EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 18.10.2022 COM(2022) 549 final 2022/0339(NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING Styrkelse af solidariteten gennem bedre koordinering af indkøb af gas, udveksling af gas på tværs af grænserne og pålidelige prisbenchmarks



BEGRUNDELSE BAGGRUND FOR FORSLAGET Forslagets begrundelse og formål Reaktioner på en situation under forandring Ruslands uprovokerede angrebskrig mod Ukraine og dets anvendelse af energiforsyninger som våben har blotlagt Unionens afhængighed af russiske fossile brændstoffer, sat vores værktøjer til at sikre forsyningssikkerheden på prøve og givet anledning til en hidtil uset stigning i energipriserne. I løbet af det seneste år har Kommissionen fremlagt og gennemført en række initiativer, der gradvist går fra at give vejledning til medlemsstaterne til at udarbejde en integreret strategi for forsyningssikkerhed, og som understøttes af retlige instrumenter, hvor det er nødvendigt. Dette inkluderede senest nødindgrebet for at imødegå høje energipriser, der f.eks. omfattede en koordineret reduktion af efterspørgslen efter elektricitet (navnlig i spidsbelastningstimer), en forbedret værktøjskasse til medlemsstaterne til at beskytte forbrugere og virksomheder mod høje energipriser og et solidaritetsbidrag til den fossile sektor. I forlængelse af "REPowerEU"-meddelelsen har Kommissionen og medlemsstaterne anmodet om, at der oprettes en EU-energiplatform med henblik på at garantere forsyningssikkerheden. Denne platform bør i en ånd af solidaritet støtte medlemsstaterne og de kontraherende parter i Energifællesskabet og deres gasvirksomheder i at opnå yderligere forsyninger af LNG- og rørledningsgas for at erstatte de manglende russiske gasforsyninger. Behovet for yderligere nødforanstaltninger Den nuværende situation skaber økonomiske og sociale problemer, som lægger en tung byrde på borgerne og økonomien. Stigende energiomkostninger fører til lavere købekraft for borgerne og tab af konkurrenceevne for virksomhederne. Manglen på gas- og elforsyning og den relativt uelastiske energiefterspørgsel har medført betydelige prisstigninger og volatilitet i gas- og elpriserne i EU. Nationale foranstaltninger til imødegåelse af disse tendenser kan føre til fragmentering af det indre marked og kan ikke garantere solidaritet. Samtidig har anvendelsen af gasforsyningen som våben og Den Russiske Føderations manipulation af markederne gennem forsætlige afbrydelser af gasstrømmene ført til skyhøje energipriser i Unionen, hvilket ikke blot bringer Unionens økonomi i fare, men også i alvorlig grad underminerer forsyningssikkerheden. Der er derfor behov for et koordineret og hurtigt svar fra EU. Der er sket et betydeligt fald i de russiske gasforsyninger, som i september 2022 udgjorde blot 9 % af forsyningen af rørledningsgas til EU — 14 %, hvis LNG medregnes — mens russisk rørledningsgas i 2021 tegnede sig for 41 % og 45 %, hvis LNG medregnes. Den angivelige sabotage af Nord Stream 1-rørledningen øger behovet for hurtigt og varigt at erstatte russiske gasmængder. Ud over reduktion af efterspørgslen, energieffektivitetsforanstaltninger og forøgelse af vedvarende energikilder vil det, hvis der ikke findes andre substitutionsmuligheder, også være nødvendigt at afhjælpe forsyningsmanglen ved at købe tilsvarende gasmængder fra andre leverandører, hovedsagelig LNG. Sammenlignet med denne vinter vil virksomheder kunne opleve alvorlige vanskeligheder med at klare de to yderligere udfordringer i forbindelse med fyldning af gaslagrene den efterfølgende vinter (2023/2024). For det første er det i betragtning af den nuværende politiske situation højst sandsynligt, at der ikke vil ankomme nogen rørledningsgas til EU fra Rusland. For det andet er målet at fylde 90 % af EU's gaslagringskapacitet mod 80 % for denne vinter som fastsat i forordning (EU) 2022/1032 om gasoplagring. I denne situation og med udgangspunkt i eksisterende lovgivning og andre initiativer kan aggregering af EU's efterspørgsel og fælles indkøb være et nyttigt redskab til at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde de fyldningsforløb og -mål, der er fastsat i forordningen om gasoplagring. Formålet med dette forslag Kommissionen foreslår derfor denne nødforordning, som har til formål at afbøde indvirkningen på prisen på gas ved at håndtere efterspørgsel og udbud, sikre forsyningssikkerheden i hele Den Europæiske Union og øge solidariteten. Forordningen indeholder fire hovedelementer, der på en sammenhængende måde vil bidrage til at sænke priserne og styrke solidariteten og forsyningssikkerheden. For det første vil aggregering af EU's gasefterspørgsel og fælles indkøb af gas gøre det muligt for EU at udnytte sin kollektive købekraft til at forhandle bedre priser og mindske risikoen for, at medlemsstaterne overbyder hinanden på det allerede stramme marked og dermed mod hensigten presser priserne op. Det vil forbedre gennemsigtigheden og især hjælpe mindre medlemsstater, der befinder sig i en mindre gunstig situation som købere. I henhold til artikel 122 vil der på kort sigt blive fokuseret på at koordinere og aggregere (sammenlægge) efterspørgslen for at støtte fyldningen af gaslagre i den næste, nært forestående fyldningssæson.

For det andet indeholder forslaget en hel pakke af foranstaltninger vedrørende gaspriser for at imødegå uforholdsmæssigt høje prisniveauer og sikre rimelige gas- og elpriser, også i en krisesituation. Det nuværende forslag giver sikkerhed med hensyn til den pris, der skal anvendes i forbindelse med gasknaphed, når der erklæres en nødsituation. Der foreslås også et supplerende benchmark for forsyninger af flydende naturgas (LNG) for at sikre et repræsentativt benchmark for LNG-import, der ikke er påvirket af Ruslands manipulation. For at håndtere uforholdsmæssigt stor volatilitet på markederne omfatter den mekanismer til at udjævne volatiliteten på terminsmarkederne ved hjælp af en mekanisme til styring af intradagsprisvolatilitet, der begrænser ekstreme ændringer inden for en kort tidsperiode ("circuit breaker"). For det tredje kræver en fælles tilgang til prisbegrænsning solidaritet i hele Unionen. Da ikke alle medlemsstater har indgået aftaler om gensidig solidaritet, foreslår Kommissionen ordninger, der finder direkte anvendelse i mangel af sådanne solidaritetsaftaler. Den vil også foreslå at udvide forpligtelsen til at yde solidaritet til at omfatte ikkeforbundne medlemsstater med LNG-faciliteter. Dette vil sikre, at vi vil være forberedt og klar til at handle, hvis disse aftaler bliver nødvendige. Kommissionen undersøger også behovet for yderligere forslag med henblik på situationer, hvor nogle regioner står over for større forsyningsknaphed end andre. Endelig bør det være muligt at reducere efterspørgslen efter gas yderligere, samtidig med at det sikres, at forbrugerne fortsat er tilstrækkeligt beskyttet mod forsyningsknaphed. EU har allerede styrket sine værktøjer til gas- og elbesparelse. Der er imidlertid behov for at anvende de vedtagne forordninger i videst muligt omfang for at nå de nødvendige mål for reduktion af efterspørgslen. Dette vil bidrage til at modstå yderligere afbrydelser af gasforsyningen og lette presset på de internationale gasmarkeder og dermed på priserne. Kommissionen vil nøje overvåge foranstaltningerne til reduktion af efterspørgslen og er parat til at erklære en EU-alarmsituation eller endda revidere målene for reduktionen af efterspørgslen efter gas, hvis frivillige foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen viser sig ikke at være nok til at sikre tilstrækkelige gasforsyninger hen over vinteren. Forslagets hovedelementer 1)Fælles indkøb og effektiv drift af gasinfrastruktur a) Fælles indkøb Dette forslag tager fat på disse presserende problemer ved at udvikle et midlertidigt fælles indkøbsværktøj i overensstemmelse med anmodningen fra medlemsstaterne. Der er et betydeligt tidspres med hensyn til at få dette værktøj klar senest i begyndelsen af foråret 2023 og navnlig forud for den næste lagerfyldningssæson. Med dette in mente foreslås det, at man hurtigst muligt fastlægger de centrale principper for fælles indkøb i henhold til artikel 122, og en række af disse elementer bør derfor finde midlertidig anvendelse. Forslaget til fælles indkøb fastsætter en proces bestående af to trin: for det første aggregering af efterspørgslen efter naturgas og for det andet mulige fælles indkøb under energiplatformen. i)Første skridt: Aggregering af efterspørgslen Det første skridt er, at gasindkøbsvirksomheder vil skulle aggregere deres efterspørgsel ved hjælp af en serviceleverandør, der tilrettelægger denne proces, og som Kommissionen har indgået kontrakt med gennem en offentlig udbudsprocedure til dette formål. Virksomheder kan indsende deres efterspørgsel efter gas (angivet med mængde, leveringstid, varighed og sted) til serviceleverandøren gennem et IT-værktøj til indsamling af disse data. Serviceleverandøren vil offentliggøre disse data med passende beskyttelse af fortrolige oplysninger på sit websted og søge tilbud gennem en offentlig udbudsprocedure vedrørende mængder af naturgas, der er tilstrækkelige til at dække den aggregerede efterspørgsel. Dette skridt vil være frivilligt, bortset fra at medlemsstaterne — i betragtning af vigtigheden af lagerfyldning — vil skulle kræve, at mængder svarende til mindst 15 % (ca. 13,5 mia. m³ for EU som helhed) af deres lagerfyldningskrav for næste år medtages af deres virksomheder i processen for aggregering af efterspørgslen. De virksomheder, der har deltaget i aggregeringen af efterspørgslen i henhold til en obligatorisk forpligtelse, vil stadig kunne beslutte, om de rent faktisk vil købe gassen eller ej efter aggregeringsprocessen. Desuden behøver den indkøbte gas ikke nødvendigvis at blive anvendt til lagerfyldning. Navnlig i betragtning af vigtigheden af lagerfyldning i det kommende år vil denne mekanisme til fælles indkøb af gas kunne udnytte løftestangseffekten på markedet i forbindelse med fælles indkøb og bidrage til at mindske usikkerheden og de unormalt høje priser i den sidste påfyldningssæson i år. I betragtning af den hastende karakter bør serviceleverandøren være en eksisterende virksomhed med indgående kendskab til energimarkederne og passende IT-værktøjer og ‑ekspertise til at udføre disse opgaver. Det fælles indkøb er åbent for deltagelse af virksomheder fra de kontraherende parter i Energifællesskabet (Vestbalkan, Ukraine, Moldova og Georgien). ii)Andet skridt: Koordineret indkøb af gas Det andet skridt er, at virksomheder, der har deltaget i den ovenfor beskrevne proces for aggregering af efterspørgslen, kan beslutte at danne et gasindkøbskonsortium med henblik på at indgå kontrakter med de leverandører, der har tilbudt gas under denne proces. De vil dermed kunne beslutte at købe gassen i fællesskab og koordinere dele af deres positioner såsom mængder, priser, leveringssteder og leveringstidspunkt. Et enkelt gasindkøbskonsortium med stærk købekraft øger sandsynligheden for at opnå bedre priser, men der kan opstå mere end ét gasindkøbskonsortium i betragtning af virksomhedernes meget forskellige efterspørgselsmønstre i EU. Det skal sikres, at konkurrencereglerne overholdes (se "Sammenhæng med Unionens politik på andre områder" nedenfor). iii) Ad hoc-forvaltningsordninger Ovennævnte foranstaltninger bør ledsages af en passende forvaltningsstruktur for at sikre en effektiv koordinering med henblik på at opfylde målene. Der bør derfor oprettes et styringsråd på ad hoc-basis, der består af repræsentanter for Kommissionen og medlemsstaterne, og som skal føre tilsyn med både processen for a) aggregering af efterspørgslen og b) koordineret indkøb af gas. Styringsrådet kan sikre gennemsigtighed i processen og udstikke retningslinjer for at sikre, at fælles indkøb i praksis respekterer forsyningssikkerheden og princippet om energimæssig solidaritet. Forslaget er nøje afbalanceret og er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Der er visse nødvendige obligatoriske elementer, f.eks. om sammenlægning af efterspørgslen efter fyldning af gaslagre, men disse begrænser på ingen måde virksomhedernes frihed til at beslutte, om de vil købe eller ej, afhængigt af de betingelser, der tilbydes gennem processen for aggregering af efterspørgslen. Formålet med fælles indkøb er at støtte EU-virksomheder i deres bestræbelser på at opnå yderligere gas og bidrage til at sikre mere lige adgang til nye eller yderligere gaskilder i lyset af den aktuelle akutte trussel mod forsyningssikkerheden. Forslaget imødekommer desuden den store interesse i en række medlemsstater for at kunne deltage i gasindkøbskonsortier, med forbehold af de relevante konkurrencehensyn.

