EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 6.6.2018 COM(2018) 438 final 2018/0228(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Connecting Europe-faciliteten og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1316/2013 og (EU) nr. 283/2014 (EØS-relevant tekst) {SEC(2018) 292 final}

{SWD(2018) 312 final}

{SWD(2018) 313 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET Dette forslag har til formål at fastsætte retsgrundlaget for Connecting Europe-faciliteten ("CEF") for perioden efter 2020. Det forudsættes anvendt fra den 1. januar 2021 og forelægges for 27 medlemsstater i overensstemmelse med den meddelelse, som Det Europæiske Råd modtog den 29. marts 2017 fra Det Forenede Kongerige om dets beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union ("TEUF"). •Forslagets begrundelse og formål Kommissionen fremlagde den 2. maj 2018 sit forslag til den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020, herunder et beløb på 42,265 mio. EUR til Connecting Europe-faciliteten. Med henblik på at fremme jobskabelsen og opnå intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst har Unionen brug for en moderne højeffektiv infrastruktur, som kan bidrage til at forbinde og integrere Unionen og alle dens regioner, inden for transport-, telekommunikations- og energisektorerne. Sådanne forbindelser er vigtige for at forbedre den frie bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser. De transeuropæiske net letter forbindelserne på tværs af landegrænserne, fremmer en øget økonomisk, social og territorial samhørighed og bidrager til en mere konkurrencedygtig social markedsøkonomi og til at bekæmpe klimaændringer. Visionen er, at Europa bevæger sig i retning af mobilitet med nul dødsfald, nul emissioner og nul papir, bliver førende i verden inden for vedvarende energi og er en frontløber i den digitale økonomi. En moderne, ren, intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker infrastruktur vil give håndgribelige fordele for de europæiske borgere og virksomheder og giver dem mulighed for at rejse, sende varer og få adgang til energi og digitale tjenester af høj kvalitet på en effektiv måde. Med henblik herpå støtter CEF investeringer i transport, energi og digital infrastruktur gennem udvikling af de transeuropæiske net (TEN). Det foreslås, at den i perioden 2021-2027 også fremmer det grænseoverskridende samarbejde om produktion af vedvarende energi. CEF er rettet mod projekter med meget høj europæisk merværdi og katalyserer investeringer mod projekter med grænseoverskridende virkninger og EU-dækkende interoperable systemer og tjenester, for hvilke det er afgørende med en fortsat finansiering af støtte efter 2020. Med sin effektive fremgangsmåde afhjælper CEF markedssvigt og hjælper med at tiltrække yderligere investeringer fra andre kilder, navnlig den private sektor, i synergi og komplementaritet med InvestEU og andre EU-programmer. CEF "skal fremme investering i de transeuropæiske net. De grænseoverskridende net og samarbejdet på tværs af grænser har ikke bare stor betydning for, at det indre marked fungerer godt, men også for gennemførelsen af energiunionen og det digitale indre marked og udviklingen af bæredygtige transportformer. Uden EU's indgriben har private operatører og nationale myndigheder ikke tilstrækkeligt incitament til at investere i grænseoverskridende infrastrukturprojekter". Med henblik på at afspejle betydningen af at tage hånd om klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og dens forpligtelser til at nå De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling er der i Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027 opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en overordnet mål om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til klimamålsætningerne. Et vigtigt bidrag til dette mål forventes at komme fra CEF, idet målet er, at 60 % af dens finansieringsramme bidrager til klimamålsætningerne. Dette programs bidrag til opfyldelsen af denne overordnede målsætning vil blive overvåget gennem et EU-klimamarkørsystem med et tilstrækkeligt opdelingsniveau, herunder anvendelsen af mere præcise metoder, hvis disse er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med at fremlægge oplysningerne årligt i form af forpligtelsesbevillinger inden for rammerne af det årlige budgetforslag. For at understøtte den fulde udnyttelse af programmets potentiale til at bidrage til klimamålsætningerne vil Kommissionen søge at identificere relevante aktioner gennem hele programforløbet, fra forberedelse og gennemførelse til gennemgang og evaluering. De fremtidige behov for dekarbonisering og digitalisering af Unionens økonomi vil indebære en stigende konvergens mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor. Synergivirkninger mellem de tre sektorer bør derfor udnyttes fuldt ud for at maksimere EU-støttens virkningsfuldhed og effektivitet. Eksempler på relevante synergiområder omfatter netforbundet og autonom mobilitet, ren mobilitet baseret på alternative brændstoffer, energilagring og intelligente net. For at fremme projekter, der omfatter mere end én sektor, vil incitamenter indebære muligheden for at anvende den højeste medfinansieringssats for de pågældende sektorer. Derudover vil der være mulighed for, at hver sektor kan betragte supplerende elementer, der vedrører en anden sektor, som støtteberettigede omkostninger, f.eks. produktion af vedvarende energi inden for et transportprojekt. For at tilskynde til og prioritere tværsektorielle forslag vil synergidimensionen i en foreslået aktion blive evalueret i henhold til tildelingskriterierne. Der vil blive gennemført synergier gennem fælles arbejdsprogrammer og fælles finansiering, der involverer de relevante sektorer. Hvad angår transport, har CEF til formål at bidrage til gennemførelsen af begge lag i TEN-T: det strategiske backbone-net (dvs. hovednettet) senest 2030 og resten af det samlede net senest 2050. Den fremmer også udbredelsen af europæiske trafikstyringssystemer til alle trafikformer, navnlig til lufttransport og jernbanetransport, og bidrager til EU's overgang til intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker mobilitet (f.eks. ved at skabe et europæisk net af opladningsinfrastruktur for alternative brændstoffer). Det anslås, at færdiggørelsen af TEN-T-hovednettet senest i 2030 vil skabe 7,5 mio. mandår mellem 2017 og 2030 og en yderligere stigning i BNP på 1,6 % i Unionen i 2030. Efter en fælles meddelelse af november 2017 om fremme af militær mobilitet i Den Europæiske Union og handlingsplanen for militær mobilitet, som blev vedtaget den 28. marts 2018 af Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, bør EU-finansiering til gennemførelse af transportprojekter med både civil og militær anvendelse derudover ske gennem CEF. For så vidt angår energi, er der fokus på færdiggørelsen af de transeuropæiske energinet gennem udvikling af projekter af fælles interesse, som vedrører yderligere integration af det indre energimarked og nettenes interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer, bæredygtig udvikling ved at fremme dekarbonisering, navnlig gennem integration af vedvarende energikilder, og forsyningssikkerhed bl.a. ved at gøre infrastrukturen mere intelligent og digital. Den bidrager også til en omkostningseffektiv opnåelse af målsætningerne i Parisaftalen om klimaændringer og klima- og energimålsætningerne for 2030 og de langsigtede dekarboniseringsmålsætninger ved at integrere vedvarende energi gennem udvikling af passende infrastruktur og ved at støtte et begrænset antal grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi. For så vidt angår digitalisering, øger CEF de fordele, som alle borgere, virksomheder og offentlige forvaltninger kan få af det digitale indre marked. Udbredelsen af digitale net med meget høj kapacitet og et højt sikkerhedsniveau støtter alle innovative digitale tjenester, herunder netforbundet mobilitet og andre tjenester af offentlig interesse. Derudover bidrager den til at sikre, at alle de vigtigste samfundsøkonomiske drivkræfter såsom skoler, hospitaler, transportknudepunkter, centrale udbydere af offentlige tjenester og digitalt intensive virksomheder har adgang til fremtidsorienterede bredbåndsforbindelser (1 Gbit/s) senest i 2025. Den bidrager til den overordnede konnektivitet mellem de europæiske områder, herunder i regionerne i den yderste periferi, til internettet. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den overordnede målsætning for CEF er at støtte virkeliggørelsen af EU's politikmålsætninger i transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor, for så vidt angår de transeuropæiske net, ved at fremme eller fremskynde investeringer i projekter af fælles interesse og støtte grænseoverskridende samarbejde om produktion af vedvarende energi. Den vil sigte mod at maksimere synergivirkninger mellem de sektorer, der er omfattet af CEF, og med de andre EU-programmer.

I transportsektoren bidrager CEF til EU's langsigtede målsætninger vedrørende færdiggørelsen af TEN-T-hovednettet senest i 2030, og fremskridt i retning af færdiggørelsen af resten af det samlede TEN-T-net senest i 2050. Dette omfatter overgangen til ren, konkurrencedygtig og netforbundet mobilitet, udbredelsen af SESAR og ERTMS (European Rail Traffic Management System) og overgangen til en lavemissionsøkonomi gennem innovativ infrastruktur, herunder et EU-backbone-net af opladningsinfrastruktur senest i 2025. I energisektoren bidrager CEF til gennemførelsen af prioriterede TEN-E-korridorer og tematiske områder i overensstemmelse med målsætningerne for "Ren energi til alle europæere" målsætninger for at sikre et velfungerende indre energimarked i EU, der garanterer forsyningssikkerhed (bl.a. gennem en mere intelligent og digital infrastruktur) og bidrager til de bæredygtige udviklings- og klimamålsætninger ved at integrere vedvarende energikilder. For så vidt angår vedvarende energikilder, vil CEF bidrage til at nå EU's foreslåede mål for 2030 på en omkostningseffektiv måde med hensyn til energiomstilling og mainstreaming af politikker for vedvarende energi, herunder sektorsammenhæng. I den digitale sektor bidrager CEF til opnåelsen af gigabitsamfundets infrastruktur til digital konnektivitet som en forudsætning for et velfungerende digitalt indre marked samt at tilvejebringe den nødvendige infrastruktur med henblik på en tilstrækkelig støtte af en EU-dækkende digitale omstilling af økonomien og samfundet. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Transportinfrastrukturen, energiinfrastrukturen og den digitale infrastruktur vil i varierende grad blive støttet af en række af EU's finansielle programmer og instrumenter, herunder CEF, den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Horisont Europa, InvestEU og LIFE. Det er vigtigt at gøre mest effektiv brug af de forskellige EU-finansieringsprogrammer og -instrumenter og dermed maksimere komplementariteten og merværdien af de investeringer, der støttes af Unionen. Dette ville blive opnået via en strømlinet proces for investeringer, der synliggør transportprojektpipelinen og skaber sammenhæng på tværs af relevante EU-programmer i tæt samarbejde med medlemsstaterne. Programmets aktioner bør anvendes til at imødegå markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette fører til overlapning eller fortrænger privat finansiering, og de bør have klar europæisk merværdi. Dermed sikres overensstemmelse mellem aktionerne inden for rammerne af programmet og EU's statsstøtteregler, og uberettiget konkurrenceforvridning på det indre marked undgås. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag De transeuropæiske net er omfattet af artikel 170 i TEUF: "Unionen bidrager til oprettelse og udvikling af transeuropæiske net på transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturområdet". EU's ret til at handle på området finansiering af infrastruktur er fastsat i artikel 171, hvori det fastsættes, at "Unionen kan støtte projekter af fælles interesse, der støttes af medlemsstater, (…), navnlig i form af forundersøgelser, lånegarantier eller rentegodtgørelser". Ifølge artikel 172 i TEUF skal "de i artikel 171, stk. 1, omhandlede retningslinjer og andre foranstaltninger vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget". Fremme af vedvarende energikilder er omfattet af artikel 194 i TEUF, der udtrykkeligt nævner det som et af målene for EU's energipolitikker. Da projekter vedrørende vedvarende energikilder med en grænseoverskridende karakter bidrager til en omkostningseffektiv opnåelse af Unionens forslåede 2030-mål, bør retsakten ligeledes baseres på artikel 194 TEUF. Retsakten og typen af foranstaltning (dvs. finansiering) er begge defineret i traktaten om TEUF, som udgør retsgrundlaget for CEF og fastsætter, at opgaver, hovedmål og indretning med hensyn til de transeuropæiske net kan fastlægges ved forordninger. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Omfanget af de problemer, som CEF er rettet mod, kræver specifikt handling fra EU's side, da de i sagens natur har en EU-dimension og mere effektivt kan løses på EU-plan, hvilket vil føre til større overordnede fordele, mere fremskyndet gennemførelse og nedbringelse af omkostningerne, hvis medlemsstaterne handler i fællesskab. Investeringsbehovene i de transeuropæiske net efter 2020 er meget betydelige og overstiger de disponible midler på medlemsstatsplan. Det forventes også, at projekter vedrørende vedvarende energi i stigende grad finansieres af markedet i fremtiden. Potentiel støtte på dette område ville kun kompensere for omkostningerne til at overvinde hindringer og manglende incitamenter i forbindelse med samarbejde på tværs af landegrænser mellem medlemsstater og/eller hindringer for sektorintegration. En sådan koordinering mellem medlemsstaterne kan give stordriftsfordele, undgå overlapning af infrastruktur, øge udbredelsen i hele Europa for bedre at afspejle det tilgængelige potentiale, bidrage til politisk konvergens og dermed til yderligere markedsintegration, videnoverførsel og udbredelse og reproduktion af innovative teknologier på det europæiske hjemmemarked. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og falder ind under anvendelsesområdet for indsatsen inden for de transeuropæiske net som fastsat i artikel 170 i TEUF og artikel 194 i TEUF for grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi. Foranstaltningen i dette forslag er specifikt begrænset til den europæiske dimension inden for transportinfrastruktur, energiinfrastruktur og digital infrastruktur og grænseoverskridende udbredelse af vedvarende energikilder. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning I overensstemmelse med den nuværende CEF-forordning skulle Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og de berørte støttemodtagere fremlægge en rapport om midtvejsevalueringen af CEF for Europa-Parlamentet og Rådet. Denne rapport blev vedtaget af Kommissionen den 13. februar 2018 og blev ledsaget af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (SWD). Ved evalueringen blev programmets samlede resultater vurderet i lyset af dets generelle og sektorspecifikke målsætninger og sammenholdt med, hvad der er opnået som resultat af foranstaltninger på nationalt plan og EU-plan. I overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre regulering blev evalueringen foretaget i henhold til de fem kriterier: virkningsfuldhed, effektivitet, relevans, sammenhæng og EU-merværdi.

