27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/3 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Ændret forslag til Rådets direktiv om samordning af visse i medlemsstaterne ved lov eller admi­
nistrativt fastsatte forskrifter vedrørende udøvelse af radiospredningsvirksomhed (') 
KOM(88) 154 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen i overensstemmelse med E&F-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 
6. april 1988) 
(88/C 110/03) 
(1) EFT nr. C 179 af 17. 7. 1986, s. 4. 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, 
stk. 2, og artikel 66, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
De mål for Fællesskabet, der er nedfældet i Traktaten, 
omfatter en stadig snævrere sammenslutning mellem de 
europæiske folk og snævrere forbindelser mellem Fælles­
skabets medlemsstater, sikring af økonomiske og sociale 
fremskridt for landene gennem fælles handling med sigte 
på at fjerne de skranker, der deler Europa, en stadig 
forbedring af folkenes levevilkår samt bevarelse og styr­
kelse af freden og friheden; 
med henblik på virkeliggørelsen af disse mål indeholder 
Traktaten bestemmelser om oprettelse af et fælles 
marked, herunder fjernelse af hindringerne for den frie 
bevægelighed for tjenesteydelser mellem medlemssta­
terne, gennemførelse af en ordning, der sikrer, at 
konkurrencen inden for Fællesmarkedet ikke fordrejes, 
samt indbyrdes tilnærmelse af de nationale bestemmelser 
i det omfang, dette er nødvendigt for Fællesmarkedets 
funktion; uændret 
under henvisning til forslag fra Kommissionen ('), 
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg (3), og 
ud fra følgende betragtninger: 
uændret 
uændret 
(') EFT nr. C 179 af 17. 7. 1986, s. 4. 
(2) Protokol fra mødet onsdag den 20. 1. 1988, EP 120.083, 
s.ll. 
O EFT nr. C 232 af 31. 8. 1987, s. 29. 
Nr. C 110/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG 
radiospredning på tværs af Fællesskabets landegrænser, 
især via satellit og kabel, er et af de mest velegnede 
midler til at fremme virkeliggørelsen af ovennævnte 
fællesskabsmål, der er af både politisk, økonomisk, 
social, kulturel og juridisk art; ÆNDRET FORSLAG 
uændret 
virkeliggørelsen af de ovennævnte fællesskabsmål forud­
sætter, næsten 30 år efter Fællesskabets oprettelse, en 
videreudvikling fra åbning af de nationale markeder for 
produktion og distribution af udsendelser til etablering af 
et internt marked for radiospredning; uændret 
skabelsen af dette fælles marked forudsætter, ud over 
fjernelsen af hindringer for den frie radiospredning, en 
tilpasning og forbedring af vilkårene for produktion og 
distribution af udsendelser i Fællesskabet for derved at 
sikre, at dette udvidede marked kommer til at fungere på 
samme måde som et indenlandsk marked; uændret 
med henblik herpå, eller med Traktatens ord, for at lette 
adgangen til at optage og udøve selvstændig erhvervs­
virksomhed, herunder produktion og distribution af 
udsendelser, skal der ifølge Traktaten udstedes direktiver 
om samordning af bestemmelserne om adgangen til at 
optage og udøve sådan virksomhed; uændret 
det er en afgørende betingelse for at nå målene med 
dette direktiv, at den offentligretlige radiosprednings 
konkurrenceevne sikres ved tilvejebringelse af rimelige 
konkurrencevilkår i Fællesmarkedet; 
kommercielle reklameudsendelser er tjenesteydelser efter 
Traktaten, fordi de udføres mod betaling; liberalise­
ringen på dette område bidrager til at fremme samhan­
delen med varer og tjenesteydelser og skal derfor i 
henhold til Traktaten prioriteres højt; udgår 
andre udsendelser er ligeledes tjenesteydelser efter Trak­
taten, fordi de normalt udføres mod betaling, og er 
ifølge deres beskaffenhed ikke varer, der er underkastet 
Traktatens bestemmelser om frie varebevægelser, som 
andre medieprodukter, f.eks. videokassetter, videodiscs, 
grammofonplader, aviser, magasiner, tidsskrifter og 
bøger; andre udsendelser, herunder reklameudsendelser, er 
tjenesteydelser, efter Traktaten, fordi de normalt udføres 
mod betaling, og er ifølge deres beskaffenhed ikke varer, 
der er underkastet Traktatens bestemmelse om frie vare­
bevægelser som andre medieprodukter, f.eks. videokas­
setter, videodiscs, grammofonplader, aviser, magasiner, 
tidsskrifter og bøger; 
når en udenlandsk radiospredningsvirksomhed eller en 
anden rettighedsindehaver til et indenlandsk kabeldistri­
butionsselskab giver en efter ophavsretlige eller andre 
bestemmelser nødvendig tilladelse til at retransmittere 
udenlandske programmer, er der også her tale om en 
tjenesteydelse i Traktatens forstand, fordi tilladelsen 
normalt gives mod betaling; uændret 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/5 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Traktaten udelukker ikke fra sit anvendelsesområde uændret 
sådanne tjenesteydelser på grund af deres særlige 
karakter, såsom deres kulturelle aspekter eller implika­
tioner, men foreskriver liberalisering og fri bevægelighed 
med hensyn til tjenesteydelser, der normalt udføres mod 
betaling, og som derfor, uanset deres kulturelle indhold 
eller andre forhold, efter Traktaten betragtes som 
økonomiske aktiviteter, hvis harmoniske udvikling er et 
af Fællesskabets mål; 
Traktaten garanterer fri ret til udveksling af tjeneste- uændret 
ydelser, herunder radiospredning, inden for Fællesskabet, 
og der gælder ingen begrænsninger med hensyn til EF-
statsborgere, der er etableret i en anden medlemsstat end 
den, hvori modtageren af tjenesteydelsen er hjemmehø­
rende; 
den enkeltes ret til uden begrænsninger at levere udsen- uændret 
delser til modtagere i andre lande, herunder kabeldistri­
butionsselskaber, vil på det fællesskabsretlige plan 
afspejle den mere generelle europæiske menneskeret­
tighed, ytringsfriheden, der omfatter frihed til at give 
eller modtage meddelelser og tanker, uden indblanding 
fra offentlig myndighed og uden hensyn til grænser, og 
som er nedfældet i artikel 10, stk. 1, i Konventionen til 
Beskyttelse af Menneskerettigheder og Grundlæggende 
Frihedsrettigheder, der blev undertegnet i Rom den 4. 