Navnlig kan serviceleverandørens udbud af aggregeret efterspørgsel efter gas som beskrevet spille en central rolle med hensyn til at hjælpe medlemsstaterne med at fylde gaslagrene for vinteren 2023/2024. Dette kan derfor også styrke EU's solidaritet ved at bidrage til at sikre en mere retfærdig fordeling af gas. Aggregering af efterspørgslen og fælles indkøb kan også mindske risikoen for, at de enkelte gasvirksomheder i nogle medlemsstater betaler for meget for gas, der er indgået kontrakt om på stramme kortfristede markeder. Det kan også hjælpe mindre EU-virksomheder, herunder i indlandsstater, der ikke har den nødvendige erfaring med at indgå kontrakter om LNG, med at sammenlægge deres efterspørgsel med henblik på at indgå kontrakter om LNG-ladninger (som kan være for store til at håndtere på én gang for de enkelte virksomheder) og også hjælpe dem med at strukturere LNG-forsyningen i overensstemmelse med deres særlige behov. Fælles indkøb kan navnlig støtte de virksomheder, der tidligere udelukkende eller hovedsagelig købte gas fra russiske leverandører. Fælles indkøb kan give præferencebehandling eller støtte til forsyningen af vedvarende gasser, f.eks. biomethan og brint, og til gas, der ellers ville blive udluftet eller afbrændt. Virksomheder, der indgår kontrakter i henhold til denne forordning, bør tilskyndes til at anvende FN's Oil and Gas Methane Partnership 2.0-standard til at måle, rapportere og verificere methanemissioner i forsyningskæden til Den Europæiske Union. Endelig kan fælles indkøb i fremtiden styrke potentialet for forsyninger af vedvarende energi ved at bidrage til at sikre adgang til fremtidig import af brint fra kilder uden for EU. b)Effektiv drift af rørledninger og LNG-terminaler Den foreslåede forordning omhandler også metoder til den mest effektive drift af rørledninger og LNG-terminaler. Diversificeringen af forsyningskilderne væk fra russisk gas ændrer mønstrene for gasstrømmene i EU. Ruterne fra LNG-terminaler til forbrugscentre kan derfor blive mere relevante end den i øjeblikket fremherskende øst-vest-retning for rørledningsstrømmene. Sådanne ændringer i gasstrømmene kan imidlertid føre til kapacitetsbegrænsninger (kontraktmæssig og fysisk) af de eksisterende rørledninger og EU's LNG-terminaler. De eksisterende foranstaltninger til håndtering af kapacitetsbegrænsninger for rørledninger omfatter "use it or lose it"-procedurer, hvor der går mindst seks måneder, før de har en effekt. Desuden er det nødvendigt med en administrativt byrdefuld procedure, der skal udføres af den nationale tilsynsmyndighed i de relevante medlemsstater. Dette forslag giver operatørerne af gastransmissionssystemer værktøjer til at reagere hurtigt på ændringer i gasstrømmene og eventuelle kontraktmæssige kapacitetsbegrænsninger. De nye regler kan navnlig fremskynde markedsføringen af uudnyttet langsigtet kapacitet i tilfælde af kortvarige kapacitetsbegrænsninger. Desuden er det yderst vigtigt at optimere EU's LNG-terminalers LNG-absorptionskapacitet og brugen af lagerfaciliteter. Der er behov for en gennemsigtighedsplatform og udvikling af et organiseret marked for sekundær kapacitet svarende til dem, der findes for transport af gas via rørledninger. Kommissionens forslag om at revidere gasforordningen i pakken om dekarbonisering af brint- og gasmarkedet indeholder allerede bestemmelser herom i artikel 10 og artikel 31. Det nuværende forslag fremskynder nu disse bestemmelser som led i kriseberedskabet for at bidrage til at undgå situationer i fremtiden, hvor der indkøbes nye gaskilder, men hvor LNG-terminaler eller gaslagerfaciliteter anvendes ineffektivt og uden den nødvendige gennemsigtighed. 2) Forsyningssikkerhed a)Reduktion af efterspørgslen Et integreret led i EU's indsats for at styrke forsyningssikkerheden i den nuværende kritiske situation består i proaktivt at reducere efterspørgslen efter gas og forberede os på eventuelle forsyningsafbrydelser, samtidig med at vi undgår at udtømme lagerfaciliteterne. Kommissionen vil om nødvendigt foreslå at erklære en EU-alarmsituation i overensstemmelse med forordningen om reduktion af efterspørgslen efter gas (forordning (EU) 2022/1369). For bedst muligt at foregribe og forberede os på vinteren 2023-24 og fylde de underjordiske lagre op til 90 %, som det blev aftalt i forordning (EU) 2022/1032, vil enhver reduktion af efterspørgslen efter gas, der kan foretages nu, være en fordel. Derfor bør indsatsen for at reducere efterspørgslen efter gas fortsætte efter marts 2023 for at fylde de underjordiske lagre op til 90 %, som det blev aftalt i forordning (EU) 2022/1032. Kommissionen vil nøje overvåge foranstaltningerne til efterspørgselsreduktion og er parat til at erklære en EU-alarmsituation eller endda revidere målene for reduktionen af efterspørgslen efter gas, hvis frivillige foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen viser sig ikke at være nok til at sikre tilstrækkelige gasforsyninger hen over vinteren. I mellemtiden bør medlemsstaterne aktivt træffe alle mulige foranstaltninger i overensstemmelse med forordningen om efterspørgsel efter gas og i overensstemmelse med den europæiske plan for reduktion af efterspørgslen efter gas, "Spar på gassen til en sikker vinter", der blev vedtaget i juli 2022. Sådanne foranstaltninger omfatter oplysningskampagner, foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen i bygninger, der drives af offentlige myndigheder, og de kommercielle og udendørs områder. For at styrke beredskabet over for mulige nødsituationer i løbet af vinteren indfører forslaget de nye bestemmelser nedenfor vedrørende forsyningssikkerhed. I betragtning af hvor vigtigt det er, at alle forbrugergrupper bidrager til at spare på gassen, i det omfang de er i stand til det, indeholder dette forslag bestemmelser, der giver medlemsstaterne mulighed for undtagelsesvis at træffe foranstaltninger til at reducere beskyttede kunders "ikkevæsentlige forbrug", forudsat at det ikke reducerer beskyttelsen af deres væsentlige forbrug. Disse foranstaltninger vil under ingen omstændigheder påvirke sårbare forbrugere, som ikke har nogen margen til at reducere deres forbrug, og de vil ikke føre til en afbrydelse af elforsyningen til en beskyttet kunde. Medlemsstaterne kan omdefinere, hvem der er beskyttede forbrugere, så længe sårbare husholdninger fortsat er beskyttet under alle omstændigheder. b)Udvidelse af solidaritetsbeskyttelsesforpligtelsen til at omfatte kritiske gasfyrede kraftværker I henhold til de nuværende lovgivningsmæssige rammer vil de medlemsstater, hvor kritiske gasfyrede kraftværker spiller en central rolle for elforsyningssikkerheden, først skulle indskrænkes til skade for elforsyningssikkerheden i andre medlemsstater, før medlemsstaterne kan anmode om solidaritetsforanstaltninger i henhold til forordning (EU) 2017/1938. For at forhindre sådanne negative afsmittende virkninger på elproduktionen foreslås det, at medlemsstaterne under visse omstændigheder kan indgive en solidaritetsanmodning, hvis gasfyrede kraftværker, der er nødvendige for at sikre elsystemets tilstrækkelighed, risikerer ikke at blive forsynet med kritiske gasmængder. Af samme grund vil medlemsstater, der yder solidaritet, også have ret til at sikre, at driften af deres kritiske gasfyrede kraftværker ikke bringes i fare, når de yder solidaritet til en anden medlemsstat. c)Standardregler for bilateral solidaritet Med specifikke foranstaltninger i dette forslag indføres der en standardmekanisme mellem medlemsstaterne for at sikre, at de hjælper hinanden med at forsyne "solidaritetsbeskyttede kunder" (husholdninger og fjernvarme og væsentlige sociale tjenester under visse omstændigheder) og kritiske gasfyrede kraftværker i en nødsituation, der fører til meget alvorlig gasmangel. De nuværende regler for forsyningssikkerhed har indført princippet om en sådan solidaritet, men den faktiske anvendelse heraf i en krisesituation kræver detaljerede tekniske og finansielle ordninger, som skal aftales bilateralt mellem medlemsstaterne. Indtil videre er der imidlertid kun indgået aftaler om seks ud af de 40 krævede ordninger. Den foreslåede forordning fastlægger derfor de regler og procedurer, der automatisk skal finde anvendelse mellem de medlemsstater, der ikke har indgået aftale om bilaterale solidaritetsordninger. Den bygger på Kommissionens henstilling (EU) 2018/177 og den standardmodel, som Kommissionen har foreslået i bilag 2 til forslaget COM(2021) 804, med de nødvendige ajourføringer for at afspejle, at markeds- og forsyningssikkerhedssituationen er blevet væsentligt forværret siden da. Denne standardsolidaritetsmekanisme, der finder anvendelse i mangel af andre bilaterale ordninger, omfatter følgende: ·Den solidaritetskompensation, som den medlemsstat, der anmoder om solidaritet, skal betale til den medlemsstat, der yder solidaritet, vil være baseret på den gennemsnitlige markedspris på gas i de sidste 30 dage forud for anmodningen om bistand fra af den anmodende medlemsstat på den mest relevante handelsplatform. Dette gennemsnit afspejler den sandsynlige ekstreme prisvolatilitet i en nødsituation.