De overordnede konklusioner af midtvejsevalueringen af CEF var som følger: "Efter de første tre og et halvt års gennemførelse af CEF har evalueringen vist, at programmet er på rette spor, selv om det er alt for tidligt at måle resultaterne i betragtning af, at programmet befinder sig i den tidlige gennemførelsesfase. Desuden mangler resultatrammen i forordningen veldefinerede og solide indikatorer. Med dette forbehold in mente har evalueringen vist, at: ·Connecting Europe-faciliteten (CEF) er et effektivt og målrettet instrument til investering i transeuropæisk infrastruktur (TEN) inden for transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor. Siden 2014 har CEF investeret 25 mia. EUR, hvilket har resulteret i ca. 50 mia. EUR i samlede infrastrukturinvesteringer i EU. CEF bidrager til Kommissionens prioriterede mål for beskæftigelse, vækst og investeringer, det indre marked, energiunion og klima samt det digitale indre marked. Hermed styrker den EU-økonomiens konkurrenceevne og modernisering. ·CEF skaber stor europæisk merværdi for alle medlemsstater ved at støtte konnektivitetsprojekter med en grænseoverskridende dimension. De fleste midler går til projekter, der slår bro over manglende forbindelser og fjerner flaskehalse med det formål at sikre, at EU's indre marked fungerer korrekt og øger den territoriale samhørighed mellem medlemsstaterne inden for transport- og energisektoren samt den digitale sektor. Projekter på energiområdet giver også forsyningssikkerhed og er afgørende for en omkostningseffektiv dekarbonisering og modernisering af økonomien. CEF er også afgørende for udbredelsen af EU-dækkende nye systemer til trafikstyring og -sikkerhed (f.eks. SESAR til luftfart og ERTMS til jernbaner), højtydende elledninger og intelligente net, som er væsentlige for en hurtig integration af vedvarende ikkekulbaserede energikilder og for udbredelsen af bredbånd og indbyrdes forbundne digitale tjenester (såsom Open Data, e-sundhed og e-udbud, e-identifikation og e-signatur). ·Den direkte forvaltning af CEF-tilskud har vist sig meget effektiv med en stærk projektpipeline og en konkurrencepræget udvælgelsesproces, fokus på EU's politiske mål, koordineret gennemførelse og fuld inddragelse af medlemsstaterne. Forvaltningsorganet INEA har en rigtig god resultatliste over finansiel forvaltning af CEF og budgetoptimering, navnlig takket være sin fleksibilitet med hensyn til hurtigt at omdirigere ubrugte midler fra nogle aktioner til finansiering af nye. ·For første gang blev en del af samhørighedsbudgettet (11,3 mia. EUR til transport) gennemført under direkte forvaltning inden for rammerne af CEF. 100 % af budgettet blev tildelt i løbet af første halvdel af programperioden og næsten udelukkende til bæredygtige transportformer. Målrettet teknisk bistand, lavere administrationsomkostninger for medlemsstaterne, klare finansieringsprioriteringer og en solid projektpipeline, der skyldes videreførelsen af projekter og undersøgelser, som tidligere blev støttet af TEN-T-programmet eller af samhørighedspolitiske instrumenter, har bidraget til en hurtig tildeling af midler. ·CEF er fortsat med at anvende og udvikle innovative finansielle instrumenter. Udbredelsen af dem har dog været begrænset på grund af de nye muligheder, som Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) giver. Anvendelsen af finansielle instrumenter under CEF forventes at blive påbegyndt i anden halvdel af programmet, når komplementariteten mellem CEF's specifikke finansielle instrumenter og EFSI er sikret." Connecting Europe-Bredbåndsfonden, der bygger på bidrag fra CEF og EFSI, forventes at blive operationel in 2018 og finansiere udrulningen af net med meget høj kapacitet i underforsynede områder, hvilket vil have en betydelig løftestangseffekt. ·"Endvidere er der i 2017 gennemført et meget positivt første forsøg med at blande tilskud med finansielle instrumenter på transportområdet med ansøgninger på 2,2 mia. EUR til en indkaldelse med et vejledende budget på 1 mia. EUR, hvilket gjorde det muligt at udnytte tilskuddene til at maksimere gearingen af private eller offentlige midler. ·CEF-udgifter på transport- og energiområdet er en vigtig bidragyder til EU's mål om, at mindst 20 % af det samlede EU-budget skal afsættes til udgifter til klimarelaterede foranstaltninger." På energiområdet blev mere end 50 % af CEF's budget for energi tildelt til eltransmission og intelligente net og bidrog dermed til energiomstillingen. ·"I telekommunikationssektoren har CEF's dobbelte fokus på grænseoverskridende digitale tjenester af offentlig interesse og kommunikations- og databehandlingsinfrastruktur vist, at programmet har en væsentlig indvirkning på opfyldelsen af EU's mål for det digitale indre marked, der gør det muligt for borgere og virksomheder at få adgang til digitale tjenester af høj kvalitet i hele Europa. Det har bidraget til at udvikle og gennemføre fælles politikker til at tackle samfundsmæssige udfordringer, herunder den digitale omstilling af sundhedspleje, cybersikkerhed og digitalisering af den offentlige forvaltning. På grund af de begrænsede ressourcer kunne CEF-programmidlerne dog kun støtte de allerførste skridt hen imod en fuldstændig grænseoverskridende digital infrastruktur på områder af offentlig interesse." I betragtning af den begrænsede finansieringsramme for bredbånd under CEF sammenholdt med investeringskløften var det nødvendigt at gennemføre programmet på en innovativ måde og sigte mod at skabe størst mulig løftestangseffekt for at opnå den tilsigtede virkning. På grund af det komplekse sæt af målrettede finansielle instrumenter vil investeringerne på lokalt plan dog først vise sig på et sent stadium i gennemførelsen af programmet. ·"CEF har ligeledes testet tværsektorielle synergier, men har været begrænset af indskrænkningerne af de nuværende retlige og budgetmæssige rammer. De sektorpolitiske retningslinjer og CEF-instrumentet skulle gøres mere fleksible for at fremme synergier og reagere bedre på nye teknologiske udviklinger og prioriteringer som f.eks. digitalisering og samtidig fremskynde dekarboniseringen og tackle fælles samfundsmæssige udfordringer som f.eks. cybersikkerhed. ·Fuldførelsen af de transeuropæiske net som defineret i EU's politiske prioriteringer vil stadig kræve betydelige investeringer, hvoraf en del vil afhænge af EU's fortsatte støtte. Størrelsen af CEF gør det i dag kun muligt at rette op på nogle af de påviste markedsfejl i alle tre sektorer. Derfor er der potentiale til at frigøre yderligere offentlige og private investeringer, såfremt der blev stillet yderligere midler fra EU-budgettet til rådighed til afhjælpning af markedsfejl." Forslaget om, at grænseoverskridende samarbejde om vedvarende energi skal kunne støttes gennem CEF, underbygges af relevante resultater af Refit-evalueringen af direktivet om vedvarende energi fra 2016. •Høringer af interesserede parter En offentlig onlinehøring, der blev afholdt som led i en række offentlige høringer, der omfattede hele spektret af EU's finansiering i fremtiden, blev indledt den 10. januar 2018 og forblev åben i en periode på 8 uger indtil den 9. marts 2018. Skønt den offentlige høring omfattede emnet strategisk infrastrukturfinansiering (indbefatter CEF, Galileo og ITER), vedrørte over 96 % af svarene CEF. Overordnet set gentog de interesserede parter deres støtte til CEF-programmet og understregede den vigtige rolle, CEF spiller i forhold til at bidrage til EU's målsætninger på områder såsom færdiggørelsen af de transeuropæiske net, fremme af økonomisk vækst og jobskabelse i hele EU og overgangen til en klimarobust lavemissionsøkonomi og et klimarobust lavemissionssamfund. De interesserede parter opfordrede til yderligere fleksibilitet i det nye program med henblik på at tilskynde til yderligere synergivirkninger mellem de tre sektorer. Respondenterne i transportsektoren understregede CEF's betydning i forhold til at lette grænseoverskridende projekter og fjerne flaskehalse og manglende forbindelser. De svar, der vedrørte energi, bekræftede i vid udstrækning det vigtige bidrag, som CEF yder til færdiggørelsen af det transeuropæiske energiinfrastrukturnet og dermed til virkeliggørelsen af energiunionens mål, hvilket giver betydelige fordele for alle europæiske borgere, og overgangen til en lavemissionsøkonomi blev vurderet til at være en af fremtidens største udfordringer. De interesserede parter opfordrede til et øget budget for at fremskynde dekarboniseringen og digitaliseringen af både energi- og transportsektoren og samtidig øge konnektiviteten i hele EU. De digitale respondenter fremhæver bredbåndskonnektivitetens vigtige rolle som katalysator for den økonomiske og sociale udvikling på tværs af samfundet og sektorer. Med henblik at øge EU's konkurrenceevne opfordrede de til øgede investeringer i konnektivitet og 5G, som vil hjælpe til at forbedre den økonomiske performance, skabe beskæftigelse i EU og fremme et kvalitativt løft i forbindelse med overgangen til et digitalt samfund.

De interesserede parter gav på samme tid nyttig feedback om de områder, der kræver yderligere forbedring eller udvikling. Dette er nærmere beskrevet i høringsrapporten i bilag 2 til den ledsagende konsekvensanalyse. •Konsekvensanalyse Kommissionens forslag er baseret på en konsekvensanalyse, der blev indgivet til Udvalget for Forskriftskontrol den. 21 marts 2018, og som udvalget afgav en positiv udtalelse om (referencekode "MFF – CEF") med visse forbehold. Udvalget anbefalede især at udbygge beskrivelsen af ordningerne for programmets overvågning og evaluering, forklare sammenhængen med andre EU-programmer bedre, og gøre mere udførligt rede for, hvordan udvidelsen af programmets anvendelsesområde styrker CEF's grænseoverskridende karakter. De henstillinger, som udvalget fremsatte i sin udtalelse, er afspejlet i den endelige udgave af konsekvensanalysen. I overensstemmelse med den generelle fremgangsmåde, der anvendes i forbindelse med all FFR-relaterede konsekvensanalyser, sætter konsekvensanalysen af CEF fokus på de ændringer og politiske valg, der fremgår af lovgivningsforslaget. I rapporten redegøres der især for strukturen og prioriteterne i den foreslåede videreførelse af CEF-programmet, og de forskellige mulige gennemførelsesmodeller gennemgås med henblik på at finde den bedst mulige løsning. Konsekvensanalysen bygger på de indsamlede erfaringer fra det nuværende CEF-program, og den nylige midtvejsevaluering af CEF er anvendt som den primære datakilde (ud over resultaterne af den åbne offentlige høring, der blev afholdt som led i en række offentlige høringer om hele spektret af EU's finansiering i fremtiden, og af de mere målrettede udvekslinger med interessenterne vedrørende synergivirkninger og vedvarende energi). På baggrund af de indsamlede erfaringer samt de nye udfordringer og den nye udvikling (især inden for den digitale sektor) blev det vurderet, om målsætningerne skulle justeres i forbindelse med videreførelsen af programmet. De fremtidige udfordringer for det nye CEF-program blev fastlagt, og der blev foretaget en vurdering af, hvordan CEF kunne opfylde de fælles målsætninger for FFR såsom forenkling, større fleksibilitet og bedre performance. Strukturen og prioriteterne, kalibreringen med det nuværende CEF-program og det nye programs forventede gennemførelsesmekanisme blev drøftet yderligere ud fra hensynet til, at programmet effektivt skal nå de fastsatte målsætninger. Alternative gennemførelsesmodeller vurderet, især for udvidelsen af programmet på det digitale område og med hensyn til grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi. Konsekvensanalysen omfattede også en undersøgelse af mulighederne for og kapaciteten til at styrke synergivirkningerne mellem de sektorer, der er omfattet af programmet. Der blev set på muligheden for at vedtage fælles arbejdsprogrammer, der dækker specifikke prioriteter i flere sektorer, og for at fjerne de hindringer for synergivirkninger, der har været i den nuværende periode, navnlig vedrørende reglerne om støtteberettigelse. Kommissionens forslag svarer nøje til den foretrukne løsningsmodel, der blev udpeget i konsekvensanalysen. •Målrettet regulering og forenkling Kommissionens samlede forenklingsforanstaltninger i forbindelse med den flerårige finansielle ramme (FFR) for perioden efter 2020 har følger for CEF-programmets gennemførelse. Forberedelserne til den næste flerårige finansielle ramme blev igangsat af Kommissionen med offentliggørelsen af hvidbogen om Europas fremtid i marts 2017. De næste trin var offentliggørelsen af oplægget om fremtiden for EU's finanser i juni 2017 og vejledningerne om forenklede basisretsakter for programmer fra GD BUDG i november/december 2017. Resultaterne af denne politiske proces udmundede i top-down-retningslinjer for den næste FFR, der får indflydelse på udformningen af CEF i programmeringsperioden efter 2020. Efter de ovenfor beskrevne horisontale retningslinjer er der foretaget en generel forenkling af CEF-forordningen for perioden efter 2020. Dette er i tråd med alle andre finansieringsprogrammer og vil altså påvirke det nye CEF-program, især gennem en forenkling af omkostningsmodellerne, medfinansieringssatserne, inddragelsen af interessenter, udformningen af programmets målsætninger samt overvågningen og rapporteringen. Det vil også skabe en yderligere forenklet retlig ramme for CEF i kraft af en strømlinet CEF-forordning og muligheden for at delegere fastsættelsen af bestemmelser og betingelser til arbejdsprogrammerne, hvilket vil fremme yderligere synergivirkninger mellem de tre sektorer og gøre det muligt at tilpasse CEF til fremtidige behov. Forenklingen af programmet vil lette den administrative byrde og omkostningerne i forbindelse med overholdelse for interesserede parter, der deltager i programmet, og den vil derfor have en positiv virkning på EU's konkurrenceevne i de berørte sektorer. Den vil også fremme yderligere digitaliseringstiltag i medfør af retningslinjerne for bedre regulering og i overensstemmelse med de digitale støttetjenester, der allerede er etableret til gennemførelse af programmet (f.eks. informationssystemet TENtec). 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Kommissionens forslag til Connecting Europe-faciliteten omfatter følgende beløb: Connecting Europe-faciliteten 2021-2027 (beløb i løbende priser — EUR) Transport: — Transport: Herunder: Generel bevillingsramme Bidrag fra Samhørighedsfonden: Støtte til militær mobilitet: 30 615 493 000 12 830 000 000 11 285 493 000 6 500 000 000 Energi 8 650 000 000 Den digitale sektor 3 000 000 000 I alt 42 265 493 000 På baggrund af de positive erfaringer fra gennemførelsen af det nuværende CEF-program foreslår Kommissionen at fortsætte gennemførelsen af det nye program for de tre CEF-sektorer, med direkte forvaltning ved Europa-Kommissionen og Forvaltningsorganet for Innovation og Netværk (INEA). Som nærmere beskrevet i finansieringsoversigten vil det foreslåede budget dække alle de nødvendige aktionsudgifter til gennemførelsen af programmet såvel som udgifter til menneskelige ressourcer og andre administrative udgifter i forbindelse med forvaltningen af programmet. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Programmets gennemførelse delegeres til INEA med undtagelse af visse programstøtteaktioner, der forvaltes direkte af de ansvarlige GD'er. Midtvejsevalueringen af det nuværende CEF-program 2014-2020 viser, at "den direkte forvaltning af CEF-tilskud har vist sig meget effektiv med en stærk projektpipeline og en konkurrencepræget udvælgelsesproces, fokus på EU's politiske mål, koordineret gennemførelse og fuld inddragelse af medlemsstaterne. Forvaltningsorganet INEA har en rigtig god resultatliste over finansiel forvaltning af CEF og budgetoptimering, navnlig takket være sin fleksibilitet med hensyn til hurtigt at omdirigere ubrugte midler fra nogle aktioner til finansiering af nye."

Det foreslås derfor at bibeholde den nuværende gennemførelsesmekanisme Der vil dog blive indført forbedringer for så vidt angår forenkling og fleksibilitet. I forhold til CEF 2014-2020 vil der blive indført en enklere, men mere solid performanceramme med henblik på at overvåge opfyldelsen af programmets mål og dets bidrag til opfyldelse af EU's politiske målsætninger. Indikatorerne til brug i overvågningen af programmets gennemførelse og fremskridt vil navnlig vedrøre: ·effektive og sammenkoblede net og infrastruktur for intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker mobilitet samt tilpasning til militære mobilitetskrav ·bidrag til markedernes sammenkobling og integration, energiforsyningssikkerhed og bæredygtig udvikling gennem fremme af dekarbonisering bidrag til grænseoverskridende samarbejde inden for vedvarende energi ·bidrag til udbredelsen af infrastruktur til digital konnektivitet i hele EU. INEA indsamler de nødvendige data i løbet af gennemførelsen og evalueringen af de støttede aktioner. Med henblik herpå skal betingelserne for at ansøge om tilskud og standardtilskudsaftalen indeholde forholdsmæssige krav til ansøgere og støttemodtagere om at indgive de nødvendige oplysninger. Kommissionen vil foretage en mellemliggende og en efterfølgende evaluering af programmet med henblik på at bedømme dets effektivitet, virkningsfuldhed, relevans, sammenhæng og merværdi i overensstemmelse med finansforordningens artikel 34, stk. 3. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget resultaterne af evalueringerne og sine bemærkninger hertil. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Artikel 1 – Genstand I denne artikel præciseres forordningens genstand, som er at oprette CEF. Artikel 2 – Definitioner I denne artikel fastsættes forordningens definitioner. Artikel 3 – Målsætninger I denne artikel fastsættes programmets overordnede målsætning, hvor der lægges vægt på synergivirkninger mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor, og de specifikke målsætninger for hver sektor. Artikel 4 – Budget I denne artikel fastlægges programmets samlede budget. Budgettet er opdelt i transport (herunder en overførsel fra Samhørighedsfonden og støtte til militær mobilitet fra klyngen for forsvar), energi og den digitale sektor. Artiklen indeholder en bestemmelse til at dække de nødvendige udgifter til forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter samt andre aktiviteter, de nødvendige undersøgelser, ekspertmøder, institutionelle IT-værktøjer og al anden teknisk og administrativ bistand, der er behov for i forbindelse med programmets forvaltning. Det fastsættes yderligere i artiklen, at udgifter til aktioner kan være støtteberettigede fra den 1. januar 2021 inden for det første arbejdsprogram. I artiklen fastsættes det, at inden for transportsektoren vil de national tildelinger udgøre 70 % af den samlede overførsel fra Samhørighedsfonden, og at disse overholdes indtil den 31. december 2023. I henhold til artiklen kan medlemsstaterne derudover anmode om, at ressourcer, som er tildelt dem under delt forvaltning, overføres til CEF.

