BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Den 29. juni 2011 vedtog Kommissionen et forslag til den næste flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020: et budget til gennemførelse af Europa 2020-strategien. Kommissionen vedtog i sit forslag, at samhørighedspolitikken fortsat skulle have central betydning i den næste finansieringspakke, og fremhævede, at den spillede en afgørende rolle for gennemførelsen af Europa 2020-strategien.

Kommissionen foreslog en række betydelige ændringer i den måde, hvorpå samhørighedspolitikken udformes og implementeres. Koncentration af finansieringen om et mindre antal prioriteringer, som er bedre forbundet med Europa 2020-strategien, fokusering på resultater, overvågning af udviklingen i retning af fælles målsætninger, øget anvendelse af betingelser og forenkling af den praktiske gennemførelse er nogle af forslagets hovedpunkter.

I denne forordning fastsættes de generelle bestemmelser for europæisk territorialt samarbejde. Der tages udgangspunkt i det arbejde, der er udført siden offentliggørelsen af den fjerde samhørighedsrapport i maj 2007, hvori regionernes vigtigste udfordringer i de næste årtier skitseredes, og som indledte debatten om samhørighedspolitikkens fremtid. Den 9. november 2010 vedtog Kommissionen den femte samhørighedsrapport, som indeholdt en analyse af de sociale og økonomiske tendenser og retningslinjer for den fremtidige samhørighedspolitik.

Samhørighedspolitikken er det vigtigste investeringsinstrument til fremme af Unionens hovedprioriteringer som fastsat i Europa 2020-strategien. Det sker ved at fokusere på de lande og regioner, hvor behovene er størst. En af EU's største succeser har været evnen til at øge levestandarden for alle dens borgere. Dette foregår ikke blot ved at fremme udvikling og vækst i de fattigste medlemsstater og regioner, men ligeledes gennem den rolle, EU spiller for integrationen i det indre marked, hvis størrelse åbner op for markeder og stordriftsfordele i alle dele af EU – hvad enten de er rige eller fattige, store eller små. Kommissionens evaluering af de tidligere udgifter til samhørighedspolitikken indeholder mange eksempler på opnået merværdi og investeringer, der skaber vækst og beskæftigelse, og som ikke kunne have været gennemført uden støtte fra EU's budget. Resultaterne viser imidlertid også følgerne af spredning og manglende prioritering. På et tidspunkt med knappe offentlige ressourcer, og hvor der mere end nogensinde er brug for vækstskabende investeringer, har Kommissionen besluttet at foreslå betydelige ændringer af samhørighedspolitikken.

Forslaget er en del af lovgivningspakken vedrørende samhørighedspolitikken for 2014-2020. Det europæiske territoriale samarbejde er en af samhørighedspolitikkens målsætninger og giver forudsætninger for gennemførelse af fælles aktioner og udveksling af politiske løsningsmodeller mellem nationale, regionale og lokale aktører fra forskellige medlemsstater. Dette er særligt vigtigt, fordi de udfordringer, medlemsstaterne og regionerne står over for, i stigende grad går på tværs af nationale/regionale grænser og kræver en fælles indsats på passende regionalt niveau. Et europæisk territorialt samarbejde kan således også i betydelig grad bidrage til at fremme det nye forfatningsmål om territorial samhørighed.

Europæisk territorialt samarbejde er af særlig værdi, fordi:

- grænseoverskridende problemer løses mest effektivt via samarbejde mellem samtlige berørte regioner for at undgå urimeligt høje udgifter for nogle og snylteri fra andre (f.eks. grænseoverskridende miljøforurening)

- samarbejde kan skabe en effektiv mekanisme til udveksling af god praksis og viden om spredning af knowhow (f.eks. øget konkurrenceevne)

- samarbejde kan sikre en mere effektiv løsning af et specifikt problem som følge af stordriftsfordele og opnåelse af en kritisk masse (oprettelse af klynger til fremme af forskning og innovation)

- styreformerne kan forbedres gennem koordinering af grænseoverskridende og tværnationale sektorspecifikke politikker, aktioner og investeringer

- forbindelserne med EU's nabolande gennem samarbejdsprogrammer om EU's ydre grænser kan bidrage til sikkerhed og stabilitet og gensidigt fordelagtige relationer

- samarbejde og tværnationale foranstaltninger bl.a. i hav- og kystområder er en forudsætning for at fremme vækst, beskæftigelse og økosystembaseret forvaltning.

De overordnede politiske retningslinjer for den fremtidige samhørighedspolitik finder også anvendelse på det europæiske territoriale samarbejde. Den foreslåede forordning tilnærmer sig derfor Europa 2020-strategien med elementer, som skal gøre fondenes interventioner mere effektive, og en forenklet implementeringsstrategi.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

2.1. Høring og ekspertrådgivning

Forordningen er baseret på en omfattende høring af de interesserede parter, herunder medlemsstater, regioner samt arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer.

Den offentlige høring om konklusionerne i den femte samhørighedsrapport fandt sted mellem den 12. november og den 31. januar 2011. Der indkom i alt 444 bidrag. Respondenterne omfattede medlemsstater, regionale og lokale myndigheder, arbejdsmarkedsparter, europæiske interesseorganisationer, ikke-statslige organisationer, borgere og andre interesserede parter. Under den offentlige høring fik respondenterne stillet en række spørgsmål om den fremtidige samhørighedspolitik. En sammenfatning af resultaterne blev offentliggjort den 13. maj 2011[1].

Resultatet af den efterfølgende evaluering af Interreg-programmerne 2000-2006[2], Parlamentets rapport om mål 3 [3] og en lang række undersøgelser samt ekspertrådgivning, f.eks. gennem Interact-programmet, blev anvendt som input. Der blev ligeledes ydet ekspertrådgivning om den fremtidige samhørighedspolitik gennem Den Højtstående Gruppe bestående af eksperter fra de nationale myndigheder, som afholdt to møder, hvor det europæiske territoriale samarbejde blev drøftet nærmere.

Der er ifølge resultaterne af den offentlige høring vedrørende den femte samhørighedsrapport bred enighed om, at det europæiske territoriale samarbejde har stor merværdi. Det er imidlertid nødvendigt med større ensartethed i regler og procedurer i medlemsstaterne[4]. I en række bidrag fra medlemsstaterne fremhæves endvidere behovet for en særskilt forordning eller et særskilt retsgrundlag for samarbejdsprogrammer for bedre at kunne tage højde for de multinationale forhold[5].

Et af de centrale punkter i den efterfølgende evaluering er, at der i territoriale samarbejdsprogrammer ikke altid fokuseres på et begrænset antal højt prioriterede emner, men i stedet vedtages brede interventionsstrategier, hvilket gør det vanskeligt at opnå klart identificerbare virkninger[6]. En anden vigtig anbefaling vedrører behovet for at skabe et mere proaktivt og løbende samspil med konvergens- og konkurrenceprogrammerne og andre territoriale samarbejdsprogrammer for at sikre komplementaritet, koordinering og synergi. I evalueringen anbefales det direkte at fastlægge en mere komplementær og integreret tilgang for perioden efter 2013[7].

På samme måde understregede eksperterne i Den Højtstående Gruppe behovet for større koordinering og strategisk fokus, både når det gælder den generelle politik og de individuelle programmer[8]. De anførte ligeledes, at forbindelserne til konvergens- og konkurrenceprogrammerne burde styrkes, og opfordrede til fastlæggelse af specifikke bestemmelser om territorialt samarbejde og generel harmonisering af de gældende regler samt forenkling[9].

I Parlamentets rapport understregedes behovet for en bedre integrering af det europæiske territoriale samarbejde på alle strategiske planlægningsniveauer, en bedre koordineret programmering mellem samarbejdsprogrammer og regionale programmer og en forenklet implementering gennem en særskilt forordning om samarbejde, så der bedre kan tages højde for de særlige forhold[10].

2.2. Konsekvensanalyse

De vurderede muligheder i konsekvensanalysen vedrører øget strategisk fokus og koordinering mellem samarbejdsprogrammer og regionale programmer. De gennemgåede muligheder omfattede en fortsættelse af status quo (brede prioriteringer, ingen formel forbindelse mellem samarbejds- og regionalprogrammer), et scenarie med fokus på tematisk koncentration og integrering af samarbejde i en overordnet strategisk ramme (begrænset antal temamålsætninger, som kan indgå i de grænseoverskridende og tværnationale programmer, integrering af samarbejdsaspekter i den fælles strategiske ramme og partnerskabskontrakten) og endelig et scenarie, som fuldt ud integrerer samarbejdsaspekterne i de regionale programmer uden behov for særskilte samarbejdsprogrammer. Den anden mulighed blev foretrukket, eftersom den vil sikre bedre fokus på de europæiske prioriteringer, styrke programmets interventionslogik og sørge for en bedre forbindelse og sammenhæng med de regionale programmer.

Som et resultat af høringerne og konsekvensanalysen og de indkomne input skal der i henhold til forslaget til forordningen om fælles bestemmelser ske en fast integrering af det europæiske territoriale samarbejde både i den fælles strategiske ramme og partnerskabskontrakten samt i de relaterede indberetningsprocedurer. Derudover indeholder programmeringsdokumenterne dele om sammenhængen mellem regionale programmer og samarbejdsprogrammer, der opererer inden for samme område. Dette vil øge sammenhængen i samhørighedspolitikken som helhed.

For at skabe en mere skræddersyet ramme for samarbejdsprogrammerne foreslås en særskilt forordning for europæiske territoriale samarbejdsprogrammer. Denne forordning indeholder bestemmelser om tematisk koncentration og øget fokus på resultater samt en række forenklinger (se nedenfor).

3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD

I ARTIKEL 174 I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS FUNKTIONSMÅDE (TEUF) KRÆVES DER HANDLING FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS SIDE FOR AT STYRKE DEN ØKONOMISKE, SOCIALE OG TERRITORIALE SAMHØRIGHED OG FREMME EN GENEREL HARMONISK UDVIKLING VED AT MINDSKE FORSKELLENE I REGIONERNES UDVIKLINGSNIVEAU OG FREMME UDVIKLINGEN I DE MINDST BEGUNSTIGEDE OMRÅDER.