·Eventuelle omkostninger som følge af retssager eller voldgiftssager efter indskrænkningen af industrien vil ikke indgå i den solidaritetskompensation, der skal betales mellem medlemsstaterne. Hvis sådanne omkostninger opstår, skal de derfor afholdes af den solidaritetsydende medlemsstat i henhold til dens egne nationale regler. Grunden hertil er, at omkostningerne til kompensation til industrien som følge af indskrænkningen delvis dækkes af gasprisen, og at den del, der eventuelt er tilbage efter retstvister, er yderst usikker og i væsentlig grad kan overstige gasomkostningerne. Usikkerheden om de indirekte kompensationsomkostninger har derfor vist sig at være en væsentlig hindring for solidaritetsaftaler. Medlemsstaterne vil dog stadig kunne nå til enighed om forskellige kompensationsbetingelser. ·Proceduren for anmodning om og ydelse af solidaritet bør så vidt muligt prioritere frivillige markedsbaserede foranstaltninger, samtidig med at man operationaliserer det forhold, at solidaritet kan omfatte foranstaltninger såsom frigivelse af strategiske lagre eller indskrænkning som sidste udvej i en krisesituation. Forslaget slår fast, at de forbundne medlemsstaterne skal svare på en solidaritetsanmodning inden for 12 timer og gennemføre de aftalte solidaritetsforanstaltninger inden for 3 dage. Den nuværende solidaritetsforpligtelsen finder anvendelse mellem medlemsstater, hvis energinet er forbundet direkte eller via et tredjeland. Med dette forslag vil denne forpligtelse også gælde for medlemsstater med LNG-faciliteter, som, selv om de ikke er direkte forbundet, kan yde solidaritet til en medlemsstat i en nødsituation, hvis de udstyres med den nødvendige infrastruktur til at modtage denne LNG. d)Tildeling af kapacitet i en nødsituation på EU-plan eller regionalt plan Endelig tager forslaget højde for risikoen for en nødsituation på EU-plan eller regionalt plan med større afbrydelser af gasforsyningen og forsyningsknaphed. I sådanne tilfælde bør Unionen være parat til hurtigt at aktivere solidaritetsmekanismer på en regionalt koordineret måde for at afbøde nødsituationen. Under sådanne ekstraordinære omstændigheder bør Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen kunne træffe afgørelse om en effektiv tildeling af den gaskapacitet, der er til rådighed, mellem de medlemsstater, der er berørt af en nødsituation på regionalt plan eller EU-plan. I sådanne tilfælde og i mangel af en bilateral solidaritetsaftale bør prisen for gas leveret under solidaritetsforanstaltninger defineres som den gennemsnitlige markedspris i de sidste 30 dage forud for anmodningen om bistand fra den anmodende medlemsstat på den mest relevante handelsplatform (se også punkt 3a nedenfor). 3)Foranstaltninger vedrørende prisniveauet for gas a)Prisformel i standardsolidaritetsaftalerne Som nævnt ovenfor bør solidariteten være baseret på en rimelig kompensation, både for de medlemsstater, der anmoder om solidaritet, og for de medlemsstater, der yder solidaritet. Gasprisen er blevet meget mere svingende siden 2021, hvilket gør spotmarkedsprisen i krisesituationer mindre egnet som grundlag for en rimelig kompensation. Derfor foreslås det i denne forordning at anvende den gennemsnitlige markedspris i den sidste måned forud for anmodningen om bistand fra den anmodende medlemsstat på den mest relevante handelsplatform for at skabe sikkerhed for de forskellige parter. Med den gennemsnitlige markedspris for den seneste måned er kompensationen stadig baseret på "markedsprisen" som fastsat i henstillingen fra 2018. Den månedlige gennemsnitlige markedspris er imidlertid mere uafhængig af det volatile miljø og de sandsynligvis meget høje spotpriser i krisesituationer og begrænser som sådan eventuelle uhensigtsmæssige incitamenter. De solidaritetsydende medlemsstater modtager stadig en rimelig kompensation, da gasstrømmene kommer fra langfristede kontrakter og lagre, som alle købes til under de forventede spotpriser i forbindelse med krisen. b)Udvikling af et nyt supplerende benchmark for LNG EU's LNG-marked er stadig under udvikling, og de knudepunktsindekserede priser er fortsat i høj grad påvirket af rørledningsforsyningerne og dermed af den russiske manipulation af naturgasforsyningerne til EU samt af eksisterende infrastrukturflaskehalse. Prisfastsættelsen af LNG-import i EU anses for i urimelig grad at være påvirket af disse begrænsninger, og der er fortsat spørgsmål om, hvorvidt de nuværende indekser er repræsentative. Samtidig undergraver opfattelsen af, at de finansielle markeder for energi fungerer dårligt, offentlighedens tillid. Der er behov for at sikre en stabil og forudsigelig prisfastsættelse for import af LNG, som er uundværlig for at erstatte de manglende forsyninger som følge af det stop for import af russisk gas, der sandsynligvis vil komme. Dette forslag pålægger Det Europæiske Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder ("ACER") på kort sigt at skabe et objektivt prisvurderingsværktøj — og på længere sigt et benchmark — for EU's LNG-import ved at indsamle realtidsoplysninger om alle daglige transaktioner. Dette nye benchmark vil være baseret på daglig indberetning af LNG-import, herunder LNG-købstilbud, -salgstilbud og -transaktioner, der specificerer levering eller leveres i EU — af enhver person, der udøver en sådan aktivitet, uanset hvor den er etableret eller har hjemsted. Et sådant benchmark vil give køberne mere dækkende oplysninger og øge prisgennemsigtigheden. Den foreslåede forordning giver ACER de nødvendige beføjelser til at indsamle de transaktionsdata, der er nødvendige for at fastsætte LNG-benchmarket, og bygger på og styrker de opgaver og beføjelser, ACER allerede har i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1348/2014 af 17. december 2014 om dataindberetning til gennemførelse af artikel 8, stk. 2, og artikel 8, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne (herefter samlet benævnt "REMIT"). c)Gasmarkedskorrektionsmekanisme Title Transfer Facility (TTF) er en virtuel prisfastsætter i Nederlandene, som på grund af sin høje likviditet ofte fungerer som prisreference for det europæiske gasmarked og dermed påvirker kontrakter og risikoafdækning i hele EU. TTF er imidlertid primært et fysisk rørledningsindeks for gasinjektion i det nederlandske net, der hovedsagelig fungerer som knudepunkt for Nordvesteuropa. I øjeblikket handler TTF med de fleste EU-handelsknudepunkter til høje priser, hvilket i vid udstrækning afspejler manglen på forsyninger fra Rusland og regionens infrastrukturflaskehalse. Det forhold, at TTF anvendes som prisreference og grundlag for risikoafdækning af gaskontrakter på tværs af de forskellige EU-knudepunkter, viser TTF's relevans for fastsættelsen af naturgasprisen i EU. Som en sidste udvej har dette nødforslag til formål at tackle situationer med uforholdsmæssigt høje naturgaspriser ved at give Kommissionen beføjelse til at foreslå en rådsforanstaltning med henblik på at fastsætte en maksimal dynamisk pris, til hvilken naturgastransaktioner kan finde sted på TTF-spotmarkederne under bestemte betingelser. Andre EU-gashandelsknudepunkter kobles til den korrigerede TTF-spotpris via en dynamisk priskorridor. For at sikre, at der ikke skabes nogen negative virkninger, bør foranstaltningen bør give mulighed for OTC-handel med gas, den bør hverken påvirke EU's gasforsyningssikkerhed eller gasstrømmene inden for EU eller føre til en stigning i gasforbruget, og den bør heller ikke destabilisere markederne for energiderivater eller forhindre dem i at fungere korrekt. 4)Foranstaltninger, der skal mindske prisvolatiliteten a)Mekanisme til styring af intradagsprisvolatilitet Finansforordningen (MiFID II) kræver allerede, at regulerede markeder indfører en række mekanismer, der kan begrænse den betydelige volatilitet på de finansielle markeder og forhindre fejlagtige handelsmønstre. Det ser dog ud til, at antallet af gange, de er blevet udløst af markedspladser, fortsat er lavt, hvilket hovedsagelig skyldes, at de eksisterende mekanismer har til formål at forhindre fejlagtige ordrer og ikke hurtige prisudsving, der afspejler markedsusikkerhed. Stor volatilitet på gas- og elmarkederne gør det vanskeligt for energivirksomhederne fortsat at deltage på disse markeder og opfylde deres behov for risikoafdækning og samtidig garantere slutbrugernes energiforsyningssikkerhed. Dette forslag indeholder derfor et krav om, at markedspladserne indfører en ny midlertidig mekanisme til styring af intradagsvolatilitet, der begrænser store prisudsving i kontrakterne for el- og gasderivater inden for samme handelsdag. For at fokusere på de mest likvide kontrakter og for at undgå utilsigtede forstyrrelser på markederne for mindre likvide derivater bør mekanismen til styring af intradagsvolatilitet desuden fokusere på front month-energiderivater. For at give markedspladserne den nødvendige tid til at oprette mekanismen forventes markedspladserne at indføre foreløbige værktøjer, der stort set kan nå samme mål som mekanismen til styring af intradagsvolatilitet.

Denne nye mekanisme bør supplere eventuelle statiske eller dynamiske afbrydere af handelen ("circuit breakers"), som markedspladserne har indført, og bør finde anvendelse ud over dem. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af den nye mekanisme til volatilitetsstyring bør Kommissionen kunne fastlægge visse tekniske aspekter af tilpasningen heraf i en gennemførelsesretsakt. For at sikre, at den nye mekanisme er tilpasset de særlige kendetegn ved de berørte derivatkontrakter, bør markedspladserne desuden frit kunne anvende kontraktspecifikke volatilitetsgrænser, samtidig med at kravene i lovgivningen overholdes. Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed vil få til opgave at koordinere anvendelsen af denne mekanisme på grundlag af rapporter, der regelmæssigt indsendes af de nationale kompetente myndigheder, og at dokumentere forskelle i den måde, hvorpå mekanismen gennemføres. b)Ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger, der ledsager dette forslag De foranstaltninger, der foreslås i denne forordning, suppleres af andre foranstaltninger, der skal træffes af ESMA og ACER med henblik på at styrke energimarkederne og deres gennemsigtighed. ESMA og ACER styrker deres samarbejde med henblik på at styrke deres kapacitet til at overvåge og opdage mulig markedsmanipulation og muligt markedsmisbrug. ESMA og de nationale kompetente myndigheder styrker også deres respektive markedstilsyn og markedsovervågningsaktiviteter på markedet for energiderivater. Energivirksomhederne finder det stadig vanskeligere at sikre en effektiv risikoafdækning af deres kommercielle risici på centralt clearede energimarkeder i EU. Stigende marginkrav og visse energivirksomheders vanskeligheder med at sikre tilstrækkelig likviditet til at opfylde marginkravene kan få dem til at reducere deres risikoafdækningsaktiviteter og dermed udsætte dem for yderligere risici. For at afhjælpe dette pres har Kommissionen vedtaget en delegeret retsakt, som giver mulighed for på særlige betingelser at anvende usikrede bankgarantier og offentlige garantier som anerkendt sikkerhed i forbindelse med opfyldelse af marginindbetalingskrav. Denne delegerede retsakt er i overensstemmelse med ESMA's forslag af 14. oktober. ESMA har også præciseret, at kortfristede gældsbreve og EU-obligationer er opført på listen over anerkendt sikkerhed til ikkekontant sikkerhedsstillelse. Sammenhæng med de gældende regler på samme område Det foreslåede initiativ indeholder midlertidige, forholdsmæssige og ekstraordinære foranstaltninger. Det supplerer eksisterende relevante EU-initiativer og -lovgivning, som sikrer, at borgerne kan drage fordel af sikre gasforsyninger, og at kunderne beskyttes mod omfattende forsyningsafbrydelser. Det følger logisk eksisterende initiativer såsom REPowerEU-planen og forslaget om en pakke om dekarbonisering af brint- og gasmarkedet. Desuden blev der med den nyligt vedtagne forordning (EU) 2022/1032 om gasoplagring indført oplagringsforpligtelser som reaktion på den russiske invasion af Ukraine. I artikel 6a i forordning 2022/1032 fastsættes forpligtelser til at fylde gaslagrene i overensstemmelse med forudfastsatte forløb og mål. Det foreslåede initiativ supplerer EU-lovgivningen om det indre marked og forsyningssikkerhed. Efter den russiske invasion af Ukraine har EU udarbejdet REPowerEU-planen med henblik på at bringe EU's afhængighed af russisk fossilt brændsel til ophør så hurtigt som muligt og senest i 2027. For at nå dette mål fastlægges i REPowerEU-planen den EU-energiplatform, som Kommissionen og medlemsstaterne har oprettet for fælles indkøb af gas, LNG og brint. Det blev bebudet, at Kommissionen ville udvikle en fælles indkøbsmekanisme. I denne henseende er det foreslåede initiativ fuldt ud i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i REPowerEU. Forslaget styrker og supplerer forordning (EU) 2017/1938 om gasforsyningssikkerhed. Sidstnævnte indeholder allerede en forpligtelse til at yde solidaritet samt begrebet solidaritetsbeskyttede kunder, som omfatter husholdninger og under visse omstændigheder væsentlige sociale tjenester og fjernvarme. Forslaget udvider denne solidaritetsforpligtelse til at sikre forsyningen af kritiske mængder til gasfyrede kraftværker og operationaliserer den gennem en standardmekanisme i tilfælde af manglende bilateralt aftalte solidaritetsordninger. Forslaget afspejler også fuldt ud målet i forordning (EU) 2022/1369 om reduktion af efterspørgslen efter gas om proaktivt at reducere efterspørgslen efter gas for at afbøde virkningerne af eventuelle forsyningsafbrydelser som følge af Ruslands invasion af Ukraine. Reduktion af efterspørgslen er fortsat en central søjle i vores indsats for at styrke forsyningssikkerheden, og med forslaget styrkes denne søjle ved at give medlemsstaterne mulighed for at opnå besparelser på ikkevæsentligt forbrug, samtidig med at sårbare kunder og andre beskyttede kunder beskyttes. Kommissionens forslag til forordning om det indre marked for gas fra vedvarende kilder, naturgas og brint, der er vedtaget som led i pakken om dekarbonisering af brint- og gasmarkedet, omfatter foranstaltninger til at øge gennemsigtigheden af og adgangen til LNG-terminaler og gaslagerfaciliteter. Det nuværende forslag indeholder de samme bestemmelser med kortere gennemførelsesfrister, så det er i fuld overensstemmelse med gasforordningen. Den er desuden også i overensstemmelse med kravene i den nyligt vedtagne forordning (EU) 2022/1032 om gasoplagring, der indførte oplagringsforpligtelser som reaktion på den russiske invasion af Ukraine. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 indeholder bestemmelser om en "use it or lose it"-mekanisme for langfristet kapacitet i bilag 1, punkt 2.2.5. Disse bestemmelser er blevet vedtaget for at forhindre, at markedsdeltagere blokerer transportkapaciteten på tidspunkter, hvor de ikke kan eller ikke har planer om at udnytte dem. På grund af krisesituationen mindsker det nuværende forslag den administrative byrde og foregriber anvendelsen af disse bestemmelser. Det nuværende forslag reducerer navnlig den tid, der går, når kapaciteten ikke udnyttes, fra seks måneder til en måned. Forslaget er derfor i overensstemmelse med reglerne for det indre marked om at forhindre en ineffektiv udnyttelse af gasnettene. De bestemmelser, der gør det muligt for ACER at offentliggøre et LNG-benchmark, bygger på og supplerer ACER's eksisterende opgaver i henhold til REMIT-rammebestemmelserne. Ud over nødindgreb på elmarkedet for at tackle de høje priser vil Kommissionen forbedre udformningen af elmarkedet på længere sigt. Hovedformålet med denne reform af elmarkedets udformning vil være at give forbrugerne fordelene ved ikkefossile teknologier til overkommelige priser, samtidig med at fordelene ved et fælles, markedsbaseret elsystem bevares. Formålet med denne reform er at sikre, at ingen energibærer kan forårsage markedsforstyrrelser, som naturgas gør det i øjeblikket, samtidig med at der tages hensyn til de gennemgribende forandringer, der er nødvendige for et dekarboniseret og stort set elektrificeret kontinent. Kommissionen har forpligtet sig til at fremlægge de vigtigste elementer i reformen inden udgangen af 2022. Dette vil danne grundlag for at høre ministrene og andre interessenter om en række idéer, som Kommissionen har fremlagt. Denne proces forventes i øjeblikket at føre til et forslag fra Kommissionen i 2023. Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Den europæiske grønne pagt Forslaget, der sigter mod grundlæggende at styrke forsyningssikkerheden og tackle høje og svingende energipriser, er også i overensstemmelse med den grønne pagts langsigtede mål, for så vidt som bestræbelserne på at reducere efterspørgslen vil fremskynde energieffektivitetsforanstaltninger og strukturelle ændringer.