november 1950 og er ratificeret af alle medlemsstater; 
derfor må friheden til at levere udsendelser indføres i uændret 
fællesskabsretten under anvendelse af Traktaten og ved 
udstedelse af direktiver om samordning af bestemmel­
serne om radiosprednings- og kabeldistributionsvirk­
somhed på baggrund af og i mindst samme udstrækning 
som garanteret ved de frihedsrettigheder, der er 
nedfældet i artikel 10, stk. 1, i Menneskerettighedskon­
ventionen; 
den samme parallelitet må respekteres ved anvendelsen af uændret 
Traktaten og udstedelsen af direktiver om samordningen 
af de bestemmelser, der begrænser retten til at levere 
udsendelser, og som har hjemmel i Traktatens artikel 56, 
stk. 1, eller er berettigede ud fra hensynet til almenvellet, 
og de bestemmelser, der begrænser friheden til at give 
eller modtage meddelelser eller tanker, og som har 
hjemmel i artikel 10, stk. 2, i Menneskerettighedskon­
ventionen; 
de i medlemsstaterne gældende love og administrative uændret 
forskrifter om radiosprednings- og kabeldistributions­
virksomhed er indholdsmæssigt forskellige og har 
forskellige konsekvenser for produktion og distribution 
af programmer, reklame- og sponsorvirksomhed, beskyt­
telse af børn og unge samt for ophavsretten, hvilket kan 
hæmme den frie udveksling af tjenesteydelser inden for 
Fællesskabet og fordreje konkurrencen på Fællesmar­
kedet; 
Nr. C 110/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
de omtalte forskelle med hensyn til radio- og fjernsyns­
reklamer indebærer endvidere, at den frie udveksling af 
varer og tjenesteydelser hæmmes, i og med at mulighe­
derne for at reklamere for sådanne varer og tjeneste­
ydelser overalt i Fællesskabet, hvilket er en integrerende 
del af markedsføringen, er underkastet forskellige 
begrænsninger og forbud; uændret 
den frie udveksling af udsendelser inden for Fællesskabet 
hæmmes også, når retten til at viderebringe et bestemt 
program indehaves af forskellige personer i forskellige 
medlemsstater, og de pågældende kan udnytte denne ret 
til at forbyde retransmission via kabel af en udenlandsk 
udsendelse til forskellige medlemsstater; idret 
alle sådanne begrænsninger af friheden til at udøve 
radiospredningsvirksomhed inden for Fællesskabet skal 
fjernes i henhold til Traktaten, dels ved anvendelse af 
dens artikel 59, dels, for så vidt som sådanne begræns­
ninger behandler al radiospredningsvirksomhed lige, 
uanset oprindelse og uanset de for sådan virksomhed 
ansvarlige personers nationalitet eller etableringssted, og 
for så vidt som disse love og forskrifter er berettigede ud 
fra hensynet til almenvellet, gennem udstedelse af direk­
tiver om samordning af bestemmelserne om udøvelse af 
selvstændig erhvervsvirksomhed, herunder radiospred­
nings- og kabeldistributionsvirksomhed; idret 
formålet med en sådan samordning er at gøre det lettere 
at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed og især at gøre 
det lettere for radiosprednings- og kabeldistributionssel­
skaber at transmittere og retransmittere programmer og 
reklamer og herigennem fjerne hindringerne for den frie 
udveksling af programmer og, i bredere forstand, for den 
frie udveksling af meddelelser og tanker inden for 
Fællesskabet; idret 
ifølge Traktaten er EF-borgere, der fra en medlemsstat 
leverer tjenesteydelser til en person i en anden medlems­
stat, ved udøvelsen af denne virksomhed udelukkende 
uderkastet lovgivningen i den første medlemsstat; idret 
derfor og af den grund, der er anført i den næstsidste af 
ovenstående betragtninger, samt for at undgå den kumu­
lative anvendelse af radiospredningslovgivningen i flere 
eller alle medlemsstater på den enkelte udsendelse og det 
enkelte radiosprednings- og kabeldistributionsselskab, er 
det nødvendigt, men samtidig også tilstrækkeligt, at alle 
udsendelser er i overensstemmelse med lovgivningen i 
den medlemsstat, hvorfra de bringes; mdret 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/7 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
dette direktiv fastsætter de nødvendige mindsteregler for 
fri udveksling af radioudsendelser; det berører derfor 
ikke medlemsstaternes og disses regioners beføjelser 
vedrørende radiovirksomhedens organisation, finansie­
ring og programindhold; en selvstændig kulturel udvik­
ling i medlemsstaterne og bevarelsen af den kulturelle 
mangfoldighed i Fællesskabet vil derfor fortsat være 
mulig; 
det er i Fællesmarkedet nødvendigt, at alle udsendelser 
fra Fællesskabet og beregnet til modtagelse i Fælles­
skabet, især sådanne, der er beregnet til modtagelse i en 
anden medlemsstat, er i overensstemmelse dels med 
lovgivningen, som gælder i den medlemsstat, hvorfra de 
bringes, og som finder anvendelse på udsendelser, der er 
beregnet til modtagelse af publikum i den medlemsstat, 
dels med bestemmelserne i nærværende direktiv, med 
henblik på beskyttelse af forbrugerne i disses egenskab af 
lyttere og seere, især unge, samt forfattere, producenter, 
radiospredningsvirksomheder og de medvirkende per­
soner, annoncører og reklamebureauer samt almenvellets 
interesser; uændret 
kontrol med overholdelsen af den ved dette direktiv 
samordnede nationale lovgivning i den medlemsstat, 
hvorfra udsendelserne bringes, er efter fællesskabsretten 
tilstrækkelig ud fra ønsket om at sikre fri udveksling af 
udsendelser uden fornyet kontrol på samme grundlag i 
de enkelte modtagerlande; det er nødvendigt, at alle nyheders og informationers 
rigtighed og oprindelse meget nøje kontrolleres af radio­
spredningsvirksomhederne, inden de udsendes; 
forpligtelsen til at føre kontrol med overholdelse af den 
ved dette direktiv samordnede nationale lovgivning i den 
medlemsstat, hvorfra udsendelserne bringes, er efter 
fællesskabsretten tilstrækkelig ud fra ønsket om at sikre 
fri udveksling af udsendelser uden fornyet kontrol på det 
samme grundlag i de enkelte modtagerlande; 
det er af afgørende betydning for en tilfredsstillende 
gennemførelse af dette direktiv, at der drages omsorg 
for, at der ikke finder handlinger sted, som kan skade 
den frie bevægelighed eller handelen med radio- og 
fjernsynsudsendelser, eller som kan fremme dannelsen af 
dominerende stillinger, der også kan medføre begræns­
ninger for radio- og fjernsynsinformationens pluralisme 
og frihed og for informationssystemet som helhed; 
nærværende direktiv indskrænker ikke nugældende eller 
fremtidige fællesskabsretsakter om harmonisering, der er 
eller vil blive nødvendige, særlig for at opfylde ufravige­
lige bestemmelser om forbrugerbeskyttelse og om loyale 
handelstransaktioner; idret 
samordning af nationale lovgivninger med henblik på at 
sikre og fremme distribution og produktion af fjernsyns­
programmer er unødvendig for de bestemmelsers 
vedkommende, der ikke er begrundet i hensynet til 
almenvellet, den offentlige orden, den offentlige 
sikkerhed eller den offentlige sundhed, da disse 
bestemmelser jo ikke må anvendes til at begrænse den 
frie udveksling af udsendelser i Fællesskabet; idret 
Nr. C 110/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG 
en sådan samordning er imidlertid nødvendig på fælles­