Målet om økonomisk, social og territorial samhørighed fremmes gennem tre EU-fonde. Som nævnt i artikel 176 i TEUF er det EFRU's formål at fremme udvikling og strukturtilpasning i regioner med udviklingsefterslæb og i områder med erhvervsmæssig tilbagegang.

Det fremgår af artikel 174 i TEUF, at der skal lægges særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, bl.a. de nordligste meget tyndt befolkede områder samt ø-områder, grænseoverskridende områder og bjergområder.

Artikel 349 i TEUF fastsætter, at der skal vedtages særlige foranstaltninger for at tage hensyn til den strukturelle sociale og økonomiske situation i fjernområderne, som forværres af en række specifikke forhold, der alvorligt hæmmer disse regioner i deres udvikling. Disse særlige foranstaltninger omfatter betingelserne for adgang til strukturfondene.

Der foreslås en særskilt forordning for europæisk territorialt samarbejde for i højere grad at tage hensyn til flerlandeprogrammer og fastsætte mere specifikke bestemmelser for samarbejdsprogrammer og -aktioner efter anmodning fra et stort antal aktører. I forslaget fastsættes anvendelsesområdet for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, når det gælder målsætningen om europæisk territorialt samarbejde. Det fastsætter EFRU's prioriterede mål og organisering, berettigelseskriterier, de disponible økonomiske ressourcer og kriterierne for fordelingen deraf. Forslaget opstiller desuden gennemførelsesbetingelserne, herunder bestemmelser for finansiel forvaltning og kontrol. Forordningen om fælles bestemmelser og forordningen om EFRU finder begge anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i denne forordning.

Retsmiddel og foranstaltningstype (dvs. støtte) er begge defineret i TEUF, som udgør retsgrundlaget for strukturfondene og fastsætter, at strukturfondenes opgaver, prioriterede mål og organisering skal fastsættes ved forordninger. Som nævnt ovenfor er forslaget om en særskilt forordning velbegrundet, eftersom de generelle bestemmelser, der finder anvendelse på fondene, og EFRU-forordningen skal omsættes på grundlag af samarbejdsbetingelserne.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

KOMMISSIONENS FORSLAG TIL EN FLERÅRIG FINANSIEL RAMME OMFATTER ET FORSLAG PÅ 376 MIA. EUR TIL ØKONOMISK, SOCIAL OG TERRITORIAL SAMHØRIGHED FOR PERIODEN 2014-2020.

Foreslået budget for 2014-2020 | Mia. EUR |

Mindre udviklede regioner Overgangsregioner Mere veludviklede regioner Territorialt samarbejde Samhørighedsfonden Ekstra tildeling til tyndtbefolkede randområder | 162,6 39 53,1 11,7 68,7 0,926 |

"Netforbindelser i Europa" inden for transport, energi og ikt | 40 mia. EUR (med yderligere 10 mia. EUR, som er øremærket inden for rammerne af Samhørighedsfonden) |

*Alle tal i løbende 2011-priser

I henhold til forslaget fordeles støtten til territorialt samarbejde mellem de forskellige samarbejdselementer som følger:

a) 73,24 % (dvs. i alt 8 569 000 003 EUR) til grænseoverskridende samarbejde

b) 20,78 % (dvs. i alt 2 431 000 001 EUR) til tværnationalt samarbejde

c) 5,98 % (dvs. i alt 700 000 000 EUR) til interregionalt samarbejde.

5. RESUME AF FORORDNINGENS INDHOLD

Formålet med en særskilt forordning for europæisk territorialt samarbejde er at give en klarere præsentation af de særlige forhold inden for europæisk territorialt samarbejde med henblik på at lette gennemførelsen, eftersom terminologien direkte kan tilpasses det faktum, at samarbejdsprogrammerne har deltagelse af flere lande. I forslaget henvises der således til tredjelandes deltagelse, hvis det er relevant, for bedre at kunne tage højde for samarbejdsrealiteterne. Det indeholder også mere systematiske henvisninger til den rolle, de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS'er) kan spille i forbindelse med samarbejdet.

I forordningen fastsættes anvendelsesområdet for EFRU, når det gælder målsætningen om europæisk territorialt samarbejde.

I forslaget fastsættes de disponible finansielle midler for hver linje og kriterierne for tildeling til medlemsstaterne af disse midler. Dette omfatter ligeledes en videreførelse af mekanismen for overførsel af midler til samarbejdsaktiviteter ved EU's ydre grænser, som vil blive understøttet af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og af instrumentet til førtiltrædelsesbistand. Synergien og komplementariteten mellem programmerne under målsætningen om europæisk territorialt samarbejde og programmer finansieret via eksterne instrumenter skal fremmes.

Et af de nye elementer i forslaget er bestemmelserne om tematisk koncentration og investeringsprioriteringer. Dette skal ses som led i forøgelsen af programmernes strategiske fokus og resultatorientering. I programmerne kan der vælges et begrænset antal prioriteringer fra en tematisk menu med tilhørende investeringsprioriteringer, således at der fokuseres på de europæiske prioriteringer og interventioner, hvor samarbejdet giver den største merværdi. Derudover er udvælgelseskriterierne blevet defineret mere præcist for at sikre, at støtten reelt tildeles fælles aktioner. Programmerne indeholder ligeledes en resultatramme med programspecifikke milepæle til måling af de fremskridt, der er gjort i gennemførelsen.

I programmeringsperioden 2007-2013 er der opstået nye former for territorialt samarbejde og skræddersyede løsninger på makroregionale udfordringer. På anmodning af Det Europæiske Råd har Kommissionen udviklet to makroregionale strategier for henholdsvis Østersø- og Donauområdet[11]. Derudover vedrører en betydelig del af den integrerede maritime politik den systematiske tilgang til en integreret politik i forbindelse med hav- og kystpolitikken, når det gælder havområder og økosystemer. Makroregionale strategier og havområdestrategier er bredt baserede integrerede instrumenter, der omfatter flere medlemsstater og regioner og fokuserer på justering af politikker og finansiering for at skabe større sammenhæng i politikkerne og øge virkningerne af de offentlige udgifter generelt. På grund af mulige overlapninger mellem de nuværende og kommende makroregioner, havområder og tværnationale programområder fastslås det udtrykkeligt i den foreslåede forordning, at der gennem tværnationalt samarbejde også kan ydes støtte til udvikling og gennemførelse af makroregionale strategier og programmer vedrørende havområder (også ved EU's ydre grænser).

Retningslinjerne for gennemførelsen er blevet forenklet for samarbejdsprogrammerne. Antallet af myndigheder, som deltager i programgennemførelsen, er blevet reduceret, og roller og ansvarsområder er blevet yderligere præciseret. Kravene til indholdet i samarbejdsprogrammer og gennemførelsesrapporter er blevet præciseret for at reducere programmyndighedernes administrative byrde. Der er fastsat fælles indikatorer med henblik på en bedre registrering af output og større resultatorienteret fokus.

Efter forslaget skal bestemmelserne harmoniseres yderligere. Støtteberettigelseskravene fastsættes enten på EU-niveau eller af overvågningsudvalget for programmet i sin helhed. Nationale bestemmelser finder kun anvendelse i mangel af sådanne regler. Dette vil ligeledes fremme en fælles indfaldsvinkel til forvaltningskontrol og -revision udført af revisionsmyndigheden, og således bidrage til en større harmonisering på området.

Endelig vil en forlængelse af fristen for frigørelsesreglen og specifikke bestemmelser vedrørende anvendelsen af statsstøttereglerne og omregningen af udenlandsk valuta til euro yderligere fremme programgennemførelsen.

2011/0273 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om særlige bestemmelser for støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til målet om europæisk territorialt samarbejde

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 178,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[12],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[13],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge traktatens artikel 176 skal Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) bidrage til at udligne de største regionale skævheder i Unionen. I overensstemmelse med traktatens artikel 174 bidrager EFRU til at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen i de mindst begunstigede områder, iblandt hvilke der lægges særlige vægt på områder, der lider under alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, bl.a. øområder, grænseoverskridende områder og bjergområder.

(2) De fælles bestemmelser for EFRU, Den Europæiske Socialfond ("strukturfondene") og Samhørighedsfonden (sammen med "strukturfondene": "fondene") er fastsat i forordning (EU) nr. […]/2012 af […] om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, der er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1083/2006[14] [forordning om fælles bestemmelser]. Denne forordning omfatter særlige bestemmelser for, hvilken type aktiviteter der kan finansieres af EFRU under de mål, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006[15] [EFRU-forordningen]. Disse forordninger er ikke fuldt ud tilpasset de særlige behov under målet om europæisk territorialt samarbejde, hvor mindst to medlemsstater eller en medlemsstat og tredjelande samarbejder. Det er derfor nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser for målet om europæisk territorialt samarbejde vedrørende anvendelsesområde og geografisk dækning, finansielle midler, investeringsprioriteringer og koncentration, programmering, overvågning og revision, teknisk bistand, finansiel støtte og støtteberettigelse, forvaltning, kontrol og akkreditering samt finansiel forvaltning.

(3) For at øge merværdien ved Unionens samhørighedspolitik bør de særlige bestemmelser medføre en betydelig forenkling på samtlige niveauer: støttemodtagere, programmyndigheder, deltagende medlemsstater og tredjelande samt Kommissionen.

(4) Under målet om europæisk territorialt samarbejde støtter EFRU det grænseoverskridende, tværregionale og interregionale samarbejde.