Politikken for det indre marked Forslaget er foreneligt med reglerne for det indre marked for energi, herunder EU's konkurrenceregler. Velfungerende grænseoverskridende energimarkeder er afgørende for at sikre forsyningssikkerheden i en situation med forsyningsknaphed. Konkurrencepolitik Med hensyn til reglerne om aggregering af efterspørgsel og fælles indkøb er fastlæggelsen af metoder til fælles indkøb af gas på en mere koordineret måde også i overensstemmelse med den dekarboniseringskurs, der er angivet i den grønne pagt og REPowerEU. Energiplatformen omfatter også vedvarende brint. Bestemmelserne om at gøre ACER i stand til at fastsætte et LNG-benchmark bidrager til markedsgennemsigtighed og indirekte til lavere engrospriser på gas og er derfor i overensstemmelse med EU's konkurrencepolitik. Reglerne om aggregering af efterspørgslen og fælles indkøb kan anvendes på en måde, der er forenelig med EU's konkurrenceregler, som giver mulighed for fælles indkøb på vegne af konkurrerende virksomheder på visse betingelser, og som anvendes i lyset af de gældende markedsforhold. For at mindske risikoen for konkurrenceproblemer må serviceleverandøren ikke være en del af en vertikalt integreret virksomhed, der er aktiv inden for produktion, forsyning eller forbrug af naturgas i Unionen eller Energifællesskabets kontraherende parter. I tilfælde af en alvorlig forsyningsafbrydelse eller forsyningsknaphed vil fælles indkøb på vegne af naturgasvirksomheder, der opererer på engrosniveau, sandsynligvis være forenelige med EU's konkurrenceregler, hvis et sådant krisesamarbejde er (i) nødvendigt for at afhjælpe en alvorlig forsyningsafbrydelse eller -mangel, ii) af midlertidig karakter og iii) står i forhold til det forfulgte mål. Generelt er det mindre sandsynligt, at fælles indkøb giver anledning til konkurrencemæssige problemer, når de deltagende virksomheder ikke har markedsstyrke på markederne for køb og salg. Når det er sagt, står de europæiske gasselskaber og gasforbrugende virksomheder under de nuværende ekstraordinære markedsforhold over for alvorlige forsyningsproblemer, hvilket giver parterne på forsyningssiden en meget betydelig forhandlingsstyrke. Et indkøbskonsortium med henblik på at styrke gaskøbernes forhandlingsposition bør være tilgængeligt for enhver interesseret markedsdeltager på ikke-diskriminerende vilkår, således at deltagere, der er aktive på en lang række ikke-forbundne produktmarkeder og geografiske markeder, samles på en sådan måde, at en given gruppe konkurrenter kun vil udgøre en begrænset del af det samlede marked, selv om gruppen repræsenterer betydelige markedsandele på et givet marked i det efterfølgende omsætningsled eller et tilknyttet marked. Indkøbskonsortiet bør oprettes på en sådan måde, at der ikke er risiko for konkurrenceforvridning på de markeder i det efterfølgende omsætningsled eller de tilknyttede markeder, hvor deltagerne eventuelt konkurrerer. Deltagelse af virksomheder, der benytter serviceleverandøren gennem dennes mekanisme for aggregering af efterspørgslen, vil blive anset som en positiv faktor, når der foretages en afvejning af de mulige risici og fordele ved samarbejdsordninger for gasindkøb i henhold til EU's konkurrencelovgivning, i det omfang en sådan deltagelse bidrager til at opnå større effektivitet og dermed bidrager væsentligt til at udligne eventuelle konkurrencemæssige risici i forbindelse med den overordnede afvejningstest. Det vil især være vigtigt at sikre, at den gennemsigtighed, der er nødvendig for, at aggregeringen af efterspørgslen både kan fungere mellem de enkelte deltagende virksomheder og serviceleverandøren, Kommissionen og de nationale kompetente myndigheder, ikke fører til større gennemsigtighed med hensyn til mængder, leveringsplaner eller realiserede priser for individuelle deltagende virksomheder eller inden for en given sektor eller delsektor, som kunne udgøre et marked i det efterfølgende omsætningsled eller på et tilknyttet marked, hvor konkurrence fortsat bør finde sted. Selv om det i Kommissionens retningslinjer for anvendelsen af artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på horisontale samarbejdsaftaler anføres, at kombinerede markedsandele på under 15 % på købs- og salgsmarkedet (-markederne) er tegn på manglende markedsstyrke, indikerer en samlet markedsandel over denne tærskel på et eller begge markeder ikke automatisk, at den fælles indkøbsordning sandsynligvis vil få konkurrencebegrænsende virkninger. En fælles indkøbsordning, der ikke er omfattet af denne "safe harbour", kræver en vurdering af dens virkninger på markedet, der omfatter faktorer såsom stærke leverandørers eventuelle mulighed for at udligne købernes styrke og de nødvendige styrings- og informationsudvekslingsordninger for at sikre fortsat konkurrence på markederne i efterfølgende omsætningsled på baggrund af de aktuelle ekstraordinære markedsforhold. Kommissionen er rede til at bistå virksomheder i udformningen af et sådant konsortium og til hurtigt at træffe en afgørelse i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 1/2003 om, at artikel 101 og/eller 102 i TEUF ikke finder anvendelse, hvis relevante garantier indarbejdes og overholdes. Kommissionen er også rede til at yde uformel vejledning i det omfang, de deltagende virksomheder i andre konsortier står over for usikkerhed med hensyn til vurderingen af et eller flere elementer i den fælles indkøbsordning i henhold til EU's konkurrenceregler. Virksomheder, der deltager i fælles indkøb af gas, kan have behov for finansielle garantier, hvis nogen af virksomhederne i sidste ende ikke er i stand til at betale for det endelige kontraktbeløb. Medlemsstaterne eller andre interessenter kan yde finansiel støtte, herunder garantier, til naturgasvirksomheder eller gasforbrugende virksomheder. Lovforslaget nævner denne mulighed for finansiel støtte til virksomheder, der deltager i fælles indkøb. I forslaget understreges det, at en sådan støtte skal være i overensstemmelse med statsstøttereglerne, hvor det er relevant. Fastlæggelsen af metoder til fælles indkøb af gas på en mere koordineret måde er også i overensstemmelse med den dekarboniseringskurs, der er angivet i den grønne pagt og REPowerEU. Energiplatformen omfatter også vedvarende brint. Bestemmelserne om at gøre ACER i stand til at fastsætte et LNG-benchmark bidrager til markedsgennemsigtighed og indirekte til lavere engrospriser på gas og er derfor i overensstemmelse med EU's konkurrencepolitik. RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET Retsgrundlag Retsgrundlaget for denne retsakt er artikel 122, stk. 1, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Denne artikel kan kun anvendes i forbindelse med alvorlige vanskeligheder og skal anvendes i en ånd af solidaritet. Den nuværende gasforsyningsknaphed fra Den Russiske Føderation udgør en alvorlig forsyningsvanskelighed med hensyn til et energiprodukt, jf. artikel 122. EU's ledere og Kommissionen har konstateret, at der er akut behov for yderligere foranstaltninger med henblik på en mere koordineret midlertidig indsats for at være bedre forberedt på eventuelle yderligere gasafbrydelser i de kommende to vintre.