Artikel 5 – Tredjelande, der er associeret til programmet I denne artikel fastsættes betingelserne for, hvilke tredjelande der kan deltage i programmet. Artikel 6 – Gennemførelse og former for EU-finansiering I denne artikel defineres CEF's forvaltningsmetode som direkte forvaltning og navnlig i form af tilskud og udbud samt i form af finansielle instrumenter inden for blandingsoperationer. Programmets gennemførelse kan blive uddelegeret til et forvaltningsorgan. Artikel 7 – Grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi Denne artikel vedrører udpegningen af grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi og disses specifikke kriterier for støtteberettigelse. Artikel 8 – Projekter af fælles interesse inden for infrastruktur til digital konnektivitet Denne artikel vedrører udpegningen af projekter af fælles interesse vedrørende infrastruktur til digital konnektivitet og de specifikke kriterier for støtteberettigelse og prioritering, der gælder med henblik på at støtte dem via programmet. Artikel 9 – Støtteberettigede foranstaltninger I denne artikel anføres de aktioner under hver specifik målsætning, der er berettiget til finansiel støtte i henhold til forordningen. Denne artikel indeholder en bestemmelse, der muliggør en fleksibel tilgang med hensyn til aktioner, der ud over at tackle et af programmets specifikke målsætninger også bidrager til at fremme synergivirkningerne mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor. Artikel 10 – Synergivirkninger I denne artikel fastlægges de bestemmelser, der er gældende for synergiaktioner mellem programmets sektorer, som gennemføres enten via tværsektorielle arbejdsprogrammer eller medfinansiering af supplerende elementer til en aktion, såfremt visse betingelser i denne artikel opfyldes. Artikel 11 – Støtteberettigede enheder I denne artikel fastlægges kriterierne for støtteberettigelse inden for programmet for personer og enheder. Det fremgår af artiklen, at der i arbejdsprogrammerne kan fastsættes visse yderligere betingelser såsom medlemsstaternes samtykke til forslaget. Artikel 12 – Tilskud I denne artikel fastsættes det, at CEF-tilskud tildeles og forvaltes i overensstemmelse med finansforordningen. Artikel 13 – Tildelingskriterier I denne artikel opstilles en fælles referenceramme for de tre sektorer for så vidt angår tildelingskriterierne i forbindelse med vurdering af forslag. Der indføres specifikke krav, så der bedre kan tages hensyn til korridortilgangen i transportsektoren og navnlig, hvor det er relevant, korridorarbejdsplanerne og gennemførelsesretsakterne i henhold til artikel 47 i forordning (EU) nr. 1315/2013 og udtalelsen fra den ansvarlige europæiske koordinator, jf. nævnte forordnings artikel 45, stk. 8.

Artikel 14 – Medfinansieringssatser I denne artikel fastsættes de maksimale medfinansieringssatser for hver enkelt sektor. Den indeholder også bestemmelser om de maksimale medfinansieringssatser i tilfælde, hvor et tværsektorielt arbejdsprogram dækker mere end én sektor med henblik på at fremme synergivirkninger. I artiklen indføres der ydermere en undtagelse vedrørende de beløb, der overføres fra Samhørighedsfonden. Artikel 15 – Støtteberettigede omkostninger I denne artikel fastsættes kriterierne for omkostningers støtteberettigelse, som finder anvendelse i tillæg til kriterierne i finansforordningens artikel 186. Artikel 16 – Kombination af tilskud med andre finansieringskilder Denne artikel sikrer muligheden for at anvende tilskud i kombination med finansiering fra Den Europæiske Investeringsbank eller nationale erhvervsfremmende banker eller andre udviklingsinstitutioner og offentlige finansielle institutioner samt fra finansieringsinstitutter og investorer i den private sektor, herunder gennem offentlig-private partnerskaber. Artikel 17 – Nedsættelse eller ophør af tilskud For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og for at afbøde de risici, der er forbundet med store forsinkelser, som kan opstå i forbindelse med store infrastrukturprojekter, fastsættes der i denne artikel betingelser for nedsættelse og ophør af tilskud. Det fastsættes, at tilskud kan nedsættes eller bringes til ophør, hvis aktionen ikke er påbegyndt inden et år efter den startdato, der er angivet i tilskudsaftalen, eller hvis det på baggrund af en vurdering af aktionens gennemførelse kan konstateres, at gennemførelsen er forsinket i en sådan grad, at aktionens målsætninger ikke kan forventes at blive nået. Artikel 18 – Sammenlagt, supplerende og kombineret finansiering Denne artikel sikrer, at aktioner, som har modtaget et bidrag under programmet, også kan modtage et bidrag fra andre EU-programmer, forudsat at bidragene ikke dækker de samme omkostninger. Artiklen giver mulighed for, at en foreslået aktion, som tidligere har fået en positiv vurdering under CEF, men som ikke kan finansieres på grund af budgetmæssige begrænsninger, finansieres af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) eller Samhørighedsfonden. Artikel 19 – Arbejdsprogrammer I denne artikel fastsættes det, at programmet gennemføres via arbejdsprogrammer, som Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren Artikel 20 – Overvågning og rapportering I denne artikel knyttes der forbindelse til bilaget, som omhandler indikatorerne til brug i overvågningen af CEF-programmet. Artiklen gør det muligt at ændre indikatorerne ved hjælp af en delegeret retsakt. Ydermere vil der blive udarbejdet en overvågnings- og evalueringsramme, der vil gøre det muligt at vurdere programmets fremskridt hen imod sine målsætninger. Artikel 21 – Evaluering I henhold til denne artikel pålægges Kommissionen at udføre en mellemliggende og en efterfølgende evaluering af programmet og meddele Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget konklusionen på evalueringerne og sine bemærkninger hertil. Artikel 22 – Udvalgsprocedure Ved denne artikel nedsættes CEF-Koordinationsudvalget, jf. forordning (EU) nr. 182/2011. I artiklen præciseres det, at undersøgelsesproceduren i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 23 – Delegerede retsakter Denne artikel gør det muligt for Kommissionen at vedtage delegerede retsakter vedrørende bilagets del I, II, III, IV og V. Artikel 24 – Udøvelse af de delegerede beføjelser Denne artikel indeholder standardbestemmelserne om delegation af beføjelser. Artikel 25 – Information, kommunikation og offentliggørelse I denne artikel pålægges modtagerne af CEF-midler at sikre synligheden af EU-midlerne i deres aktioner, og Kommissionen pålægges at gennemføre kommunikationstiltag vedrørende CEF-aktioner og deres resultater. Artikel 26 – Beskyttelse af Unionens finansielle interesser Denne artikel vedrører de beføjelser, der er tillagt Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og Den Europæiske Revisionsret i forbindelse med tredjelande, der er associeret til programmet. Artikel 27 – Ophævelse og overgangsbestemmelser Denne artikel ophæver den foregående CEF-forordning (forordning (EU) nr. 1316/2013) og forordning (EU) nr. 283/2014 om retningslinjer for transeuropæiske net inden for telekommunikationsinfrastruktur. Den indeholder ydermere overgangsbestemmelser vedrørende CEF-aktioner og teknisk og administrativ bistand. Artikel 28 – Ikrafttræden I denne artikel fastsættes det, at forordningen anvendes fra den 1. januar 2021. Bilag – Del I – Indikatorer Denne del af bilaget omhandler de indikatorer, der anvendes til overvågning af programmets fremskridt i forhold til dets overordnede og specifikke målsætninger. Bilag – Del II - Vejledende procentsatser for transportsektoren Denne del af bilaget indeholder vejledende procentsatser for fordelingen af budgetmidler i transportsektoren. Bilag – Del III – Transporthovednetkorridorer og forhåndsudpegede strækninger; Forhåndsudpegede strækninger på det samlede net I denne del af bilaget fastlægges hovednetkorridorernes ruteføring, herunder de forhåndsudpegede strækninger, og der opføres en vejledende liste over grænseoverskridende strækninger på det samlede net. Bilag – Del IV – Udpegelse af grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi

I denne del af bilaget fastlægges kriterierne og proceduren for udpegning af grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi. Bilag – Del V – Projekter af fælles interesse vedrørende infrastruktur til digital konnektivitet Denne del af bilaget indeholder en vejledende liste over forhåndsudpegede projekter af fælles interesse vedrørende digital konnektivitet. 2018/0228 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af Connecting Europe-faciliteten og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1316/2013 og (EU) nr. 283/2014 (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 og 194, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Med henblik på at opnå intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og fremme jobskabelsen har Unionen brug for en moderne højeffektiv infrastruktur, som kan bidrage til at forbinde og integrere Unionen og alle dens regioner, inden for transport-, telekommunikations- og energisektorerne. Sådanne forbindelser bør bidrage til at forbedre den frie bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser. De transeuropæiske net bør lette forbindelserne på tværs af landegrænserne, fremme en øget økonomisk, social og territorial samhørighed og bidrage til en mere konkurrencedygtig social markedsøkonomi og til at bekæmpe klimaændringer. (2)Formålet med Connecting Europe-faciliteten ("programmet") er at fremskynde investeringerne i transeuropæiske net og mobilisere finansiering fra både den offentlige og private sektor, samtidig med at retssikkerheden øges, og princippet om teknologineutralitet respekteres. Programmet bør skabe mulighed for, at synergivirkningerne mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor kan udnyttes bedst muligt, og derved øge effektiviteten af Unionens indsats og gøre det muligt at optimere gennemførelsesomkostningerne. (3)Programmet bør tage sigte på at støtte indsatsen mod klimaændringer, miljømæssigt og socialt bæredygtige projekter og, hvor det er relevant, aktioner til afbødning af og tilpasning til klimaændringer. Navnlig programmets bidrag til at nå målene og målsætningerne i Parisaftalen samt de foreslåede 2030-klima- og energimål og de langsigtede dekarboniseringsmålsætninger bør styrkes. (4)Med henblik på at afspejle betydningen af at bekæmpe klimaændringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og dens forpligtelser til at nå De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling bør denne forordning derfor mainstreame klimaindsatsen og at føre til opnåelsen af det overordnede mål, nemlig at 25 % af udgifterne i EU-budgettet skal gå til støtte til klimamålsætningerne. Aktioner i medfør af dette program forventes at bidrage med 60 % af programmets samlede finansieringsramme til klimamålsætninger, baseret blandt andet på følgende Riomarkører: i) 100 % til udgifter i forbindelse med jernbaneinfrastruktur, alternative brændstoffer, ren bytransport, eltransmission, oplagring af elektricitet, intelligente net, CO2-transport og vedvarende energi og ii) 40 % til transport ad indre vandveje og multimodal transport og gasinfrastruktur — hvis der gives mulighed for øget anvendelse af vedvarende hydrogen eller biomethan. Relevante aktioner vil blive identificeret under forberedelsen og gennemførelsen af programmet og revurderet som led i de relevante evalueringer og gennemgange. For at undgå, at en sådan infrastruktur er sårbar over for klimaændringernes potentielle langsigtede virkninger, og for at sikre, at omkostningerne ved drivhusgasemissioner fra projektet indgår i projektets økonomiske evaluering, bør projekter, der støttes af programmet, være underlagt klimasikring i overensstemmelse med den vejledning, som bør udarbejdes af Kommissionen i overensstemmelse med den vejledning, der udarbejdes for andre EU-programmer, hvor det er relevant.