(5) Det grænseoverskridende samarbejde bør sigte mod at takle de i fællesskab udpegede udfordringer i grænseområder (såsom ringe tilgængelighed, uhensigtsmæssigt erhvervsklima, mangel på netværk blandt lokale og regionale myndigheder, forskning og innovation og indførelse af informations- og kommunikationsteknologi, miljøforurening, risikoforebyggelse, negativ holdning over for medborgere fra nabolande) og udnytte uudnyttet potentiale i grænseområdet (udvikling af grænseoverskridende forsknings- og innovationsfaciliteter og -klynger, integration af det grænseoverskridende arbejdsmarked, samarbejde blandt universiteter eller sundhedscentre), samtidig med at samarbejdsprocessen forbedres med henblik på en generel harmonisk udvikling i Unionen. I forbindelse med grænseoverskridende programmer mellem Nordirland og grænseområderne i Irland til støtte for fred og forsoning bidrager EFRU ligeledes til at fremme social og økonomisk stabilitet i de pågældende regioner, navnlig gennem foranstaltninger til at fremme samhørighed mellem lokalsamfundene.

(6) Det tværnationale samarbejde bør tage sigte på at styrke samarbejdet ved hjælp af foranstaltninger, som bidrager til integreret territorial udvikling i tilknytning til Unionens samhørighedspolitiske prioriteringer.

(7) Det interregionale samarbejde bør tage sigte på at styrke effektiviteten af samhørighedspolitikken ved at fremme erfaringsudvekslingen mellem regionerne med henblik på en forbedret udformning og gennemførelse af de operationelle programmer under målet om investering i vækst og beskæftigelse. Det bør navnlig fremme samarbejdet mellem innovative forskningsintensive klynger og udvekslinger mellem forskere og forskningsinstitutioner baseret på "videnbaserede regioner" og "forskningspotentiale i EU´s konvergensregioner og fjernområder" under det syvende rammeprogram for forskning.

(8) Der bør fastsættes objektive kriterier for udpegelse af støtteberettigede regioner og områder. Med henblik herpå bør fastlæggelsen af de støtteberettigede regioner og områder på EU-plan baseres på det fælles klassifikationssystem for regioner, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS)[16].

(9) Det grænseoverskridende samarbejde bør støtte land- og søgrænseregioner. På baggrund af erfaringerne fra tidligere programmeringsperioder bør Kommissionen have beføjelse til at udarbejde en mere forenklet liste over grænseområder, som kan modtage støtte i henhold til de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, opdelt efter hvert samarbejdsprogram. Ved udarbejdelsen af listen bør Kommissionen sikre de nødvendige tilpasninger af hensyn til sammenhængen, navnlig når det gælder lande- og søgrænser, og videreførelse af de programområder, der er fastsat for programmeringsperioden 2007-2013. Disse tilpasninger kan reducere eller udvide de eksisterende programområder og antallet af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, men med mulighed for geografiske overlapninger.

(10) Der bør fastlægges tværnationale samarbejdsområder, idet der tages hensyn til de påkrævede foranstaltninger til fremme af integreret territorial udvikling. Kommissionen bør have beføjelse til at fastlægge tværnationale samarbejdsområder.

(11) Ethvert interregionalt samarbejdsprogram bør omfatte hele Unionen.

(12) Det er nødvendigt fortsat at yde støtte eller – om nødvendigt – etablere et grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde med Unionens tilgrænsende tredjelande, da dette vil være til gavn for regionerne i de medlemsstater, der grænser op til tredjelande. Til dette formål vil EFRU bidrage til de grænseoverskridende programmer og programmer vedrørende havområder, som er etableret i forbindelse med Det Europæiske Naboskabsinstrument (ENI) i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012[17] og Førtiltrædelsesinstrumentet (IPA) i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012[18] .

(13) Der bør til fordel for EU's regioner indføres en mekanisme til organisering a EFRU's støtte til eksterne politiske instrumenter såsom ENI og IPA, bl.a. når eksterne samarbejdsprogrammer ikke kan vedtages eller må afbrydes.

(14) Ud over interventioner ved de ydre grænser, som støttes via Unionens eksterne politiske instrumenter, der dækker grænseområder i og uden for Unionen, kan der være samarbejdsprogrammer støttet af EFRU, som omfatter regioner både i og uden for Unionen, hvor regionerne uden for Unionen ikke er dækket af eksterne politiske instrumenter, enten fordi de ikke er defineret som modtagerlande, eller fordi disse eksterne samarbejdsprogrammer ikke kan udarbejdes. Kommissionen bør derfor ved udarbejdelsen af listen over grænseoverskridende og tværnationale programområder have beføjelse til også at medtage regioner i tredjelande.

(15) Det er nødvendigt at fastsætte de ressourcer, der er afsat til hver del af målet om europæisk territorialt samarbejde, samtidig med at de i væsentligt omfang koncentreres om det grænseoverskridende samarbejde og sikring af et tilstrækkeligt finansieringsniveau for samarbejdet med fjernområder.

(16) Antallet af temamålsætninger bør begrænses for at øge virkningerne af samhørighedspolitikken i Unionen maksimalt. Koncentrationen i forbindelse med det interregionale samarbejde bør fremgå af målsætningen for hver aktivitet og ikke af en begrænsning af antallet af tematiske målsætninger med henblik på at udnytte det interregionale samarbejde bedst muligt, så effektiviteten af samhørighedspolitikken styrkes under målene om investering i vækst og beskæftigelse og europæisk territorialt samarbejde.

(17) For at nå målene og målsætningerne med hensyn til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst som fastsat i Europa 2020-strategien[19] bør EFRU under målet europæisk territorialt samarbejde bidrage til temamålsætningerne om udvikling af en økonomi baseret på viden, forskning og innovation og fremme af en grønnere, mere ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, som fremmer høj beskæftigelse og derigennem sikrer social og territorial samhørighed, samt udvikling af administrativ kapacitet. Listen over investeringsprioriteringer under de forskellige temamålsætninger bør imidlertid tilpasses de særlige behov i forbindelse med målet om europæisk territorialt samarbejde, navnlig ved, i det grænseoverskridende samarbejde, at videreføre det administrative og retslige samarbejde og samarbejdet mellem borgere og institutioner, samarbejdet inden for beskæftigelse, uddannelse og social integration i en grænseoverskridende sammenhæng, ved, i det tværnationale samarbejde, at videreføre maritime grænseoverskridende samarbejdsområder, som ikke er omfattet af de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, og ved at udvikle og gennemføre makroregionale strategier og havområdestrategier.

(18) Det er nødvendigt, at indholdskravene til samarbejdsprogrammer inden for rammerne af målet om europæisk territorialt samarbejde tilpasses de specifikke behov. De bør derfor også omfatte aspekter, som er nødvendige for en effektiv gennemførelse på de deltagende medlemsstaters område, såsom organer med ansvar for revision og kontrol, proceduren for oprettelse af et fælles sekretariat og placering af ansvar i tilfælde af finansielle korrektioner. Som følge af de interregionale støtteprogrammers horisontale karakter bør indholdet af disse samarbejdsprogrammer desuden tilpasses, navnlig for så vidt angår definitionen af støttemodtager eller støttemodtagere i henhold til de nuværende INTERACT- og ESPON-programmer.

(19) I overensstemmelse med målet om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør strukturfondene sikre en mere integreret og omfattende strategi for håndtering af lokale problemer. For at styrke denne tilgang bør EFRU's støtte i grænseområderne koordineres med støtte fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EMFF) og bør om nødvendigt inddrage de europæiske grupper for territorialt samarbejde, som er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006 af 5. juli 2006 om oprettelse af en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS)[20], hvor lokal udvikling hører til målsætningerne.

(20) På baggrund af erfaringerne fra programmeringsperioden 2007-13 bør betingelserne for udvælgelse af aktioner klarlægges og styrkes for at sikre, at der reelt kun udvælges fælles aktioner. Begrebet enemodtagere bør defineres nærmere, og det bør præciseres, at de har tilladelse til selv at gennemføre samarbejdsaktioner.

(21) De ledende støttemodtagere, som har det overordnede ansvar for gennemførelsen af en foranstaltning, bør have deres ansvarsområder præciseret.

(22) Kravene til gennemførelsesrapporter bør tilpasses samarbejdet og afspejle programgennemførelsescyklen. Af hensyn til den praktiske administration kan de årlige gennemgangsmøder gennemføres skriftligt.

(23) Der bør fastsættes et sæt fælles indikatorer til vurdering af fremskridtene med programgennemførelsen, som er tilpasset samarbejdsprogrammernes særlige karakter, inden medlemsstaterne udarbejder deres samarbejdsprogrammer. Disse indikatorer bør suppleres med programspecifikke indikatorer.

(24) Som følge af inddragelsen af mere end et medlemsland og de deraf følgende højere administrationsomkostninger, navnlig for så vidt angår kontrol og oversættelse, bør loftet for udgifter til teknisk bistand være højere end under målet om investering i vækst og beskæftigelse. Derudover bør samarbejdsprogrammer med begrænset EFRU-støtte modtage et bestemt mindstebeløb for at sikre tilstrækkelige midler til effektive TB-aktiviteter.

(25) Som følge af inddragelsen af mere end et medlemsland er den almindelige bestemmelse i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] om, at hver medlemsstat vedtager nationale regler om støtteberettigelse, ikke hensigtsmæssig for at opnå målet om europæisk territorialt samarbejde. På baggrund af erfaringerne fra programmeringsperioden 2007-13 bør der fastsættes en klar prioriteringsrækkefølge for støtteberettigelseskravene, hvor der arbejdes hen imod fælles støtteberettigelsesregler.

(26) Eftersom der ofte deltager medarbejdere fra mere end en medlemsstat i gennemførelsen af aktionerne, og i betragtning af antallet af aktioner, hvor personaleomkostningerne udgør en betydelig del af udgifterne, bør der indføres en fast sats for personaleomkostninger, som skal gælde for de andre direkte omkostninger til samarbejdsaktioner, hvorved individuel opkrævning af omkostninger til forvaltningen af disse aktioner undgås.