Den nuværende lovramme for gasforsyningssikkerhed, navnlig forordning (EU) 2017/1938 om gasforsyningssikkerhed, blev udformet med henblik på at håndtere kortvarige forsyningsafbrydelser og ikke en langvarig nedskæring fra vores hovedleverandørs side. Der er derfor behov for yderligere midlertidige nødværktøjer til at sikre gasforsyningen, bl.a. for at forhindre unødige grænseoverskridende restriktioner og forhindre, at en langvarig afbrydelse af gasforsyningen har store afsmittende virkninger, der skader elsystemets tilstrækkelighed. På samme måde blev begrebet beskyttede kunder udformet med henblik på korte perioder med knaphed, mens medlemsstaterne i tilfælde af langvarige forstyrrelser også bør kunne lade beskyttede kunder bidrage til at reducere efterspørgslen gennem en reduktion af ikkeessentielt forbrug. Solidaritetsbestemmelserne i forordning (EU) 2017/1938 om gasforsyningssikkerhed bør ledsages af bilateralt aftalte solidaritetsordninger, der fastsætter de juridiske, tekniske og finansielle detaljer for solidaritet. Denne solidaritetsforpligtelse er på grund af manglende aftaler ikke operationel, hvilket begrunder et behov for at supplere de eksisterende bestemmelser ved at medtage en standardsolidaritetsmekanisme i tilfælde af, at der ikke findes bilateralt aftalte ordninger. De foranstaltninger, instrumentet indeholder, gør det muligt for virksomheder i alle medlemsstater at forberede sig på en eventuel yderligere forsyningsknaphed på koordineret vis og anvende gasinfrastrukturen på en mere effektiv måde. Det forventes, at de fleste europæiske gaslagre vil blive tømt i vinterperioden. I mangel af forsyninger fra Den Russiske Føderation kan medlemsstaterne få problemer med at fylde lagrene op til det nødvendige niveau. Denne situation kræver koordinering i forbindelse med indkøb af gas og etablering af en fælles indkøbsproces, der kan muliggøre fælles indkøb i praksis. Fælles indkøb bidrager til at sikre mere lige adgang for virksomheder på tværs af medlemsstaterne til nye eller supplerende gaskilder i akutte situationer, hvor der er behov for solidaritet. Det kan i solidaritetens ånd mindske den skadelige virkning af overbud, der presser priserne op, og også hjælpe mindre virksomheder med at drage fordel af mere fordelagtige købsbetingelser som følge af den aggregerede efterspørgsel. Anvendelsen af fælles indkøb kan hjælpe medlemsstaterne med at mindske de udfordringer, der som følge af faldende gasleverancer fra Den Russiske Føderation er forbundet med at fylde gaslagrene. Det kan f.eks. bidrage til at koordinere gasindkøb, samtidig med at priserne holdes på et holdbart niveau. Det kan også gennem ad hoc-styringsrådet gøre det muligt at koordinere den fælles lageropfyldning og -forvaltning med henblik på den næste lageropfyldningssæson. Fælles indkøb kan derfor styrke EU's solidaritet i forbindelse med indkøb og distribution af gas. I solidaritetens ånd kan fælles indkøb navnlig støtte de virksomheder, der kun eller hovedsagelig køber gas fra russiske leverandører. Hastesituationen berettiger fuldt ud anvendelsen af artikel 122 i TEUF med henblik på at oprette en enhed så hurtigt som muligt ved at indgå kontrakter om de nødvendige tjenesteydelser med eksisterende enheder. Hvorvidt fælles indkøb af gas bliver en succes, afhænger af, om der er kapacitet i LNG-terminaler og rørledninger til rådighed. Dette er endnu vigtigere under de nuværende omstændigheder, hvor overbelastning af rørledninger og terminaler skaber flaskehalse i gasforsyningen, blandt andet i forbindelse med opfyldning af lagre. Anvendelsen af regler om gennemsigtighed og salg af uudnyttet kapacitet i LNG-terminaler og rørledninger gør det muligt at maksimere gasinfrastrukturens tilgængelige kapacitet. En åben, mere effektiv og ikkediskriminerende anvendelse af infrastruktur øger de grænseoverskridende og landeinterne gasstrømme og er en nødvendig forudsætning for, at LNG kan nå ud til forbrugere i hele EU. De nuværende regler er ikke tilstrækkelige til at sikre dette. Det er nødvendigt, at der hurtigst muligt indføres og anvendes regler, der aktiverer LNG-terminalers og rørledningers kapacitet. LNG-prisvurderingen bør offentliggøres dagligt fra senest to uger efter denne forordnings ikrafttræden, idet det sikres, at markedsdeltagerne fra vintersæsonen 2022/23 har adgang til en objektiv prisreference. Denne prisvurdering bør suppleres med offentliggørelsen af et LNG-benchmark senest den 1. marts 2023. Selv om etableringen af et sådant permanent værktøj på et senere tidspunkt bør indgå i en mere omfattende revision af den retlige ramme for REMIT, kræver den aktuelle krisesituation allerede nu en hurtig indsats for at håndtere den umiddelbare situation med alvorlige vanskeligheder med hensyn til levering og nøjagtig prisfastsættelse af LNG-leverancer til Unionen på et midlertidigt grundlag, indtil en sådan revision af REMIT-rammebestemmelserne kan vedtages. I denne henseende bør forslaget om LNG-benchmarket også betragtes som foreløbigt, så det kan fungere som en "bro" til mere permanente ordninger, der skal foreslås i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure. Det er derfor berettiget at basere det foreslåede instrument på artikel 122, stk. 1, i TEUF. Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) De planlagte foranstaltninger i dette initiativ er i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet. På grund af omfanget og de betydelige virkninger af yderligere nedskæringer i gasforsyningen fra Den Russiske Føderations side er der behov for handling på EU-plan. Der er behov for en koordineret tilgang gennem fælles indkøb med regionalt og endnu bredere anvendelsesområde og en mere effektiv udnyttelse af LNG-terminaler, gaslagre og rørledninger for at minimere risikoen for potentielle større afbrydelser i løbet af denne og næste vinter og i situationer, hvor medlemsstaterne og deres virksomheder vil være nødt til at søge efter forsyninger fra andre leverandører end Den Russiske Føderation. Dette kan reguleres effektivt på EU-plan i stedet for på nationalt plan. Der er også behov for en koordineret tilgang på EU-plan til forsyningssikkerhedsforanstaltninger, herunder foranstaltninger til begrænsning af efterspørgslen. En sådan koordinering er afgørende for at sikre, at medlemsstaterne har mulighed for at reagere effektivt og rettidigt på solidaritetsanmodninger. Medlemsstaterne vil fortsat have mulighed for at indgå bilaterale solidaritetsordninger, men der vil være standardregler, indtil sådanne ordninger er indgået, hvilket giver alle EU-medlemsstater mulighed for at drage fordel af solidaritet. Dette vil i sidste ende sikre, at tilvejebringelsen af bilateral solidaritet ikke hindres af manglen på administrative og finansielle ordninger mellem medlemsstaterne, samtidig med at medlemsstaterne får mulighed for at supplere standardreglerne med forhandlede betingelser. I betragtning af gasforsyningskrisens hidtil usete karakter og grænseoverskridende virkninger samt integrationsniveauet på EU's indre energimarked er der behov for en indsats på EU-plan, da medlemsstaterne alene ikke kan håndtere risikoen for alvorlige økonomiske vanskeligheder som følge af prisstigninger eller betydelige forsyningsafbrydelser på en koordineret måde. Dette forslag fastsætter det endelige resultat, der skal opnås, i form af en udvidelse af solidaritetsbeskyttelsen og fastsættelse af standardsolidaritetsregler, samtidig med at medlemsstaterne får frihed til at vælge de mest effektive midler til at opfylde sådanne forpligtelser og nå til enighed om solidaritetsforanstaltninger bilateralt. Bestemmelserne vedrørende reduktion af efterspørgslen går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at sikre forsyningssikkerheden, ved at overlade det til myndighederne i medlemsstaterne at beslutte de besparelser, der opnås på beskyttede kunders ikkeessentielle forbrug, forudsat at dette ikke påvirker sårbare kunder. Det er værd at understrege, at private virksomheder ifølge det nuværende forslag fortsat vil være parter i de kontrakter om gasforsyning, der er indgået inden for rammerne af det fælles indkøb. Hverken Unionen eller Kommissionen vil indgå gasforsyningskontrakter som part. På grund af nævnte omfang og virkninger kan foranstaltningen bedre gennemføres på EU-plan, hvorfor Unionen kan vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. Det er heller ikke muligt at fastsætte et EU-dækkende benchmark for LNG-transaktioner på medlemsstatsniveau, men dette kan bedre opnås på EU-plan. De tidligere erfaringer med TTF-benchmarket, som er knyttet til et handelsknudepunkt i en enkelt medlemsstat, viser, at et system med decentraliserede benchmarks kan give markedsdeltagerne ufuldstændige oplysninger og føre til højere priser. Proportionalitetsprincippet Initiativet overholder proportionalitetsprincippet. Det politiske indgreb står i et rimeligt forhold til omfanget og arten af ​de konstaterede problemer og opfyldelsen af de fastsatte mål. I betragtning af den hidtil usete geopolitiske situation og den betydelige trussel mod borgerne og EU's økonomi er der et klart behov for en koordineret indsats. Foranstaltningerne i forslaget går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå deres mål, og står i et rimeligt forhold til disse mål. De bygger navnlig så vidt muligt på eksisterende tilgange såsom de eksisterende ordninger på det indre gasmarked.

Mere specifikt skal aggregering af efterspørgslen og fælles indkøb af gas ifølge det nuværende forslag ske på frivillig basis, og forslaget indeholder kun en begrænset undtagelse hvad angår obligatorisk deltagelse i aggregering af efterspørgslen med henblik på opfyldning af gaslagringsanlæg. Private virksomheder vil fortsat være parter i de kontrakter om gasforsyning, der er indgået inden for rammerne af fælles indkøb. Naturgas, der ankommer via indgangspunkterne fra Den Russiske Føderation, er udelukket fra at deltage i mekanismen, da det ville være i strid med formålet med den foreslåede forordning, som har til formål at sikre alternativer til forsyninger fra Den Russiske Føderation. Desuden er virksomheder, der kontrolleres af den russiske regering eller enhver russisk fysisk eller juridisk person, eller virksomheder, der kontrolleres af enhver anden fysisk eller juridisk person, der er opført i Unionens sanktioner, som er oprettet på grundlag af artikel 215 i TEUF, udelukket fra at deltage i fælles indkøb og i at være en del af den serviceleverandør, der foretager fælles indkøb. De foranstaltninger, som medlemsstaterne vil kunne træffe for at reducere beskyttede kunders ikkeessentielle forbrug, bør være nødvendige og forholdsmæssige, navnlig i situationer, hvor der er erklæret krise i henhold til artikel 11, stk. 1, og artikel 12 i forordning (EU) 2017/1938 eller erklæret en EU-alarmsituation i henhold til forordning (EU) 2022/1369. På trods af anvendelsen af forbrugsbegrænsende foranstaltninger på ikkeessentielt forbrug vil beskyttede kunder fortsat nyde godt af beskyttelse mod afbrydelser. Desuden må sådanne foranstaltninger ikke begrænse den nødvendige beskyttelse af sårbare kunder, hvis nuværende forbrug bør betragtes som essentielt. Udvidelsen af solidaritet til kritiske gasfyrede kraftværker medfører restriktioner for markedsoperatører, som er nødvendige for at garantere gasforsyningssikkerheden i en situation med reduceret gasforsyning og øget efterspørgsel i vintersæsonen. Foranstaltningerne bygger på eksisterende foranstaltninger, der er fastsat i henholdsvis forordning (EU) 2022/1369 og (EU) 2017/1938, og har til formål at gøre disse foranstaltninger mere effektive under de nuværende omstændigheder. Markedsoperatørernes forpligtelse til at give ACER oplysninger om LNG-transaktioner er nødvendig og forholdsmæssig for at nå målet om at sætte ACER i stand til at fastsætte et LNG-benchmark; den er i overensstemmelse med markedsoperatørernes eksisterende forpligtelser i henhold til REMIT, og ACER vil holde følsomme forretningsoplysninger fortrolige. Foranstaltningen til begrænsning af intradagsprisvolatilitet fastsætter krav til markedspladser og forhandlere, som er nødvendige for, at energiselskaberne fortsat kan deltage på gas- og elmarkederne og opfylde deres afdækningsbehov og dermed sikre energiforsyningssikkerheden for de endelige forbrugere. Valg af retsakt I betragtning af energikrisens dimension og omfanget af dens sociale, økonomiske og finansielle virkninger finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at vedtage en forordning, der har et generelt anvendelsesområde og finder direkte og umiddelbar anvendelse. Dette vil resultere i en hurtig, ensartet og EU-omfattende samarbejdsmekanisme. RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Høringer af interesserede parter I betragtning af forslagets politisk følsomme karakter og det hastende behov for at udarbejde forslaget, således at det kan vedtages rettidigt af Rådet, kunne der ikke gennemføres en høring af interesserede parter. Grundlæggende rettigheder Der er ikke påvist nogen negativ indvirkning på de grundlæggende rettigheder. Foranstaltningerne inden for rammerne af dette initiativ vil ikke påvirke rettighederne for kunder, der kategoriseres som beskyttede i henhold til forordning (EU) 2017/1938, herunder alle privatkunder. Foranstaltninger til reduktion af forbruget må kun være rettet mod ikkeessentielle anvendelser og må ikke føre til, at privatkunder afkobles, eller at beskyttelsen af de mest sårbare kunder forringes. Udelukkelse fra virksomheders fælles indkøb fra stater, der er omfattet af sanktioner pålagt af EU, vil kun finde anvendelse, så længe sådanne sanktioner er i kraft. Initiativet vil gøre det muligt at mindske de risici, der er forbundet med gasknaphed, som ellers ville få store konsekvenser for økonomien og samfundet. Markedsoperatørernes forpligtelse til at give ACER oplysninger om LNG-transaktioner er nødvendig og forholdsmæssig for at nå målet om at sætte ACER i stand til at fastsætte et LNG-benchmark; den er i overensstemmelse med markedsoperatørernes eksisterende forpligtelser i henhold til REMIT, og ACER vil holde følsomme forretningsoplysninger fortrolige. VIRKNINGER FOR BUDGETTET De budgetmæssige virkninger er begrænset til behovet for gennem tjenesteydelseskontrakter eller andre initiativer, som forvaltes direkte af Kommissionen, at finansiere den mekanisme, der oprettes af serviceleverandøren, og som vil foretage aggregering af efterspørgsel i forbindelse med fælles indkøb. Hverken Kommissionen eller den serviceleverandør, der foretager fælles indkøb, vil imidlertid købe gas på vegne af de deltagende virksomheder. Disse virksomheder indgår købskontrakter med leverandører, der udvælges gennem indkøbsmekanismen. Se finansieringsoversigten for yderligere oplysninger. De budgetmæssige virkninger for EU-budgettet, der er forbundet med dette forslag, vedrører også menneskelige ressourcer og andre administrationsudgifter i Europa-Kommissionens Generaldirektorat (GD) for Energi og i ACER. Forslaget indeholder en forbedret arkitektur for gasforsyningssikkerhed med nye forpligtelser for medlemsstaterne og tilsvarende en styrket rolle for GD Energi på en lang række områder, nemlig: ·Den overordnede forvaltning og gennemførelse af forordningen (3 fuldtidsækvivalenter) ·Udarbejdelse og gennemførelse af et forslag til en rådsforanstaltning, der omfatter en mekanisme for tildeling af gaskapacitet til forsyning af medlemsstater, for hvilke der er erklæret en nødsituation på regionalt plan eller EU-plan; forvaltning og gennemførelse af forslaget, herunder inddragelse af krisestyringsgruppen (2 fuldtidsækvivalenter).

