kooperativbevægelsens sektoroverskridende 
struktur og brede aktivitetsfelt gør det muligt at gå 
fra individuelle projekter til integrerede projekter, som 
kræver uddannelse på alle niveauer i hele regionen. 
5.15. Kooperativsektoren kan på grund af sin oprin­
delse, sin forankring i befolkningen og sin store udbre­
delse spille en mæglerrolle i de økonomiske konflikter, 
som skyldes de aktuelle forandringer; den kan rette op 
på de regionale skævheder, som på den ene side kan 
være opstået som følge af de forskellige udvidelser i EF, 
og som på den anden side er en konsekvens af den 
økonomiske krise såvel i primær- som i sekundærsek­
toren. 
5.16. Nogle foranstaltninger, som behandles Kom­
missionens endelig udg. om landdistrikternes fremtid, 
for eksempel: 
— indsats for skovene, 
— miljøbeskyttelse, 
— energi og landdistrikterne, 
— forskning og udvikling, 
— nye informations- og telekommunikationsteknolo­
gier, 
— undervisning, uddannelse, socialpolitik, 
— informations- og bevidstgørelsesaktioner, og 
— turismen på landet og oprettelse af de relevante 
infrastrukturer, 
har i kooperativerne nogle veludstyrede og interesserede 
aktører, som vil kunne gennemføre disse foranstaltning­er med godt resultat blandt andet i betragtning af nogle 
af deres særlige karakteristika, nemlig: 
— De består af de direkte berørte parter (beboerne i 
de pågældende regioner). 
— De etiske principper, som er styrende for kooperati­
verne, finder deres mest ædle udtryk i den fælles 
demokratiske ledelse, i styrkelsen af medlemmernes 
økonomiske situation, under hensyntagen til de an­
sattes rimelige interesser og derudover i udviklingen 
af et socialt miljø og i deres brede aktivitetsfelt, som 
kan dække næsten alle befolkningens behov. 
5.17. Via foranstaltninger til forhindring af jordero­
sion, som f.eks. genrejsning af skov, og til udnyttelse 
af endogene ressourcer, bidrager kooperativerne til mil­
jøbeskyttelsen. 
5.18. Udviklingen af turismen især på landet udgør 
et vigtigt og nyt element i regionaludviklingen. Turis­
men kan bidrage til at fastholde befolkningen på landet, 
kan medvirke til beskyttelsen af miljøet og føre til, at 
der opstår nye aktiviteter i disse regioner, og her kan 
kooperativerne spille en oplagt rolle. 
5.19 Derudover spiller kooperativerne en nødvendig 
og vigtig rolle i realiseringen af målsætningerne i » Den 
europæiske Socialpagt«, cf. ØSU's udtalelse herom, 
godkendt på plenarforsamlingen i februar 1989. 
5.20. Fremme af den samlede kooperativ- og nonpro­
fit-sektor kræver et samarbejde mellem alle de berørte 
interessegrupper, især fag- og erhvervskredse. 
6. Konklusioner 
Kooperativsektoren må i dag yde en ekstra indsats for at 
bringe retsgrundlaget, kooperativselskabernes særlige 
struktur, mangelen på risikokapital og på adgang til 
uddannelse i overstemmelse med behovet for tilpasning 
til EF-lovgivningen og for at være mere konkurrence­
dygtige og først og fremmest innovative. 
I den forbindelse anbefaler ØSU kooperativbevægelsens 
europæiske organisationer og Kommissionen for De 
Europæiske Fællesskaber følgende: 
6.1. De bør i fællesskab undersøge, hvilke hindrin­
ger, der er for et grænseoverskridende samarbejde mel­
lem kooperativerne indbyrdes og mellem kooperativer­
ne og andre virksomhedstyper. 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/63 
6.2. De bør i fællesskab undersøge, om der eventuelt 
er behov for en supplerende og frivillig juridisk EF-
ramme for kooperativerne. 
6.3. De bør undersøge, hvilke finans- og skatteinstru­
menter der står til rådighed for kooperativerne, eller 
som bør indføres med henblik på at styrke deres egenka­
pital. 
6.4. De bør udarbejde en liste over, hvilke foran­
staltninger, der på medlemmernes ansvar og med deres 
deltagelse kan iværksættes med henblik på at støtte 
oprettelse og fremme af kooperativerne på samtlige 
aktivitetsfelter. 
6.5. De bør inden for regionaludviklingen bidrage 
til, at der iværksættes uddannelsesprogrammer for lede­
re og kooperativmedlemmer med henblik på at forbedre 
kooperativernes tilpasning til omgivelserne og fremme 
målsætningerne for det indre marked. 
6.6. Der bør gennemføres informationskampagner 
om samarbejdet og om kooperativerne og deres udvi-
Bryssel, den 28. september 1989. kling. Det er hensigtsmæssigt, at fagbevægelsen og er­
hvervskredse deltager heri. 
6.7. De bør støtte anvendelsen af et europæisk doku­
mentations- og informationssystem vedrørende forsk­
ning, statistikker og udveksling af erfaringer på natio­
nalt og EF-plan. 
6.8. Der bør oprettes en permanent rådgivende 
komité under GD XXIII bestående af de europæiske 
kooperativers organisationer med henblik på at tage 
hensyn til kooperativernes særlige situation i forbindel­
se med gennemførelsen af EF-politik og drøfte en plan 
til fremme af den europæiske kooperativbevægelse. 
6.9. Rådet bør fremsætte erklæring om, at det agter 
at vedtage egnede foranstaltninger til at fremme værdi­
en af kooperationens og andelsbevægelsens bidrag i 
skabelsen og styrkelsen af erhvervs- og arbejdsmarkeds-
fællesskabet i Europa, også på grundlag af resultaterne 
af den konference om kooperativsektoren, der under 
den franske regerings protektion bliver holdt i Paris i 
nær fremtid. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg