6. RAPPORT fra Kommissionen om kvantitative kontingenter og tilsynsforanstaltninger for visse andre varer end tekstilvarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina

1. INDLEDNING

I. Historisk baggrund

II. Rapportens mål

III. Metode

2. KAPITEL 1 GENNEMFØRELSE AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER

I. Baggrund og udvikling siden indførelsen af foranstaltningerne

II. Forvaltning af kontingenterne

III. Udviklingen i handelen med de varer, der er underlagt kvantitative restriktioner

3. KAPITEL 2 NØDVENDIGHEDEN AF AT OPRETHOLDE FÆLLESSKABSKONTINGENTERNE

I. Kommissionens fremgangsmåde

II. Analyse af de berørte sektorer

1. Fodtøj

2. Bordservice af porcelæn og keramik

III. Kinas handelsliberalisering og tiltrædelse af WTO

4. KAPITEL 3 GENNEMFØRELSE OG OPRETHOLDELSE AF TILSYNSFORANSTALTNINGER

I. Tilsynsforanstaltningernes formål

II. Gennemførelse

III. Udviklingen i importen af de varer, der er omfattet af tilsyn

IV. Nødvendigheden af at opretholde tilsynsforanstaltningerne

5. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS KONKLUSIONER OG FORSLAG

1. INDLEDNING

I. Historisk baggrund

Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 indførte Rådet for Den Europæiske Union kvantitative restriktioner i hele Fællesskabet for 7 kategorier varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, nemlig handsker, fodtøj, bordservice af porcelæn, bordservice af keramik, bordservice m.v. af glas, bilradioer og legetøj; der indførtes endvidere visse tilsynsforanstaltninger.

Rådet nåede i december 1993 til principiel enighed om sådanne foranstaltninger som del af en samlet pakke, der omfattede godkendelse af Uruguay-rundens resultater, styrkelse af de handelspolitiske instrumenter og færdiggørelse af den fælles handelspolitik.

Sidstnævnte aspekt ved pakken vedrørte den ensidige afskaffelse af 6 417 nationale kvantitative restriktioner (hvoraf ca. 4 700 vedrørte kinesiske varer) og indførelse af fællesskabsomspændende kontingenter for importen fra Kina af et begrænset antal følsomme varer, for hvis vedkommende importen på daværende tidspunkt var undergivet nationale restriktioner.

Indførelsen af sådanne kontingenter var baseret på følgende overvejelser:

a) de pågældende fællesskabsindustriers følsomhed;

b) den stigende trussel mod disse industrier fra importen fra Kina, der blev forstærket yderligere af de særlige træk ved den kinesiske økonomi.

II. Rapportens mål

a) Under Rådets drøftelse af forordning (EF) nr. 519/94 gav Kommissionen tilsagn om hvert år at aflægge rapport til Rådet om gennemførelsen af tilsynsforanstaltningerne og de kvantitative restriktioner, der er omhandlet i bilag II og III, samt behovet for at opretholde sådanne foranstaltninger og vil, efterhånden som der opstår behov herfor, stille forslag til passende ændringer.

Denne 6. rapport er udarbejdet i henhold til ovennævnte tilsagn.

b) I betragtning af den bilaterale aftale, der blev indgået med Folkerepublikken Kina i Beijing den 19. maj 1999 (og i afventning af færdigbehandlingen af protokollen om Kinas tiltrædelse af WTO), og den gradvise afvikling af kvantitative restriktioner frem til år 2005 vil der imidlertid ikke være behov for yderligere rapporter.

Eventuelle problemer vedrørende forvaltningen af kontingenterne indtil udgangen af 2004 vil blive behandlet i det udvalg, der er nedsat ved Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 (fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter).

III. Metode

1. Rapporten redegør først for gennemførelsen af de kvantitative restriktioner, herunder de problemer, der følger af deres forvaltning.

I andet kapitel behandles behovet for at opretholde de kvantitative restriktioner, som Rådet har indført. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen, hvorvidt de forhold, der dannede grundlag for indførelsen af de pågældende foranstaltninger i 1994, stadig eksisterer, navnlig

a) situationen for de berørte fællesskabsindustrier

b) disse industriers følsomhed over for importen fra Kina, og

c) udviklingen i Kinas handelsliberalisering.

Gennemførelsen af tilsynsforanstaltningerne og behovet for at opretholde dem behandles i tredje kapitel. I fjerde kapitel fremlægges Kommissionens konklusioner på grundlag af ovennævnte analyse.

2. Det skal bemærkes, at ligesom det var tilfældet i de foregående år, stod Kommissionen over for betydelige vanskeligheder ved indsamlingen af oplysninger om situationen for fællesskabsindustrien, da producenterne almindeligvis fremstiller et bredt varesortiment og ikke blot de varer, der er underlagt kontingenter, og at de berørte sektorer består af mange små og mellemstore virksomheder, hvoraf en betydelig del end ikke kendes af de nationale sammenslutninger.

Kommissionen modtog også generelle oplysninger fra importører og fra en sammenslutning.

3. Generelt er analysen baseret på tal for 1999. Tendenser for 2000 er imidlertid blevet benyttet, hvor det har været muligt.

2. KAPITEL 1 GENNEMFØRELSE AF DE KVANTITATIVE RESTRIKTIONER

I. Baggrund og udvikling siden indførelsen af foranstaltningerne

Siden kontingenterne trådte i kraft i marts 1994, er de ved en række lejligheder blevet ændret for at sikre en vis balance mellem målsætningen om at sikre en passende beskyttelse af den berørte fællesskabsindustri og målsætningen om at opretholde samhandelen med Folkerepublikken Kina:

- I juli 1994 besluttede Rådet at forhøje kontingentet for 1994 for visse former for legetøj.

- I marts 1995 blev kontingenterne forhøjet yderligere for at tage hensyn til Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

- I april 1996 besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 752/96 på baggrund af konklusionerne i Kommissionens første årlige rapport om anvendelsen af kontingenterne at gennemføre en yderligere lempelse af kontingentordningen over for Kina:

* kontingenterne for 3 varer (handsker, bilradioer og sammenbyggede bilradioer) blev liberaliseret;

* de 3 kontingenter for legetøj blev samlet i et enkelt kontingent for at give de handelsdrivende større fleksibilitet og mulighed for at reagere hurtigere på markedsændringer;

* de resterende kontingenter blev forhøjet (bordservice af keramik og porcelæn samt glasvarer med 5% og visse former for fodtøj med 2%).

- I oktober 1996 blev det ved Rådets forordning (EF) nr. 1897/96 fastsat, at rammeløse skifterammer ikke skulle være omfattet af kontingentet for glasvarer.

- I maj 1997 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 847/97 truffet følgende foranstaltninger: importen af dele og tilbehør til legetøj blev liberaliseret, og kontingentet for bordservice af glas blev ophævet med virkning fra 1. januar 1998.

- I maj 1998 blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 1138/98 af 28. maj 1998 i overensstemmelse med Kommissionens forslag i den tredje årlige rapport truffet følgende foranstaltninger:

* importen af legetøj blev liberaliseret

* kontingentet for bordservice af keramik og porcelæn blev forhøjet med yderligere 5%.

Endelig konkluderede Kommissionen i sin 4. og 5. rapport, at strukturen og niveauet for de resterende kontingenter ikke burde ændres.

II. Forvaltning af kontingenterne

a) Retsgrundlag og mål

1. Forvaltningen af fællesskabskontingenterne er baseret på Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastsættelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter og Kommissionens forordning (EF) nr. 738/94 af 30. marts 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 (hovedsagelig om proceduremæssige aspekter, herunder den fælles indførselstilladelsesformular).

Det bør erindres, at før udstedelsen af forordning (EF) nr. 520/94 blev kontingenterne fordelt mellem medlemsstaterne og ikke tildelt importørerne direkte. Siden reformen i marts 1994 har der været anvendt ensartede kriterier, som er fastsat af Kommissionen efter høring af Forvaltningsudvalget, på alle fællesskabsimportører i overensstemmelse med enhedsmarkedets principper og Domstolens relevante retspraksis.