(27) Fleksibilitetsbestemmelserne vedrørende gennemførelse af aktioner uden for programområdet bør forenkles. Desuden er det nødvendigt at yde støtte til et effektivt grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde med Unionens tilgrænsende tredjelande i det omfang, det er nødvendigt for at sikre regionerne i medlemsstater, der grænser op til tredjelande, den hjælp til udvikling, de har brug for. Tilsvarende kan det være hensigtsmæssigt undtagelsesvis og på særlige betingelser at tillade EFRU at støtte aktioner, der gennemføres i tredjelande, hvis det kommer regioner i Unionen til gode.

(28) Medlemsstaterne bør opfordres til at overdrage forvaltningsmyndighedens opgaver til en EGTS eller gøre en sådan gruppe ansvarlig for forvaltningen af den del af samarbejdsprogrammet, der dækker EGTS'ens territorium.

(29) Forvaltningsmyndigheden bør oprette et fælles sekretariat, som skal informere og hjælpe ansøgere, tage sig af projektansøgninger og bistå støttemodtagerne med at gennemføre deres aktioner.

(30) Forvaltningsmyndighederne bør være ansvarlige for alle forvaltningsmyndighedens opgaver som nævnt i artikel 114 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], bl.a. forvaltningskontrol, med henblik på at sikre ensartede standarder for hele programområdet. Ved udnævnelse af en EGTS til forvaltningsmyndighed bør denne imidlertid bemyndiges til at foretage sådanne efterprøvninger, eftersom alle deltagende medlemsstater er repræsenteret i dens organer. Hvis der ikke udnævnes nogen EGTS, bør forvaltningsmyndigheden alligevel bemyndiges af de deltagende medlemsstater til at føre kontrol med hele programområdet.

(31) En fælles revisionsmyndighed bør være ansvarlig for at udføre samtlige opgaver i henhold til artikel 116 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] for at sikre ensartede standarder for hele programområdet. Hvis dette ikke er muligt, bør en revisionsgruppe kunne bistå revisionsmyndigheden for programmet.

(32) Der bør etableres en klar ansvarskæde for så vidt angår det økonomiske ansvar ved tilbagebetaling af støtte som følge af uregelmæssigheder, fra støttemodtagerne til de ledende støttemodtagere og videre til forvaltningsmyndigheden og Kommissionen. Der bør fastsættes bestemmelser om medlemsstaternes ansvar i tilfælde, hvor der ikke kan opnås tilbagebetaling.

(33) På baggrund af erfaringerne fra programmeringsperioden 2007-2013 bør der indføres en udtrykkelig undtagelse for omregning af udgifter udtrykt i anden valuta end euro under anvendelse af den omregningskurs, som gælder på den dato, der ligger tættest på udgiftstidspunktet. Finansieringsplaner, rapporter og regnskaber vedrørende fælles samarbejdsaktioner bør under alle omstændigheder kun forelægges det fælles sekretariat, programmyndighederne og overvågningsudvalget i euro. Omregningens korrekthed bør efterprøves.

(34) På grund af vanskelighederne og forsinkelserne i forbindelse med etableringen af rigtige fælles programstrukturer bør tidsrammen for begrundelse af midler til dækning af budgetforpligtelser under målet om europæisk territorialt samarbejde fastsættes til tre år efter det regnskabsår, der følger efter indgåelsen af den budgetmæssige forpligtelse.

(35) Det er nødvendigt at præcisere de gældende bestemmelser vedrørende finansiel forvaltning, programmering, overvågning, evaluering og kontrol med tredjelandes deltagelse i tværnationale og interregionale samarbejdsprogrammer. Disse bestemmelser skal fastsættes i det pågældende samarbejdsprogram og/eller finansieringsaftalen mellem Kommissionen, hvert tredjeland og den medlemsstat, som er værtsland for forvaltningsmyndigheden for det pågældende samarbejdsprogram.

(36) Med henblik på fastsættelse af særlige regler om støtteberettigelse bør beføjelserne til at vedtage retsakter i henhold til traktatens artikel 290 delegeres til Kommissionen for så vidt angår indholdet i og formålet med artikel 17 og 31. Det er især vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(37) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen have gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår listerne over grænseområder og tværnationale områder, forelæggelse af udkast til samarbejdsprogrammer, nomenklaturen for interventionskategorier og gennemførelsesrapporter. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[21] —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Kapitel I GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1 Genstand og anvendelsesområde

1. I denne forordning fastsættes anvendelsesområdet for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), når det gælder målet om europæisk territorialt samarbejde, samt specifikke bestemmelser vedrørende denne målsætning.

2. I denne forordning fastlægges, med henblik på at nå målet om europæisk territorialt samarbejde, EFRU's prioriterede mål og organisering, kriterierne for, at medlemsstaterne og regionerne kan opnå støtte fra EFRU, de disponible finansielle midler, som kan anvendes til støtte fra EFRU, og kriterierne for fordelingen deraf.

Den fastsætter ligeledes de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre en effektiv gennemførelse, finansiel forvaltning og kontrol af de operationelle programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde ("samarbejdsprogrammer"), også når tredjelande deltager i disse samarbejdsprogrammer.

3. Forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] og kapitel I i forordning (EU) nr. […]/2012 [EFRU-forordning] finder anvendelse på målet om europæisk territorialt samarbejde og tilhørende samarbejdsprogrammer, medmindre andet er udtrykkeligt bestemt i denne forordning, eller når sådanne bestemmelser kun kan gælde for målet om investering i vækst og beskæftigelse.

Artikel 2 Elementer i målet om europæisk territorialt samarbejde

Under målet om europæisk territorialt samarbejde yder EFRU støtte til:

1) grænseoverskridende samarbejde mellem tilstødende områder for at fremme integreret regional udvikling mellem nabolande og maritime grænseområder i mindst to medlemsstater eller mellem naboregioner ved grænser i mindst en medlemsstat og et tredjeland ved Unionens ydre grænser, undtagen når disse er omfattet af programmer inden for rammerne af Unionens eksterne finansielle instrumenter

2) tværnationalt samarbejde hen over større tværnationale områder, der omfatter nationale, regionale og lokale myndigheder og samtidig dækker det maritime grænseoverskridende samarbejde, når dette ikke er omfattet af det grænseoverskridende samarbejde, med henblik på at opnå større fysisk integration af disse områder, hvorved der bidrages til territorial samhørighed i hele Unionen

3) interregionalt samarbejde for at styrke effektiviteten af samhørighedspolitikken ved at fremme:

a) udveksling af erfaringer om temamålsætninger mellem partnere i hele Unionen i forbindelse med fastlæggelse og spredning af god praksis, som skal overføres til de operationelle programmer under målet om investering i vækst og beskæftigelse

b) erfaringsudveksling i forbindelse med fastlæggelse, overførsel og spredning af bedste praksis med hensyn til bæredygtig land- og byudvikling

c) erfaringsudveksling i forbindelse med fastlæggelse, overførsel og spredning af bedste praksis og innovative fremgangsmåder i forbindelse med foranstaltninger for territorialt samarbejde og anvendelsen af EGTS'er

d) analyser af udviklingstendenser for målet om territorial samhørighed og harmonisk udvikling i Europa gennem undersøgelser, dataindsamling og andre foranstaltninger.

Artikel 3 Geografisk dækning

1. Unionens regioner på NUTS III-niveau langs alle de indre og ydre landegrænser og alle Unionens regioner på NUTS III-niveau langs søgrænserne, undtagen regioner omfattet af programmer under Unionens eksterne finansieringsinstrumenter, og alle Unionens regioner på NUTS III-niveau med højst 150 kilometers indbyrdes afstand er berettiget til støtte under målet om grænseoverskridende samarbejde, uanset eventuelle tilpasninger, der er nødvendige for at sikre sammenhæng og kontinuitet i de samarbejdsprogramområder, der er fastsat for programmeringsperioden 2007-2013.

Kommissionen vedtager listen over støtteberettigede grænseområder, opdelt efter hvert samarbejdsprogram, ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 30, stk. 2.

På denne liste angives ligeledes Unionens regioner på NUTS III-niveau, som tages med i overvejelserne ved tildelingen af støttebeløb fra EFRU til grænseoverskridende samarbejde ved alle indre grænser og de ydre grænser, som er omfattet af Unionens eksterne finansielle instrumenter, såsom ENI i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012 [ENI-forordningen] og IPA i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012 [IPA-forordningen].

Ved forelæggelse af udkast til grænseoverskridende samarbejdsprogrammer kan medlemsstaterne fremsætte en begrundet anmodning om, at der til et bestemt grænseområde føjes flere regioner på NUTS III-niveau grænsende op til de regioner, der er opført på listen i afgørelsen som nævnt i andet afsnit.

2. Med forbehold af artikel 19, stk. 2 og 3, kan grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omfatte regioner i Norge, Schweiz, Liechtenstein, Andorra, Monaco og San Marino og tredjelande eller områder grænsende op til den yderste periferi.

Disse regioner skal være regioner på niveau med NUTS III-regioner.

3. I forbindelse med det tværnationale samarbejde vedtager Kommissionen en liste over tværnationale områder, der kan modtage støtte, opdelt efter hvert samarbejdsprogram og omfattende regioner på NUTS II-niveau, samtidig med at der ved hjælp af gennemførelsesretsakter sikres kontinuitet i dette samarbejde i større sammenhængende områder med udgangspunkt i tidligere programmer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 30, stk. 2.

Ved forelæggelse af udkast til tværnationale samarbejdsprogrammer kan medlemsstaterne fremsætte en begrundet anmodning om, at der til et bestemt tværnationalt samarbejdsområde føjes flere regioner på NUTS II-niveau grænsende op til de regioner, der er opført på listen i afgørelsen, jf. første afsnit.

4. Med forbehold af artikel 19, stk. 2 og 3, kan tværnationale samarbejdsprogrammer omfatte regioner fra følgende tredjelande og territorier:

a) de tredjelande og territorier, der er opført eller nævnt i stk. 2

b) Færøerne og Grønland.