(5)For at opfylde de rapporteringsforpligtelser, der er fastsat i artikel 11, litra c), i direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer, om ændring af direktiv 2003/35/EF og om ophævelse af direktiv 2001/81/EF, hvad angår anvendelsen af EU-midler til at støtte de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at opfylde dette direktivs målsætninger, bør udgifter vedrørende nedbringelse af emissioner eller luftforurenende stoffer i overensstemmelse med dette direktiv spores. (6)En vigtig målsætning for dette program er at skabe større synergivirkning mellem transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor. Med henblik herpå bør programmet give mulighed for at vedtage tværsektorielle arbejdsprogrammer, som kunne omfatte specifikke interventionsområder, f.eks. hvad angår netforbundet og automatiseret mobilitet eller alternative brændstoffer. Inden for hver enkelt sektor bør programmet desuden give mulighed for, at visse supplerende komponenter, der vedrører en anden sektor, kan anses for støtteberettigede, hvis en sådan tilgang forbedrer de socioøkonomiske fordele ved investeringen. Synergivirkninger mellem sektorerne bør fremmes gennem tildelingskriterierne for udvælgelsen af aktioner. (7)Retningslinjerne for det transeuropæiske transportnet udpeger infrastruktur i TEN-T, specificerer de krav, der skal opfyldes, og fastsætter foranstaltninger til deres gennemførelse som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (i det følgende benævnt "TEN-T-retningslinjerne"). Ifølge disse retningslinjer forventes det navnlig, at hovednettet er færdigetableret senest i 2030 gennem etablering af ny infrastruktur såvel som gennem en gennemgribende opgradering og rehabilitering af den eksisterende infrastruktur. (8)For at opfylde de målsætninger, der er fastsat i TEN-T-retningslinjerne, er det nødvendigt at støtte og prioritere de grænseoverskridende forbindelser og de manglende forbindelser og, hvor det er relevant, sikre, at de støttede aktioner er i overensstemmelse med de korridorarbejdsplaner, der er udarbejdet i henhold til artikel 47 forordning (EU) nr. 1315/2013 og den overordnede netudvikling med hensyn til performance og interoperabilitet. (9)Ruteføringen af hovednetkorridorerne og deres forhåndsudpegede strækninger bør tilpasses for at afspejle de stigende transportstrømme og udviklingen af nettet. Disse justeringer bør være forholdsmæssige for at bevare sammenhængen og effektiviteten af udviklingen og koordineringen af korridoren. Af denne årsag bør længden af hovednetkorridorerne ikke øges med mere end 15 %. (10)Det er nødvendigt at fremme investeringer til fordel for intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker mobilitet i hele Unionen. Kommissionen fremlagde i 2017 "Et mobilt Europa", der er en lang række initiativer, som har til formål at gøre trafikken mere sikker, fremme intelligent brug af vejafgifter, nedbringe CO2-emissioner, luftforurening og trafikbelastning, fremme netforbundet og autonom mobilitet og sikre de rette betingelser og hviletider for arbejdstagerne. Disse initiativer bør ledsages af finansiel støtte fra Unionen, og hvor det er relevant gennem dette program. (11)I TEN-T-retningslinjerne kræves det for så vidt angår ny teknologi og innovation, at TEN-T gør det muligt at dekarbonisere alle transportformer ved at stimulere energieffektivitet og anvendelse af alternative brændstoffer. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU fastlægger en fælles ramme for foranstaltninger til etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer i Unionen med henblik på at minimere afhængigheden af olie og at begrænse de miljømæssige virkninger af transport og kræver, at medlemsstaterne sikrer, at offentligt tilgængelige ladestandere eller tankstationer stilles til rådighed senest den 31. december 2025. Som skitseret i Kommissionens forslag af november 2017 er der behov for et omfattende sæt foranstaltninger til fremme af lavemissionsmobilitet, herunder finansiel støtte, når markedsvilkårene ikke giver et tilstrækkeligt incitament. (12)I forbindelse med meddelelsen "Sustainable Mobility for Europe: safe, connected, and clean" understregede Kommissionen, at automatiserede køretøjer og avancerede konnektivitetssystemer vil gøre køretøjer mere sikre, lettere at dele og mere tilgængelige for alle borgere, herunder dem, der i dag kan være afskåret fra mobilitetstjenester, såsom ældre og personer med handicap. I den forbindelse fremsatte Kommissionen også forslag til EU's strategiske handlingsplan for trafiksikkerhed og en revision af direktiv 2008/96 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed. (13)For at forbedre gennemførelsen af transportprojekter i mindre udviklede dele af nettet bør en samhørighedsfondstildeling overføres til programmet med henblik på at finansiere transportprojekter i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden. I den indledende fase og inden for en grænse på op til 70 % af det overførte rammebeløb bør udvælgelsen af støtteberettigede projekter overholde de nationale tildelinger under Samhørighedsfonden. De resterende 30 % af det overførte rammebeløb bør tildeles på et konkurrencepræget grundlag til projekter beliggende i de medlemsstater, der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, idet grænseoverskridende forbindelser og manglende forbindelser prioriteres. Kommissionen bør støtte medlemsstater, der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, i deres indsats for at udvikle en projektpipeline, navnlig ved at styrke de pågældende offentlige myndigheders institutionelle kapacitet. (14)Efter en fælles meddelelse af november 2017 om fremme af militær mobilitet i Den Europæiske Union blev det i handlingsplanen for militær mobilitet, som blev vedtaget den 28. marts 2018 af Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, understreget, at transportinfrastrukturpolitikken rummer en klar mulighed for at øge synergivirkningerne mellem forsvarsbehov og TEN-T. Ifølge handlingsplanen vil Rådet senest medio 2018 blive opfordret til at drøfte og validere de militære krav med hensyn til transportinfrastruktur, og Kommissionen vil inden udgangen af 2019 udpege de dele af det transeuropæiske transportnet, som egner sig til militær transport, herunder behovet for opgradering af den eksisterende infrastruktur. EU-finansiering til gennemførelse af projekter med dobbelt anvendelse bør gennemføres ved hjælp af programmet på grundlag af specifikke arbejdsprogrammer med angivelse af de gældende krav som defineret i forbindelse med handlingsplanen. (15)Kommissionen fremhævede i sin meddelelse "Et stærkere og fornyet strategisk partnerskab med regionerne i EU's yderste periferi" de særlige transportbehov, som regionerne i den yderste periferi har, og nødvendigheden af at yde EU-finansiering med henblik på at opfylde disse behov, herunder gennem programmet. (16)I betragtning af de betydelige investeringsbehov, der er nødvendige for at gøre fremskridt i retning af færdiggørelsen af TEN-T's hovednet senest i 2030 (anslået til ca. 350 mia. EUR i perioden 2021-2027), det samlede TEN-T-net senest i 2050 og investeringer i dekarbonisering, digitalisering og byudvikling (anslået til ca. 700 mia. EUR i perioden 2021-2027), er det hensigtsmæssigt at anvende de forskellige EU-finansieringsprogrammer og instrumenter så effektivt som muligt og dermed maksimere merværdien af de investeringer, der støttes af Unionen. Dette vil kunne opnås via en strømlinet investeringsproces, som synliggør transportprojektpipelinen og skaber sammenhæng på tværs af relevante EU-programmer, navnlig Connecting Europe-faciliteten, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden og InvestEU. Der bør navnlig tages hensyn til grundforudsætningerne som beskrevet i bilag IV til forordning (EU) XXX [Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om finansielle regler for nævnte fonde og for Asyl- og Migrationsfonden, Fonden for Intern Sikkerhed og instrumentet for grænseforvaltning og visa ("forordning om fælles bestemmelser")], hvor det er relevant. (17)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013 fastlægges de transeuropæiske energiinfrastrukturprioriteter, som skal gennemføres for at opfylde Unionens energi- og klimapolitiske målsætninger; der udpeges projekter af fælles interesse, som er nødvendige for at gennemføre disse prioriteter og der fastsættes foranstaltninger vedrørende udstedelse af tilladelser, inddragelse af offentligheden og regulering for at fremskynde og/eller lette gennemførelsen af disse projekter og herunder kriterier for, om disse projekter generelt er berettiget til finansiel støtte fra Unionen. (18)I direktiv [omarbejdet direktiv om vedvarende energikilder] fremhæves nødvendigheden af at fastlægge en gunstig ramme, der omfatter forbedret anvendelse af EU-midler, med udtrykkelig henvisning til resultatfremmende aktioner til støtte for grænseoverskridende samarbejde inden for vedvarende energi. (19)Selv om færdiggørelsen af netværksinfrastrukturen fortsat er prioriteret højt for at udvikle vedvarende energi, afspejler integrationen af det grænseoverskridende samarbejde om vedvarende energi den tilgang, der er vedtaget i initiativet "Ren energi til alle europæere", med et kollektivt ansvar for at nå et ambitiøst mål for vedvarende energi i 2030 og den ændrede politiske kontekst med ambitiøse langsigtede dekarboniseringsmålsætninger. (20)Innovative infrastrukturteknologier, der muliggør overgangen til energi- og mobilitetssystemer med lavt kulstofindhold og øger forsyningssikkerheden, er af afgørende betydning i lyset af Unionens dekarboniseringsdagsorden. Kommissionen understregede i sin meddelelse af 23. november 2017, "Meddelelse om styrkelse af EU's energinet", at vedvarende energi i 2030 vil udgøre halvdelen af elproduktionen, og elektricitet vil i stigende grad være drivkraften bag dekarboniseringen af sektorer, hvor fossile brændstoffer hidtil har domineret energiforbruget, f.eks. transportsektoren, industrien og opvarmnings- og afkølingssektoren, hvorfor fokus i den transeuropæiske energiinfrastrukturpolitik således i stigende grad er på elsammenkoblinger, eloplagring og projekter vedrørende intelligente net. For at støtte Unionens dekarboniseringsmålsætninger bør der tages behørigt hensyn til og gives prioritet til teknologier og projekter, der bidrager til overgangen til en lavemissionsøkonomi. Kommissionen vil sigte mod at øge det antal projekter vedrørende grænseoverskridende intelligente net, innovativ oplagring og CO2-transport, der skal støttes inden for rammerne af programmet. (21)Opnåelsen af et digitalt indre marked er afhængig af den underliggende infrastruktur til digital konnektivitet. Digitaliseringen af den europæiske industri og moderniseringen af sektorer som transport, energi, sundhed og offentlig forvaltning er afhængig af universel adgang til pålidelige og økonomisk overkommelige net med høj og meget høj kapacitet. Digital konnektivitet er blevet en af de afgørende faktorer til at fjerne økonomiske, sociale og territoriale skel, støtte moderniseringen af de lokale økonomier og understøtte diversificeringen af de økonomiske aktiviteter. Programmets interventionsområde inden for infrastruktur til digital konnektivitet bør tilpasses for at afspejle dens stigende betydning for økonomien og samfundet som helhed. Det er derfor nødvendigt at fastlægge de projekter af fælles interesse vedrørende infrastruktur til digital konnektivitet, der er nødvendige for at opfylde EU's målsætninger for det digitale indre marked, og at ophæve Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 283/2014. (22)Meddelelsen "Konnektivitet med henblik på et konkurrencedygtigt digitalt indre marked — På vej mod et europæisk gigabitsamfund" ("strategien om gigabitsamfundet") fastsætter strategiske målsætninger for 2025 med henblik på at optimere investeringer i infrastruktur til digital konnektivitet. Direktiv (EU) 2018/XXX [den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation] har blandt andet til formål at skabe lovgivningsmæssige rammer, der tilskynder til private investeringer i net til digital konnektivitet. Det er dog klart, at netudbredelser i mange områder i Unionen fortsat ikke vil være kommercielt levedygtige, hvilket skyldes flere forskellige faktorer, såsom deres fjerne beliggenhed og særlige territoriale eller geografiske forhold, lav befolkningstæthed og forskellige socioøkonomiske faktorer. Programmet bør derfor tilpasses for at bidrage til opnåelsen af disse strategiske målsætninger, der er fastsat i strategien om gigabitsamfundet, som supplement til den støtte, som andre programmer yder til udbredelsen af net med meget høj kapacitet, især Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU), Samhørighedsfonden og InvestEU-fonden. (23)Selv om alle de net til digital konnektivitet, der er forbundet til internettet, i sig selv er transeuropæiske, hovedsageligt som følge af funktionerne af de applikationer og tjenester, som nettene giver adgang til, bør det gennem programmet prioriteres at yde støtte til aktioner med den højeste forventede indvirkning på det digitale indre marked, blandt andet gennem deres overensstemmelse med målsætningerne i meddelelsen om strategien om gigabitsamfundet, samt på den digitale omstilling af økonomien og samfundet, under hensyntagen til konstaterede markedssvigt og hindringer for gennemførelsen. (24)Skoler, universiteter, biblioteker, lokale, regionale eller nationale forvaltninger, centrale udbydere af offentlige tjenester, hospitaler og lægecentre, transportknudepunkter og stærkt digitaliserede virksomheder er enheder og steder, som kan påvirke vigtige socioøkonomiske udviklinger inden for det område, hvor de er beliggende. Sådanne socioøkonomiske drivkræfter skal gå foran med hensyn til gigabitkonnektivitet for at give europæiske borgere, virksomheder og lokalsamfund adgang til de bedst mulige tjenester og applikationer. Programmet bør støtte adgangen til gigabitkonnektivitet for disse socioøkonomiske drivkræfter med henblik på at maksimere deres positive afsmittende virkninger på den bredere økonomi og samfundet som helhed, herunder ved at skabe større efterspørgsel efter konnektivitet og tjenester.