skabsplan for at gøre det lettere for enkeltpersoner og 
virksomheder, der producerer programmer med kulturelt 
sigte, at optage og udøve deres virksomhed; ÆNDRET FORSLAG 
uændret 
krav til alle offentlige og private fjernsynsselskaber i 
Fællesskabet om, at de skal afsætte en vis del af deres 
sendeflade til udsendelser, der bringes i Fællesskabet, er 
et effektivt middel til at fremme offentlig såvel som 
privat produktion og distribution af sådanne udsendelser 
og supplerer andre tiltag, der allerede er eller vil blive 
foreslået med henblik herpå; idret 
foruden dette direktiv er det nødvendigt, at Fællesskabet 
i betragtning af den stærke position, som medieindu­
strierne uden for Europa har, træffer yderligere foran­
staltninger for at fremme de europæiske film- og fjern-
synsproduktioners internationale konkurrenceevne, ikke 
kun for at nå Fællesskabets økonomiske mål, men også 
for at hindre identitetstab i sprog og kultur; 
den europæiske kulturindustris sårbarhed skyldes ikke 
mangel på kreativt talent, men opsplittede produktions-
og distributionssystemer, og det er derfor nødvendigt at 
skabe tilstrækkeligt store markeder til, at fjemsynspro-
duktioner i medlemsstaterne kan få dækket de nødven­
dige investeringer, ikke blot ved at der fastlægges fælles 
bestemmelser, der åbner de nationale markeder, men 
også ved at der gives produktioner fra Fællesskabet af 
enhver art en rimelig andel af fjernsynssendetiden i alle 
medlemsstater, hvilket samtidig vil styrke præsentationen 
af andre europæiske kulturer i de enkelte medlemsstaters 
fjernsynsprogrammer; uændret 
den gradvise indførelse af en generel fortrinsstilling for 
distribution af fjernsynsprogrammer af enhver art, 
produceret inden for Fællesskabet, samt særlige foran­
staltninger med henblik på at fremme beskæftigelsen og 
fremme små og mellemstore virksomheder inden for 
Fællesskabets kulturindustri, giver mulighed for den 
tilpasning af produktionskapaciteten på det audiovisuelle 
område, der er nødvendig for at dække det voksende 
behov for fjernsynsprogrammer; uændret 
især vil en fortrinsstilling med hensyn til førstegangsud-
sendelse af nye fællesskabsproduktioner af kunstnerisk 
art både umiddelbart og på længere sigt gavne beskæfti­
gelsen i de pågældende erhverv; uændret 
endvidere vil en fortrinsstilling for uafhængige produk­
tioner, dvs. sådanne, der er produceret uden for fjern-
synsselskaberne, stimulere til nye typer fjernsynsproduk-
tionsvirksomheder, især oprettelsen af små og mellem­
store virksomheder, samt frembyde nye muligheder for 
lancering af nye kunstneriske talenter og for beskæfti­
gelsen af kulturarbejdere; uændret 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/9 
OPRINDELIGT FORSLAG 
tilladelsen til at bringe reklamer i grænseoverskridende 
udsendelser vil skabe betingelserne for, at radio- og 
fjernsynsreklamer kan blive lovlige i alle medlemsstater, 
idet der herved oprettes et fælles marked for radio- og 
fjernsynsreklamer i hele Fællesskabet; ÆNDRET FORSLAG 
udgår 
medlemsstaterne bør begrænse radio- og fjernsynsrekla­
mernes omfang, således at det ikke forringer radioens og 
fjernsynets funktion som medier for information, under­
visning, kultur og underholdning, samt at kravet om 
reklamer i indenlandske udsendelser i de enkelte 
medlemsstater i vidt omfang opfyldes også under 
hensyntagen til andre mediers interesser; medlemsstaterne bør begrænse radio- og fjernsynsrekla­
mernes omfang, således at det ikke forringer radioens og 
fjernsynets funktion som medier for information, under­
visning, kultur og underholdning, og således at kravet 
om reklamer i indenlandske udsendelser i de enkelte 
medlemsstater i vidt omfang opfyldes også under 
hensyntagen til andre mediers interesser for at bevare 
informationens pluralisme i sin helhed; 
for at sikre, at forbrugernes interesser i deres egenskab af 
lyttere og seere beskyttes fuldt ud og behørigt, er det 
vigtigt, at radio- og fjernsynsreklamer underkastes en 
række regler og normer, og at overholdelsen af disse 
kontrolleres, før udsendelserne finder sted; for at sikre, at forbrugernes interesser i deres egenskab af 
lyttere og seere beskyttes fuldt ud og behørigt, er det 
vigtigt, at radio- og fjernsynsreklamer underkastes en 
række regler og normer; 
gennemførelsen af den frie udveksling af udsendelser 
tværs over grænserne forudsætter, at der på fællesskabs­
plan indføres rammebestemmelser, der indeholder visse 
minimumskrav til reklamerne, men det er medlemssta­
terne, der på nationalt plan skal udfylde disse rammer, 
og medlemsstaterne skal fortsat have ret til at indføre 
strengere krav til indenlandske udsendelser, såsom 
forbud mod reklameudsendelser på søn- og helligdage; idret 
det må sikres, at forbrugernes interesser respekteres, især 
i betragtning af reklamens betydelige indflydelse på 
lyttere og seere, og det er derfor nødvendigt, i overens­
stemmelse med den løsning, der er valgt i de fleste 
medlemsstater, at forbyde alle reklamer for cigaretter og 
andre tobaksvarer, at indføre strenge bestemmelser om 
reklamering for alkoholholdige drikkevarer samt at 
tillade de medlemsstater, der ønsker det, fuldstændigt at 
forbyde sådanne reklamer i deres indenlandske udsen­
delser; uændret 
reklamer kan især i urimelig grad påvirke unge menne­
sker, hvis der ikke fastlægges særlige krav med henblik 
på af forebygge dette; uændret 
Nr. C 110/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
på grund af den konstante stigning i audiovisuelle 
programmers produktionsomkostninger foregår der en 
kraftig udvikling i sponsorvirksomheden, der spiller en 
stadig større rolle i finansieringen af programmerne; 
sponsorvirksomhed bør ikke udelukkes fra denne finan­
siering, men det bør nøje påses, at sponsorerne ikke 
udøver nogen utilbørlig indflydelse på programmernes 
indhold, og at der ikke er nogen direkte forbindelse 
mellem udsendelser og reklameindslag før, under eller 
efter disse udsendelser, som kan opfattes som tegn på en 
sådan indflydelse; på grund af den konstante stigning i audiovisuelle 
programmers produktionsomkostninger foregår der en 
kraftig udvikling i sponsorvirksomheden, der spiller en 
stadig større rolle i finansieringen af programmerne; 
sponsorvirksomhed bør ikke udelukkes fra sådan finan­
siering, men det bør nøje påses, at sponsorerne ikke 
udøver nogen indflydelse på programmernes indhold, og 
at der ikke er nogen direkte forbindelse mellem udsen­
delser og reklameindslag før, under eller efter disse 
udsendelser, som kan opfattes som tegn på en sådan 
indflydelse; 
da medlemsstaterne har et vidt råderum med hensyn til 
fastsættelse af det samlede reklamevolumen i inden­
landske udsendelser, kan den enkelte medlemsstat 
begrænse retransmission over grænserne af udsendelser, 
hvor reklametiden overstiger 15 % af hver enkelt udsen­
delse, der dagligt kan modtages af almenheden i den 
pågældende medlemsstat, for derved at give forbrugerne 
i modtagerlandet en vis beskyttelse og for at undgå 
større konkurrencefordrejning mellem radiosprednings­
virksomhederne i Fællesskabet; da medlemsstaterne har et vist råderum med hensyn til 