2. Ved forvaltningen af kontingenterne har Kommissionen fulgt følgende principper:

- at sikre, at de administrative procedurer ikke forstærker kontingenternes tilsigtede virkning på handelen, og at de disponible mængder opbruges fuldt ud; og

- at sikre, at der ikke forekommer forskelsbehandling af importørerne i Fællesskabet, uanset hvor de er etableret, og uanset hvor de indgiver ansøgning om tilladelse.

b) Kontingentforvaltningssystemets funktion

1. I overensstemmelse med ovennævnte principper anså Kommissionen det for hensigtsmæssigt at benytte den første tildelingsmetode, der er foreskrevet i forordning (EF) nr. 520/94, nemlig metoden baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, der sikrer, at de "traditionelle" importører i det mindste bevarer en del af den handelsmængde, de tidligere havde i en referenceperiode, medens ikke-traditionelle importører samtidig sikres en retfærdig adgang til kontingenterne.

Den fordelingsmetode, der er anvendt for den del af kontingenterne, der er afsat til de ikke-traditionelle importører, er den tredje metode i forordning (EF) nr. 520/94, nemlig en fordeling i forhold til de mængder, der ansøges om. For at undgå, at der indgives ansøgninger i spekulationsøjemed, er der desuden fastsat en grænse for, hvor meget ikke-traditionelle importører kan ansøge om.

I 1996 blev der indgivet 28 204 ansøgninger om indførselstilladelse af ikke-traditionelle importører; tallet udgjorde 19 708 ansøgninger for tildelingen af kontingenter for 1997 og 21 439 ansøgninger for tildelingen for 1998, men faldt til 17 416 ansøgninger for tildelingen for 1999 (der er dog tale om et modificeret fald, idet antallet af varer underlagt kontingenter er blevet reduceret yderligere i 1998). Der blev indgivet 27 247 ansøgninger for kontingentåret 2000, mens antallet af ansøgninger nåede 58 524 for kontingentåret 2001. Denne store stigning i 2001 skyldtes en tredobling af antallet af ansøgninger fra en medlemsstat.

Dette særdeles store antal ansøgninger betyder, at der tildeles hver enkelt ikke-traditionelle importør meget begrænsede mængder, hvilket kan føre til, at kontingenterne ikke anvendes i fuldt omfang.

I et forsøg på at forbedre situationen blev den andel af kontingenterne, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, forhøjet med 5% procentpoint i 1997 for kontingentåret 1998, og det blev besluttet at foretage en lignende forhøjelse i 1998 for kontingentåret 1999. Disse begrænsede forhøjelser har i bedste fald kun gjort det muligt at tildele ikke-traditionelle importører samme mængder som i de foregående år.

I sin fjerde rapport anførte Kommissionen derfor, at den fordelingsmetode, som var hensigtsmæssig i de første fire år og sikrede, at de fleste af kontingenterne blev afsat til traditionelle importører, nu ændres for at fjerne eller i det mindste reducere den manglende balance mellem de mængder, der tildeles "traditionelle" og "andre" importører.

Som følge heraf forhøjedes den del af kontingenterne, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, i 1999 og for kontingentåret 2000 yderligere med 5 procentpoint, mens den maksimale kontingentmængde, som individuelle selskaber er berettiget til, samtidig blev forhøjet fra 4 000 par til 5 000 par fodtøj (for hver KN-kode omfattet af kontingenter) og fra 4 tons til 5 tons for bordservice af keramik og porcelæn (for hver KN-kode omfattet af kontingenter).

Som allerede aftalt med medlemsstaterne i et forsøg på at opmuntre ægte importører til at gøre størst muligt brug af kontingenterne, mindske antallet af ansøgninger indgivet i spekulationsøjemed og fordele økonomisk væsentlige mængder med henblik på at nedbringe de uudnyttede mængder er det imidlertid kun de ikke-traditionelle importører, som deltog og gjorde brug af mindst 80% af deres importtilladelser i henhold til den årlige tildeling for kontingentår, som kan få adgang til disse ubenyttede kontingenter, hvilket gælder fra omfordelingen i 2001 af de ikke benyttede kontingenter for 2000.

Det kan også blive nødvendigt at tage yderligere skridt for at modvirke, at der fremsættes ansøgninger i spekulationsøjemed, hvilket i øjeblikket undersøges (f.eks. valg af referenceår, bankgarantier af en passende størrelse osv.).

2. Ved forvaltningen af kontingenterne gjorde Kommissionen sig alle anstrengelser for at opfylde importørernes ønske om så tidligt som muligt at modtage oplysninger om deres tildeling for den følgende periode. Med henblik herpå indledte Kommissionen tildelingsproceduren for 2001-kontingenterne i god tid før begyndelsen af kontingentåret og opfordrede importørerne til at indgive deres ansøgninger mellem juni og september.

3. Ifølge de gældende forvaltningsregler for 2001 har indførselstilladelserne en gyldighedsperiode på 12 måneder. Desuden vil de uudnyttede kontingenter for 2000 blive omfordelt i løbet af 2001. Efter Kommissionens opfattelse bør de omfordelte mængder fra det foregående år holdes adskilt fra kontingenterne for det igangværende år.

4. For så vidt angår de administrative procedurer, er Fællesskabets forvaltningssystem baseret på en "single-stop"-fremgangsmåde, hvorefter alle importører i Fællesskabet, uanset hvor i dette de er etableret, kan indgive en ansøgning om indførselstilladelse til den kompetente myndighed i en medlemsstat efter deres eget valg og opnå en indførselstilladelse, som er gyldig i hele Fællesskabet.

Desuden er ansøgningsproceduren gjort så enkel som muligt, og formaliteterne er begrænset til det strengt nødvendige; tilladelsen er gratis for fællesskabsimportørerne.

c) Konklusion

Forvaltningen af disse kontingenter har ført til visse problemer. Nogle af dem er blevet løst, såsom valg af referenceår for traditionelle importører og det forhold, at gyldighedsperioden for de omfordelte tilladelser er en anden end for de regulære årlige kontingenttilladelser. De mængder, der er tildelt ikke-traditionelle importører, er igen blevet forøget for kontingentåret 2000 for, i det mindste delvist, at mindske uligheden ved fordelingen af den relative andel af kontingenterne og derved forbedre adgangen til dem for ægte importører. Kommissionen finder imidlertid, at ordningen stort set fungerer godt takket være medlemsstaternes samarbejde. Især er den af den opfattelse, at enhver frygt for, at forvaltningssystemet skulle øge problemerne for importørerne i forbindelse med de af Rådet vedtagne kontingenter, har kunnet imødegås.

III. Udviklingen i handelen med de varer, der er underlagt kvantitative restriktioner

Følgende to tabeller giver en faktuel oversigt over den mængde- og værdimæssige udvikling i handelen med hver enkelt vare, som er underlagt kvantitative restriktioner.

Den mængdemæssige udvikling for de pågældende varer (import og kontingenter)

>TABELPOSITION>

- Tallene for "hi-tech"-sko, der ikke er omfattet af kontingenterne, er baseret på tal fra Taric-databasen. - Tallene for årene 1996-1998 i denne rapports tabeller svarer ikke altid fuldt ud til tallene i tidligere rapporter, da Eurostat løbende forbedrer sin database, når medlemsstaterne korrigerer eller ajourfører deres oplysninger til Eurostat. - Tallene for ubrugte mængder er baseret på indførselstilladelser, der er returneret til medlemsstaterne.

>TABELPOSITION>

Kilde: EUROSTAT

- Tallene for ubrugte mængder er baseret på indførselstilladelser, der er returneret til medlemsstaterne.

b) Importpriser for varer med oprindelse i Kina

>TABELPOSITION>

Kilde: EUROSTAT

* Tallene er beregnet for første gang i denne rapport på grundlag af COMEXT-tal og refererer til gennemsnitspriser i de 15 EU-lande. Tidligere har industrien leveret tal for et begrænset antal medlemsstater. Nogle af tallene er derfor forskellige fra tallene i tidligere rapporter og kan ikke sammenlignes med dem.

3. KAPITEL 2 NØDVENDIGHEDEN AF AT OPRETHOLDE FÆLLESSKABSKONTINGENTERNE

I. Kommissionens fremgangsmåde

For at vurdere dette spørgsmål har Kommissionen undersøgt, om de forhold, der dannede grundlag for indførelsen af de kvantitative restriktioner i 1994, stadig er aktuelle, dvs. de pågældende fællesskabsindustriers følsomhed og den trussel, som de står over for fra kinesiske varer.