(25)Med udgangspunkt i den vellykkede gennemførelse af WiFi4EU-initiativet bør programmet med henblik på at fremme Unionens digitale vision i lokalsamfundene desuden fortsat støtte tilrådighedsstillelse af gratis lokal trådløs konnektivitet af høj kvalitet på centrale steder i det lokale offentlige liv, herunder enheder med en offentlig opgave såsom offentlige myndigheder og udbydere af offentlige tjenester samt offentligt tilgængelige udendørsområder. (26)Levedygtigheden af den forventede næste generation af digitale tjenester, såsom tjenester og applikationer i forbindelse med tingenes internet, som forventes at medføre betydelige fordele på tværs af forskellige sektorer og for samfundet som helhed, vil kræve uafbrudt grænseoverskridende dækning med 5G-net, navnlig med henblik på at gøre det muligt for brugere og objekter at have forbindelse, når de er på farten. Omkostningsdelingsscenarierne for udbredelse af 5G i disse sektorer er imidlertid stadig uklare, og de formodede risici ved kommerciel udbredelse på visse nøgleområder er meget store. Vejkorridorer og togforbindelser forventes at være nøgleområder i den første fase af nye anvendelser inden for netforbundet mobilitet og udgør derfor afgørende grænseoverskridende projekter til finansiering under dette program. (27)Ikkeforbundne områder i hele EU, herunder i centrale områder, udgør flaskehalse og uudnyttet potentiale på det digitale indre marked. I de fleste landdistrikter og fjerntliggende områder kan internetforbindelser af høj kvalitet spille en afgørende rolle i forhold til at forebygge den digitale kløft, isolation og affolkning ved at nedbringe omkostningerne ved levering af varer og tjenesteydelser og delvis kompensere for den afsides beliggenhed. Internetforbindelser af høj kvalitet er nødvendige for nye økonomiske muligheder såsom præcisionslandbrug eller udvikling af en bioøkonomi i landdistrikterne. Programmet bør bidrage til at levere fast eller trådløs konnektivitet med meget høj kapacitet til alle europæiske husholdninger, såvel i landdistrikterne som i byerne, idet der fokuseres på de udbredelser, hvor der er konstateret en grad af markedssvigt, som kan afhjælpes ved hjælp af tilskud med lav intensitet. Ved at gøre dette bør programmet sigte mod at opnå en omfattende dækning af husholdninger og områder, da mangler i en allerede dækket område er uøkonomisk at afhjælpe på et senere tidspunkt. (28)For at skabe den nødvendige redundans for en så afgørende infrastruktur og øge kapaciteten og modstandsdygtigheden af Unionens digitale net er der behov for udbredelse af backbone-net til elektronisk kommunikation, herunder med undervandskabler, der forbinder europæiske områder med tredjelande på andre kontinenter eller forbinder europæiske øer eller oversøiske territorier til fastlandet. Sådanne projekter er dog ofte ikke kommercielt levedygtige uden offentlig støtte. (29)Aktioner, der bidrager til projekter af fælles interesse inden for infrastruktur til digital konnektivitet, skal anvende den teknologi, som er bedst egnet til det specifikke projekt, samtidig med at der skabes den bedste ligevægt mellem de mest avancerede teknologier for så vidt angår datastrømskapacitet, transmissionssikkerhed, netmodstandsdygtighed og omkostningseffektivitet, og bør prioriteres ved hjælp af arbejdsprogrammer, idet kriterierne i denne forordning tages i betragtning. Udbredelse af net med meget høj kapacitet kan omfatte passiv infrastruktur med henblik på maksimering af de socioøkonomiske og miljømæssige fordele. Endelig bør der ved prioriteringen af aktionerne tages hensyn til den mulige afsmittende virkning med hensyn til konnektivitet, f.eks. når et iværksat projekt kan forbedre forretningsgrundlaget for fremtidige udbredelser, der fører til yderligere dækning af områder og befolkningsgrupper i områder, som hidtil har ikke har været dækket. (30)Unionen har udviklet sin egen satellitbaserede teknologi til positionsbestemmelse, navigation og tidsbestemmelse (PNT) (EGNOS/Galileo) og sit eget jordobservationssystem (Copernicus). Både EGNOS/Galileo og Copernicus yder avancerede tjenester, der giver store økonomiske fordele for offentlige og private brugere. Derfor bør enhver transportinfrastruktur, energiinfrastruktur og digital infrastruktur, der anvender PNT- eller jordobservationstjenester, og som finansieres af programmet, være teknisk kompatible med EGNOS/Galileo og Copernicus. (31)De positive resultater af den første indkaldelse af forslag med blandet finansiering, der blev iværksat under det nuværende program i 2017, bekræftede relevansen og merværdien af at blande EU-tilskud med finansiering fra Den Europæiske Investeringsbank eller nationale erhvervsfremmende banker eller andre udviklingsinstitutioner og offentlige finansielle institutioner samt fra finansieringsinstitutter og investorer i den private sektor, herunder gennem offentlig-private partnerskaber. Programmet bør derfor fortsat give mulighed for specifikke indkaldelser af forslag, der gør det muligt at kombinere EU-tilskud og andre finansieringskilder. (32)De politiske målsætninger for dette program vil også blive taget op via finansielle instrumenter og budgetgaranti inden for rammerne af InvestEU-fondens politikområde(r) [...]. Programmets aktioner bør anvendes til at imødegå markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssigt afpasset måde, uden at dette fører til overlapning eller fortrænger privat finansiering, og de bør have klar europæisk merværdi. (33)For at fremme en integreret udvikling af innovationscyklussen er det nødvendigt at sikre komplementaritet mellem de innovative løsninger, der er udviklet inden for rammerne af Unionens rammeprogrammer for forskning og innovation, og de innovative løsninger, der er anvendt med støtte fra Connecting Europe-faciliteten. Med henblik herpå vil synergivirkninger med Horisont Europa sikre, at a) forsknings- og innovationsrelaterede behov inden for transport, energi og den digitale sektor i EU udpeges og fastlægges i løbet af Horisont Europas strategiske planlægningsproces, b) Connecting Europe-faciliteten støtter en storstilet udrulning og udbredelse af innovative nye teknologier og løsninger inden for transport, energi og digitale infrastruktur, især fra Horisont Europa, og c) udvekslingen af information og data mellem Horisont Europa og Connecting Europe-faciliteten lettes, f.eks. ved at sætte fokus på teknologier fra Horisont Europa med en betydelig markedsmodenhed, som efterfølgende vil kunne udbredes via Connecting Europe-faciliteten. (34)Ved denne forordning fastsættes der en finansieringsramme for hele perioden 2021-2027, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. [henvisning ajourføres om nødvendigt i overensstemmelse med den nye interinstitutionelle aftale: punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning, for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure]. (35)På EU-plan tjener det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker til at udpege nationale reformprioriteter og overvåge deres gennemførelse. Medlemsstaterne udvikler selv deres egne nationale flerårige investeringsstrategier til støtte for disse reformprioriteter. Disse strategier bør fremlægges sammen med de årlige nationale reformprogrammer og opridse og samordne de prioriterede investeringsprojekter, som vil blive støttet af medlemsstaten og/eller Unionen. De bør også sikre, at EU-midlerne anvendes på en sammenhængende måde, så der skabes størst mulig merværdi af den finansielle støtte, der ydes af henholdsvis Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden, den europæiske investeringsstabiliseringsfunktion, InvestEU og Connecting Europe-faciliteten, alt efter omstændighederne. Finansiel støtte bør også anvendes på en måde, der er i overensstemmelse med Unionens og de nationale energi- og klimaplaner, hvor det er relevant. (36)Horisontale finansielle bestemmelser vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse på denne forordning. Disse bestemmelser er fastsat i finansforordningen og regulerer navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse, og de sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Bestemmelser, der vedtages med hjemmel i artikel 322 i TEUF, vedrører også beskyttelsen af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for sund økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (37)Finansieringstyper og gennemførelsesmetoder i medfør af denne forordning bør vælges på grundlag af, om de giver mulighed for at nå de specifikke målsætninger for aktionerne og give resultater, idet der navnlig tages hensyn til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for manglende overholdelse. Dette bør omfatte overvejelser vedrørende anvendelsen af faste beløb, faste takster og enhedsomkostninger, samt finansiering, der ikke er direkte knyttet til omkostningerne som omhandlet i finansforordningens artikel 125, stk. 1. (38)Tredjelande, der indgår i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), kan deltage i Unionens programmer inden for rammerne af det samarbejde, der er etableret ved EØS-aftalen, hvori det bestemmes, at programmerne kan gennemføres ved beslutning, der træffes i henhold til denne aftale. Tredjelande kan også deltage på et andet retsgrundlag. Der bør indsættes en særlig bestemmelse i denne forordning for at tildele de fornødne rettigheder og den fornødne adgang til den ansvarlige anvisningsberettigede, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og Den Europæiske Revisionsret, således at de i fuld udstrækning kan udøve deres respektive beføjelser. (39)Finansforordningen fastsætter bestemmelser vedrørende tildeling af tilskud. For at tage hensyn til de særlige forhold i de aktioner, der støttes via programmet, og sikre en konsekvent gennemførelse i de sektorer, der er omfattet af programmet, er der behov for at komme med yderligere angivelser for så vidt angår kriterierne for støtteberettigelse og tildeling. (40)Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder og svig, tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og efter omstændighederne ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Rådets forordning (EU) 2017/193. Navnlig kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader EU's finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre kriminelle handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. (41)I henhold til [henvisning ajourføres om nødvendigt i overensstemmelse med en ny afgørelse om OLT: artikel 94 i Rådets afgørelse 2013/755/EU] kan personer og enheder, som er etableret i oversøiske lande og territorier (OLT'er), modtage finansiering under overholdelse af de regler og mål, der gælder for programmet, og eventuelle ordninger, som finder anvendelse på den medlemsstat, som det pågældende oversøiske land eller territorium hører under. (42)Unionen bør tilstræbe sammenhæng og synergivirkning med EU's programmer for eksterne politikker, herunder førtiltrædelsesbistand efter de forpligtelser, der er påtaget i forbindelse med meddelelsen "Et troværdigt udvidelsesperspektiv for landene på Vestbalkan og et øget engagement heri fra Den Europæiske Unions side". (43)Hvis tredjelande eller enheder etableret i tredjelande deltager i aktioner, der bidrager til projekter af fælles interesse eller til grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi, bør finansiel støtte kun være til rådighed, hvis den er absolut nødvendig for at opfylde målsætningerne for disse projekter. (44)Som anført i punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 er der behov for at evaluere dette program på grundlag af oplysninger, der er tilvejebragt via specifikke overvågningskrav, samtidig med at overregulering og administrative byrder undgås, navnlig over for medlemsstaterne. Kommissionen bør foretage evalueringer og efterfølgende meddele resultaterne heraf til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget for at vurdere finansieringens virkningsfuldhed og effektivitet og dens gennemslagskraft i henseende til opfyldelsen af programmets overordnede mål.