fastsættelse af det samlede reklamevolumen i fjernsyns­
udsendelser, bør den enkelte medlemsstat kunne 
begrænse retransmission af fjernsynsudsendelser fra 
andere medlemsstater, hvor reklametiden overstiger 
15 % pr. dag og 18 % pr. time af den udsendelsesflade, 
der dagligt kan modtages af publikum i den pågældende 
medlemsstat, for derved at give forbrugerne i modtager­
landet en vis beskyttelse og for at undgå større konkur­
rencefordrejning mellem radiospredningsvirksomhederne 
i Fællesskabet; 
en lavere grænse end 15 % kunne bevirke, at visse alle­
rede eksisterende radiospredningsvirksomheder i nogle 
medlemsstater blev udelukket fra frit at udsende deres 
programmer i Fællesskabet; idret 
det erkendes, at beskyttelsen af børns og unges fysiske, 
mentale og moralske udvikling er i almenvellets interesse; idret 
på et fælles marked for radio- og fjernsynsudsendelser 
bør radiospredningsvirksomheder være underkastet 
ensartede forpligtelser i henseende til beskyttelse af børn 
og unge mod eventuelle skadelige virkninger af radio- og 
fjernsynsudsendelser, der indeholder stof, som er uegnet 
for dem; idret 
Fællesskabet skal, samtidig med at det gennemfører den 
frie udveksling af radio- og fjernsynsudsendelser, sikre 
overholdelse af ophavsret og beslægtede rettigheder; uændret 
det er almindeligt anerkendt, at nævnte mål fortrinsvis 
bør nås ved en aftale, der på frivillig basis indgås mellem 
de forskellige interesserede parter; uændret 
der bør gives tilstrækkelig lang tid til forhandlinger, 
således at der under hensyntagen til de enkelte parters 
interesse kan indgås en sådan aftale; idret 
dersom en kabeldistributionsvirksomhed, inden en sådan 
aftale foreligger, udtrykker ønske om at retransmittere et 
bestemt program fra en anden medlemsstat, skal den 
pågældende medlemsstat imidlertid være forpligtet til, for 
at tilgodese hensynet til balancen mellem ovennævnte 
interesser, at indføre et lovbestemt licenssystem, der 
sikrer et rimeligt vederlag — dersom en kabeldistributionsvirksomhed, inden en sådan 
aftale foreligger, udtrykker ønske om at retransmittere et 
bestemt program fra en anden medlemsstat, skal den 
pågældende medlemsstat imidlertid være forpligtet til, for 
at tilgodese hensynet til balancen mellem ovennævnte 
interesser, at indføre et voldgiftsorgan, der sikrer et 
rimeligt vederlag; 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/11 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
radiospredningsorganerne inden for et fælles radiospred-
ningsmarked bør pålægges lignende forpligtelser med 
hensyn til retten til gensvar, således at den, hvis særlige 
interesser er blevet skadet af en påstand under en radio­
eller fjernsynsudsendelse, faktisk sikres denne ret; 
Rådet skal i en særskilt afgørelse sikre en prioritering af 
EF-direktivet i forhold til Den Europæiske Konvention 
om Radiospredning på tværs af Grænserne, under udar­
bejdelse i Europarådet, således at Fællesskabet via sine 
institutioner kan udføre den opgave, det har fået pålagt, 
at skabe et fælles marked for radiospredning; 
det er af afgørende betydning at fremhæve, at medlems­
staterne efter Traktatens artikel 5 er forpligtet til at 
afholde sig fra at indgå internationale aftaler på dette 
område, før Rådet har vedtaget dette direktiv; 
det foreslåede direktiv er kun et første skridt i retning af 
den nødvendige trinvise udvikling af en mere omfattende 
europæisk mediepolitik, som Europa-Parlamentet havde 
krævet i sin beslutning af 10. oktober 1985 (') 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: idret 
KAPITEL I 
Almindelige bestemmelser 
Artikel 1 Artikel 1 
1. Enhver medlemsstat skal sikre, at alle indenlandske 
radio- og fjernsynsudsendelser, der bringes på dens terri­
torium, er i overensstemmelse med lovgivningen om 
radiospredning, bestemt til publikum i denne medlems­
stat. 1. Enhver medlemsstat skal sikre, at alle radio- og 
fjernsynsudsendelser, der bringes af radiospredningsvirk­
somheder under dens jurisdiktion, er i overensstemmelse 
med lovgivningen om radiospredning, bestemt til 
publikum i denne medlemsstat. 
2. Medlemsstaterne må ikke begrænse modtagelse og 
retransmission på deres territorier af udsendelser af 
andre medlemsstater af grunde, som falder inden for de 
ved dette direktiv samordnede områder, jf. dog artikel 14 
og reglerne i kapitel V. idret 
3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på udsen­
delser, der udelukkende er bestemt for modtagelse i 
andre stater end medlemsstaterne. 3. uændret 
(') EFT nr. C 288 at 11. 11. 1985, s. 113. 
Nr. C 110/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
KAPITEL II 
Fremme af distribution og fremstilling af fjernsynspro­
grammer 
Artikel 2 Artikel 2 
1. Medlemsstaterne påser, at de indenlandske fjern­
synsselskaber afsætter mindst 30 % af den sendetid, der 
ikke består af nyheder, sportsbegivenheder og under­
holdningsudsendelser med konkurrencepræget islæt, 
reklame og tekst-tv, til transmission af programmer, 
produceret i Fællesskabet som defineret i artikel 4, 
hvoraf der blandt førstegangsudsendelserne mindst skal 
afsættes en tredjedel til førstegangsudsendelse af 
programmer, produceret i Fællesskabet. 1. Medlemsstaterne påser, at fjernsynsselskaber og 
kabeldistributionsselskaber, der retransmitterer fjernsyns­
udsendelser, afsætter mindst 60 % af den sendetid, der 
ikke består af nyheder, sportsbegivenheder og under­
holdningsudsendelser med konkurrencepræget islæt, 
reklame- og tekst-tv, til fællesskabsprogrammer, hvoraf 
mindst en tredjedel afsættes til forstegangsudsendelser af 
programmer, produceret i Fællesskabet. Den nævnte 
procentsats opnås trinvis ved hjælp af egnede kriterier 
inden for en periode på tre år fra den i artikel 22 fast­
satte dato. 
2. Procentsatsen forhøjes gradvis, indtil den tre år 
efter den i artikel 22 fastsatte dato andrager mindst 
60 o/o. udgår 
3. I denne artikel betragtes indenlandske udsendelser 
fra andre medlemsstater 2. Med henblik på stk. 1 
— som programmer, produceret i Fællesskabet, hvis der 
er tale om samtidig, uændret og uforkortet retrans­
mission betragtes udsendelser fra andre medlemsstater i deres 
helhed som programmer, produceret i Fællesskabet, 
hvis der er tale om samtidig, uændret og uforkortet 
retransmission 
— for programmer, co-produceret i Fællesskabet, en 
førstegangsudsendelse, foretaget af hver af co-produ-
centerne, som en førstegangsudsendelse i Fælles­
skabet. betragtes førstegangsu.dsendelsen i hvert af de co-
producerende EF-lande som førstegangsudsendelse i 
Fællesskabet, hvis der er tale om co-produktioner. 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne påser, at de indenlandske fjern­
synsselskaber med hensyn til førstegangsudsendelser 
afsætter mindst 5 % af deres programbudget til fælles­
skabsprogrammer efter artikel 4, der er fremstillet af 
uafhængige producenter i Fællesskabet. Artikel 3 
1. Medlemsstaterne påser, at fjernsynsselskaberne 
afsætter mindst 5 % af deres programbudget til fælles­
skabsprogrammer, der er fremstillet af producenter, som 
er uafhængige af fjernsynsselskaberne. 