Analysen er foretaget sektor for sektor på grundlag af følgende økonomiske indikatorer:

1. Industriens struktur

2. Produktion

3. Beskæftigelse

4. Udviklingen i importen

5. Importpriser

6. Kinas eksportpotentiale

I afsnit III analyserer Kommissionen desuden betydningen af Kinas tiltrædelse af WTO og den deraf følgende liberalisering af markedet for opretholdelsen af Fællesskabets kontingenter.

II. Analyse af de berørte sektorer

1. Fodtøj

KN 6402 99; 6403 51 og 59; 6403 91 og 99; 6404 11; 6404 19 10

Følgende former for fodtøj er genstand for kvantitative restriktioner:

KN-kode // Varebeskrivelse

640299 [1] // Fodtøj, som ikke dækker anklen, med ydersål og overdel af gummi eller plast (undtagen vandtæt fodtøj henhørende under pos. 6401; og undtagen sportsfodtøj og andet fodtøj henhørende under pos. 6402)

[1] Undtagen fodtøj fremstillet ved hjælp af særlig teknologi:

640351 // Fodtøj, som dækker anklen, med ydersål og overdel af læder (undtagen sportsfodtøj)

640359 // Fodtøj, som ikke dækker anklen, med ydersål og overdel af læder (undtagen sportsfodtøj)

640391 1 // Andet fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder, som dækker anklen

640399 1 // Andet fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder, som ikke dækker anklen

640411 [2] // Sportsfodtøj, tennissko, basketballsko, gymnastiksko, kondisko og lignende fodtøj, med ydersål af gummi eller plast og overdel af tekstilmaterialer

[2] Undtagen:

64041910 // Hjemmefodtøj med ydersål af gummi eller plast og overdel af tekstilmaterialer, undtagen fodtøj henhørende under pos. 6404 11

A. Den europæiske fodtøjsindustris situation

1. Indledning

Industrien har i en række år moderniseret og omstruktureret sine aktiviteter som følge af den øgede internationale konkurrence og den teknologiske udvikling. I EU's medlemsstater har sektoren gradvist vendt sig mod produktionen af varer med støre merværdi og et større varesortiment af bedre kvalitet. Dette betyder dog ikke, at fællesskabsmarkedets højere prisklasse er domineret af europæisk fremstillede kvalitetsvarer, mens den billige del af markedet er "reserveret" varer importeret fra lande med lave lønninger. Faktisk er de billigste varer i stadig stigende grad blevet erstattet af mellemkvalitetsvarer - et segment, hvor en betydelig del af EF-industrien stadig er aktiv, og hvor den er stærkt konkurrencedygtig. Desuden er selv firmaer, som traditionelt har produceret varer til den eksklusive del af markedet, i stigende grad tvunget til at supplere deres varesortiment med billigere modeller.

Der kan imidlertid kun gøres brug af den konkurrencemæssige styrke, som industrien har udviklet i de seneste år, hvis EU-eksportørerne har effektiv adgang til verdensmarkederne, både med hensyn til indkøb af råmaterialer og salg af færdigvarer. Selv om en forbedret markedsadgang er en prioritet i Fællesskabets internationale handelspolitik, lader den faktiske situation meget tilbage at ønske, idet en lang række toldmæssige og andre hindringer stadig forhindrer selskaber i EU i at udnytte deres eksportpotentiale fuldt ud. I denne forbindelse skal det bemærkes, at selv industrialiserede lande som USA - et af EU's vigtigste eksportmarkeder - opretholder toldsatser på op til 48%.

For så vidt angår handelsforbindelserne mellem EU og Kina er den mest betydningsfulde nyeste udvikling paraferingen af en bilateral aftale om vilkårene for Kinas tiltrædelse af WTO (Beijing, den 19. maj 2000). Ifølge denne aftale skal alle kontingenter for fodtøj fjernes den 1. januar 2005, og den fastsætter årlige vækstrater på mellem 5% og 15% (fra tidspunktet for Kinas tiltrædelse af WTO til den 31. december 2004). Kina, som i øjeblikket har en told på fodtøj på mellem 22% og 25%, forpligtede sig til gradvist at nedsætte denne told for omkring halvdelen af de pågældende toldpositioner til 10% eller 15%, mens de nuværende satser vil blive bibeholdt for de resterende toldpositioner.

2. Industriens struktur

Fodtøjsindustrien i Fællesskabet består af mange små virksomheder (i gennemsnit 20 arbejdere pr. virksomhed), som især er koncentreret i områder, hvor der ikke findes forskellige industriaktiviteter. Der er imidlertid visse forskelle mellem medlemsstaterne: i Tyskland og Frankrig har virksomhederne f.eks. i gennemsnit omkring 100 arbejdere, mens gennemsnittet i Spanien og Italien ligger tættere på en halv snes arbejdere. I de andre medlemsstater ligger beskæftigelsen i virksomhederne mellem disse to tal.

Sektorens geografiske koncentration, dens arbejdskraftintensive karakter og dens store følsomhed over for lavprisimport betyder, at alle udsving i det økonomiske aktivitetsniveau har omfattende regionale og sociale følger.

3. Produktion, forbrug og beskæftigelse i Fællesskabet

Efter et fald på 4,6% mellem 1997 og 1998 faldt produktionen i EU med yderligere 6,1% i 1999, hvorved produktionen for første gang kom under 1 mia. par. Dette fald i produktionen skyldtes hovedsagelig et stærkt fald i eksporten, som gik ned med 13,4% i 1999 efter et fald på 10,2% i 1998.

Stigningen i det registrerede forbrug (4%) blev hovedsagelig dækket af en stærkt stigende import (11,2%). Som følge heraf faldt EU-producenternes markedsandel på fællesskabsmarkedet fra 49% i 1998 til 45% i 1999. Kina tegnede sig for 18,3% af dette marked (efter 17,2% i 1998).

Beskæftigelsen vedblev med at falde i 1999 (med ca. 12 000 arbejdspladser), og industrien har nu under 300 000 ansatte. Dette svarer til en nedgang på 4% i forhold til 1998.

Tabel 1 [3]

[3] Det skal bemærkes, at tallene for årene 1996-1998 i tabellerne i dette afsnit ikke altid fuldt ud svarer til tallene i tidligere rapporter, da Eurostat løbende forbedrer sin database, når medlemsstaterne korrigerer eller ajourfører deres oplysninger til Eurostat.

>TABELPOSITION>

Omfattede varer: KN-kode 6401-6405

Registreret forbrug: produktion + import - eksport

EU's salg på det indre marked: produktion - eksport

EU-producenternes markedsandel: EU's salg på det indre marked divideret med det registrerede forbrug

Den kinesiske imports markedsandel: Importen fra Kina divideret med det registrerede forbrug

4. Udviklingen i eksporten

Efter en nedgang på 10,2% i 1998 faldt eksporten med yderligere 13,4% i 1999, idet langt de værste resultater gjaldt eksporten til Rusland (-64,2% i 1999 efter -23,9% i 1998). Eksporten til Canada og Japan steg derimod moderat. Undtagen for Rusland var markedsandelene forholdsvis stabile på Fællesskabets vigtigste eksportmarkeder. USA aftager mere end en tredjedel af eksporten fra EU.

Tabel 2

>TABELPOSITION>

Omfattede varer: KN-kode 6401-6405

Andel af eksporten: det enkelte lands andel af EU's samlede eksport

Eksporten til Fællesskabets vigtigste leverandører var fortsat marginal - og faldt endda fra et allerede lavt niveau - og Kina tegnede sig kun for 0,14% af Fællesskabets samlede eksport:

Tabel 3

>TABELPOSITION>

Omfattede varer: KN-kode 6401-6405

Andel af eksporten: det enkelte lands andel af EU's samlede eksport

Som følge heraf var Fællesskabets handelsbalance med de pågældende lande (udtrykt i par) fortsat særdeles negativ, således som det fremgår af eksport/import-forholdet for årene 1996 til 1999:

Tabel 4

>TABELPOSITION>

(Omfattede varer: KN-kode 6401-6405).