·Arbejde med at udforme et konsortium for gennemførelse af gasindkøb, der er i overensstemmelse med konkurrencereglerne, og som kræver udvekslinger med industrien (2 fuldtidsækvivalenter) ·Vurdering af medlemsstaternes anmodninger om kvoter for større kritiske gasmængder (1 fuldtidsækvivalent). ·Opfølgning på anmodninger om solidaritet; fremme af gennemførelsen af solidaritetsaftaler (1 fuldtidsækvivalent) ·Administrativ bistand (1 fuldtidsækvivalent) ·Forslaget fastsætter også nye opgaver for ACER vedrørende indsamling af LNG-transaktionsdata med henblik på at fastsætte et LNG-benchmark (5 fuldtidsækvivalenter). ANDRE FORHOLD Ikke relevant. 2022/0339 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING Styrkelse af solidariteten gennem bedre koordinering af indkøb af gas, udveksling af gas på tværs af grænserne og pålidelige prisbenchmarks RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 122, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1)Den Russiske Føderations militære aggression mod Ukraine og den hidtil usete reduktion af naturgasforsyningerne fra Den Russiske Føderation til medlemsstaterne truer Unionens og dens medlemsstaters forsyningssikkerhed. Samtidig har anvendelsen af gasforsyninger som våben og Den Russiske Føderations manipulation af markederne gennem forsætlige afbrydelser af gasstrømmene ført til voldsomme stigninger i energipriserne i Unionen, hvilket ikke blot bringer Unionens økonomi i fare, men også i alvorlig grad undergraver forsyningssikkerheden. 2)Denne situation kræver, at Unionen reagerer stærkt og koordineret for at beskytte sine borgere og sin økonomi mod uforholdsmæssigt høje og manipulerede markedspriser og for at sikre, at der leveres gas på tværs af grænserne til alle forbrugere, der har behov for det, også i situationer med knaphed på gas. For at mindske afhængigheden af naturgasforsyninger fra Den Russiske Føderation og nedbringe de uforholdsmæssigt høje priser er en bedre koordinering af gasindkøb fra eksterne leverandører af afgørende betydning. 3)I henhold til artikel 122, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan Rådet på forslag af Kommissionen og i en ånd af solidaritet mellem medlemsstaterne vedtage foranstaltninger, der er afpasset efter den økonomiske situation, navnlig hvis der opstår alvorlige forsyningsvanskeligheder med hensyn til visse produkter, især på energiområdet. Den høje risiko for et fuldstændigt stop for gasforsyninger fra Den Russiske Føderation og den ekstreme stigning i energipriserne, der underminerer Unionens økonomi, udgør sådanne alvorlige vanskeligheder. 4)Kommissionen bebudede i sin REPowerEU-meddelelse oprettelsen af en EU-energiplatformi samarbejde med medlemsstaterne med henblik på fælles indkøb af gas, flydende naturgas (LNG) og brint. Denne plan blev godkendt af Det Europæiske Råd den 30. og 31. maj 2022. Som led i REPowerEU-planen fremlagde Kommissionen også strategien for EU's eksterne engagement på energiområdet, som forklarer, hvordan EU støtter en global, ren og retfærdig energiomstilling for at sikre bæredygtig, sikker og økonomisk overkommelig energi, herunder gennem diversificering af EU's energiforsyning, navnlig ved at forhandle politiske tilsagn med eksisterende eller nye gasleverandører om at øge gasleverancerne til Europa. 5)EU's energiplatform kan spille en central rolle med hensyn til at søge gensidigt fordelagtige partnerskaber, der bidrager til forsyningssikkerheden og fører til lavere importpriser på gas købt fra tredjelande, idet Unionens kollektive vægt udnyttes fuldt ud. Øget internationalt opsøgende arbejde over for leverandører af gas (både via rørledninger og LNG) samt fremtidens leverandører af grøn brint er afgørende for dette formål. Navnlig vil en langt stærkere koordinering med og mellem medlemsstaterne over for tredjelande via EU's energiplatform sikre, at Unionens kollektive vægt udnyttes mere effektivt.

6)For så vidt som der fortsat er alvorlige vanskeligheder med at garantere forsyningssikkerheden, bør fælles indkøb bidrage til at sikre virksomheder overalt i medlemsstaterne og i Energifællesskabets kontraherende parter mere lige adgang til nye eller supplerende gaskilder samt sikre lavere priser, end hvad der ellers ville være tilfældet, for dem, der køber gassen gennem serviceleverandøren, til gavn for de endelige forbrugere. 7)Fælles indkøb kan medføre en mere fordelagtig behandling af eller støtte til forsyning med vedvarende gasser såsom biomethan og brint, i det omfang de kan tilføres gassystemet på en sikker måde, og til levering af gas, som ellers ville blive lukket ud eller afbrændt. I mangel af et formelt retligt krav i nogen relevant jurisdiktion opfordres virksomheder, der indgår kontrakter i henhold til denne forordning, til at anvende FN's "Oil and Gas Methane Partnership 2.0 Standard" til at måle, rapportere og verificere methanemissioner i forsyningskæden til Den Europæiske Union. 8)Fælles indkøb i henhold til denne forordning består af en totrinsproces. Det første skridt er, at naturgasvirksomheder eller virksomheder, der forbruger gas, og som er etableret i Unionen eller Energifællesskabets kontraherende parter, aggregerer deres gasefterspørgsel gennem en serviceleverandør, som Kommissionen har indgået kontrakt med. Dette vil gøre det muligt for gasleverandører at afgive tilbud på grundlag af store aggregerede mængder i stedet for at afgive mange mindre tilbud til købere, der tager kontakt til dem individuelt. Det andet skridt er, at naturgasvirksomheder eller virksomheder, der forbruger gas, og som er etableret i Unionen eller Energifællesskabets kontraherende parter, hver for sig eller på koordineret vis kan indgå kontrakter om køb af gas med naturgasleverandører eller -producenter, der har matchet den aggregerede efterspørgsel. 9)Da der fortsat er alvorlige vanskeligheder med at garantere forsyningssikkerheden, bør fælles indkøb bidrage til at sikre virksomheder overalt i medlemsstaterne mere lige adgang til nye eller supplerende gaskilder samt sikre lavere priser, end hvad der ellers ville være tilfældet, for dem, der køber gassen gennem serviceleverandøren, til gavn for de endelige forbrugere. En første henvisning til muligheden for en meget begrænset form for fælles indkøb af gas til balanceringsformål er allerede medtaget i Kommissionens forslag til forordning om det indre marked for gas fra vedvarende kilder, naturgas og brint. Forslaget er imidlertid fra før Den Russiske Føderations militære aggression mod Ukraine; desuden indeholdt forslaget ikke et detaljeret koncept, men vedrørte kun transmissionssystemoperatørernes meget specifikke behov for energibalancering. Da der er behov for en øjeblikkelig og langt mere omfattende løsning på problemet med manglende strukturer for koordinerede indkøb af gas, er det hensigtsmæssigt at foreslå en midlertidig hurtig løsning. 10)Fælles indkøb kan derfor styrke solidariteten i Unionen i forbindelse med indkøb og distribution af gas. I solidaritetens ånd bør fælles indkøb navnlig støtte de virksomheder, der tidligere udelukkende eller hovedsagelig købte gas fra russiske leverandører, ved at hjælpe dem med at opnå forsyninger fra alternative naturgasleverandører på fordelagtige vilkår som følge af udbud på grundlag af den aggregerede efterspørgsel. 11)Serviceleverandørens udbud på grundlag af den aggregerede efterspørgsel efter gas bør bidrage til at fylde gaslagrene i den nuværende nødsituation, i tilfælde af at størstedelen af de europæiske gaslagre er udtømt efter den kommende vinter. Desuden bør metoden bidrage til indkøb af gas på en mere koordineret måde i en ånd af solidaritet. 12)Det foreliggende forslag er baseret på artikel 122 i TEUF med henblik på det presserende behov for hurtigt og midlertidigt at iværksætte fælles indkøb. Dette vil gøre det muligt hurtigt at etablere en serviceleverandør, der kan aggregere efterspørgslen. Den serviceleverandør, som Kommissionen indgår kontrakt med, vil kun have nogle grundlæggende funktioner, og den proces, serviceleverandøren tilrettelægger, har kun obligatoriske elementer vedrørende deltagelse i aggregeringen af efterspørgslen, men vil endnu ikke omfatte en obligatorisk koordinering af kontraktbetingelserne eller en forpligtelse til at afgive bindende tilbud om køb af gas gennem serviceleverandøren. 13)Naturgasvirksomheder eller gasforbrugende virksomheder bør ikke være forpligtet til at købe gas gennem serviceleverandøren ved at indgå gasforsyningskontrakter eller aftalememoranda med de gasleverandører eller -producenter, der har matchet den samlede efterspørgsel. Naturgasselskaber eller gasforbrugende virksomheder opfordres imidlertid kraftigt til at undersøge former for samarbejde, der er forenelige med konkurrencelovgivningen, og til at gøre brug af serviceleverandøren med henblik på fuldt ud at høste det fulde udbytte af fælles indkøb. Der kunne derfor udvikles en mekanisme mellem serviceleverandøren og de deltagende virksomheder, der fastsætter de vigtigste betingelser for, hvornår de deltagende virksomheder forpligter sig til at købe den gas, der matcher den samlede efterspørgsel. 14)Det er vigtigt, at Kommissionen og medlemsstaterne har et klart billede af de planlagte og indgåede gasforsyningskontrakter i hele Unionen for at kunne vurdere, om målene om forsyningssikkerhed og energisolidaritet opfyldes. Virksomhederne bør derfor underrette Kommissionen om store planlagte gasindkøb på over 5 TWh. Kommissionen bør derfor udstede henstillinger til de relevante medlemsstater og advare mod eventuelle negative virkninger af planlagte indkøb på den fælles indkøbsmekanisme, forsyningssikkerheden, det indre marked eller energisolidariteten. 15)Medlemsstaterne bør hjælpe Kommissionen med at vurdere, om de relevante gaskøb øger forsyningssikkerheden i Unionen og er forenelige med princippet om energisolidaritet. Der bør derfor oprettes et ad hoc-styringsråd bestående af repræsentanter for medlemsstaterne og Kommissionen, som skal hjælpe med koordineringen. 16)Aggregeringen af efterspørgslen med henblik på fælles indkøb bør udføres af en passende serviceleverandør. Kommissionen bør derfor via en offentlig udbudsprocedure indgå kontrakt med en serviceleverandør, som kan udvikle et passende IT-værktøj og tilrettelægge processen for aggregering af efterspørgslen. Der kan eventuelt opkræves gebyrer fra deltagerne i det fælles indkøb til dækning af driftsomkostningerne. 17)Aggregering af efterspørgsel og køb af naturgas er komplekse processer, hvor der skal tages hensyn til forskellige elementer, som ikke er begrænset til priser, men også omfatter mængder, leveringspunkter og andre parametre. Den udvalgte serviceleverandør bør derfor have den nødvendige erfaring med at forvalte og aggregere indkøb af naturgas eller tilknyttede tjenester på EU-plan. Desuden er aggregering af efterspørgsel og køb af naturgas et afgørende element for at sikre gasforsyningssikkerheden i Unionen. 18)Fælles indkøb kan antage forskellige former. Det kan finde sted gennem udbud eller auktioner, der organiseres af den serviceleverandør, som samler efterspørgslen fra naturgasvirksomheder og gasforbrugende virksomheder, med henblik på at matche den med tilbud fra naturgasleverandører eller -producenter ved hjælp af et fælles IT-værktøj til indkøb. 19)Et af målene med aggregering af efterspørgslen og fælles indkøb er at mindske risikoen for unødvendige prisstigninger som følge af, at flere virksomheder byder på den samme gastranche. Sikringen af, at de fulde fordele ved fælles indkøb kommer de endelige forbrugere til gode, afhænger i sidste ende af de beslutninger, som virksomhedernes selv træffer. Store virksomheder bør, selv om de kan videresælge gassen til højere priser, forhindres i at gøre det. Virksomheder, der nyder godt af lavere priser for køb af gas via fælles indkøb, bør videregive disse fordele til forbrugerne. Videregivelsen af lavere priser vil være et vigtigt succeskriterium for fælles indkøb, da det er afgørende for forbrugerne. 20)Enhver foranstaltning, der træffes i henhold til den foreslåede forordning, skal være i overensstemmelse med Unionens restriktive foranstaltninger, der er fastsat på grundlag af artikel 215 i TEUF. Navnlig bør virksomheder, der kontrolleres af den russiske regering eller russiske fysiske eller juridiske personer eller virksomheder, der er omfattet af Unionens restriktive foranstaltninger (sanktioner) på grundlag af artikel 215 i TEUF, eller som ejes eller kontrolleres af andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er omfattet af sådanne restriktive foranstaltninger, udelukkes fra at deltage i fælles indkøb og fra at tilrettelægge processen med fælles indkøb. Disse restriktive foranstaltninger er blevet vedtaget med henblik på at opfylde Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske mål, navnlig målene om bevarelse af freden, forebyggelse af konflikter og styrkelse af den internationale sikkerhed og Unionens sikkerhed i overensstemmelse med principperne i De Forenede Nationers pagt. Dette berører ikke fremtidige sanktioner mod Rusland eller andre lande. 21)Naturgas med oprindelse i Den Russiske Føderation, der kommer ind i medlemsstaterne eller de kontraherende parter i Energifællesskabet via indgangspunkterne fra Den Russiske Føderation, bør ikke købes ved fælles indkøb. Dette er i overensstemmelse med formålet med den foreslåede forordning, nemlig at sikre alternativer til forsyninger fra Den Russiske Føderation. 22)Virksomheder, der deltager i fælles indkøb af gas, kan have behov for finansielle garantier, der tager højde for en situation, hvor en eller flere af virksomhederne ikke er i stand til at betale for den endelige mængde gas, der indgås kontrakt om. Medlemsstaterne eller andre interessenter kan yde finansiel støtte, herunder garantier, til deltagere i fælles indkøb. Finansiel støtte bør ydes i overensstemmelse med statsstøttereglerne, herunder de midlertidige rammebestemmelser for krisestøtte, hvor det er relevant. 23)Opfyldning af gaslagrene er afgørende for at sikre forsyningssikkerheden i Unionen. På grund af faldet i naturgasforsyningerne fra Den Russiske Føderation kan medlemsstaterne få problemer med at fylde lagerfaciliteterne med henblik på at sikre gasforsyningssikkerheden for vinteren 2023/2024 som foreskrevet i forordning (EU) 2022/1032. Udnyttelse af serviceleverandørens mulighed for at aggregere efterspørgslen kan hjælpe medlemsstaterne med at mindske disse udfordringer; det kan inden for rammerne af konkurrencelovgivningen navnlig støtte en koordineret forvaltning af fyldning og oplagring med henblik på den næste fyldningssæson og undgå de uforholdsmæssigt høje prisstigninger, der bl.a. skyldes ukoordineret fyldning af lagre. 24)For at sikre, at fælles indkøb kan bidrage til opfyldning af gaslagre i overensstemmelse med de mellemliggende mål, der er fastsat i forordning (EU) 2022/1032, bør medlemsstaterne træffe passende foranstaltninger for at sikre, at naturgasvirksomheder under deres jurisdiktion anvender den proces, som serviceleverandøren tilrettelægger, som en mulig metode til at leve op til fyldningsmålene. 25)I henhold til forordning (EU) 2022/1032 skal medlemsstaterne sikre, at deres lagre er 90 % fyldt senest i november 2023. Dette mål er højere end målet for november 2022 (80 %). Fælles indkøb kan hjælpe medlemsstaterne til at opfylde dette nye mål. I den forbindelse bør medlemsstaterne kræve, at indenlandske virksomheder anvender serviceleverandøren til at aggregere efterspørgslen og således sikre tilstrækkeligt store gasmængder med henblik på at mindske risikoen for, at lagrene ikke kan fyldes. Medlemsstaterne bør kræve, at deres virksomheder deltager i processen for aggregering af efterspørgslen med mængder svarende til mindst 15 % (ca. 13,5 mia. m³ for hele EU) af deres mål for lagerfyldning for næste år. Medlemsstater uden underjordiske lagre på deres område bør deltage i processen for aggregering af efterspørgslen med mængder svarende til deres byrdefordelingsforpligtelser.