2. Procentsatsen forhøjes gradvis, indtil den tre år 
efter den i artikel 22 fastsatte dato andrager mindst 
10 o/o. 2. Procentsatsen forhøjes gradvis, indtil den tre år 
efter den i artikel 22 fastsatte dato andrager mindst 
10 %, og den opnås ved, at en passende del afsættes til 
nyere programmer, dvs. programmer, der er produceret 
inden for et rimeligt kort tidsrum inden deres udsendelse. 
Et rimeligt kort tidsrum defineres i denne forbindelse 
som en periode på maksimalt fem år. 
Artikel 4 
Fællesskabsprogrammer efter dette kapitel er: Artikel 4 
1. I dette kapitel er fællesskabsprogrammer pro­
grammer fremstillet hovedsagelig under medvirken af 
ophavsmænd og medarbejdere, der er bosiddende i en 
eller flere medlemsstater, når en af de tre følgende betin­
gelser opfyldes: 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/13 
OPRINDELIGT FORSLAG 
a) programmer fremstillet af producenter fra en 
medlemsstat ÆNDRET FORSLAG 
a) programmerne fremstilles af en eller flere produ­
center, der er bosiddende i en eller flere medlems­
stater, eller 
b) programmer fremstillet af producenter fra flere 
medlemsstater b) en eller flere producenter, der er bosiddende i en eller 
flere medlemsstater, overvåger og effektivt kontrol­
lerer produktionen af programmerne, eller 
c) programmer fremstillet af producenter fra en eller 
flere medlemsstater samt et eller flere tredjelande, 
såfremt Fællesskabets andel af de samlede produk­
tionsomkostninger udgør mindst 70 %. c) co-producenterne i Fællesskabet står for den største 
del af co-produktionen, og denne kontrolleres ikke af 
en eller flere producenter etableret uden for Fælles­
skabet. 
2. I dette kapitel betragtes programmer som fælles­
skabsprogrammer, hvis de enten udelukkende eller i co-
produktion med producenter bosiddende i en eller flere 
medlemsstater er fremstillet af producenter bosiddende i 
et eller flere lande, der er medlemmer af EFTA eller 
Europarådet, og som har indgået en aftale om gensi­
dighed med Fællesskabet, såfremt de er fremstillet 
hovedsagelig under medvirken af ophavsmænd og 
medarbejdere, der er bosiddende i en eller flere 
medlemsstater eller i et land, der er medlem af EFTA 
eller Europarådet. 
3. Programmer, der ikke er fællesskabsprogrammer 
efter stk. 1, men som er fremstillet hovedsagelig under 
medvirken af ophavsmænd og medarbejdere, der er 
bosiddende i en eller flere medlemsstater, betragtes som 
fællesskabsprogrammer i et omfang svarende til co-
producenter i Fællesskabets andel af de samlede produk­
tionsomkostninger. 
Artikel 4a 
1. Bestemmelserne i dette kapitel finder ikke anven­
delse på lokale fjernsynsudsendelser, der ikke indgår i et 
nationalt netværk. 
2. Over for nogle eller alle fjernsynsselskaber under 
deres jurisdiktion står det medlemsstaterne frit for at 
indføre mere detaljerede eller strengere regler med 
henblik på at fremme distributionen og fremstillingen af 
fjernsynsprogrammer. 
Artikel 4b 
Kommissionen indleder forhandlinger med EFTA-
landene og Europarådets medlemsstater med henblik på 
at indgå de i artikel 4, stk. 2, anførte aftaler. 
Nr. C 110/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
KAPITEL III 
Radio- og fjernsynsreklamer samt sponsorvirksomhed 
AFSNIT 1 
INDENLANDSKE UDSENDELSER 
Artikel 5 
Medlemsstaterne fastsætter den tilladte reklamesendetid 
på en sådan måde, 
a) at den ikke forringer radioens og fjernsynets funktion 
som media for nyheder, uddannelse, kultur og under­
holdning, og 
b) at efterspørgslen efter reklamer i udsendelsen i vid 
udstrækning kan tilfredsstilles også under hensyn­
tagen til andre mediers interesser. udgår 
udgår 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne sikrer, at reklamesendetiden og 
den maksimale tilladte reklamesendetid fastsættes for 
hver enkelt af de radiospredningsvirksomheder, der har 
tilladelse hertil, på en sådan måde, 
a) uændret 
b) at efterspørgslen efter reklamer i udsendelsen i vid 
udstrækning kan tilfredsstilles også under hensyn­
tagen til andre mediers interesser, for at bevare infor­
mationens pluralistiske karaker. 
Artikel 6 
1. Medlemsstaterne påser, at radio- og fjernsynsre­
klamer i indenlandske udsendelser kontrolleres, før 
transmissionen finder sted, og kun udstedes, hvis de 
stemmer overens med kravene i dette afsnit, jf. dog 
bestemmelserne i andre fællesskabsakter. Artikel 6 
1. Medlemsstaterne sikrer, at radio- og fjernsynsre­
klamer kun udsendes, hvis de stemmer overens med 
kravene i dette kapitel, jf. dog bestemmelserne i andre 
fællesskabsakter. 
2. Overtrædes disse bestemmelser i forbindelse med 
visse udsendelser, påser medlemsstaterne, at der iværk­
sættes egnede sanktioner, som er tilstrækkelige til at 
sikre reglernes overholdelse, over for de pågældende 
radiospredningsvirksomheder. 2. idret 
Artikel 7 
1. Radio- og fjernsynsreklamer skal klart kunne iden­
tificeres som reklamer. Artikel 7 
id ret 
2. Radio- og fjernsynsreklamer skal være samlet i 
blokke og holdes klart adskilt fra det øvrige programma­
teriale. 2. Radio- og fjernsynsreklamer skal holdes klart 
adskilt fra det øvrige progammateriale ved hjælp af 
optiske eller akustiske midler. 
3. Radio- og fjernsynsreklamer må ikke afbryde 
sammenhængende programenheder, medmindre afbry­
delsen ikke udgør en urimelig forstyrrelse, fordi: 
a) reklamerne indgår i udsendelsen på en sådan måde, at 
de ikke berører programmernes integritet, værdi eller 
naturlige kontinuitet 
b) reklamerne indgår som en naturlig pause i 
programmet, og 
c) programmets længde og indhold er af en sådan art, at 
det tillader en reklamepause. 3. idret 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/15 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 8 
Radio- og fjernsynsreklamer må ikke 
a) stride mod almindelige reklameetiske principper 
b) indeholde diskrimination i henseende til race og køn 
c) krænke folks religiøse eller politiske overbevisning 
d) søge ubegrundet at udnytte frygt 
e) tilskynde til adfærd, der kan være til skade for 
sundhed eller sikkerhed. Artikel 8 
Radio- og fjernsynsreklamer må ikke 
a) stride mod almindelige reklameetiske principper 
b) indeholde diskrimination i henseende til race, køn 
eller nationalitet 
c) uændret 
d) søge at udnytte frygt 
e) tilskynde til adfærd, der kan være til skade for 
sundhed eller sikkerhed eller for beskyttelsen af 
miljøet 
f) anvende udtryksmidler, der krænker respekten for 
kvindens værdighed. 