B. Følsomhed over for importen fra Kina

1. Udviklingen i eksporten

I 1999 steg EU's import af fodtøj fra alle kilder med 11,2% til i alt mere end 900 mio. par. Med en stigning i importen på 11% bevarede Kina sin store andel af EU's samlede import (33,4%). Trods den tilsynsordning, der for nylig blev indført for importen med oprindelse i Vietnam, steg importen fra dette land med mere end 20%, hvilket resulterede i en markedsandel på 19,5% (efter 18,1% i 1998). Taiwan, Rumænien, Indien og Hongkong øgede også deres markedsandel, mens Indonesien og Thailand tabte terræn.

Tabel 5

>TABELPOSITION>

Omfattede varer: KN-kode 6401-6405

Andel af importen: det enkelte lands andel af EU's samlede import

I 1999 var som i tidligere år ca. en tredjedel af den samlede import af fodtøj med oprindelse i Kina underlagt kontingenter:

Tabel 6

>TABELPOSITION>

(* Omfattede varer: KN-kode 6401-6405)

Trods de gældende kvantitative restriktioner steg importen af fodtøj underlagt kontingenter med mere end 12% i 1999, hvilket endda oversteg den betydelige vækst for fodtøj, som ikke var underlagt restriktioner (10,3% i 1999 efter 3,6% i 1998). Dette førte til en svag stigning i den samlede kontingentdækning. Situationen er følgende, fordelt på KN-koder underlagt kontingenter, og igen uden at tage spørgsmålet om sportsfodtøj i betragtning:

Tabel 7

>TABELPOSITION>

Importen af de fleste varer, der er omfattet af kontingenter, steg i 1999, men den store stigning vedrørte "hjemmefodtøj

med overdel af tekstilmaterialer", der henhører under KN-kode 6404 19 10. I 1997 faldt importen af sådant hjemmefodtøj kraftigt som følge af indførelsen af en midlertidig antidumpingtold i februar 1997 (for en periode på 9 måneder), der omfattede både KN-kode 6404 19 10 (dvs. hjemmefodtøj) og 6404 19 90 (andet fodtøj).

De endelige foranstaltninger, som blev vedtaget den 29. oktober 1997 og fandt anvendelse på såvel Kina som Indonesien, omfattede ikke hjemmefodtøj, hvilket førte til en stigning i importen af sådant fodtøj på mere end 536% i 1998. Ved udgangen af 1999 havde denne import fuldt overvundet følgerne af de midlertidige antidumpingforanstaltninger og lå endda over niveauet fra 1996.

For så vidt angår varer henhørende under KN-kode 6404 19 90, som stadig er omfattet af antidumpingforanstaltningerne, men ikke af kontingenter, steg importen med næsten 70% i 1999, men den ligger stadig klart under det niveau, som var gældende før indførelsen af antidumpingforanstaltningerne:

Tabel 8

>TABELPOSITION>

Den 23. februar 1998 blev der desuden indført endelige antidumping foranstaltninger mod importen af visse former for fodtøj med overdel af læder eller plast med oprindelse i Kina, Indonesien og Thailand. Disse foranstaltninger vedrørte visse positioner i KN-kode 6402 99 (nemlig 6402 99 98) og 6403 99 (nemlig 6403 99 93, 6403 99 96, 6403 99 98), men omfattede ikke fodtøj til sportsbrug.

For så vidt angår KN-kode 6402 99 (og uden hensyntagen til fritagelsen for sportsfodtøj) mistede både Indonesien og Thailand markedsandele i 1999, mens Kina var i stand til at øge sin eksport med 9% og sin markedsandel til 24% til trods for de gældende antidumpingforanstaltninger. Vietnam - som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltningerne - styrkede yderligere sin stilling som Fællesskabets hovedleverandør af de pågældende varer:

Tabel 9

>TABELPOSITION>

Vietnam er også blevet EF's vigtigste leverandør for så vidt angår KN-kode 6403 99, mens det lykkedes for Kina at indsnævre afstanden til Indonesien (der er den næststørste leverandør):

Tabel 10

>TABELPOSITION>

Tabel 11 belyser spørgsmålet om følsomhed over for importen fra Kina på regionalt plan. For så vidt angår fodtøj underlagt kontingenter tegnede Tyskland, Det Forenede Kongerige, Italien, Frankrig og Nederlandene sig for 80% af EU's import af sådanne varer - fra alle kilder - i 1999. Den kinesiske imports andel i den samlede import af sådant fodtøj udgjorde 20% på EU-plan og varierede betydeligt mellem de enkelte medlemsstater. I Italien, Østrig og Portugal havde importen fra Kina en forholdsvis lille andel (13% i 1999), mens denne imports andel nåede 33% i Sverige og endda 44% i Finland.

Tabel 11 viser også medlemsstaternes eksport af fodtøj underlagt kontingenter med henblik på at vurdere den udstrækning, i hvilken individuelle medlemsstater er udsat for direkte konkurrence fra Kina, både på EU-markedet og på verdensmarkederne. Italien tegnede sig for mere end halvdelen af EU's samlede eksport af de pågældende varer, fulgt af Spanien (hvis andel af eksporten udgjorde 16%).

Tabel 11

>TABELPOSITION>

Omfattede varer (i par): fodtøj omfattet af kontingenter (jf. tabel 6)

Andel af importen: det enkelte lands andel af EU's samlede import fra tredjelande

Kinas andel: importen fra Kina divideret med importen fra tredjelande

Andel af eksporten: det enkelte lands andel af EU's samlede eksport til tredjelande

2. Importpriser

En sammenligning af de gennemsnitlige priser på importen af kinesisk fodtøj (under kontingenter) og de gennemsnitlige priser for Fællesskabets samlede eksport ("tredjelande") viser omfanget af de kinesiske underbudspriser i forhold til landets konkurrenter:

Tabel 12

>TABELPOSITION>

(* "Tredjelande" omfatter de lande, der er anført i tabellen)

De kinesiske priser faldt til 7,19 EUR pr. par i 1999 fra 7,56 EUR pr. par i 1998, mens priserne på varen fra andre tredjelande steg en smule. Som følge heraf faldt priserne på den kinesiske vare til 83% af det globale prisniveau. Kun fodtøj importeret fra Taiwan var billigere end den fra Kina importerede vare.

Prissituationen varierer betydeligt fra vare til vare (se tabel 13). Den største prisforskel findes for KN-kode 6403 59, hvor de kinesiske priser kun udgjorde 30% af tredjelandspriserne.

Tabel 13

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Da ovenstående analyse af prisforskelle er begrænset til en sammenligning mellem Kina og dets vigtigste konkurrenter uden for Fællesskabet (hovedsagelig fra Asien), er det svært at vurdere virkningerne af de kinesiske priser på landets konkurrenter i EU. Tabel 14 sammenligner derfor importpriserne fra Kina - der har en markedsandel på 18,3% i EU - med priserne inden for EU. Tysklands og Det Forenede Kongeriges import fra andre EU-stater er blevet valgt som eksempler, da disse to lande er EU's vigtigste importører af fodtøj, som er underlagt kontingenter (jf. tabel 11):

Tabel 14

>TABELPOSITION>

Tyskland fra EU: "EU" omfatter ikke Tyskland, men omfatter Det Forenede Kongerige

Det Forenede Kongerige fra EU: "EU" omfatter ikke Det Forenede Kongerige, men omfatter Tyskland

Som det fremgår af ovenstående, kostede importen fra Kina i gennemsnit kun det halve af importen fra EU-stater. Prisforskellen var størst for varer henhørende under KN-kode 6403 59 og mindst for varer henhørende under KN-kode 6403 99.

Endelig sammenligner tabel 15 priserne på kontingentomfattede varer importeret fra Kina og andre tredjelande med eksportpriserne på EU's eksport til tredjelande. En sådan sammenligning er ikke af direkte relevans for konkurrencen på EU-markedet, men den bidrager til at belyse konkurrencesituationen på verdensmarkederne. En sådan sammenligning tager naturligvis ikke hensyn til kvalitets- og designforskelle.

Tabel 15

>TABELPOSITION>

EU's eksportpriser blev ved med at stige i 1999, mens priserne på importen fra Kina igen faldt yderligere. Som følge heraf faldt priserne på den kinesiske vare til 35% af EU-eksportværdien.