26)For effektivt at udnytte mekanismen for fælles indkøb og indgå gasaftaler med leverandører, der tilbyder gas til serviceleverandøren, kan virksomhederne koordinere købsbetingelserne, såsom mængder, gaspriser, leveringssteder og -tidspunkt, inden for rammerne af EU-retten. Naturgasvirksomheder, der deltager i et gasindkøbskonsortium, bør dog sikre, at de oplysninger, der udveksles direkte eller indirekte, begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for at nå det tilstræbte mål, i overensstemmelse med artikel 101 i TEUF. Desuden vil bestemmelserne om gennemsigtighed og styring i denne forordning sikre, at indkøbskonsortiets kontrakter ikke bringer forsyningssikkerheden eller energisolidariteten i fare, navnlig hvis medlemsstaterne er direkte eller indirekte involveret i købsprocessen. (27)Selv om der kan oprettes mere end ét gasindkøbskonsortium, ville den mest effektive løsning være at oprette et enkelt gasindkøbskonsortium, der omfatter så mange virksomheder som muligt, der kan aggregere efterspørgslen gennem serviceleverandøren, og som er udformet på en måde, der er forenelig med EU's konkurrencelovgivning. Desuden vil koncentrationen i ét enkelt gasindkøbskonsortium betyde en styrkelse af EU's forhandlingsposition på markedet, hvilket vil medføre fordelagtigere vilkår, som mindre EU-virksomheder næppe ville kunne opnå alene eller ved at handle på en mere fragmenteret måde. (28)Etablering og iværksættelse af gasindkøbskonsortier i henhold til denne forordning skal ske i overensstemmelse med Unionens konkurrenceregler som gældende under de nuværende ekstraordinære markedsforhold. Kommissionen har tilkendegivet, at den er rede til at vejlede virksomhederne i udformningen af et sådant gasindkøbskonsortium og til at vedtage en afgørelse i henhold til artikel 10 i forordning 1/2003 om, at artikel 101 og 102 i TEUF ikke finder anvendelse, såfremt der indarbejdes og overholdes relevante garantier. Kommissionen har også erklæret sig rede til at yde uformel vejledning til virksomheder, der deltager i andre konsortier og som står over for usikkerhed med hensyn til vurderingen af om et eller flere elementer i deres fælles indkøbsordning er i overensstemmelse med EU's konkurrenceregler. (30)I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går foranstaltningerne om aggregering af efterspørgsel og fælles indkøb ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå deres mål, da de vil blive gennemført på frivillig basis — med kun én begrænset undtagelse for så vidt angår obligatorisk deltagelse i aggregering af efterspørgslen med henblik på opfyldning af gaslagerfaciliteter — og de private virksomheder vil udgøre parterne i de kontrakter om gasforsyning, der er indgået i forbindelse med det fælles indkøb. (31)For at optimere LNG-absorptionskapaciteten af EU's LNG-terminaler og brugen af lagerfaciliteter er der behov for forbedrede gennemsigtighedsordninger og et organiseret marked, der letter sekundær handel med gaslagringskapacitet og LNG-faciliteters kapacitet, svarende til de ordninger, der gælder for transport af gas via rørledninger. Dette er særlig vigtigt i en nødsituation og en omstilling fra russisk rørledningsgas til forsyning med LNG. Kommissionens forslag om at revidere gasforordningen i pakken om dekarbonisering af brint- og gasmarkedet indeholder bestemmelser herom i artikel 10 og artikel 31. Fremrykningen af disse bestemmelser som led i kriseberedskabet er afgørende for at kunne udnytte LNG-terminalerne og gaslagringsfaciliteterne med den nødvendige gennemsigtighed og effektivitet. (32)I forbindelse med langsigtede reservationer af gastransportkapacitet benyttes "use-it-or-lose-it"-procedurer i henhold til de eksisterende regler for håndtering af kapacitetsbegrænsninger. Disse procedurer er imidlertid langsomme (de er mindst seks måneder om at virke) og indebærer tunge administrative procedurer hos de nationale regulerende myndigheder. Disse regler bør derfor styrkes og forenkles for at give operatørerne værktøjer, der sætter dem i stand til at reagere hurtigt på ændringer i gasstrømmene og håndtere eventuelle kapacitetsbegrænsninger. De nye regler kan navnlig fremskynde markedsføringen af uudnyttet langsigtet kapacitet, som ellers ville forblive uudnyttet, hvilket vil effektivisere brugen af rørledninger. (33)Transmissionssystemoperatørerne bør analysere de tilgængelige oplysninger om netbrugernes brug af transmissionsnettet og afgøre, om der er tilfælde af underudnyttelse af den aftalte uafbrydelige kapacitet. En sådan underudnyttelse kan defineres som den situation, hvor en netbruger har anvendt eller tilbudt mindre end 80 % i gennemsnit af den reserverede uafbrydelige kapacitet på markedet inden for de seneste 30 dage. I tilfælde af underudnyttelse bør transmissionssystemoperatøren inkludere den disponible kapacitet i den næste månedlige auktion og derefter auktionere den. (34)Den Russiske Føderations uprovokerede og uberettigede invasion af Ukraine har ført til stor usikkerhed og forsyningsafbrydelser på de europæiske naturgasmarkeder. Som følge heraf har disse markeder i de seneste måneder omsat denne usikkerhed og de deraf følgende markedsforventninger til ekstremt høje og volatile naturgaspriser. Dette har igen lagt yderligere pres på markedsdeltagerne og undermineret Unionens energimarkeders normale gnidningsløse funktion. (35)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU fastsætter regler, der skal sikre den effektive funktion af markedspladser, hvor der også handles energirelaterede råvarederivater. I henhold til nævnte direktiv skal medlemsstaterne stille krav om, at regulerede markeder har indført mekanismer til at sikre retfærdige og velfungerende finansielle markeder. Sådanne mekanismer har imidlertid ikke til formål at begrænse intradagsprisudviklingen og har ikke kunnet forhindre episoder med usædvanlig stor volatilitet på gas- og elderivatmarkederne. (36)I betragtning af de vanskeligheder, som markedsdeltagerne på de markedspladser, hvor der handles energirelaterede råvarederivater, står over for, og givet, at det haster med at sikre, at markederne for energiderivater fortsat opfylder deres rolle med hensyn til at opfylde realøkonomiske risikoafdækningsbehov, er det hensigtsmæssigt at kræve, at markedspladser, hvor der handles energirelaterede råvarederivater, indfører midlertidige mekanismer til styring af intradagsprisvolatilitet for mere effektivt at imødegå uforholdsmæssigt store prisudsving. For at sikre, at denne mekanisme anvendes på de mest likvide kontrakter, og for at undgå utilsigtede forstyrrelser på markederne for mindre likvide derivater bør mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet kun finde anvendelse på energirelaterede front month-derivater. (37)Markedspladser, hvor der handles energirelaterede front month-råvarederivater, tillader ofte forskellige energiselskaber fra alle medlemsstater at deltage. Sådanne energiselskaber er stærkt afhængige af de derivater, der handles på sådanne markedspladser, for at sikre kritisk gas- og elektricitetsforsyning i hele Unionen. Uforholdsmæssigt store prisudsving på råvaremarkedspladserne påvirker derfor driften af energiselskaber i hele Unionen og påvirker i sidste ende også slutbrugerne negativt. Derfor bør koordineringen af gennemførelsen og anvendelsen af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet foretages i en ånd af solidaritet mellem medlemsstaterne for at sikre, at operatører, der er af afgørende betydning for energiforsyningssikkerheden i alle medlemsstater, nyder godt af beskyttelse mod store prisbevægelser, der ville være til skade for deres virksomheds fortsatte drift, hvilket også ville være til skade for slutbrugerne. (38)Mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet bør sikre, at uforholdsmæssigt store prisudsving inden for en handelsdag forhindres. Mekanismen bør være baseret på regelmæssige observationer af markedsprisen. I betragtning af de mange forskellige instrumenter på markederne for energiderivater og de særlige forhold, der gør sig gældende for de markedspladser, hvor sådanne instrumenter handles, bør mekanismerne til styring af intradagsprisvolatilitet tilpasses de særlige forhold, der gør sig gældende for disse instrumenter og markeder. Derfor bør markedspladserne fastsætte prisgrænser under hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende for hver enkelt energirelateret front month-råvarederivat, likviditetsprofilen for det marked, hvor derivatet handles, og derivatets volatilitetsprofil. (39)Mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet bør supplere eventuelle statiske eller dynamiske automatiske afbrydere af handelen, som markedspladserne allerede har indført i overensstemmelse med direktiv 2014/65/EU inden denne forordnings ikrafttræden. (40)For at sikre gennemsigtighed med hensyn til funktionsmåden af den mekanisme til styring af intradagsprisvolatilitet, som de gennemfører, bør markedspladserne offentliggøre en beskrivelse af dens generelle karakteristika. For at sikre fair og korrekt handel bør markedspladserne dog ikke være forpligtet til at offentliggøre alle mekanismens tekniske parametre. (41)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet og for at sikre, at markedspladser, der tilbyder handel med energirelaterede front month-råvarederivater, fungerer gnidningsløst, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at præcisere betingelserne for gennemførelsen af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet, herunder at præcisere hvor hyppigt prisgrænserne skal revideres, eller de foranstaltninger, der skal træffes, hvis handelen bevæger sig uden for disse prisgrænser. Kommissionen bør tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for hver enkelt energirelateret råvarederivat, likviditetsprofilen for det marked, hvor derivatet handles, og derivatets volatilitetsprofil. (42)For at give markedspladserne tilstrækkelig tid til effektivt at gennemføre mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet som specificeret i denne forordning bør markedspladserne gives frist til den 31. januar 2023 til at oprette mekanismen. For at sikre, at markedspladserne er i stand til hurtigt at håndtere uforholdsmæssigt store prisudsving, selv inden mekanismen oprettes, bør de have en foreløbig mekanisme, der kan nå stort set det samme mål som mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet. (43)De forpligtelser og restriktioner, der pålægges markedspladser og handlere som følge af denne foranstaltning, går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at give energiselskaberne mulighed for fortsat at deltage på gas- og elmarkederne og opfylde deres behov for risikoafdækning og dermed bidrage til energiforsyningssikkerheden for de endelige forbrugere. (44)For at sikre en effektiv anvendelse af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet bør de kompetente myndigheder føre tilsyn med markedspladsernes gennemførelse heraf og regelmæssigt aflægge rapport herom til Det Europæiske Værdipapir- og Markedsagentur (ESMA). For at sikre en konsekvent gennemførelse af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet bør de kompetente myndigheder også sikre, at forskelle i markedspladsernes gennemførelse af mekanismen er behørigt begrundede. (45)For at afhjælpe potentielle forskelle i medlemsstaternes anvendelse af mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet og på grundlag af de rapporter, der indgives af de kompetente myndigheder, bør ESMA koordinere medlemsstaternes kompetente myndigheders indsats og dokumentere eventuelle konstaterede forskelle i den måde, hvorpå mekanismen til styring af intradagsprisvolatilitet gennemføres af markedspladser på tværs af jurisdiktioner i Unionen. (46)I betragtning af den hidtil usete reduktion af naturgasforsyningen fra Den Russiske Føderation og den vedvarende risiko for yderligere pludselige forsyningsafbrydelser har Unionen et presserende behov for at diversificere sine gasforsyninger. Det europæiske LNG-marked er imidlertid stadig under udvikling, og det er vanskeligt at vurdere nøjagtigheden af priserne på dette marked. For at opnå en nøjagtig, objektiv og pålidelig vurdering af prisen for LNG-leverancer til Unionen bør Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder ("ACER") indsamle alle de LNG-markedsdata, der er nødvendige for at udarbejde en daglig LNG-prisvurdering.