Artikel 9 
Radio- og fjernsynsreklamer for cigaretter og andre 
tobaksvarer skal forbydes. Artikel 9 
uændret 
Artikel 10 
Radio- og fjernsynsreklamer for alkoholholdige drikke­
varer skal være i overensstemmelse med følgende regler: 
a) reklamerne må ikke indeholde elementer, der kan 
tilskynde børn og unge til at indtage alkohol 
b) reklamerne må ikke forbinde indtagelsen af alkohol 
med udøvelsen af sport eller bilkørsel 
c) reklamerne må ikke skabe det indtryk, at indtagelsen 
af alkohol bidrager til succes på det sociale eller 
seksuelle område 
d) det må ikke i reklamerne hævdes, at alkohol har tera­
peutiske egenskaber, eller at den virker stimulerende 
eller beroligende eller er et middel til at løse person­
lige konflikter 
e) reklamerne må ikke tilskynde til umådeholden indta­
gelse af alkohol eller fremstille afholdenhed eller 
mådehold i et negativt lys 
f) reklamerne må ikke lægge overdreven vægt på alko­
holindholdets størrelse i drikkevarer. Artikel 10 
Radio- og fjernsynsreklamer for alkoholholdige drikke­
varer skal opfylde følgende kriterier: 
a) reklamerne må ikke indeholde elementer, der kan 
tilskynde børn og unge til at indtage alkohol; børn og 
unges deltagelse i sådanne reklamer skal forbydes 
b) uændret 
c) uændret 
d) uændret 
e) uændret 
f) uændret 
Artikel 11 
Radio- og fjernsynsreklamer skal endvidere være i over­
ensstemmelse med følgende regler til beskyttelse af børn 
og unge: 
a) reklamerne må ikke direkte tilskynde børn og unge til 
at købe et produkt eller en tjenesteydelse eller 
udnytte deres manglende dømmekraft og erfaring uændret Artikel 11 
Nr. C 110/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
b) reklamerne må ikke opfordre børn og unge til at 
overtale deres forældre eller andre til at købe de varer 
eller tjenesteydelser, der reklameres for 
c) reklamerne må ikke udnytte børns og unges særlige 
tillid til forældre, lærere eller andre 
d) reklamerne må ikke i unødigt omfang vise børn og 
unge i farlige situationer. 
Artikel 12 Artikel 12 
1. Medlemsstaterne tillader sponsorering af radio- og 
fjernsynsprogrammer. 
Virksomheder må ikke udøve utilbørlig indflydelse på de 
dele af et program, som ikke består af reklamer. Der må 
ikke medtages noget i en radio- eller fjernsynsreklame 
eller et radio- eller fjernsynsprogram, som med rime­
lighed lader formode eller implicerer, at virksomheder i 
reklameøjemed har haft indflydelse på de dele af 
programmet, som ikke er reklame. Navnlig gælder, at: 
a) programmer ikke må henvise til bestemte virksom­
heder, produkter eller tjenesteydelser på en måde, 
som er unødvendig af hensyn til programindholdet 
b) der i programmer, som finansieres eller medfinan­
sieres af andre end radiospredningsvirksomheder, 
gøres opmærksom herpå; oplysningen skal dog 
begrænses til en meddelelse i begyndelsen og slut­
ningen af programmet 
c) programmerne ikke må indeholde nogen form for 
propaganda svarende til reklame, specielt for dem, 
som har finansieret eller medfinansieret programmet 
d) reklamer i et program eller før og efter et program 
ikke er tilladt, hvis der er nogen forbindelse mellem 
reklamernes indhold eller udformning og 
programmet. 2. Virksomheder må ikke retligt eller faktisk udøve 
nogen indflydelse på det samlede program eller de dele 
af et program, som ikke består af reklamer. Der må ikke 
medtages noget i en radio- eller fjernsynsreklame eller i 
et radio- eller fjernsynsprogram, som med rimelighed 
lader formode eller implicerer, at virksomheder i rekla­
meøjemed har haft indflydelse på de dele af programmet, 
som ikke er reklame. Navnlig gælder, at: 
a) uændret 
b) uændret 
c) uændret 
d) reklamer i et program eller før og efter et program 
ikke er tilladte, hvis der er nogen direkte forbindelse 
mellem reklamernes indhold eller udformning og 
programmet. 
Artikel 13 
1. Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til 
at forbyde eller begrænse radio- og fjernsynsreklame på 
søn- og helligdage samt forbyde al radio- og fjernsynsre­
klame for alkoholholdige drikkevarer. Artikel 13 
1. For så vidt angår radiospredningsvirksomheder 
under deres jurisdiktion er medlemsstaterne fortsat frit 
stillet med hensyn til at forbyde eller begrænse radio- og 
fjernsynsreklame på søn- og helligdage samt forbyde al 
radio- og fjernsynsreklame for alkoholholdige drikke­
varer. 
2. Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til 
at anvende mere detaljerede eller strengere bestemmelser 
end dem, der er fastsat i artikel 7, 8, 10, 11 og 12. 2. Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til 
at underkaste radiospredningsvirksomheder under deres 
jurisdiktion mere detaljerede eller strengere bestemmelser 
end dem, der er fastsat i artikel 7, 8, 10, 11 og 12. 
3. Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til 
ikke at gennemføre artikel 5 og 6 og artikel 7, stk. 2 og 
3, i forbindelse med lokale radio- og fjernsynsudsen­
delser. 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/17 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
AFSNIT 2 
GRÆNSEOVERSKRIDENDE FJERNSYNSUDSENDELSER 
Artikel 14 
Medlemsstaterne skal tillade modtagelse og retransmis­
sion af grænseoverskridende fjernsynsudsendelser, hvor 
reklamer ikke overstiger 15 % af de udsendelser, som 
almenheden i den pågældende medlemsstat kan modtage 
dagligt. Tillader en medlemsstat, at reklamer i en eller 
flere indenlandske fjernsynsudsendelser udgør mere end 
15 °/o af den daglige sendetid, skal den tillade grænse­
overskridende udsendelser af tilsvarende art, så længe 
deres reklameindhold ikke overstiger det, som er tilladt 
for indenlandske fjernsynsudsendelser af samme kate­
gori. udgår 
udgår 
Artikel 14 
Medlemsstaterne skal acceptere modtagelse og retrans­
mission af fjernsynsudsendelser fra andre medlemsstater, 
hvor reklamer ikke overstiger 15 % pr. dag og 18 % pr. 
time af de udsendelser, som almenheden i den pågæl­
dende medlemsstat kan modtage. Tillader en medlems­
stat, at et eller flere fjernsynsselskaber under deres juris­
diktion bringer flere reklamer, skal den acceptere en 
tilsvarende mængde reklamer i lignende udsendelser fra 
andre medlemsstater. 
KAPITEL IV 
Beskyttelse af børn og unge 
Artikel 15 
1. Medlemsstaterne skal sikre, at indenlandske udsen­
delser ikke omfatter programmer, som i alvorlig grad 
kan skade børns og unges fysiske, mentale og moralske 
udvikling, herunder navnlig ikke sådanne programmer, 
som indeholder pornografi, umotiveret vold eller tilskyn­
delse til racehad. Artikel 15 
1. Medlemsstaterne skal sikre, at udsendelserne ikke 
omfatter programmer, som formodes i alvorlig grad at 
kunne skade børns og unges fysiske, mentale og 
moralske udvikling, herunder navnlig ikke sådanne 
programmer, som indeholder pornografi eller umotiveret 
vold. Dette gælder også programmer, som, selv om de 
ikke falder ind under foregående punktum, kunne skade 
børns og unges fysiske, mentale og moralske udvikling, 
bortset fra de tilfælde, hvor det valgte sendetidspunkt 
eller visse tekniske foranstaltninger sikrer, at børn og 
unge normalt ikke vil høre eller se sådanne udsendelser. 