C. Interesserede parters standpunkter

1. Fællesskabsindustriens standpunkt

Ifølge den europæiske sammenslutning af fodtøjsindustrier (CEC) er importen af fodtøj fra Kina fortsat vokset betydeligt trods tilstedeværelsen af kvantitative restriktioner. CEC finder, at der stadig er plads til en forøgelse af importen fra Kina, da disse kvantitative restriktioner ikke engang er udnyttet fuldt ud.

Sammenslutningen erklærer endvidere, at 1999 var et særligt vanskeligt år for produktion af og handel med fodtøj på verdensplan. Som reaktion på faldende efterspørgsel på globalt niveau og den deraf følgende opbygning af lagre lykkedes det Kina at sænke sine priser endnu mere, hvilket skabte en meget vanskelig situation for EU-virksomhederne både på EU-markedet og på EU's vigtigste eksportmarkeder. Som følge heraf oplevede EU-industrien et kraftigt fald i produktionen, beskæftigelsen og eksporten, mens importen - især fra Kina - blev ved med at stige hurtigt.

For så vidt angår Kinas umiddelbart forestående tiltrædelse af WTO mener CEC, at EU-kontingenterne ikke bør afvikles hurtigere end påtænkt i aftalen mellem EU og Kina om tiltrædelse af WTO. En pludselig afskaffelse af alle restriktioner - uden rimelige overgangsperioder - ville medføre alvorlige forstyrrelser af handelen og bringe EU-produktionen af fodtøj i fare.

Under alle omstændigheder vil en gradvis afskaffelse af kontingenter skulle ledsages af betydelige liberaliseringsbestræbelser fra Kinas side, så der skabes retfærdige og lige konkurrencevilkår for erhvervsdrivende fra EU og Kina.

2. Importørernes standpunkt

Foreign Trade Association (FTA) har fremført, at tabene af arbejdspladser i fodtøjsindustrien i Fællesskabet er et naturligt fænomen, som hovedsagelig skyldes industriens automatisering og datamatisering. Den finder ikke, at importen fra Kina er en trussel for Fællesskabets fodtøjsindustri. Den er desuden af den opfattelse, at enten bør kontingenterne afskaffes omgående for nogle af fodtøjskontingentposterne, eller deres nuværende niveau bør hæves meget betydeligt fra 2001 og afskaffes fuldstændigt i løbet af to år.

D. Konklusion

Fodtøjsindustrien er fortsat særdeles følsom over for importen fra Kina som følge af dennes størrelse (33,4% af den samlede import til Fællesskabet; se tabel 5), dens betydelige - og voksende - andel af det samlede fællesskabsmarked (18.3%; se tabel 1), den store prisforskel mellem kinesisk og europæisk fodtøj (se tabel 14 og 15), og den kinesiske industris enorme eksportpotentiale.

Den ovenfor beskrevne situation forværredes yderligere i 1998 som følge af finanskriserne i Asien, Rusland og Brasilien, der fratog de EU-erhvervsdrivende vigtige eksportmarkeder. Samtidig var Den Europæiske Union den eneste vigtige region i verden med en uændret import til trods for de seneste to års økonomiske kriser, hvilket gjorde Unionen til det vigtigste marked for mange producenter i tredjelande, hvis hjemmemarkeder var blevet mindre. Som følge heraf faldt såvel Fællesskabets eksport som dets produktion markant.

Denne negative udvikling fortsatte i 1999 med et betydeligt fald i efterspørgselen på verdensplan og yderligt faldende eksportpriser fra Kina og andre leverandører (f.eks. Taiwan). På EU's indre marked førte dette til en synlig substituering af EU-produceret fodtøj med importeret fodtøj, hovedsagelig til fordel for Kina - trods de eksisterende kvantitative restriktioner.

Hvis de kvantitative restriktioner, der gælder for Kina, blev fjernet omgående, ville den europæiske fodtøjsindustri i sin nuværende form og størrelse være udsat for en betydelig risiko. Fællesskabet ville desuden stå over for uoverensstemmelser i dets samlede industripolitik: på den ene side opmuntres erhvervsdrivende i EU til konstant at forbedre deres konkurrencedygtighed ved at investere i både materielle og andre faktorer. På den anden side har fællesskabsinstitutionerne påtaget sig at tilvejebringe generelle rammer for de erhvervsdrivende, der tillader dem at konkurrere på lige vilkår med deres konkurrenter på globale og åbne markeder. I øjeblikket findes der ikke sådanne lige vilkår, da mange tredjelande - herunder Kina - stadig opretholder meget høje toldsatser såvel som talrige andre hindringer.

Hvis selskaber ikke finder et marked for deres stærkt konkurrenceprægede varer, har de kun en meget begrænset tilskyndelse til at investere - og forny sig - for at fortsætte deres (ofte smertefulde) moderniserings- og omstruktureringsproces. Ekspanderende markeder er desuden afgørende nødvendige for virksomheder, som forsøger at opnå tilstrækkelige stordriftsfordele og derved forbedre deres internationale konkurrenceevne ved at fremstille varer til lavere gennemsnitsomkostninger.

På denne baggrund og under hensyntagen til, at fodtøjsindustrien fortsat hovedsagelig er en arbejdskraftsintensiv sektor - med alt hvad dette indebærer for beskæftigelsessituationen i EU - vil enhver yderligere liberalisering af importen til Fællesskabet skulle ledsages af tilsvarende liberaliseringsbestræbelser hos Fællesskabets handelspartnere.

I betragtning af den nuværende konkurrencemæssige situation, der ikke giver erhvervsdrivende lige vilkår, bør de kvantitative restriktioner over for Kina opretholdes og fra Kinas tiltrædelse af WTO afvikles i nøje overensstemmelse med den overgangsordning, der er aftalt mellem EU og Kina. De vækstrater, der er forudset i denne ordning, vil give EU-importørerne gode muligheder for at øge handelen med Kina yderligere.

2. Bordservice af porcelæn og keramik

KN-kode 6911.10 og 6912.00

Som i tidligere år har det været vanskeligt at fremskaffe statistikker for og oplysninger om disse to specifikke poster, hvilket har tre hovedårsager:

- den statistiske anmeldelse foretages normalt af producenterne for hele deres produktionssortiment, hvilket betyder, at tallene normalt angives kombineret for KN-kode 6911, 6912 og 6913.

- mange producenter er ikke tilbøjelige til at meddele deres sammenslutninger oplysninger, som de anser for erhvervsmæssigt følsomme, især ikke i den nylige og endnu igangværende periode med stærk konkurrence, der har ført til lukning af et antal selskaber

- der er mange små producenter, som ikke er medlem af nogen sammenslutning, og deres andel i produktionen vil skulle anslås.

Der er derfor benyttet en række forskellige kilder ved udarbejdelsen af denne rapport.

A. Situationen i EU's sektor for bordservice af keramik

1. Strukturen i EU's sektor for bordservice af keramik

Produktionen af keramiske produkter er som regel stærkt geografisk koncentreret. Dette skyldtes oprindeligt, at produktionen opstod tæt ved råvare- og energikilder. Dette er ikke længere den afgørende faktor i forbindelse med beliggenhed, men der er stadig store koncentrationer i Staffordshire, og navnlig byen Stoke-on-Trent, i Det Forenede Kongerige, Bayern i Tyskland, Limousin i Frankrig og omkring Maastricht i Nederlandene.

Sektoren for bordservice af keramik er domineret af små og mellemstore virksomheder, hvoraf de fleste er blevet mindre i de seneste år. Der findes dog nogle store producenter, hvoraf tre sandsynligvis er de største i verden. De fremstiller en lang række varer; varerne er stærkt uensartede fra producent til producent og afhænger i vid udstrækning af kundernes smag og disponible indtægt.

Skønt sektoren for bordservice typisk tegner sig for ca. en tiendedel af værdien af keramikindustris samlede produktion, har den traditionelt tegnet sig for ca. en fjerdedel af beskæftigelsen. Den er den mest arbejdskraftintensive af keramikindustriens seks delsektorer og er derfor særlig følsom over for illoyal konkurrence.

2. Udviklingen i produktionen og det registrerede forbrug

De nedenfor angivne tal omfatter alle keramiksektorer tilsammen. Desværre foreligger tallene for visse kategorier, der normalt leveres af industrien, kun til og med 1998, så der kan ikke foretages nogen beregning af det registrerede forbrug i EU for 1999.