Med forbehold af artikel 19, stk. 2 og 3, kan tværnationale samarbejdsprogrammer ligeledes dække regioner i tredjelande, som er omfattet af EU's eksterne finansieringsinstrumenter, såsom ENI i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012, herunder de berørte regioner i Den Russiske Føderation, og IPA i henhold til forordning (EU) nr. […]/2012. Der stilles årlige bevillinger til rådighed svarende til støtten fra ENI og IPA til disse programmer, forudsat at programmerne i tilstrækkelig grad sigter mod at nå de pågældende eksterne samarbejdsmålsætninger.

Disse regioner er regioner på NUTS II-niveau eller tilsvarende regioner.

5. I forbindelse med det interregionale samarbejde omfatter støtten fra EFRU hele EU's område.

Med forbehold af artikel 19, stk. 2 og 3, kan de interregionale samarbejdsprogrammer dække hele tredjelande eller dele af tredjelande som nævnt i stk. 4, litra a) og b).

6. Til orientering anføres de tredjelande og territorier, der er omhandlet i stk. 2 og 4, på listerne nævnt i stk. 1 og 3.

Artikel 4 Midler til målet om europæisk territorialt samarbejde

1. Midlerne til målet om europæisk territorialt samarbejde udgør 3,48 % af de samlede midler, som fondene kan disponere over til forpligtelser i perioden 2014-2020 og som fastsat i artikel 83, stk. 1, i forordning (EU) nr.[…/2012 [forordning om fælles bestemmelser] (dvs. i alt 11 700 000 004 EUR), og fordeles således:

a) 73,24 % (dvs. i alt 8 569 000 003 EUR) til grænseoverskridende samarbejde

b) 20,78 % (dvs. i alt 2 431 000 001 EUR) til tværnationalt samarbejde

c) 5,98 % (dvs. i alt 700 000 000 EUR) til interregionalt samarbejde.

2. Samarbejdsprogrammer, der omfatter fjernområderne, modtager mindst 150 % af den EFRU-støtte, de fik i perioden 2007-2013. Derudover afsættes 50 000 000 EUR af støttebeløbet til interregionalt samarbejde til samarbejdet med fjernområder. For så vidt angår tematisk koncentration finder artikel 5, litra b), anvendelse i forbindelse med denne yderligere tildeling.

3. Kommissionen vedtager en enkelt afgørelse indeholdende en liste over samtlige samarbejdsprogrammer med angivelse af de samlede støttebeløb fra EFRU pr. program samt 2014-tildelingen pr. program ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 30, stk. 2.

Befolkningen i de områder, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 3, stk. 3, første afsnit, anvendes som kriterium for den årlige fordeling pr. medlemsstat.

4. Støtten fra EFRU til grænseoverskridende programmer og programmer vedrørende havområder under ENI og de grænseoverskridende programmer under IPA fastsættes af Kommissionen og de pågældende medlemsstater.

5. Støtten fra EFRU til hvert grænseoverskridende program og program vedrørende havområder under ENI og IPA ydes, hvis beløbene fra ENI og IPA mindst er af tilsvarende størrelse. Der fastsættes dog et maksimumbeløb for tildeling af støtte som fastsat i ENI-forordningen eller IPA-forordningen.

6. De årlige bevillinger svarende til støtten fra EFRU til programmerne under ENI og IPA opføres under de relevante budgetposter for disse instrumenter fra og med regnskabsåret 2014.

7. I 2015 og 2016 tildeles de årlige EFRU-bidrag til programmerne under ENI og IPA, for hvilke Kommissionen ikke senest den 30. juni har fået forelagt et program i medfør af de grænseoverskridende programmer og havområdeprogrammerne under ENI og IPA, til de interne grænseoverskridende samarbejdsprogrammer som omhandlet i stk. 2, litra a), i hvilke den pågældende medlemsstat deltager.

Hvis der senest den 30. juni 2017 fortsat er programmer under de grænseoverskridende programmer og havområdeprogrammerne under ENI og IPA, som Kommissionen ikke har fået forelagt, tildeles hele EFRU's bidrag i stk. 4 til de interne grænseoverskridende samarbejdsprogrammer i den resterende periode indtil 2020 i henhold til stk. 1, litra a), i hvilke den pågældende medlemsstat deltager.

8. De i stk. 4 omhandlede grænseoverskridende programmer og havområdeprogrammer, som er vedtaget af Kommissionen, bringes til ophør, hvis:

a) ingen af partnerlandene i programmet har indgået den pågældende finansieringsaftale inden udløbet af den frist, der er fastsat i forordning (EU) nr./2012 [ENI-forordningen] eller forordning (EU) nr. /2012 [IPA] eller

b) programmet ikke kan implementeres, fordi der opstår problemer med forbindelserne mellem deltagerlandene.

I sådanne tilfælde tildeles EFRU-støtten i stk. 4 svarende til årlige trancher, der endnu ikke er indgået forpligtelser for, til de interne grænseoverskridende samarbejdsprogrammer som omhandlet i stk. 1, litra a), i hvilke den pågældende medlemsstat deltager, efter dennes anmodning.

KAPITEL II TEMATISK KONCENTRATION OG INVESTERINGSPRIORITERINGER

Artikel 5 Tematisk koncentration

De tematiske målsætninger i artikel 9 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] koncentreres som følger:

a) Der udvælges op til 4 tematiske målsætninger for hvert grænseoverskridende samarbejdsprogram.

b) Der udvælges op til 4 tematiske målsætninger for hvert tværnationalt samarbejdsprogram.

c) Alle tematiske målsætninger kan indgå i interregionale samarbejdsprogrammer i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a).

Artikel 6 Investeringsprioriteringer

Ud over artikel 5 i forordning (EU) nr. […]/2012 [EFRU-forordningen], støtter EFRU udveksling af menneskelige ressourcer, faciliteter og infrastrukturer på tværs af grænserne i henhold til de forskellige investeringsprioriteringer samt følgende investeringsprioriteringer under de tematiske målsætninger:

a) inden for rammerne af det grænseoverskridende samarbejde:

i) integration af grænseoverskridende arbejdsmarkeder, herunder bevægelighed over grænserne, fælles lokale beskæftigelsesinitiativer og fælles uddannelse (inden for rammerne af den tematiske målsætning om at fremme beskæftigelsen og støtte arbejdskraftens mobilitet)

ii) fremme af ligestillingen mellem kvinder og mænd på tværs af grænserne samt fremme af social integration på tværs af grænserne (inden for rammerne af den tematiske målsætning om fremme af social integration og bekæmpelse af fattigdom)

iii) udvikling og gennemførelse af fælles uddannelsesordninger (inden for rammerne af den tematiske målsætning om investering i uddannelse, kompetencer og livslang læring)

iv) fremme af det administrative og retslige samarbejde og samarbejdet mellem borgere og institutioner (inden for den tematiske målsætning om forbedring af den institutionelle kapacitet og en effektiv offentlig administration)

b) inden for rammerne af det tværnationale samarbejde: udvikling og gennemførelse af makroregionale strategier og havområdestrategier (inden for den tematiske målsætning om forbedring af den institutionelle kapacitet og en effektiv offentlig administration).

KAPITEL III PROGRAMMERING

Artikel 7 Samarbejdsprogrammernes indhold

1. Et samarbejdsprogram består af prioriteringsområder. Et prioriteringsområde vedrører en fond, svarer til en tematisk målsætning og omfatter en eller flere investeringsprioriteringer i henhold til denne tematiske målsætning, jf. artikel 5 og 6 i denne forordning.

2. I samarbejdsprogrammet angives:

a) en strategi for samarbejdsprogrammets bidrag til Unionens strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, bl.a.:

i) en afdækning af behov for at kunne tage de udfordringer op, der vedrører det samlede program

ii) en begrundelse for valget af tematiske målsætninger og tilsvarende investeringsprioriteringer under hensyntagen til den fælles strategiske ramme og resultatet af den forudgående evaluering

b) for hver prioriteret opgave:

i) investeringsprioriteringer og tilsvarende specifikke målsætninger

ii) de fælles og specifikke output- og resultatindikatorer, evt. med en basislinjeværdi og en kvantificeret målværdi

iii) en beskrivelse af aktioner, der skal støttes, herunder identificering af de vigtigste målgrupper, specifikke målområder og type modtagere, hvis det er relevant, og den planlagte anvendelse af finansielle instrumenter

iv) de tilsvarende interventionskategorier baseret på en nomenklatur vedtaget af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 30, stk. 3, og en vejledende fordeling af de programmerede ressourcer

c) bidraget til den integrerede strategi for territorial udvikling som omhandlet i partnerskabskontrakten, bl.a.

i) mekanismerne til sikring af koordineringen mellem fondene, ELFUL, EMFF og andre EU- finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter og med Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

ii) om nødvendigt en planlagt integreret tilgang til den territoriale udvikling af byområder, landdistrikter, kystområder og områder med særlige territoriale karakteristika, navnlig gennemførelsesbetingelserne for artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser]

iii) om nødvendigt listen over byer, hvor der skal gennemføres integrerede foranstaltninger til fremme af en bæredygtig udvikling af byområder, og den vejledende årlige tildeling af EFRU-støtten til disse foranstaltninger

iv) identificering af de områder, hvor der gennemføres samfundsstyrede lokale udviklingsaktiviteter

v) om nødvendigt bidraget fra de planlagte interventioner hen imod makroregionale strategier og havområdestrategier

d) foranstaltninger til sikring af en effektiv implementering af fondsmidlerne, bl.a.:

i) en resultatramme i henhold til artikel 19, stk. 1, i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser]

ii) indsatsen for at inddrage partnerne i udarbejdelsen af samarbejdsprogrammet og partnernes rolle i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af samarbejdsprogrammet

e) foranstaltninger til sikring af en effektiv implementering af fondsmidlerne, bl.a.:

i) den planlagte anvendelse af teknisk bistand, herunder foranstaltninger til styrkelse af myndighedernes og støttemodtagernes administrative kapacitet med de relevante oplysninger, som nævnt i stk. 2, litra b), for det pågældende prioriteringsområde

ii) en vurdering af støttemodtagernes administrative byrde og de påtænkte foranstaltninger med henblik på at reducere disse, ledsaget af målsætninger

iii) en liste over større projekter, hvor hovedarbejderne forventes påbegyndt senest den 1. januar 2018

f) en finansieringsplan indeholdende to tabeller (uden opdeling pr. deltagende medlemsstat):

i) en tabel, der for hvert år, i henhold til artikel 53, artikel 110 og artikel 111 i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser], viser den samlede bevilling, der påtænkes afsat som støtte fra EFRU

ii) en tabel, der for hele programmeringsperioden, for samarbejdsprogrammet og for hvert prioriteringsområde viser den samlede bevilling, der er afsat som støtte fra EFRU, og den nationale medfinansiering. Hvis den nationale medfinansiering består af offentlig og privat samfinansiering, skal tabellen angive en vejledende fordeling mellem de to typer af midler. Til orientering fremgår EIB's påtænkte deltagelse af tabellen

g) gennemførelsesbestemmelserne for samarbejdsprogrammet, der omfatter:

i) udpegning af akkrediteringsorganet, forvaltningsmyndigheden og revisionsmyndigheden

ii) de(t) organ(er), der er udpeget til at udføre kontrolopgaver

iii) de(t) organ(er), der er udpeget som ansvarlige for udførelsen af revisionsopgaver

iv) proceduren for oprettelse af det fælles sekretariat

v) en kortfattet beskrivelse af forvaltnings- og kontrolforanstaltningerne

vi) fordelingen af forpligtelser mellem de deltagende medlemsstater i tilfælde af finansielle korrektioner pålagt af forvaltningsmyndigheden eller Kommissionen.