Medlemsstaterne sikrer desuden, at udsendelserne ikke 
på nogen måde tilskynder til racehad. 
2. Medlemsstaterne skal sikre, at indenlandske udsen­
delser kontrolleres, før de transmitteres, og kun sendes, 
såfremt de er i overensstemmelse med de i stk. 1 fastsatte 
regler. Medlemsstaterne skal derudover drage omsorg 
for, at de pågældende radiospredningsvirksomheder, hvis 
udsendelserne strider imod nævnte bestemmelser, på­
lægges tilstrækkeligt strenge sanktioner til at sikre, at de 
overholdes. 2. Medlemsstaterne skal sikre, at udsendelser kun 
sendes, såfremt de er i overensstemmelse med de i stk. 1 
fastsatte regler, og at der, hvis udsendelserne strider 
imod nævnte bestemmelser, pålægges de pågældende 
radiospredningsvirksomheder tilstrækkeligt strenge sank­
tioner til at sikre, at de overholdes. 
Artikel 16 
Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til at 
anvende mere detaljerede eller strengere bestemmelser 
for indenlandske udsendelser med henblik på beskyttelse 
af børn og unge. Artikel 16 
Medlemsstaterne er fortsat frit stillet med hensyn til at 
underkaste radiospredningsvirksomheder under deres 
jurisdiktion mere detaljerede eller strengere bestemmelser 
med henblik på beskyttelse af børn og unge. 
Nr. C 110/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
KAPITEL V 
Ophavsret 
Artikel 17 Artikel 17 
Medlemsstaterne skal sørge for, at kabelretransmission 
på deres nationale område af indenlandske udsendelser 
fra andre medlemsstater finder sted således, at ophavsret 
og beslægtede rettigheder overholdes, f.eks. på grundlag 
af aftaler mellem rettighedsindehaverne og distributions­
selskaberne. Hvis et kabeldistributionsselskab retrans­
mitterer en udsendelse, før der er indgået en aftale, eller 
der er brugt en lovbestemt licens, underkastes det de 
civile og strafferetlige sanktioner, der har hjemmel i den 
medlemsstats lovgivning, hvor retransmissionen finder 
sted, og som er tilstrækkelige til at sikre reglernes over­
holdelse. 
Artikel 18 
1. Hvis et kabeldistributionsselskab underretter en 
medlemsstat om, at en samtidig, uændret og uforkortet 
kabelretransmission af en indenlandsk radio- eller tv­
udsendelse fra en anden medlemsstat er blevet forhindret 
under påberåbelse af ophavsret eller beslægtede 
rettigheder, skal den medlemsstat, som er blevet under­
rettet, inden to år efter det tidspunkt, hvor underret­
ningen har fundet sted, sørge for, at retransmissionen 
muliggøres ved anvendelse af en lovbestemt licens. Imid­
lertid behøver en sådan lovbestemt licens ikke at 
anvendes, hvis hindringen for retransmissionen er blevet 
fjernet i løbet af den toårige periode, specielt ved 
kontraktlig aftale mellem rettighedsindehaverne og en 
eller flere kabeldistributionsselskaber. 
2. Hvis den påberåbte rettighed er en beslægtet 
rettighed, som indehaves af en radiospredningsvirk­
somhed i kraft af Den Europæiske Overenskomst om 
Beskyttelse af Fjernsynsudsendelser af 22. juni 1960, og 
hvis overenskomsten er til hinder for indførelsen af den 
lovbestemte licens, skal medlemsstaten opsige overens­
komsten, for så vidt dette er nødvendigt for i medfør af 
stk. 1 at indføre den lovbestemte licens. 1. Medlemsstaterne skal sørge for, at kabelretrans­
mission på deres nationale område af udsendelser fra 
andre medlemsstater finder sted således, at ophavsret og 
beslægtede rettigheder overholdes, f.eks. på grundlag af 
aftaler mellem rettighedsindehaverne og kabeldistribu­
tionsselskaberne. Med henblik herpå skal medlems­
staterne fremme forhandlinger mellem på den ene side 
de kollektive organer, der forvalter ophavsret og 
beslægtede rettigheder, og på den anden side distribu­
tionsselskaberne, for at der kan indgås aftaler, der inde­
holder de juridiske og økonomiske betingelser vedrø­
rende retransmission af de pågældende udsendelser. 
2. Hvis et kabeldistributionsselskab retransmitterer en 
udsendelse, før der er indgået en aftale, eller før den i 
artikel 19 nævnte voldgiftsret har truffet afgørelse om at 
tillade en sådan retransmission, underkastes det de civile 
og strafferetlige sanktioner, der har hjemmel i den 
medlemsstats lovgivning, hvor retransmissionen finder 
sted. Sådanne sanktioner skal være tilstrækkelige til at 
sikre reglernes overholdelse. 
Artikel 18 
1. Hvis et kabeldistributionsselskab underretter en 
medlemsstat om, at en samtidig, uændret og uforkortet 
kabelretransmission af en radio- eller tv-udsendelse fra 
en anden medlemsstat er blevet forhindret under påbe­
råbelse af ophavsret eller beslægtede rettigheder, skal 
den medlemsstat, som er blevet underrettet, sørge for 
inden to år efter det tidspunkt, hvor underretningen har 
fundet sted, at retransmission muliggøres ved afgørelse 
fra den i artikel 19 nævnte voldgiftsret. En sådan 
afgørelse er dog ikke nødvendig, hvis hindringen for 
retransmissionen er blevet fjernet i løbet af den toårige 
periode, specielt ved en aftale mellem rettighedsinde­
haverne og et eller flere kabeldistributionsselskaber. 
2. Hvis den påberåbte rettighed er en beslægtet 
rettighed, som indehaves af en radiospredningsvirk­
somhed i kraft af Den Europæiske Overenskomst om 
Beskyttelse af Fjernsynsudsendelser af 22. juni 1960, og 
hvis overenskomsten er til hinder for indførelsen af en 
ordning med obligatorisk voldgiftskendelse, gør 
medlemsstaterne brug af hensigtsmæssige procedurer for 
at muliggøre denne indførelse i henhold til stk. 1. 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/19 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
Artikel 19 
1. Ved den lovbestemte licens, som indføres i medfør 
af artikel 18, skal der sikres et rimeligt vederlag til inde­
haverne af ophavsret og beslægtede rettigheder. Artikel 19 
1. Ved den afgørelse, som træffes i medfør af artikel 
18, skal der sikres et rimeligt vederlag til indehaverne af 
ophavsret og beslægtede rettigheder. 
2. For at bestemme størrelsen af vederlaget skal 
navnlig alle de følgende kriterier tages i betragtning: 
a) det almindelige niveau for tarifferne for kontrakt­
mæssige honorarer til lignende kabeltransmissioner 
b) størrelsen af det almindelige vederlag for førstegangs-
udsendelse 
c) antallet af abonnenter, tilsluttet det pågældende 
kabelnet, og prisen for deres abonnement 
d) sandsynligheden for og omfanget af eventuelt 
forringelse af andre markedsføringsmuligheder, 
specielt forevisning af film og opførelse af dramatiske 
eller dramatisk-musikalske værker. indret 
3. Krav på vederlag kan kun fremsættes gennem 
rettighedsselskaber. idret 
4. Hvis der ikke foreligger en mindelig ordning, skal 4. udgår 
vederlaget fastsættes af rette myndighed. 
