DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/12

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2015/C 347/08)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

»MIEL DE LIÉBANA«

EU-nr.: ES-PDO-0005-01196 – 10.2.2014

BGB ( ) BOB ( X )

1. Navn

»Miel de Liébana«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.4. Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Miel de Liébana« er honning, der laves af honningbier fra Liébana (naturområde i Cantabrien) med blomsternektar eller sekretioner fra planter, som man finder i Liébanas økosystem, og på hvilke bierne finder deres føde, som de omdanner og kombinerer med substanser, som de selv producerer, og derefter afsætter, tørrer, oplagrer og lader modne på bistadernes tavler.

Arter og typer:

De typer honning, der produceres i området, og som kan komme ind under den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Miel de Liébana«, er:

— Honningdughonning: hidrører fra honningdug fra egetræer og nektar fra Erica spp. (lyng), Rubus sp. (brombær) og en varierende procentdel af pollen, som man finder i floraen i Liébana

— Enkeltblomstret lynghonning: hidrører fra nektar af følgende arter: Erica cinerea, Erica vagans, Erica tetralix, Erica cirialis og Calluna vulgaris (hedelyng eller »falso brezo« (falsk lyng)).

Fælles egenskaber for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Miel de Liébana«:

Fysisk-kemiske egenskaber:

Modenhed: — indhold af saccharose højst 5 % (5 g/100 g) — vandindhold højst 18,6 % Friskhed (bestemmes efter forarbejdning): — hydroxymethylfurfural (HMF) < 20 mg/kg — diastatisk aktivitet 25-55 på Schade-skalaen Forringelse: — frie syrer højst 50 milliækvivalenter/kg Renhed: — indhold af ikke-vandopløselige stoffer højst 0,1 g/100 g — fremmedlegemer uden reststoffer, filtreret (sigte: < 0,2 mm)

Pollenegenskaber:

Pollenspektret for de honninger, der hører ind under denne BOB, skal være i overensstemmelse med det spektrum, man finder i Liébana, og som i første række er sammensat af følgende familier: Leguminosae, Ericaceae, Rosaceae, Fagaceae, Plantaginaceae, Asteraceae og Boraginaceae. Arterne er angivet i skemaet i afsnit 5.1.

Under alle omstændigheder overstiger kombinationen af pollen fra Eucaliptus sp., (eucalyptus) Helianthus annuus (solsikke), Olea europea (oliven), Cistus ladanifer (gummibærende soløje), Thymus sp., (timian) Lavandula stoechas (sommerfuglelavendel) og Rosmarinus officinalis (rosmarin) ikke 5 % af det samlede pollenspektrum.

Yderligere egenskaber hos de forskellige honningtyper:

Fysisk-kemiske egenskaber:

Elektrisk ledningsevne (mS/cm) Farve (Pfund-skalaen) Aske (g/100 g) Fructose + glucose (g/100 g) Honningdughonning 0,970-1,430 ≥ 102 0,65-0,75 60-66 Lynghonning 0,845-1,280 90-119 0,65-0,70 ≥ 67

Pollenegenskaber:

Specifikke pollen (%) Honningdughonning Her finder man fortrinsvis honningdug fra egetræer og pollen fra Rubus spp. og Erica spp. samt andre pollen, som er typiske for Liébanas flora. Lynghonning Pollen fra lyng (Erica spp.) udgør mindst 45 %, og resten er en variabel procentdel af pollen fra den lokale flora i Liébana.

Organoleptiske egenskaber:

Fysisk form Farve Aroma Smag Honningdughonning Flydende med ringe tendens til krystallisering Meget mørk ravfarve, nogle gange næsten sort, skinnende mørkebrun Træagtig, lav intensitet og vedholdenhed med et svagt element af malt Tydelig saltsmag, som dæmper den typiske sødme hos al honning Lynghonning Dejagtig konsistens. Den har middel tendens til krystallisering og er fint grynet Ravfarve til meget mørk ravfarve med mørkebrune og rødlige toner Hvis den under oplagring om vinteren udsættes for lave temperaturer, kan den få en lys ravfarve Kraftig blomsterduft med middel intensitet og vedholdenhed Let bitter og vedholdende med meget tydelig saltsmag

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

—

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle faser i forbindelse med fremstilling og udvinding af honning fra Liébana skal finde sted i det beskyttede område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

Med det formål at sikre kvaliteten og kontrollen skal de fremstillingsprocesser, der er beskrevet for Miel de Liébana, nødvendigvis finde sted inden for det beskyttede geografiske område. Transport ud af området til eksterne fremstillingsvirksomheder ville nemlig kunne påvirke produktets kvalitet på grund af temperaturændringer, fugtighed, optagelse af fremmedlegemer og fremmede aromaer. Ved eksklusiv fremstilling inden for det afgrænsede område begrænser man også risikoen for, at der sker sammenblanding med andre honninger, der ikke er omfattet af oprindelsesbeskyttelsen.

Emballeringen finder sted i emballeringsvirksomheder, der af de ovennævnte grunde er placeret i det afgrænsede produktionsområde.