Oplysninger i henhold til litra a) til d) tilpasses samarbejdsprogrammernes særlige karakter i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), c) og (d) i denne forordning.

Oplysninger i henhold til litra e), nr. ii) og iii), medtages ikke i samarbejdsprogrammerne i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), c) og (d) i denne forordning.

3. Hvert samarbejdsprogram omfatter:

i) en beskrivelse af de specifikke foranstaltninger, der skal træffes for at tage højde for miljøbeskyttelseskrav, ressourceeffektivitet, mindskelse af og tilpasning til klimaændringer og risikoforebyggelse og risikostyring i forbindelse med udvælgelsen af foranstaltninger

ii) en beskrivelse af de specifikke foranstaltninger, som skal fremme lige muligheder og forhindre forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering under forberedelsen, udformningen og gennemførelsen af samarbejdsprogrammet, og navnlig i forbindelse med adgangen til finansiering, idet der tages hensyn til behovene hos de forskellige målgrupper med risiko for forskelsbehandling, og navnlig kravene om adgang for handicappede

iii) en beskrivelse af programmets bidrag til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder og i givet fald foranstaltningerne til at sikre integrering af kønsaspektet i forbindelse med programmer og foranstaltninger.

Medlemsstaterne forelægger en udtalelse fra de nationale ligestillingsorganer om foranstaltningerne i nr. ii) og iii) sammen med forslaget til et samarbejdsprogram.

Første og andet afsnit finder ikke anvendelse på samarbejdsprogrammerne i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), c) og d).

4. I samarbejdsprogrammer på grundlag af artikel 2, stk. 3, litra c) og d), defineres støttemodtageren(erne) til denne type samarbejdsprogram, evt. med angivelse af de nærmere støttebestemmelser.

5. De deltagende medlemsstater, tredjelande og territorier bekræfter i givet fald skriftligt, at de er indforstået med indholdet af samarbejdsprogrammet, inden det forelægges for Kommissionen. Ifølge denne aftale forpligter samtlige deltagende medlemsstater sig ligeledes til at levere den nødvendige medfinansiering til gennemførelse af samarbejdsprogrammet.

6. Medlemsstaterne udarbejder samarbejdsprogrammerne i henhold til den model, som er vedtaget af Kommissionen.

7. Kommissionen vedtager denne model ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 30, stk. 2.

Artikel 8 Fælles handlingsplan

Ved gennemførelse af en fælles handlingsplan som omhandlet i artikel 93, stk. 1, i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser], hvor ansvaret ligger hos en EGTS som støttemodtager, kan medarbejderne i det fælles sekretariat for samarbejdsprogrammet og medlemmerne af EGTS'ens forsamling blive medlemmer af styringsudvalget som nævnt i artikel 97, stk. 1, i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser]. Medlemmerne af forsamlingen for EGTS'en må ikke udgøre flertallet i styringsudvalget.

Artikel 9 Samfundsstyret lokal udvikling

Samfundsstyret lokal udvikling i henhold til artikel 28 i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser] kan gennemføres inden for rammerne af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, forudsat at den lokale udviklingsgruppe består af repræsentanter fra mindst to lande, hvoraf den ene er en medlemsstat.

Artikel 10 Integreret territorial investering

I forbindelse med samarbejdsprogrammer er det formidlende organ, som varetager forvaltningen og gennemførelsen af en integreret territorial investering i henhold til artikel 99, stk. 3, i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser], en EGTS eller et andet retligt organ, som er oprettet i henhold til lovgivningen i et af de deltagende lande, forudsat at det er oprettet af de offentlige myndigheder fra mindst to deltagende lande.

Artikel 11 Udvælgelse af aktioner

1. Foranstaltninger, som gennemføres inden for rammerne af samarbejdsprogrammer, udvælges af overvågningsudvalget som omhandlet i artikel 41 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser].

2. Foranstaltninger, som udvælges i forbindelse med grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde, omfatter støttemodtagere fra mindst to deltagende lande, heraf mindst et medlemsland. En foranstaltning kan gennemføres i et enkelt land, hvis det er til gavn for programområdet.

Foranstaltninger vedrørende interregionalt samarbejde i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a) og b), omfatter støttemodtagere fra mindst tre lande, heraf mindst to medlemsstater.

3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 kan en EGTS eller et andet retligt organ, som er oprettet i henhold til lovgivningen i et af de deltagende lande, som enemodtager søge støtte til en foranstaltning i forbindelse med grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde, forudsat at den er oprettet af offentlige myndigheder og organer fra mindst to deltagende lande - og fra mindst tre deltagende lande, når der er tale om interregionalt samarbejde.

4. Støttemodtagerne samarbejder om udvikling, gennemførelse, personale og finansiering af foranstaltningerne.

5. Forvaltningsmyndigheden forelægger for den ledende støttemodtager eller enemodtageren for hver operation et dokument med angivelse af betingelserne for støtte til aktionen, herunder de specifikke krav vedrørende de produkter og tjenesteydelser, der skal leveres i forbindelse med aktionen, finansieringsplanen og fristen for gennemførelse.

Artikel 12 Støttemodtagere

1. Hvis mindst to støttemodtagere deltager i foranstaltninger under et samarbejdsprogram, skal en af disse af samtlige støttemodtagere udpeges til ledende støttemodtager.

2. Den ledende støttemodtager udfører følgende opgaver:

a) fastlæggelse af samarbejdet med andre støttemodtagere i form af en aftale, der blandt andet omfatter bestemmelser om sund finansiel forvaltning af de midler, der er afsat til foranstaltningen, herunder bestemmelser om opkrævning af uretmæssigt udbetalte beløb

b) sikre gennemførelsen af hele foranstaltningen

c) sikre, at de udgifter, der er opgivet af samtlige støttemodtagere, er anvendt på at gennemføre foranstaltningen og svarer til de aktiviteter, der er aftalt mellem dem

d) kontrollere, at de udgifter, der er opgivet af andre støttemodtagere, er blevet godkendt af en tilsynsførende, hvis denne verifikation ikke foretages af forvaltningsmyndigheden i henhold til artikel 22, stk. 3.

3. Den ledende støttemodtager sikrer, at de øvrige støttemodtagere modtager det samlede offentlige tilskudsbeløb hurtigst muligt. Der foretages ikke fradrag eller tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til de øvrige modtagere.

4. Ledende støttemodtagere skal være etableret og enemodtagere registreret i en medlemsstat.

KAPITEL IVOVERVÅGNING OG EVALUERING

Artikel 13 Gennemførelsesrapporter

1. Forvaltningsmyndigheden forelægger senest den 30. april 2016 og senest den 30. april hvert år til og med 2022 en årsrapport for Kommissionen i henhold til artikel 44, stk. 1, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser]. Årsrapporten for 2016 omfatter regnskabsårene 2014 og 2015 samt perioden fra startdatoen for udgifternes støtteberettigelsesperiode indtil den 31. december 2013.

2. De årlige gennemførelsesrapporter indeholder oplysninger om:

a) gennemførelsen af samarbejdsprogrammet i henhold til artikel 44, stk. 2, i forordning (EU) nr.[…]/2012 [forordning om fælles bestemmelser]

b) fremskridt i forberedelsen og gennemførelsen af større projekter og fælles handlingsplaner.

3. I den årlige gennemførelsesrapport for 2017 og 2019 angives og vurderes de oplysninger, som kræves i henhold til henholdsvis artikel 44, stk. 3 og 4, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], og oplysningerne nævnt i stk. 2 sammen med:

a) fremskridt i gennemførelsen af den integrerede tilgang til territorial udvikling, herunder bæredygtig udvikling af byområder, og samfundsstyret lokal udvikling inden for rammerne af det operationelle program

b) fremskridt i gennemførelsen af foranstaltninger til styrkelse af myndighedernes og støttemodtagernes kapacitet til at forvalte og anvende EFRU

c) fremskridt i gennemførelsen af evalueringsplanen og opfølgningen af evalueringsresultaterne

d) de specifikke foranstaltninger, der træffes for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og forhindre forskelsbehandling, herunder adgang for handicappede, og ordninger, som gennemføres for at sikre integrering af kønsaspektet i forbindelse med de operationelle programmer og aktioner

e) foranstaltninger med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling

f) resultaterne af de informations- og pr-foranstaltninger, der er gennemført under kommunikationsstrategien

g) i givet fald fremskridt med implementeringen af aktioner inden for området social innovation

h) inddragelse af partnere i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af samarbejdsprogrammet.