5. Den rette myndighed kan være en civil domstol, en 
administrativ myndighed eller en voldgiftsret. Den skal 
sammensættes således, at der ikke kan herske tvivl om 
dens upartiskhed. Den skal begrunde sine afgørelser. 
Hvis det ikke er en civil domstol, skal der fastsættes 
regler om procedurer, hvorefter uretmæssig eller urimelig 
udøvelse af myndighedens kompetence eller uretmæssig 
eller urimelig undladelse af at udøve denne kompetence 
kan retsforfølges. 5. Medlemsstaterne bestemmer voldgiftsrettens 
sammensætning på en måde, der sikrer indehavere af 
ophavsret eller beslægtede rettigheder rimelig repræsen­
tation. Den skal sammensættes således, at der ikke kan 
herske tvivl om dens upartiskhed. Den skal begrunde sine 
afgørelser. Medlemsstaterne fastsætter regler om 
procedurer, hvorefter uretmæssig eller urimelig udøvelse 
af voldgiftsrettens kompetence eller uretmæssig eller 
urimelig undladelse af at udøve denne kompetence kan 
retsforfølges. 
Artikel 20 
Bestemmelserne i dette kapitel hindrer ikke ophavs­
mænds »droit moral« og tilsvarende personlige 
rettigheder, der tilkommer indehavere af beslægtede 
rettigheder. Artikel 20 
uændret 
KAPITEL Va 
Retten til gensvar 
Artikel 20a 
1. Med forbehold af medlemsstaternes øvrige civile og 
strafferetlige bestemmelser har alle fysiske og juridiske 
personer, hvis retmæssige interesser, herunder navnlig 
ære og rygte, er blevet krænket ved en ukorrekt påstand 
i et radio- eller fjernsynsprogram, ret til gensvar. 
Nr. C 110/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 88 
OPRINDELIGT FORSLAG ÆNDRET FORSLAG 
2. Retten til gensvar gælder over for alle radiospred­
ningsvirksomheder under en medlemsstats jurisdiktion. 
3. Medlemsstaterne vedtager de foranstaltninger, der 
er nødvendige for at gennemføre retten til gensvar, og 
fastlægger den procedure, der skal gælde for udøvelsen 
heraf. De skal særligt sikre, at fristen for udøvelse af 
retten til gensvar fra fysiske eller juridiske personers side, 
som er statsborgere eller bosiddende i en anden 
medlemsstat, er tilstrækkelig til faktisk at muliggøre 
udøvelsen af denne ret. 
4. Retten til gensvar kan afvises, såfremt den ikke er 
begrundet efter de i stk. 1 fastsatte betingelser, indebærer 
en strafbar handling, gør radiospredningsvirksomheden 
civilretligt ansvarlig eller støder an mod offentlig moral. 
5. Der skal fastsættes bestemmelser for, at stridigheder 
om udøvelsen af retten til gensvar kan prøves ved 
domstolene. 
KAPITEL VI 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 21 Artikel 21 
I dette direktiv forstås ved: 
1. »Radiospredning«: førstegangsudsendelse eller retrans­
mission over tråd eller trådløst, også over satellit i 
ukodet eller kodet form af radio- og fjernsynspro­
grammer, der er bestemt for publikum. Når undtages 
bestemmelserne i kapitel V, er også udveksling af 
programmer mellem virksomheder med henblik på 
deres udsendelse til publikum omfattet heraf. 
Derimod omfattes ikke udveksling af tjenesteydelser i 
form af information eller andre meddelelser til indi­
viduelt brug såsom telekopiering, elektroniske data­
banker og andre lignende tjenesteydelser. 1. I dette direktiv forstås ved: 
a) »Radiospredning«: førstegangsudsendelse over tråd 
eller trådløst, også over satellit i ukodet eller kodet 
form af radio- og fjernsynsprogrammer, der er 
bestemt for publikum. Når undtages bestemmelserne i 
kapitel V, er også udveksling af programmer mellem 
virksomheder med henblik på deres udsendelse til 
publikum omfattet heraf. Derimod omfattes ikke 
udveksling af tjenesteydelser i form af information 
eller andre meddelelser til individuelt brug såsom tele­
kopiering, elektroniske databanker og andre lignende 
tjenesteydelser. 
»Radio- og fjernsynsreklamer«: enhver meddelelse i en 
hvilken som helst form, udsendt af en offentlig eller 
privat virksomhed i forbindelse med handel, 
forretning, håndværk eller erhverv for at fremme 
afsætningen af varer eller tjenesteydelser, herunder 
fast ejendom, rettigheder og forpligtelser. Udtrykket 
omfatter ikke sponsorprogrammer. b) »Radio- og fjernsynsreklamer«: enhver meddelelse i en 
hvilken som helst form, udsendt af en offentlig eller 
privat virksomhed i forbindelse med handel, 
forretning, håndværk eller erhverv for at fremme 
afsætningen mod betaling af varer eller tjeneste­
ydelser, herunder fast ejendom, rettigheder og 
forpligtelser. 
27. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 110/21 
OPRINDELIGT FORSLAG 
3. »Indenlandske udsendelser«: førstegangsudsendelser fra 
offentlige eller private radiospredningsvirksomheder 
på en medlemsstats territorium, herunder også udsen­
delser, udelukkende beregnet til modtagelse i andre 
medlemsstater. Udtrykket omfatter også første 
retransmission fra sådanne virksomheder af transmis­
sioner produceret af en radiospredningsvirksomhed i 
et tredjeland. 
4. »Grænseoverskridende udsendelser«: indenlandske 
transmissioner, som kan modtages af publikum i en 
anden medlemsstat, enten direkte eller ved retrans­
mission, også når retransmissionen foretages af en 
virksomhed, som er etableret på den anden 
medlemsstats territorium. 
Artikel 22 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative forskrifter i kraft for senest den ... at 
efterkomme dette direktiv. De underretter straks 
Kommissionen herom. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder 
på de områder, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 23 
Før udløbet af det sjette år efter det i artikel 22 anførte 
tidspunkt skal Kommissionen forelægge Rådet, Europa-
Parlamentet samt Det Økonomiske og Sociale Udvalg en 
beretning om, hvorledes dette direktiv har fungeret, og, 
om nødvendigt, fremsætte yderligere forslag til at tilpasse 
det til udviklingen på radiospredningsområdet. 
Artikel 24 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. ÆNDRET FORSLAG 
c) »Sponsorering«: enhver deltagelse fra en offentlig eller 
privat virksomhed, der ikke er beskæftiget med radio­
spredning eller produktion af audiovisuelle værker, i 
finansieringen af radio- og fjernsynsprogrammer med 
henblik på at styrke dens image og udbrede kend­
skabet til dens navn, varemærke, aktiviteter eller 
produkter. 
4. udgår 
2. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at 
indføre betegnelsen »uafhængig producent« ved at give 
små og mellemstore producenter muligheder, ligesom der 
bør være mulighed for at tillade eventuel finansiel 
deltagelse fra co-producerende virksomheder, der hører 
ind under et fjernsynsselskab. 
Artikel 22 
uændret 
Artikel 23 
Før udløbet af det tredje år efter det i artikel 22 anførte 
tidspunkt og derefter hvert andet år skal Kommissionen 
forelægge Rådet, Europa-Parlament samt Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg en beretning om, 
hvorledes dette direktiv har fungeret, og, om nødvendigt, 
fremsætte yderligere forslag til at tilpasse det til udvik­
lingen på radiospredningsområdet. 
Artikel 24 
uændret