(45)Der bør indføres passende overvågnings- og rapporteringsforanstaltninger, herunder indikatorer, med henblik på at rapportere om programmets fremskridt hen imod opfyldelsen af de overordnede og specifikke målsætninger, der er fastsat i denne forordning. Dette performancerapporteringssystem bør sikre, at data til overvågning af programmets gennemførelse og dets resultater indsamles effektivt og rettidigt. Det er nødvendigt at pålægge modtagere af EU-midler forholdsmæssige rapporteringskrav med henblik på at indsamle relevante data til programmet. (46)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår vedtagelse af arbejdsprogrammer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (47)For om nødvendigt at tilpasse de indikatorer, der anvendes til overvågning af programmet, de vejledende procentsatser for fordelingen af budgetmidlerne på hvert specifikt mål i transportsektoren og definitionen af transporthovednetkorridorerne bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen, for så vidt angår ændringer af del I, II og III i bilaget til denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (48)Forordning (EU) nr. 1316/2013 og (EU) nr. 283/2014 bør af klarhedshensyn ophæves. Retsvirkningerne af artikel 29 i forordning (EU) nr. 1316/2013, som ændrer bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 913/2010, for så vidt angår listen over godstogskorridorer, bør imidlertid bevares. (49)For at sikre en rettidig vedtagelse af gennemførelsesretsakterne som omhandlet i denne forordning er det nødvendigt, at den træder i kraft straks efter offentliggørelsen — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1

Genstand Ved denne forordning oprettes Connecting Europe-faciliteten ("programmet"). Der fastsættes målsætninger for programmet, et budget for perioden 2021-2027, former for EU-finansiering samt regler for ydelsen heraf. Artikel 2

Definitioner I denne forordning forstås ved: (a)"aktion": enhver aktivitet, som er blevet identificeret som finansielt og teknisk uafhængig, har en fast tidsramme og er nødvendig for gennemførelsen af et projekt (b)"alternative brændstoffer": alternative brændstoffer som defineret i artikel 2, stk. 1, i direktiv 2014/94/EU (c)"associeret land": et tredjeland, der er part i en aftale med Unionen, som giver mulighed for deltagelse i programmet, jf. artikel 5 (d)"blandingsoperation": aktioner, som støttes over EU-budgettet, herunder inden for blandingsfaciliteter, jf. artikel 2, nr. 6), i forordning (EU, Euratom) 2018/XXX ("finansforordningen"), og som kombinerer støtte og/eller finansielle instrumenter, der ikke skal tilbagebetales, fra EU-budgettet og støtte, der skal tilbagebetales, fra udviklingsinstitutioner eller andre offentlige finansieringsinstitutioner samt fra kommercielle finansieringsinstitutioner og investorer (e)"det samlede net": den transportinfrastruktur, der er udpeget i overensstemmelse med kapitel II i forordning (EU) nr. 1315/2013 (f)"hovednet": den transportinfrastruktur, der er udpeget i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EU) nr. 1315/2013 (g)"hovednetkorridorer": et instrument til at lette en koordineret gennemførelse af hovednettet, jf. kapitel IV i forordning (EU) nr. 1315/2013; hovednetkorridorerne er opført i del III i bilaget til nærværende forordning

(h)"grænseoverskridende projekt inden for vedvarende energi": et projekt, der er udvalgt eller kan udvælges i henhold til en samarbejdsaftale eller anden form for aftale mellem medlemsstater eller aftale mellem medlemsstater og tredjelande, som defineret i artikel 6, 7, 9 eller 11 i direktiv 2009/28/EF, om planlægning eller udbredelse af vedvarende energi, i overensstemmelse med kriterierne i del IV i bilaget til nærværende forordning (i)"infrastruktur til digital konnektivitet": net med meget høj kapacitet, 5G-systemer, lokal trådløs konnektivitet af meget høj kvalitet, backbone-net og digitale driftsplatforme med direkte tilknytning til transport- og energiinfrastruktur (j)"5G-systemer": et sæt digitale infrastrukturelementer, der er baseret på globalt aftalte standarder for mobil og trådløs kommunikationsteknologi, som anvendes til at skabe konnektivitet og værdiforøgende tjenester, med højydelsesegenskaber såsom meget høj datahastighed og -kapacitet, lav latenstid, høj pålidelighed og understøttelse af et stort antal forbundne enheder (k)"5G-korridor": transportrute, vej eller jernbane med fuld dækning af infrastruktur til digital konnektivitet og især 5G-systemer, som muliggør uafbrudt levering af synergistiske digitale tjenester såsom netforbundet og automatiseret mobilitet eller lignende intelligente mobilitetstjenester for jernbaner (l)"digitale driftsplatforme med direkte tilknytning til transport- og energiinfrastruktur": fysiske og virtuelle informations- og kommunikationsteknologiressourcer ("IKT-ressourcer"), der anvendes oven på kommunikationsinfrastrukturen og understøtter lagring, behandling og analyse af transport- og/eller energiinfrastrukturdata og strømme af disse (m)"projekt af fælles interesse": et projekt, der er udpeget i forordning (EU) nr. 1315/2013 eller i forordning (EU) nr. 347/2013 eller i nærværende forordnings artikel 8 (n)"undersøgelser": de aktiviteter, der er nødvendige for at forberede et projekts gennemførelse, såsom forberedende undersøgelser, kortlægning, gennemførlighedsundersøgelser, evaluerings-, afprøvnings- og valideringsundersøgelser, herunder i form af software, og alle andre tekniske hjælpeforanstaltninger samt forudgående aktioner, der er nødvendige for at definere og udvikle et projekt og træffe beslutning om finansieringen heraf, f.eks. rekognoscering af de pågældende lokaliteter og udarbejdelse af en finansieringspakke (o)"socioøkonomiske drivkræfter": enheder, der i kraft af deres opgave, karakter eller beliggenhed direkte eller indirekte skaber betydelige socioøkonomiske fordele for borgerne, virksomhederne og lokalsamfundene i deres omgivelser (p)"tredjeland": et land, der ikke er medlem af Den Europæiske Union (q)"net med meget høj kapacitet": net med meget høj kapacitet som defineret i artikel [2, stk. XX], i direktiv (EU) 2018/XXX [den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation] (r)"anlægsarbejde": indkøb, levering og ibrugtagning af komponenter, systemer og tjenesteydelser, herunder software, samt udførelse af udviklings-, bygge- og anlægsaktiviteter vedrørende et projekt, overtagelsen af anlægget og iværksættelsen af et projekt Artikel 3

Målsætninger 1.Programmets overordnede målsætning er at udvikle og modernisere de transeuropæiske net inden for transport, energi og den digitale sektor og at lette det grænseoverskridende samarbejde inden for vedvarende energi, samtidig med at der tages højde for de langsigtede dekarboniseringsforpligtelser og lægges vægt på synergivirkningerne mellem sektorerne. 2.Programmet har følgende specifikke målsætninger: (a)I transportsektoren: i)at bidrage til udviklingen af projekter af fælles interesse, som vedrører effektive og sammenkoblede net og infrastruktur for intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker mobilitet ii)at tilpasse TEN-T-nettene til militære mobilitetsbehov (b)I energisektoren at bidrage til udviklingen af projekter af fælles interesse, som vedrører yderligere integration af det indre energimarked, nettenes interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer, fremme af dekarbonisering og sikring af forsyningssikkerheden, og at fremme det grænseoverskridende samarbejde inden for vedvarende energi (c)I den digitale sektor at bidrage til udbredelsen af digitale net med meget høj kapacitet og 5G-systemer, til øget modstandsdygtighed og kapacitet i de digitale backbone-net på EU's område ved at forbinde dem med de tilgrænsende områder samt til digitaliseringen af transport- og energinet. Artikel 4

Budget

1.Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden 2021-2027 fastsættes til 42 265 493 000 EUR i løbende priser. 2.Dette beløb fordeles som følger: (a)op til 30 615 493 000 EUR til de specifikke målsætninger i artikel 3, stk. 2, litra a), hvoraf: i)12 830 000 000 EUR stammer fra klyngen for europæiske strategiske investeringer ii)11 285 493 000 EUR overføres fra Samhørighedsfonden og anvendes i overensstemmelse med denne forordning og udelukkende i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden iii)6 500 000 000 EUR stammer fra klyngen for forsvar og tildeles den specifikke målsætning i artikel 3, stk. 2, litra a), nr. ii) (b)op til 8 650 000 000 EUR til de specifikke målsætninger i artikel 3, stk. 2, litra b), hvoraf op til 10 % tildeles grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi (c)op til 3 000 000 000 EUR til de specifikke målsætninger i artikel 3, stk. 2, litra c). 3.Kommissionen må ikke afvige fra det beløb, der er omhandlet i stk. 2, litra a), nr. ii). 4.Det i stk. 1 nævnte beløb kan anvendes til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med programmets og de sektorspecifikke retningslinjers gennemførelse, eksempelvis forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, herunder institutionelle IT-systemer. Dette beløb kan også anvendes til finansiering af ledsageforanstaltninger til støtte for forberedelsen af projekter. 5.Budgetforpligtelser for aktioner, der løber over mere end et regnskabsår, kan opdeles på flere år i årlige trancher. 6.For så vidt andet ikke er fastsat i finansforordningen, kan udgifter til aktioner vedrørende projekter, som er omfattet af det første arbejdsprogram, være støtteberettigede fra og med den 1. januar 2021. 7.Det beløb, der overføres fra Samhørighedsfonden, gennemføres i henhold til denne forordning, jf. dog stk. 8, og for så vidt andet ikke er fastsat i artikel 14, stk. 2, litra b). 8.For så vidt angår de beløb, der overføres fra Samhørighedsfonden, stilles 30 % af disse beløb straks til rådighed for alle de medlemsstater, der er berettigede til støtte fra Samhørighedsfonden, til finansiering af transportinfrastrukturprojekter i overensstemmelse med nærværende forordning, idet grænseoverskridende forbindelser og manglende forbindelser prioriteres. Indtil den 31. december 2023 skal udvælgelsen af støtteberettigede projekter overholde de nationale tildelinger under Samhørighedsfonden med hensyn til 70 % af de overførte midler. Fra og med den 1. januar 2024 skal midler, der overføres til programmet, og som ikke er afsat til et transportinfrastrukturprojekt, stilles til rådighed for alle medlemsstater, der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, til finansiering af transportinfrastrukturprojekter i overensstemmelse med nærværende forordning. 9.Midler, der er tildelt medlemsstaterne ved delt forvaltning, kan på disses anmodning overføres til programmet. Kommissionen forvalter disse midler direkte i overensstemmelse med finansforordningens [artikel 62, stk. 1, litra a)], eller indirekte i overensstemmelse med nævnte artikels litra c). De omhandlede midler anvendes om muligt til fordel for den pågældende medlemsstat. Artikel 5