4. De årlige og endelige gennemførelsesrapporter udarbejdes på baggrund af følgende modeller vedtaget af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 30, stk. 2.

Artikel 14 Årlig gennemgang

Hvis der ikke afholdes et årligt gennemgangsmøde i henhold til artikel 45, stk. 3, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], kan den årlige gennemgang foregå skriftligt.

Artikel 15 Indikatorer for målet om europæisk territorialt samarbejde

De fælles indikatorer, som nævnt i bilaget til denne forordning, anvendes i givet fald i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr./2012 [forordning om fælles bestemmelser]. Deres referenceniveau fastsættes til nul, og der fastsættes kumulative mål for 2022.

For programspecifikke outputindikatorer fastsættes referenceniveauet til nul, og der fastsættes kumulative mål for 2022.

Med hensyn til de programspecifikke resultatindikatorer fastsættes referenceniveauet ud fra de senest tilgængelige data, og der fastsættes målsætninger for 2022, som kan udtrykkes kvantitativt eller kvalitativt.

Artikel 16 Teknisk bistand

Den del af støtten fra EFRU, der er afsat til teknisk bistand, begrænses til 6 % af det samlede beløb afsat til samarbejdsprogrammer, men udgør mindst 1 500 000 EUR.

KAPITEL VISTØTTEBERETTIGELSE

Artikel 17 Generelle regler om udgifters støtteberettigelse

1. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 29 for at fastsætte supplerende specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer.

2. Uden at det berører støtteberettigelsesbestemmelserne fastsat i eller på grundlag af artikel 55-61 forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], forordning (EU) nr. […]/2012 [EFRU] eller denne forordning, fastsætter overvågningsudvalget støtteberettigelsesbestemmelser for samarbejdsprogrammet som helhed.

3. For så vidt angår forhold, der ikke er omfattet af støtteberettigelsesbestemmelserne fastsat i eller på grundlag af artikel 55-61 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], forordning (EU) nr. […]/2012 [EFRU] eller denne forordning eller af overvågningsudvalget, finder national lovgivning i det land, hvor udgifterne er afholdt, anvendelse.

Artikel 18 Personaleomkostninger

Personaleomkostningerne ved en foranstaltning kan beregnes som et fast beløb på op til 15 % af de direkte omkostninger (uden personaleomkostninger).

Artikel 19 Lokaliseringens betydning for aktioners støtteberettigelse i samarbejdsprogrammer

1. Aktioner under samarbejdsprogrammer, som er undergivet undtagelsesbestemmelserne i stk. 2 og 3, er lokaliseret i den del af programområdet, der omfatter Unionens område ("Unionens del af programområdet").

2. Forvaltningsmyndigheden kan acceptere, at hele eller dele af en aktion gennemføres uden for Unionens del af programområdet, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) aktionen er til gavn for programområdet

b) det samlede beløb, der er afsat inden for rammerne af samarbejdsprogrammet til aktioner uden for Unionens del af programområdet, overstiger ikke 20 % af EFRU-støtten på programniveau eller 30 % i tilfælde af samarbejdsprogrammer, hvor Unionens del af programmet omfatter fjernområder

c) forvaltnings- og revisionsmyndighedernes forpligtelser i relation til forvaltning, kontrol og revision i forbindelse med aktionen opfyldes af myndighederne med ansvar for samarbejdsprogrammet, eller disse indgår aftaler med myndighederne i den medlemsstat eller det tredjeland eller område, hvor aktionen gennemføres.

3. For så vidt angår pr-aktiviteter og kapacitetsopbygning kan udgifterne afholdes uden for Unionens del af programområdet, forudsat at betingelserne i stk. 2, litra a) og c) er opfyldt.

KAPITEL VIIFORVALTNING, KONTROL OG AKKREDITERING

Artikel 20 Udpegelse af myndigheder

1. Med henblik på anvendelsen af artikel 113, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] udpeger medlemsstaterne, der deltager i et samarbejdsprogram, en enkelt forvaltningsmyndighed og med henblik på anvendelsen af artikel 113, stk. 4, i nævnte forordning, en enkelt revisionsmyndighed, som er etableret i samme medlemsstat.

2. Forvaltningsmyndigheden modtager betalinger fra Kommissionen og foretager udbetalinger til den ledende støttemodtager i henhold til artikel 122 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser].

Artikel 21 Europæisk gruppe for territorialt samarbejde

Medlemsstater, der deltager i et samarbejdsprogram, kan gøre brug af en EGTS med henblik på at gøre gruppen ansvarlig for forvaltningen af samarbejdsprogrammet eller dele heraf, navnlig ved at lade den varetage forvaltningsmyndighedens opgaver.

Artikel 22 Forvaltningsmyndighedens opgaver

1. Forvaltningsmyndigheden for et samarbejdsprogram varetager forvaltningsmyndighedens og godkendelsesmyndighedens opgaver som nævnt i artikel 114 og 115 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser].

2. Forvaltningsmyndigheden opretter efter at have rådført sig med de medlemsstater og eventuelle tredjelande, der deltager i programmet, et fælles sekretariat.

Det fælles sekretariat bistår forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget i deres opgaver. Det fælles sekretariat informerer ligeledes potentielle støttemodtagere om støttemuligheder under samarbejdsprogrammerne og bistår modtagerne i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger.

3. Kontrol, der er foretaget i henhold til artikel 114, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], foretages af forvaltningsmyndigheden for hele programområdet, hvis forvaltningsmyndigheden er en EGTS.

4. Hvis forvaltningsmyndigheden ikke kan foretage kontrol i henhold til artikel 114, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] for hele programområdet, udpeger hvert medlemsland eller tredjeland et organ eller en person, som har ansvar for at foretage denne kontrol i forbindelse med støttemodtagere på dets område ("den(de) tilsynsførende").

De tilsynsførende er om muligt de samme organer, som er ansvarlige for den kontrol, der gennemføres i forbindelse med de operationelle programmer under målet om investering i vækst og beskæftigelse, eller, for så vidt angår tredjelande, for den sammenlignelige kontrol, der foretages under Unionens eksterne politikinstrumenter.

Medlemsstater eller tredjelande er hver især ansvarlige for den kontrol, der gennemføres på deres område.

5. Hvis leveringen af medfinansierede varer og tjenesteydelser kun kan kontrolleres for den samlede foranstaltning, foretages kontrollen af forvaltningsmyndigheden eller den medlemsstats tilsynsførende, hvor den ledende støttemodtager er etableret.

Artikel 23 Revisionsmyndighedens opgaver

1. De medlemsstater og tredjelande, der deltager i et samarbejdsprogram, kan beslutte at bemyndige revisionsmyndigheden til direkte at varetage de funktioner, som er nævnt i artikel 116 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], for hele det område, der er omfattet af samarbejdsprogrammet. De angiver, hvornår revisionsmyndigheden skal bistås af en revisor fra en medlemsstat eller et tredjeland.

2. Hvis revisionsmyndigheden ikke er i besiddelse af den i stk. 1 nævnte tilladelse, bistås den af en revisorgruppe bestående af en repræsentant fra hver af de medlemsstater eller tredjelande, der deltager i samarbejdsprogrammet og varetager de funktioner, som er omhandlet i artikel 116 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser].

Hver repræsentant er ansvarlig for at fremlægge de faktuelle oplysninger om udgifterne, som er afholdt på dennes territorium, som krævet af revisionsmyndigheden med henblik på at foretage en vurdering.

Gruppen af revisorer nedsættes senest tre måneder efter beslutningen om vedtagelse af samarbejdsprogrammet. Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden og ledes af revisionsmyndigheden for samarbejdsprogrammet.

3. Revisorerne er funktionelt uafhængige af de tilsynsførende, som foretager kontrol i henhold til artikel 22.

Artikel 24 Akkreditering

Forvaltningsmyndigheden akkrediteres af akkrediteringsorganet i den medlemsstat, hvor forvaltningsmyndigheden er etableret.

KAPITEL VIIIØKONOMISK FORVALTNING

Artikel 25 Budgetforpligtelser, betalinger og tilbagebetalinger

1. Støtten fra EFRU til samarbejdsprogrammer indbetales på én konto uden nationale underkonti.

2. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at beløb, der er uberettiget udbetalt som følge af en uregelmæssighed, kræves tilbagebetalt fra den ledende støttemodtager eller enemodtageren. Støttemodtagerne tilbagebetaler uretmæssigt udbetalte beløb til den ledende støttemodtager.

3. Hvis det ikke lykkes den ledende støttemodtager at få de øvrige støttemodtagere til at tilbagebetale, eller hvis det ikke lykkes forvaltningsmyndigheden at få den ledende støttemodtager eller enemodtageren til at tilbagebetale, skal medlemsstaten eller tredjelandet på hvis område, støttemodtageren er etableret (eller registreret, hvis der er tale om en EGTS), betale forvaltningsmyndigheden det beløb, der uretmæssigt blev udbetalt til den pågældende støttemodtager. Forvaltningsmyndigheden er ansvarlig for tilbagebetalingen af de pågældende beløb til Unionens almindelige budget i henhold til fordelingen af forpligtelser mellem de deltagende medlemsstater som fastlagt i samarbejdsprogrammet.

Artikel 26 Anvendelse af euroen

Uanset artikel 123 i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser] skal udgifter udtrykt i en anden valuta end euro omregnes til euro af støttemodtagerne i den måned, hvor udgifterne blev afholdt.

Omregningen kontrolleres af forvaltningsmyndigheden eller den tilsynsførende i det medlemsland eller tredjeland, hvor støttemodtageren er lokaliseret.

Artikel 27 Frigørelse

Uanset artikel 127, stk. 1, første afsnit, men uden at dette berører artikel 127, stk. 4, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser], frigør Kommissionen enhver del af det beløb, der er beregnet i henhold til stk. 2 i nævnte artikel, til et samarbejdsprogram, og som ikke er anvendt til betaling af den første og årlige forfinansiering, de mellemliggende betalinger og den endelige årlige støtteudbetaling senest den 31. december i det tredje regnskabsår efter året for indgåelsen af budgetforpligtelsen under samarbejdsprogrammet, eller for hvilket der ikke er fremsendt betalingsanmodning i overensstemmelse med artikel 126, stk. 1, i forordning (EU) nr. […]/2012 [forordning om fælles bestemmelser].