>TABELPOSITION>

Til sammenligning er de tilsvarende tal for bordservice (hvor der igen ikke foreligger mange oplysninger fra industrien):

Enhed: mio. EUR

>TABELPOSITION>

3. Udviklingen i beskæftigelsen

Som nævnt under punkt A.1. tegner sektorerne for bordservice og dekorationsgenstande sig traditionelt for omkring en tiendedel af værdien af den samlede keramikproduktion, men for mere end en fjerdedel af beskæftigelsen. Arbejdskraftomkostningerne kan i nogle områder udgøre op til 60% af de samlede omkostninger.

Antallet af beskæftigede i hele keramikindustrien faldt med 10% mellem 1995 og 1998, selv om der allerede havde været betydelige tab af arbejdspladser i begyndelsen af 1990'erne. Ifølge de europæiske keramikproducenters sammenslutning var situationen i sektoren for bordservice meget værre end gennemsnittet, og afgivne oplysninger tyder på, at antallet af beskæftigede faldt med 46% blot mellem 1997 og 1999. Tallene for de to seneste år er angivet herunder for de medlemsstater, hvor der fremstilles bordservice, og for hvilke der foreligger oplysninger:

>TABELPOSITION>

Da der ikke foreligger tal vedrørende begge år for alle de nævnte medlemsstater, og da nogle tal er skønnede, er det ikke muligt at foretage en direkte sammenligning. Tallene bekræfter ikke desto mindre den tendens, der blev meddelt i den femte rapport, som blev afsluttet i maj 1999. I denne rapport blev det nævnt, at der havde været et samlet fald på 25% i antallet af beskæftigede i EU's sektor for bordservice, og udviklingen skønnedes at ville fortsætte i resten af 1999. Dette viste sig at være tilfældet, og der blev rapporteret om yderligere tab af arbejdspladser i en række lande.

Den femte rapport indeholdt også en detaljeret redegørelse for tabene af arbejdspladser i et antal medlemsstater. Af forskellige årsager foreligger samme detaljeringsgrad ikke for den sjette rapport, men der findes dog visse detaljerede oplysninger for Tyskland og Det Forenede Kongerige, som er de to største europæiske aktører i den keramiske bordserviceindustri.

Tyskland

Antallet af beskæftigede i den tyske keramikindustri som helhed er faldet støt i en række år og faldt med 13% fra 43 000 i 1995 til 37 400 i 1999. Ifølge oplysninger fra et tysk fagforbund er omsætningen i den tyske keramiske bordserviceindustri faldende, og den samlede situation ville være meget værre, hvis det ikke havde været for de tyske producenters gode eksportresultater. Mellem 1995 og 1999 faldt antallet af beskæftigede med 22%, nemlig fra 20 985 til 16 448.

40% af det samlede forbrug af keramikvarer i Tyskland dækkes af importerede varer, men for det laveste og mellemste markedssegment tegner importen sig for over 50%.

Det Forenede Kongerige

Antallet af beskæftigede i den britiske keramikindustri som helhed er også faldet støt i en årrække. I øjeblikket findes over halvdelen af disse arbejdspladser i Staffordshire, "the Potteries", og 43% er i Stoke-on-Trent alene. 46% af alle produktionsjobs i Stoke-on-Trent er i keramikindustrien (et fald fra 53% i 1996). Det samlede antal arbejdspladser i keramikindustrien i byen faldt fra 45 300 i 1975 til kun 16 700 i 1998. Med en så stærk koncentration i en industri i en by føles virkningerne af enhver illoyal konkurrence hurtigt.

Siden den femte rapport, der viste et betydeligt tab af arbejdspladser i Det Forenede Kongerige i de atten måneder indtil maj 1999, er der meldt om 37 afskedigelser i bordservicesektoren i Staffordshire i sommeren 1999, om 270 i julen 1999 og om 135 lige før sommerferien 2000.

Tabene af arbejdspladser kan ikke udelukkende tilskrives virkningerne af lavprisimporten, men den har med sikkerhed bidraget væsentligt hertil. Tilstedeværelsen af store mængder varer importeret til lave priser, især fra Kina, er af mange virksomheder ofte blevet angivet som en årsag til tab af arbejdspladser, både mundtligt og i erklæringer i pressen.

B. Følsomhed over for importen fra Kina

1. Udviklingen i import og eksport

Nedenstående tal viser importen i 1999 af de to varer, der er underlagt kontingenter, nemlig bordservice og køkkenartikler af porcelæn, henhørende under KN-kode 6911 10, og bordservice, køkkenartikler og andre husholdningsartikler samt toiletartikler, af keramisk materiale, undtagen af porcelæn, henhørende under KN-kode 6912 00. Oplysningerne dækker importen fra de fleste traditionelle kilder, herunder Kina, idet tallene for en række andre sydøstasiatiske lande er angivet til sammenligning.

Den samlede import fra disse lande steg med mellem 15% og 20% i forhold til niveauet i 1998. Den samlede import fra Kina steg lidt mindre - med mellem 11% og 18% - men udgør stadig den vigtigste kilde for importen af disse to varer til Fællesskabet.

Da kontingenterne blev indført, var importen fra Kina koncentreret om et begrænset antal medlemsstater, men denne situation har ændret sig på det seneste. I 1999 blev der solgt varer henhørende under KN-kode 6911 10 i alle medlemsstater undtagen Luxembourg og varer henhørende under KN-kode 6912 00 i alle medlemsstater, skønt der i nogle tilfælde var tale om meget små mængder. Der er ikke desto mindre stadig en stærk koncentration: 45% af salget af KN-kode 6911 10 gik til Nederlandene og Tyskland i 1999. Det er imidlertid tidligere ofte blevet hævdet, at varer, der sælges til Nederlandene, ofte leveres videre til Det Forenede Kongerige. For så vidt angår importen af varer henhørende under KN-kode 6912 00 var 60% koncentreret om Tyskland og Det Forenede Kongerige.

Importen fra tredjelande i 1999: EUR-15 Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Skønt dette er de officielle tal for importen fra Kina ifølge COMEXT, vides det af følgende to årsager ikke, om de afspejler den virkelige udvikling i eksporten:

- det menes, at de kinesiske producenter omleder deres eksport til Europa gennem andre lande. For eksempel rapporteredes det, at 2302 tons KN 6911 10 og 840 tons KN 6912 00 blev importeret fra Hongkong i 1999, hvilket er en betydelig stigning i forhold til året i forvejen, men der produceres ikke bordservice i Hongkong. Importen fra Hongkong er kommet ind i Fællesskabet til priser, der svarer til eller endda ligger under priserne på importen fra Kina (flere detaljer herunder). Det er også tidligere dokumenteret, bl.a. på handelsmesser, at nogle kinesiske producenter har solgt finkeramik dekoreret i Indonesien, og det kommer så ind i Fællesskabet som indonesisk keramik. Dette kan også være sandt for importen fra Indien;

- det forhold, at kontingenterne udtrykkes i tons, bortleder opmærksomheden fra, at varerne tilsyneladende er gjort betydeligt lettere i de seneste år. En dansk producent har foretaget regelmæssig laboratorieprøvning af den kinesiske import, der viser, at den gennemsnitlige enhedsvægt er blevet reduceret betydeligt, undertiden med op til to tredjedele. Det vil sige, at mens importkontingenterne muligvis ikke tidligere er blevet udnyttet fuldt ud i tons, er det sandsynligt, at der er sket en betydelig stigning i antallet af enheder, der importeres fra Kina. Det kan desværre ikke lade sig gøre at kontrollere dette i COMEXT, der ikke har mulighed for indberetning efter antal enheder af denne vare.

For så vidt angår eksporten af disse to varer fremstillet af europæiske producenter, viser de nedenstående tal leverancerne til deres vigtigste traditionelle markeder, idet tallene fra Kina er angivet til sammenligning. Som tidligere er EU's salg på det kinesiske marked minimalt, da det stort set selv dækker efterspørgslen. Desuden er dette marked beskyttet af en høj importtold, der i øjeblikket udgør 30% for de varer, der er omfattet af kontingenter, hvilket skal ses i forhold til EU-toldsatserne på mellem 5% og 12%. I det seneste toldtilbud, der er afgivet i forbindelse med forhandlingerne om Kinas tiltrædelse af WTO, vil den kinesiske told på KN 6911 10 10 først nå sit endelige niveau - 12%, samme niveau som den nuværende EU-told, i 2005. For KN 6912 vil tolden ikke komme under 15%, og dette vil først ske i 2004. Importen til Kina vil derfor stadig være genstand for betydelig beskyttelse i nogle år endnu.