(47)Denne prisvurdering bør baseres på alle transaktioner vedrørende LNG-leverancer til Unionen. ACER bør have beføjelse til at indsamle disse markedsdata fra alle markedsdeltagere, der er involverede i LNG-leverancer til Unionen. Disse markedsdeltagere bør være forpligtet til at indberette alle deres LNG-markedsdata til ACER så tæt på realtid som teknologisk muligt enten efter en transaktion eller ved afgivelse af et købs- eller salgstilbud med henblik på at indgå i en transaktion. ACER's prisvurdering bør omfatte det mest fuldstændige datasæt, herunder transaktionspriser og fra den 1. marts 2023 købs- og salgspriser for LNG-leverancer til Unionen. Den daglige offentliggørelse af denne objektive prisvurdering og af det spænd, der er fastsat i forhold til referenceprisen på markedet i form af et LNG-benchmark, baner vej for markedsdeltagernes frivillige accept af denne som referencepris i deres kontrakter og transaktioner. Når LNG-prisvurderingen og LNG-benchmarket er veletableret, kan de også blive en reference for derivatkontrakter til risikoafdækning af prisen på LNG eller forskellen mellem LNG-prisen og andre gaspriser. I betragtning af foranstaltningens hastende karakter bør den første offentliggørelse af LNG-prisvurderingen finde sted senest to uger efter denne forordnings ikrafttræden. (48)De nuværende beføjelser, der er tillagt ACER ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1348/2014 om gennemførelse af artikel 8, stk. 2, og artikel 8, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1227/2011 (i det følgende samlet benævnt "REMIT"), er ikke tilstrækkelige til at tilvejebringe et fuldstændigt og fyldestgørende datasæt for alle LNG-leverancer til Unionen. Et sådant omfattende og fyldestgørende datasæt til daglig prisvurdering er imidlertid nødvendigt, for at Unionen i en ånd af solidaritet kan forvalte sine indkøbspolitikker for international LNG-import, navnlig i den aktuelle krisesituation. Relevante data og oplysninger om LNG-kontrakter er også nødvendige for at sikre overvågning af prisudviklingen og for at udføre kvalitetskontrol og -sikring af dataene. Dette ad hoc-instrument bør gøre det muligt for ACER at indsamle alle de markedsdata, der er nødvendige for at foretage en fyldestgørende og repræsentativ vurdering af prisen på LNG-leverancer til Unionen. (49)Selv om den daglige fastsættelse af en LNG-prisvurdering og et LNG-benchmark gøres permanent på et senere tidspunkt som del af en mere omfattende revision af REMIT-rammebestemmelserne, kræver den aktuelle krisesituation en hurtig indsats på et midlertidigt grundlag for at håndtere de alvorlige vanskeligheder med hensyn til levering og nøjagtig prisfastsættelse af LNG-leverancer til Unionen, indtil en sådan revision af REMIT-rammebestemmelserne kan vedtages i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure. (50)For straks at øge prisgennemsigtigheden og planlægningssikkerheden på LNG-importmarkedet bør det præciseres, at det relevante datasæt bør omfatte både oplysninger om prisen og mængden for de gennemførte LNG-transaktioner, priser og mængder for bud og tilbud vedrørende LNG-leverancer til Unionen samt formlen i den langsigtede kontrakt, som prisen udledes af, hvis det er relevant. (51)Markedsdeltagere, der er omfattet af en indberetningspligt, bør defineres som dem, der deltager i enten køb eller salg af LNG-ladninger bestemt til levering til Unionen. Disse LNG-markedsdeltagere bør være underlagt de forpligtelser og forbud, der gælder for markedsdeltagere i henhold til REMIT. (52)ACER bør i samarbejde med Kommissionen have et bredt mandat til at præcisere kravene til kvalitet og indhold af de markedsdata, det indsamler til udarbejdelse af den daglige prisvurdering for LNG-leverancer til Unionen. Det bør også have vide skønsbeføjelser i valget af transmissionsprotokol. For at sikre den højest mulige kvalitet af de markedsdata, der skal indberettes, bør ACER have beføjelse til at specificere alle parametre for de indberettede markedsdata. Sådanne parametre bør omfatte, men er ikke begrænset til, referenceenheder til indberetning af prisdata, referenceenheder til indberetning af mængdedata, løbetid for købs- og salgskurser ved transaktionen eller forud for transaktionen samt de transmissionsprotokoller, der skal anvendes til at videregive de krævede data til ACER. (53)ACER bør også fastlægge den metode, det anvender til dagligt at levere en LNG-prisvurdering og et LNG-benchmark, samt den proces, det anvender til regelmæssig revision af denne metode. (54)Den prisvurdering, der offentliggøres i henhold til denne forordning, skal gøre de gældende priser for LNG-import til Europa mere gennemsigtige for medlemsstaterne og andre markedsdeltagere. Denne større prisgennemsigtighed skal gøre det muligt for medlemsstaterne og private enheder med hjemsted i Unionen at handle på en mere informeret og koordineret måde, når de køber LNG på globale markeder og navnlig, når de benytter serviceleverandøren. Mere koordinering i forbindelse med køb af LNG skal gøre det muligt for medlemsstaterne at undgå at overbyde hinanden eller afgive bud, som ikke er i overensstemmelse med den gældende markedspris. Derfor er de prisvurderinger og de benchmarks, der offentliggøres i henhold til denne forordning, afgørende for at skabe større solidaritet mellem medlemsstaterne i forbindelse med indkøb af knappe LNG-forsyninger. (55)Markedsoperatørernes forpligtelse til at give ACER oplysninger om LNG-transaktioner er nødvendig og forholdsmæssig for at nå målet om at sætte ACER i stand til at fastsætte et LNG-benchmark, navnlig da det er i overensstemmelse med markedsoperatørernes eksisterende forpligtelser i henhold til REMIT, og da ACER vil holde forretningsmæssigt følsomme oplysninger fortrolige. (56)Title Transfer Facility (TTF) er en virtuel prisfastsætter i Nederlandene, som på grund af sin høje likviditet ofte fungerer som prisreference for det europæiske gasmarked, og dermed påvirker kontrakter og risikoafdækning i hele EU. Under særlige omstændigheder kan der efter gennemførelsen af de andre foranstaltninger vedrørende gaspriser være behov for en målrettet nødintervention i TTF's spotpriser. Efter forslag fra Kommissionen bør Rådet vedtage en afgørelse om indførelse af en dynamisk markedskorrektionsmekanisme for naturgastransaktioner på TTF's spotmarked. Den maksimumspris, der skal fastsættes, skal sikre Unionens forsyningssikkerhed og strømmen af naturgas inden for EU og tage hensyn til gasprisernes indvirkning på elpriserne. For ikke at hindre naturgasstrømmene inden for EU, som fortsat bør kunne dirigeres hen, hvor der er størst behov for den, kan andre EU-gashandelsknudepunkter kobles til den korrigerede TTF-spotpris via en dynamisk priskorridor. Når der træffes afgørelse om forslag om at indføre en markedskorrektionsmekanisme for gashandelsknudepunkter i Unionen, bør der overvejes alternative muligheder såsom regulerende indgreb i prisfastsættelsesmekanismen, der anvendes i kontrakter om køb af gas. (57)Unionen udgør et attraktivt marked for internationale gasleverandører og betragtes som en pålidelig partner inden for handel med energi. Inden der gennemføres markedsinterventioner, der påvirker importen, bør indsatsen fokusere på samarbejde med internationale partnere og på forhandlede tilgange med henblik på at begrænse eventuelle risici. (58)I tilfælde af større afbrydelser af gasforsyningen og forsyningsknaphed bør Unionen være parat til hurtigt at anvende forskellige solidaritetsmekanismer for at afbøde sådanne nødsituationer. Under sådanne ekstraordinære omstændigheder bør Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen kunne træffe afgørelse om en mekanisme til effektiv fordeling af gas, herunder regler om prisfastsættelse, der kan anvendes af medlemsstaterne i tilfælde af en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau. (59)Medlemsstaterne har i en nødsituation mulighed for at prioritere gasforsyningen til visse kritiske gasfyrede kraftværker i betragtning af deres betydning for at sikre elforsyningssikkerheden og undgå ubalancer på nettet, jf. forordning (EU) 2017/1938. Kritiske gasfyrede kraftværker og den dermed forbundne gasmængde kan have en væsentlig indvirkning på, hvor stor en gasmængde der er til rådighed for solidaritet i en nødsituation. I den forbindelse bør medlemsstaterne midlertidigt kunne anmode om solidaritetsforanstaltninger i nødsituationer, når de ikke er i stand til at skaffe de kritiske gasmængder, der er nødvendige for at sikre den fortsatte elproduktion fra de kritiske gasfyrede kraftværker. Af samme grund bør medlemsstater, der yder solidaritet, også have ret til at sikre, at driften af deres kritiske gasfyrede kraftværker ikke bringes i fare, når de yder solidaritet til en anden medlemsstat. (60)Når solidaritetsmekanismen aktiveres bør medlemsstaterne kun kunne anmode om de gasmængder, der er nødvendige for de kraftværker, som medlemsstaterne har udpeget som kritiske for elsystemets europæiske tilstrækkelighed. For hver medlemsstat bør der fastsættes en maksimumsgrænse for de kritiske gasmængder, der er nødvendige for at opretholde forsyningssikkerheden. Den metode, der anvendes i ENTSO-E's vinterprognose, danner grundlag for fastsættelsen af sådanne grænser. I særlige og behørigt begrundede tilfælde bør medlemsstaterne have mulighed for at overskride den maksimumsgrænse, der er fastsat i denne forordning. (61)De restriktioner, der pålægges markedsoperatørerne ved denne foranstaltning, er nødvendige for at sikre gasforsyningssikkerheden i en situation med reduceret gasforsyning og øget e