Artikel 28 Tredjelandes deltagelse

Der fastsættes detaljerede bestemmelser om finansiel forvaltning samt programmering, overvågning, evaluering og kontrol af tredjelandes deltagelse i tværnationale og interregionale samarbejdsprogrammer, som omhandlet i artikel 3, stk. 4, andet afsnit, og stk. 5, i de pågældende samarbejdsprogrammer og/eller finansieringsaftaler mellem Kommissionen, hvert tredjeland og den medlemsstat, som er værtsland for forvaltningsmyndigheden for det pågældende samarbejdsprogram, når det er hensigtsmæssigt.

KAPITEL XAFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29 Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel anførte betingelser.

2. De beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, tillægges Kommissionen for en ubestemt periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

3. Delegationen af beføjelser, jf. artikel 17, stk. 1, kan når som helst tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.

En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der er angivet heri. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 17, stk.1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 30 Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Koordinationsudvalget for Fondene. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 31 Overgangsbestemmelser

1. For så vidt angår målet om europæisk territorialt samarbejde berører denne forordning ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1080/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2013, og som derfor gælder for den pågældende støtte eller projekterne indtil deres afslutning.

2. Støtteansøgninger under målet om europæisk territorialt samarbejde for perioden 2007-2013, som er indgivet i henhold til forordning (EF) nr. 1080/2006 senest den 1. januar 2014, forbliver gyldige.

Artikel 32 Gennemgang

Senest den 31. december 2022 tager Europa-Parlamentet og Rådet denne forordning op til fornyet overvejelse efter proceduren i traktatens artikel 178.

Artikel 33 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG

Fælles indikatorer for målet om europæisk territorialt samarbejde (jf. artikel 15)

ENHED | BETEGNELSE |

Produktiv investering |

virksomheder | Antal virksomheder, der modtager tilskud |

virksomheder | Antal virksomheder, der modtager finansiel støtte (undtagen tilskud) |

virksomheder | Antal virksomheder, der modtager ikke-finansiel støtte |

virksomheder | Antal nye virksomheder, der modtager støtte |

EUR | Private investeringer, der modsvarer offentlig støtte til SMV'er (tilskud) |

EUR | Private investeringer, der modsvarer offentlig støtte til SMV'er (undtagen tilskud) |

fuldtids-ækvivalenter | Antal job oprettet i støttede SMV'er |

Turisme | besøg | Antal besøg på støttede attraktioner |

Ikt-infrastruktur | personer | Befolkning med adgang til bredbånd på mindst 30 Mbps |

Transport |

Jernbane | km | Samlet længde af nye jernbanelinjer |

heraf: TEN-T |

km | Samlet længde af ombyggede eller opgraderede jernbanelinjer |

heraf: TEN-T |

Veje | km | Samlet længde af nyanlagte veje |

heraf: TEN-T |

km | Samlet længde af ombyggede eller opgraderede veje |

heraf: TEN-T |

Bytransport | passagerrejser | Stigning i passagerrejser med støttede bytransporttjenester |

Indre vandveje | tonkilometer | Forøgelse af godstransporten på forbedrede indre vandveje |

Miljø |

Fast affald | tons | Yderligere kapacitet til genanvendelse af affald |

Vandforsyning | personer | Yderligere del af befolkningen, som tilsluttes forbedrede vandforsyningssystemer |

m3 | Anslået reduktion af lækager i vandforsyningsnet |

Behandling af spildevand | Person-ækvivalenter | Yderligere del af befolkningen, som tilsluttes forbedrede kloaknet |

Risikoforebyggelse og -styring | personer | Antal mennesker, der drager fordel af beskyttende foranstaltninger mod oversvømmelse |

personer | Antal mennesker, der drager fordel af beskyttelse mod skovbrande og andre beskyttende foranstaltninger |

Retableringsareal | hektar | Retableret areal i alt |

Arealbefæstelse | hektar | Ændringer i befæstet areal på grund af udvikling |

Natur og biodiversitet | hektar | Habitatareal med bedre bevaringsstatus |

Forskning, innovation |

Personer | Antal personer/forskere beskæftiget med F&U i nyopførte eller nyudstyrede forskningsinfrastrukturer |

Virksomheder | Antal virksomheder, der samarbejder med støttede forskningsinstitutioner |

Fuldtids-ækvivalenter | Antal oprettede stillinger for F&U-personale/forskere i støttede enheder |

EUR | Private investeringer, der supplerer den offentlige støtte til innovations- eller F&U-projekter |

Virksomheder | Antal virksomheder, der har bragt nye eller betydeligt forbedrede produkter i omsætning, som er nye på markedet, som følge af støttede innovations- eller F&U-projekter |

Virksomheder | Antal virksomheder, der har bragt nye eller betydeligt forbedrede produkter i omsætning, som er nye for virksomheden, som følge af støttede innovations- eller F&U-projekter |

Energi og klimaændringer |

Vedvarende energikilder | MW | Yderligere kapacitet for vedvarende energiproduktion |

Energieffektivitet | husholdninger | Antal husholdninger med forbedret klassificering efter energiforbrug |

kWh/år | Reduktion i det primære energiforbrug i offentlige bygninger |

brugere | Antal nye energibrugere, som er tilsluttet intelligente net |

Reduktion af drivhusgasemissioner | tons CO2-ækv. | Anslået reduktion i drivhusgasemissioner i CO2-ækvivalenter |

Social infrastruktur |

Pasning og undervisning af børn | personer | Servicekapacitet for støttet børnepasnings- og undervisningsinfrastruktur |

Sundhed | personer | Kapacitet for støttede sundhedstjenester |

Boligforhold | husholdninger | Antal husholdninger, som opnår forbedrede boligforhold |

Turisme | besøg | Antal besøgende på støttede attraktioner |

Kulturarv | besøg | Antal besøg på støttede seværdigheder |

Byudvikling | Personer | Befolkning bosat i områder med integrerede byudviklingsstrategier |

antal m2 | Nye åbne arealer i byområder |

antal m2 | Nyt offentlige bygninger og erhvervsbygninger i byområder |

antal m2 | Nye boliger i byområder |

Arbejdsmarked og uddannelse[22] |

personer | Antal deltagere i initiativer til fremme af grænseoverskridende mobilitet |

personer | Antal deltagere i fælles lokale beskæftigelsesinitiativer og fælles uddannelse |

personer | Antal deltagere i projekter til fremme af ligestillingen mellem kvinder og mænd, lige muligheder og social integration på tværs af grænserne |

personer | Antal deltagere i fælles uddannelsesprogrammer til fremme af beskæftigelsen blandt unge, uddannelsesmuligheder og højere uddannelser og erhvervsuddannelse på tværs af grænserne |

Institutionel og administrativ kapacitet |

antal | Antal projekter til fremme af det administrative og retslige samarbejde og samarbejdet mellem borgere og institutioner |

antal | Antal udviklede og implementerede projekter med henblik på at støtte gennemførelsen af makroregionale strategier og havområdestrategier |

antal | Antal udviklede projekter inden for interregionalt samarbejde med henblik på at gøre samhørighedspolitikken mere effektiv |

antal | Antal udviklede og implementerede projekter inden for interregionalt samarbejde med henblik på at gøre samhørighedspolitikken mere effektiv |

[1] "Resultaterne af høringen om konklusionerne i den femte rapport om den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed", arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2011) 590 endelig, 13.5.2011.

[2] Fællesskabsinitiativet Interreg III (2000-2006), efterfølgende evaluering foretaget af Panteia and Partners, maj 2010.

[3] "Rapport om mål 3: En udfordring for det territoriale samarbejde – den fremtidige dagsorden for det grænseoverskridende, tværnationale og interregionale samarbejde (2010/2155(INI))", vedtaget den 23. juni 2011.

[4] "Resultaterne af høringen om konklusionerne i den femte rapport om den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed", arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2011) 590 endelig, 13.5.2011.

[5] Bidrag fra FR, HU, AT, MT, IT, ES, RO.

[6] Fællesskabsinitiativet Interreg III (2000-2006), efterfølgende evaluering foretaget af Panteia and Partners, maj 2010, s. 3, 4.

[7] Fællesskabsinitiativet Interreg III (2000-2006), efterfølgende evaluering foretaget af Panteia and Partners, maj 2010, s. 9.

[8] "Gruppe af højtstående eksperter vedrørende samhørighedspolitikkens fremtid – referat fra det fjerde møde – 25.-26. marts 2010", s. 2.

[9] "Gruppe af højtstående eksperter vedrørende samhørighedspolitikkens fremtid – referat fra det femte møde – 7.-8. marts 2010", s. 6.

[10] "Rapport om mål 3: En udfordring for det territoriale samarbejde – den fremtidige dagsorden for det grænseoverskridende, tværnationale og interregionale samarbejde (2010/2155(INI))", vedtaget den 23. juni 2011.

[11] Meddelelse om "EU-strategien for Østersøområdet", KOM(2009) 248 af 10.6.2009 og meddelelse om "EU's strategi for Donauområdet", Bruxelles, den 8.12.2010, KOM(2010) 715.

[12] EUT C … af …, s. …

[13] EUT C … af …, s. …

[14] EUT L af … , s. .

[15] Se side yy i denne EUT.

[16] EUT L 154 af 21.06.2003, s. 1.

[17] EUT L

[18] EUT L

[19] Meddelelse fra Kommissionen: Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, KOM(2010) 2020 endelig af 3.3.2010.

[20] EUT L 210 af 31.07.2006, s. 19.

[21] EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

[22] Deltageroplysningerne inddeles om nødvendigt efter arbejdsmarkedsstatus ("beskæftigede", "ledige", "langtidsledige", "ikke-erhvervsaktive" eller "ikke-erhvervsaktive og ikke under uddannelse".