Eksporten til tredjelande i 1999: EUR-15 Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Som det fremgår af ovenstående tal, er USA et vigtigt marked for de europæiske producenter af bordservice. Producenterne af bordservice til hotelbrug klarer sig fortsat særlig godt på de amerikanske marked til trods for de meget høje øverste toldsatser, der fortsat anvendes (ikke blot i USA, men også på andre markeder). Uruguay-rundeforhandlingerne førte kun til en nedsættelse over ti år fra 35% til 25% for bordservice af porcelæn til hotelbrug, og til 28% for andre kvaliteter. Disse niveauer er mindst dobbelt så høje som de tilsvarende toldsatser i EU.

I de seneste år er der set tegn på, at kinesiske eksportører også tager sigte mod det amerikanske marked med lavprisimport, hvilket forværrer situationen for EU's eksport til dette marked, der stort set bliver presset ud i nogle områder.

2. Priser

Salgspriserne for importeret kinesisk bordservice har altid ligget langt under de europæiske priser såvel for porcelæn som for keramik, og 1999 var ingen undtagelse, som det klart fremgår af nedenstående tabel.

EUR/kg Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Det skal bemærkes, at de ovenfor anførte gennemsnitlige salgspriser i EU for første gang i denne rapport er blevet beregnet på grundlag af oplysninger fra COMEXT. De refererer derfor til gennemsnitspriser for de 15 EU-stater, hvor industrien tidligere har leveret tal for et begrænset antal medlemsstater. Nogle af tallene er derfor forskellige fra tallene i tidligere rapporter og kan ikke sammenlignes med dem.

For de to poster, som var underlagt kontingenter, var de gennemsnitlige salgspriser følgende i 1999:

EUR/kg Kilde: COMEXT

>TABELPOSITION>

Til sammenligning var de gennemsnitlige salgspriser for de varer under de nævnte poster, der rapporteredes importeret fra Hongkong:

KN 6911.10 1,77 EUR/kg

KN 6912.00 1,24 EUR/kg

3. Problemet med efterligninger

Et af de problemer, som EU-producenterne af bordservice har haft gennem årene, er, at mange af de importerede varer fra Kina, som kommer ind på markedet til priser, der ligger væsentligt under priserne på europæiske varer, er direkte kopier af modeller fremstillet af selskaber i EU. Forbrugeren kan derfor stå over for to næsten identiske varer til meget forskellige priser og fremstillet efter meget forskellige miljøregler.

4. Fællesskabsindustriens standpunkt

Sektoren for bordservice af keramik repræsenteres på europæisk plan af Fédération européenne des Industries de Porcelaine et de Faïence de Table et d'Ornamentation (FEPF), der selv er medlem af den overordnede europæiske sammenslutning af keramikproducenter, Cérame-Unie. FEPF holdt sin årlige generalforsamling i juni 2000 og nåede frem til følgende fælles holdning: den finder, at der er tilstrækkelig grund til at videreføre de eksisterende kontingenter for bordservice og samtidig forbedre kontrollen ved grænserne, fordi:

- illoyal handelspraksis, såsom den kinesiske imports meget lave priser, de hyppige efterligninger og omledningen af varer gennem andre lande, er fortsat en byrde for EU's bordserviceindustri, der lider under følgerne

- den mener, at aftalen mellem EU og Kina og WTO-medlemskab ikke sikrer, at det kinesiske statshandelssystem bringes til ophør, og at toldnedsættelsen for importen til Kina er utilstrækkelig til, at producenterne i EU kan eksportere til Kina for at kompensere for deres tab som følge af kinesisk lavpriseksport til EU og andre lande

- den finder, at importen af kinesisk bordservice til EU er et lige så følsomt spørgsmål som importen af kinesiske tekstiler til USA, hvor den forstår, at der muligvis findes en beskyttelsesklausul. Hvis det f.eks. lykkes USA at opnå en tiårig beskyttelsesklausul for importen af kinesiske tekstiler, vil Cérame-Unie søge samme behandling for importen af kinesisk bordservice til EU

- den mener, at varer, der importeres fra Kina og andre tredjelande, bør være genstand for samme relevante lovgivning, som gælder for EU-producenterne, hvilket ikke er tilfældet i øjeblikket, og hvilket er forskelsbehandling af producenter fra hjemmemarkedet. For så vidt angår bordservice af keramik betyder dette navnlig direktiv 84/500/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om keramiske genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler (der fastsætter grænser for frigivelse af bly og cadmium), og direktiv 89/109/EØF indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om materialer og genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler.

Sidstnævnte direktiv fastsætter bl.a., at sådanne materialer og genstande skal være ledsaget af fabrikantens, forarbejdningsvirksomhedens eller importørens navn eller registrerede varemærke. Da disse oplysninger normalt mangler på varer importeret fra Kina, mener Cérame-Unie, at EU-producenterne er udsat for forskelsbehandling.

5. Importørernes standpunkt

Union of Glass and Pottery Wholesalers Associations og Foreign Trade Association mener på den anden side, at fortsatte kontingenter for bordservice ikke længere er nødvendige, da den EU-erhvervsgrenens samlede situation er blevet forbedret betydeligt som følge af rationaliseringer, nedskæringer og flytning af produktionen til Central- og Østeuropa samt Fjernøsten, hvor timelønnen er 70% til 80% lavere end i Fællesskabet.

6. Konklusion

Tilstedeværelsen af billigt bordservice med oprindelse i Kina er fortsat et meget følsomt spørgsmål for den keramiske bordserviceindustri i Fællesskabet og kan klart føre til betydelige forstyrrelser. Rationaliseringsbestræbelserne i EU's bordserviceindustri fortsætter og fører stadig til tab af arbejdspladser, og i en sådan periode er sektoren fortsat følsom over for virkningerne af lavprisimport. Kontingenterne for importen fra Kina bør derfor videreføres i 2001.

Kommissionen har imidlertid givet de kinesiske myndigheder en foreslået tidsplan for afvikling af de kvantitative restriktioner for andre industrivarer end tekstiler fra Kina, hvilket for de to keramiske bordserviceprodukter betyder en stigning på 15% hvert år fra 2001 til 2004 med en fuldstændig fjernelse af kontingenterne i 2005. I overensstemmelse hermed bør kontingenterne for KN 6911 10 og KN 6912 00 for 2001 fastsættes 15% over det niveau, der blev anvendt i 2000. Kontingenterne bør ikke afskaffes før 2005, jf. den foreslåede tidsplan.

III. Kinas handelsliberalisering og tiltrædelse af WTO

(1) Forhandlingerne om en aftale om Kinas tiltrædelse af WTO har været højt prioriteret på EU's handelsdagsorden i de seneste to år. Den bilaterale aftale mellem Kina og EU, der blev indgået den 19. maj 2000, er derfor et stort skridt fremad i handelsforbindelserne. Aftalen med EU, der følger aftalen mellem Kina og USA fra november 1999, sikrer, at Kina vil tilslutte sig WTO i begyndelsen af 2001. Kommissionen og de kinesiske myndigheder er blevet enige om trinvis åbning af markedet på mange områder, idet gennemførelsen typisk vil finde sted over en periode på mellem tre og fem år.

Aftalen mellem EU og Kina vil sikre en stærkt forbedret adgang for firmaer fra EU (og andre WTO-medlemmer) til det kinesiske marked. Importtold og andre ikke-toldmæssige begrænsninger vil blive kraftigt og permanent reduceret. Medlemskab af WTO vil konsolidere og fremskynde Kinas egne bestræbelser for at fremme bred gennemsigtighed, retfærdighed og åbenhed i Kinas egen handelsordning. Og WTO's uafhængige og retligt bindende tvistbilæggelsessystem vil gøre det muligt for begge sider at løse handelsmæssige problemer hurtigt og effektivt. Kort sagt betyder denne aftale en stor forbedring af europæiske virksomheders muligheder for at eksportere til, handle med og investere i Kina. Som følge heraf kan EU og Kina se frem til, at de udenlandske direkte investeringer i Kina, der i den senere tid har været faldende, igen vil stige.