Tredjelande, der er associeret til programmet 1.Programmet er åbent for følgende tredjelande: (a)medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA-medlemmer), som er medlem af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), jf. betingelserne i EØS-aftalen (b)tiltrædende lande, kandidatlande og potentielle kandidatlande i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for deres deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og Associeringsrådets afgørelser eller lignende aftaler, og i overensstemmelse med de specifikke betingelser i aftaler mellem Unionen og de pågældende lande (c)lande omfattet af den europæiske naboskabspolitik i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og Associeringsrådets afgørelser eller lignende aftaler, og i overensstemmelse med de specifikke betingelser i aftaler mellem EU og disse lande

(d)andre tredjelande i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i en konkret aftale om tredjelandets deltagelse i Unionens programmer, forudsat at der i aftalen: –sikres en rimelig balance for så vidt angår bidrag og fordele for det tredjeland, som deltager i EU-programmerne –fastsættes betingelser for deltagelse i programmerne, herunder beregningen af finansielle bidrag til de enkelte programmer og deres administrative omkostninger. Disse bidrag udgør formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel [21, stk. 5] –ikke indrømmes tredjelandet beslutningskompetence over programmet –fastsættes garantier vedrørende Unionens ret til at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og beskytte sine finansielle interesser. 2.De tredjelande, der er omhandlet i stk. 1, og enheder, der er etableret i disse lande, kan ikke modtage finansiel støtte i henhold til nærværende forordning, medmindre det er absolut nødvendigt for at nå målsætningerne for et givet projekt af fælles interesse og på betingelserne i de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 19. Artikel 6

Gennemførelse og former for EU-finansiering 1.Programmet gennemføres ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen eller ved indirekte forvaltning med de i finansforordningens artikel [61, stk. 1, litra c)], omhandlede organer. 2.Programmet kan yde finansiering i enhver af de former, der er fastsat i finansforordningen, særligt tilskud og udbud. Det kan også yde finansiering i form af finansielle instrumenter inden for blandingsoperationer. Blandingsoperationer vedtaget under dette program gennemføres i overensstemmelse med InvestEU-forordningen og finansforordningens afsnit X. 3.Kommissionen kan i henhold til finansforordningens artikel [69] bemyndige forvaltningsorganerne til at gennemføre en del af programmet med henblik på en optimal forvaltning og programmets effektivitetskrav inden for transportsektoren, energisektoren og den digitale sektor. 4.Bidrag til en mekanisme for gensidig forsikring kan dække den risiko, der er forbundet med tilbagesøgning af midler, der skyldes af modtagere, og betragtes som en tilstrækkelig garanti i henhold til finansforordningen. Bestemmelserne i artikel [X] i forordning XXX [efterfølger til forordningen om garantifonden] finder anvendelse. Artikel 7

Grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi 1.Grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi skal omfatte mindst to medlemsstater og skal indgå i en samarbejdsaftale eller anden form for aftale mellem medlemsstater eller aftale mellem medlemsstater og tredjelande, som fastsat i artikel 6, 7, 9 eller 11 i direktiv 2009/28/EF. Disse projekter udpeges i overensstemmelse med de kriterier og den procedure, der er fastsat i del IV i bilaget til nærværende forordning. 2.Senest den 31. december 2019 vedtager Kommissionen en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 23, litra d), i nærværende forordning for yderligere at præcisere udvælgelseskriterierne og fastsætte udvælgelsesprocessens nærmere detaljer, og den offentliggør metoden til vurdering af projekternes bidrag til de generelle kriterier og af de samlede omkostninger og fordele, der er anført i del IV i bilaget. 3.Undersøgelser vedrørende udvikling og udpegning af grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi er støtteberettigede i henhold til nærværende forordning. 4.Grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi er berettiget til EU-støtte til anlægsarbejder, såfremt de opfylder følgende supplerende kriterier: (a)den projektspecifikke cost-benefit-analyse i henhold til punkt 3 i del IV i bilaget dokumenterer tilstedeværelsen af betydelige omkostningsbesparelser og/eller fordele i form af systemintegration, forsyningssikkerhed eller innovation, og (b)ansøgeren påviser, at projektet ikke ville blive gennemført uden støtten, eller at projektet ikke kan være kommercielt levedygtigt uden støtten. Der tages i analysen hensyn til eventuelle indtægter som følge af støtteordningerne. 5.Tilskudsbeløbet for anlægsarbejder skal stå i et rimeligt forhold til de omkostningsbesparelser og/eller fordele, der er omhandlet i punkt 2, litra b), i del IV i bilaget, og må ikke overstige det beløb, der kræves for at sikre, at projektet gennemføres eller bliver kommercielt levedygtigt. Artikel 8

Projekter af fælles interesse inden for infrastruktur til digital konnektivitet

1.Projekter af fælles interesse inden for infrastruktur til digital konnektivitet skal bidrage til de specifikke målsætninger i artikel 3, stk. 2, litra c). 2.Undersøgelser vedrørende udvikling og udpegning af projekter af fælles interesse inden for infrastruktur til digital konnektivitet er støtteberettigede i henhold til nærværende forordning. 3.Uden at det berører tildelingskriterierne i artikel 13, prioriteres finansieringen under hensyntagen til følgende kriterier: (a)aktioner, der bidrager til socioøkonomiske drivkræfters adgang til net med meget høj kapacitet, som kan levere gigabitkonnektivitet, skal prioriteres under hensyntagen til de socioøkonomiske drivkræfters funktion, relevansen af de digitale tjenester og applikationer, som leveringen af den underliggende konnektivitet giver mulighed for, og de mulige socioøkonomiske fordele for borgerne, virksomhederne og lokalsamfundene, herunder den mulige positive afsmittende virkning hvad angår konnektivitet, i overensstemmelse med del V i bilaget (b)aktioner, der bidrager til levering af lokal trådløs konnektivitet af meget høj kvalitet i lokalsamfundene, i overensstemmelse med del V i bilaget (c)for så vidt angår aktioner, der bidrager til udbredelsen af 5G-systemer, skal udbredelsen af 5G-korridorer langs større landbaserede transportruter prioriteres, herunder de transeuropæiske transportnet. Omfanget af projektets bidrag til at sikre dækning langs større transportruter, der muliggør uafbrudt levering af synergistiske digitale tjenester, mens de mulige positive afsmittende virkninger på områderne og befolkningen i nærheden af projektområdet maksimeres, tages også i betragtning. En vejledende liste over projekter, der kan drage fordel af støtte, indgår i bilagets del V (d)projekter, som har til formål at udbrede grænseoverskridende backbone-net, der skal forbinde EU med tredjelande og styrke forbindelserne inden for EU's område, herunder ved hjælp af undervandskabler, prioriteres efter hvor meget de bidrager til at øge modstandsdygtigheden og kapaciteten af de elektroniske kommunikationsnet på EU's område (e)for så vidt angår dækning med net med meget høj kapacitet prioriteres aktioner, der bidrager til dækning af områder og befolkninger, omvendt proportionalt med størrelsen på det tilskud, der er nødvendigt for projektets gennemførelse, i forhold til de gældende maksimale medfinansieringssatser, der er fastsat i artikel 14. Omfanget af projektets bidrag til at sikre omfattende dækning af området og befolkningen inden for et afgrænset projektområde, mens de mulige positive afsmittende virkninger på områderne og befolkningen i nærheden af projektområdet maksimeres, tages også i betragtning (f)for så vidt angår projekter til oprettelse af digitale driftsplatforme prioriteres aktioner, der bygger på de mest avancerede teknologier, og samtidig tages aspekter såsom interoperabilitet, cybersikkerhed, databeskyttelse og videreanvendelse af data i betragtning (g)hvorvidt den anvendte teknologi er bedst egnet til det specifikke projekt, samtidig med at der opnås den bedste ligevægt mellem de mest avancerede teknologier med hensyn til datastrømskapacitet, transmissionssikkerhed, netmodstandsdygtighed og omkostningseffektivitet. KAPITEL II STØTTEBERETTIGELSE Artikel 9

Støtteberettigede aktioner 1.Der kan kun ydes finansiering til aktioner, som bidrager til, at de målsætninger, der fremgår af artikel 3, bliver nået. Disse aktioner omfatter især undersøgelser, anlægsarbejder og andre ledsageforanstaltninger, der er nødvendige for programmets og de sektorspecifikke retningslinjers forvaltning og gennemførelse. 2.I transportsektoren kan følgende aktioner komme i betragtning til at modtage finansiel støtte fra Unionen i henhold til denne forordning: (a)Aktioner vedrørende effektive og sammenkoblede net: i)aktioner til gennemførelse af hovednettet i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EU) nr. 1315/2016, herunder aktioner vedrørende byknudepunkter, søhavne, indlandshavne og banegodsterminaler i hovednettet som defineret i bilag II til forordning (EU) nr. 1315/2013. Aktioner til gennemførelse af hovednettet kan omfatte relaterede elementer, der befinder sig i det samlede net, hvis det er nødvendigt for at optimere investeringen, og i henhold til de nærmere bestemmelser i de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 19 i nærværende forordning ii)aktioner til gennemførelse af grænseoverskridende forbindelser i det samlede net i overensstemmelse med kapitel II i forordning (EU) nr. 1315/2013, navnlig de strækninger, der er opført i del III i bilaget til nærværende forordning iii)aktioner til gennemførelse af strækninger i hovednettet, der befinder sig i den yderste periferi i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EU) nr. 1315/2016, herunder aktioner vedrørende byknudepunkter, søhavne, indlandshavne og banegodsterminaler i hovednettet som defineret i bilag II i forordning (EU) nr. 1315/2013. iv)aktioner til støtte for projekter af fælles interesse, der skal forbinde det transeuropæiske net med infrastrukturnet i nabolande som defineret i artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1315/2013

(b)Aktioner vedrørende intelligent, bæredygtig, inklusiv og sikker mobilitet: i)aktioner til støtte for motorveje til søs, jf. artikel 21 i forordning (EU) nr. 1315/2013 ii)aktioner til støtte for trafiktelematiksystemer, herunder til sikkerhedsmæssige formål, i overensstemmelse med artikel 31 i forordning (EU) nr. 1315/2013 iii)aktioner til støtte for godstransporttjenester i overensstemmelse med artikel 32 i forordning (EU) nr. 1315/2013 iv)aktioner til støtte for nye teknologier og innovation, herunder automatisering, forbedrede transporttjenester, modal integration og infrastruktur for alternative brændstoffer, i overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EU) nr. 1315/2013 v)aktioner til fjernelse af hindringer for interoperabilitet, navnlig i forbindelse med levering af korridor-/neteffekter vi)aktioner til gennemførelse af sikker infrastruktur og mobilitet, herunder færdselssikkerhed, i overensstemmelse med artikel 34 i forordning (EU) nr. 1315/2013 vii)aktioner til forbedring af transportinfrastrukturens modstandsdygtighed over for klimaændringer og naturkatastrofer viii)aktioner til forbedring af transportinfrastrukturens tilgængelighed for alle brugere i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EU) nr. 1315/2013 ix)aktioner til forbedring af adgangen til transportinfrastrukturen og dens tilgængelighed med henblik på sikkerheds- og civilbeskyttelsesformål. (c)I henhold til den specifikke målsætning, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), nr. ii): aktioner eller specifikke aktiviteter inden for en aktion til støtte for transportinfrastrukturen på TEN-T-nettet med henblik på at tilpasse det til militære mobilitetsbehov og gøre det muligt at anvende infrastrukturen både civilt og militært. 3.I energisektoren kan følgende aktioner komme i betragtning til at modtage finansiel støtte fra Unionen i henhold til denne forordning: (a