Ud over de kommercielle muligheder, der følger af WTO-tiltrædelsen, vil den også have betydelige virkninger for økonomiske reformer og udvikling i Kina. EU er besluttet på at arbejde sammen med Kina i et partnerskab, for at denne overgangsperiode kan forløbe så problemfrit som muligt. Kommissionen vil gennem samarbejdsprogrammet for EU og Kina dele sine WTO-erfaringer med Kina og herunder tilbyde at hjælpe landet med at tilpasse dets økonomi, så WTO-forpligtelserne kan opfyldes.

Tiltrædelsen af WTO vil skabe endnu et holdepunkt for strukturelle reformer. Adgangen til det globale handelssystem vil være en katalysator for kinesiske firmaer til at blive mere effektive og vise, at de kan konkurrere med resten af verden på redelige vilkår. Aftalen vil derfor også være god for kinesiske selskaber og arbejdere, der vil opnå fordele af stigende udenlandske investeringer og benytte de nyeste ledelsesmetoder og retlige strukturer.

(2) EU tegnede sig for en betydelig og voksende del af Kinas globale handelsoverskud i 1998 og 1999. Den finansielle krise i Asien påvirkede den kinesiske eksport i regionen og førte til en omlægning af Kinas eksport fra Øst- og Sydøstasien til Europa. Handelsunderskuddet mellem EU og Kina steg fra 24,4 mia. i 1998 til over 30 mia. i 1999.

(3) Den 19. maj 2000 undertegnede EU og Kina en bilateral aftale, der banede vejen for Kinas tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Når Kina tiltræder WTO vil det være en vigtig udfordring for EU at udvikle gensidigt acceptable metoder for overvågning af og bistand til Kinas overholdelse af landets WTO-forpligtelser. EU vil også fortsætte med at behandle spørgsmålet om de resterende hindringer for markedsadgang.

(4) I forventning om Kinas umiddelbart forestående tiltrædelse af WTO vil EU skulle se frem i tiden for at se, hvordan dette vil påvirke vores handelsmæssige forbindelser. Kina vil have behov for bistand til at opfylde sine WTO-forpligtelser. Kommissionen vil fortsætte med at udvikle nye kommunikationskanaler med de kinesiske myndigheder, overvåge opfyldelsen af Kinas WTO-forpligtelser og identificere områder, hvor Kina har svært ved at opfylde disse forpligtelser.

(5) Fællesskabets ordning for kvantitative begrænsninger over for Kina blev senest delvist liberaliseret i 1998. I betragtning af situationen for EU-industrierne i de pågældende sektorer og mangelen på fremskridt med hensyn til liberalisering af den kinesiske kontingentordning blev ingen EU-kontingenter fjernet i 1999 og 2000. Den gradvise afskaffelse af kvantitative restriktioner på begge side vil nu være en del af Kinas WTO-tiltrædelsespakke, idet begge siders kontingenter skal fjernes i 2005.

4. KAPITEL 3 GENNEMFØRELSE OG OPRETHOLDELSE AF TILSYNSFORANSTALTNINGER

I. Tilsynsforanstaltningernes formål

Rådet indførte disse foranstaltninger for så nøje som muligt at kunne følge udviklingen i importen af en række varer, idet denne udvikling var foruroligende, men ikke udgjorde en umiddelbar fare for Fællesskabets industri.

II. Gennemførelse

Gennemførelsen af forudgående fællesskabstilsyn sker gennem en ordning med automatiske tilladelser, der vederlagsfrit udstedes for enhver ønsket mængde senest fem arbejdsdage efter indgivelsen af ansøgningen fra en hvilken som helst importør i Fællesskabet.

Ved forordning (EF) nr. 519/94 som ændret ved forordning (EF) nr. 139/96 blev der indført et standardiseret og forenklet fællesskabstilsynsdokument, som har reduceret de formaliteter, som importørerne og medlemsstaterne skal opfylde ved import af varer, der er underlagt tilsyn, til et minimum.

På baggrund af konklusionerne i Kommissionens anden rapport besluttede Rådet i maj 1997 ved forordning (EF) nr. 847/97:

- at fjerne en række varer, for hvilke importen i 1995 var lavere end i 1994, fra listen over varer, som er omfattet af fællesskabstilsyn

- at opføre en række varer, for hvilke kontingenterne blev afskaffet (dele og tilbehør til legetøj og glasvarer fra 1. januar 1998), på listen over varer, der er omfattet af forudgående fællesskabstilsyn.

På baggrund af konklusionerne i Kommissionens tredje rapport besluttede Rådet i maj 1998 ved forordning (EF) nr. 1138/98 at opføre legetøj, for hvilket kontingenterne var blevet afskaffet, på listen over varer, der er omfattet af forudgående fællesskabstilsyn.

III. Udviklingen i importen af de varer, der er omfattet af tilsyn

I nedenstående tabel redegøres der for importen af varer under tilsyn i 1998 (med undtagelse af visse former for hi-tech-fodtøj) sammenlignet med importen i 1997, målt i tusinde ECU.

Kilde: EUROSTAT

>TABELPOSITION>

For så vidt angår importen af visse typer hi-tech-sportsfodtøj, sondres der i Eurostats statistikker ikke mellem fodtøj, der er underkastet tilsyn, og fodtøj, der ikke er det, hvorfor Kommissionen kun kan henvise til de tilsynsdokumenter, der er udstedt i 1999:

ex 6402 99 // 2 668 643 par

ex 6403 91 og 99 // 12 708 325 par

ex 6404 11 // 10 388 169 par

I alt // 25 765 137 par

IV. Nødvendigheden af at opretholde tilsynsforanstaltningerne

Det fremgår af disse tal, at den kinesiske imports andel af alle disse varer med én undtagelse stadig er meget stor. Kommissionen mener, at det forudgående tilsyn bør liberaliseres for disse varer fra den 1. januar 2001 i forbindelse med den bilaterale aftale med Folkerepublikken Kina og indtil protokollen om dette lands tiltrædelse af WETO er færdigbehandlet. [4]

[4] Nemlig "cykler", der er pålagt antidumpingtold, og hvis følsomhed derfor ikke udelukkende kan vurderes på grundlag af de importerede mængder. Den 10. september 1998 blev der indledt en udløbsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for kinesiske cykler. Ved Rådets forordning nr. (EF) 1524/2000 af 10. juli 2000 (EFT L 175 af 14.7.2000, s. 39) blev de gældende foranstaltninger opretholdt (dvs. en antidumpingtold på 30,6% af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse).

5. KAPITEL 4 KOMMISSIONENS KONKLUSIONER OG FORSLAG

I betragtning af ovenstående og i afventning af færdigbehandlingen af tiltrædelsesprotokollen for Folkerepublikken Kina finder Kommissionen, at den ordning med kvantitative restriktioner og tilsynsforanstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 519/94, og som senest er ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98, bør ændres således:

(1) Tilsynsforanstaltningerne bør afskaffes fra 1. januar 2001 (bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 519/94, senest ændret ved bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 1138/98 ophæves).

(2) Niveauet for vore resterende kontingenter bør justeres hvert år fra 1. januar 2001 til 31. december 2004 i henhold til bilaget (afviklingstabel). De bør afskaffes fuldstændigt fra 1. januar 2005 (bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 519/94, senest ændret ved bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 1138/98).

(3) a) På dette grundlag vil Kommissionen fremsætte de relevante forslag til en forordning udstedt af Rådet, som skal dække hele perioden (fra og med 2001 til og med 2004).

b) Da Kommissionens relevante forordning om fordeling af kontingenterne allerede er blevet offentliggjort på grundlag af deres tidligere niveau, vil det for så vidt angår kontingentåret 2001 være nødvendigt, at Kommissionen offentliggør endnu en forordning om fordelingen af de påtænkte øgede mængder umiddelbart efter offentliggørelsen af den Rådets forordning, som er omhandlet under punkt a).

Bemærk: Der vil også blive fremsat forslag om ændring af bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 519/94 for at fjerne de lande, som i mellemtiden er blevet medlemmer af WTO, fra listen over tredjelande.

Fodtøj: I par BILAG

Porcelæn/keramik: I tons

TIDSPLAN FOR AFVIKLING AF KONTINGENTER FOR ANDRE INDUSTRIVARER END TEKSTILVARER

>TABELPOSITION>