Til emballeringen anvendes glas af gennemsigtigt og farveløst glas med hermetisk lukning, som forhindrer tab af naturlig aroma og optagelse af ekstern lugt, fugt m.m. og er forsynet med forsegling, der forhindrer åbning af emballagen før brug.

Den emballerede honning er tyk og krystalliseret.

Den må ikke sælges i løs vægt.

3.7. Specifikke mærkningsregler

Ud over de obligatoriske angivelser, som er fastsat i reglerne om mærkning og præsentation af fødevarer, skal mærkningen omfatte en tydelig angivelse af:

— oprindelsesbetegnelsen: »Miel de Liébana«

— »Denominación Geográfica Protegida« (beskyttet geografisk betegnelse) eller »DOP« (BOB) og det tilhørende EU-symbol

— Honningtype: »Miel de Mielada« (honningdughonning) eller »Monofloral de Brezo« (enkeltblomstret lynghonning) (alt efter de pollenegenskaber, der er beskrevet for produktet)

— Nedenstående logo for oprindelsesbetegnelsen

— Kontrolnummeret med kontrolinstansens navn eller kontroletiket.

FARVER : GUL : PANTONE 130C BRUN : PANTONE 4695C

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Produktionsområdet for BOB'en »Miel de Liébana« omfatter alle kommuner i Liébana-regionen, som er en del af den selvstyrende region Cantabrien.

Regionen omfatter følgende kommuner:

Cabezón de Liébana, Camaleño, Cillorigo de Liébana, Pesaguero, Potes, Tresviso og Vega de Liébana.

Det samlede areal er på 570 km2.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

5.1.1. Naturlige faktorer

Liébana er beliggende i centrum af den cantabriske højderyg og har på grund af sin morfologi og profil en meget klar og naturlig afgrænsning, og nogle af dets geografiske grænser udgøres af de højeste bjergtoppe i Cantabrien. Bjergmassiverne strækker sig ind mod områdets centrale del og danner fire højtliggende, snævre og lukkede dale og mødes i Potes, som er regionens geografiske og administrative center.

Regionen danner en cirkel, en enorm gryde mellem tykke kalkstensmure midt imellem bjergformationerne Picos de Europa. De laveste højder, i midten af dette område, ligger på omkring 300 m.o.h., og i yderområderne er der højder på op til 2 600 m.o.h.

I geologisk henseende er klipperne fra kultiden de mest fremherskende. Kalkstensformationer, som stammer fra den yngre kultid og er formet af karstiske processer, danner den centrale og den østlige massiv i Picos de Europa og den nordlige del af amtet. Fra den ældre kultid stammer de nemt eroderbare skifer- og sandstensformationer i dalenes nedre del.

På grund af de komplekse orografiske forhold finder man i Liébana et middelhavsagtigt mikroklima — midt i en region, der ellers er præget af et atlanterhavsklima.

Gennemsnitstemperaturen i Liébana svinger mellem maksimum 21 °C og minimum 8 °C, og der er udbredt frost 3-4 måneder om året.

Regionen er meget fugtig. Den gennemsnitlige årlige nedbør er på de højest liggende steder 2 000 liter pr. m2, mens den i de centrale dele af dalen kun er på 700 liter, og der er her en tør periode på op til tre måneder.

Liébana er en region med stor naturmæssig værdi. Den er godt bevaret og kun lidt berørt af menneskelige aktiviteter. 41 % af arealet er trædækket, og der findes nu her også syv fredede områder, som dækker mere end 32 % af regionen. To af dem er nationale naturparker (Parque Nacional de los Picos de Europa og Área de Protección del Oso Pardo), og fem af dem er udpeget af EU: to områder af fællesskabsbetydning (Río Deva og Liébana) og tre særligt beskyttede områder (Sierra de Peña Sagra, Desfiladero de la Hermida og Liébana).

Alle disse betingelser gør, at dette område har en usædvanligt varieret vegetation, og side om side finder man således skove og flora, der er typiske for atlanterhavsklimaet, og arter, der er typiske for middelhavsregioner.

Honning-palynologiske analyser har vist, at den lokale honning indeholder 40 forskellige typer pollen, og for de hyppigst forekommende har man udarbejdet et katalog over den vigtigste honningflora i Liébana, hvori angives plantefamilier og -arter samt deres betydning for biavlen og fænologiske aspekter:

BIAVLSFLORA (Familie, videnskabeligt og almindeligt benyttet navn) BETYDNING FOR BIAVL FÆNOLOGI (blomstringsperiode) LYNGFAMILIEN Erica sp. (trælyng) N Maj-oktober Calluna vulgaris (hedelyng) N Juli-september ROSEFAMILIEN Rubus ulmifolius (brombær) NP Juni-august Prunus spinosa L. (slåen) NP April-maj Crataegus monogyna (hvidtjørn) NP April-maj BÆLGPLANTER Trifolium sp. (kløver) N April-juli Cytisus cantabricus (»escoba«; gyvelfamilien) NP April-august Genista florida og G. obtusiramea (spansk gyvel og kostgyvel) NP Maj-august Medicago sp. NP Marts-september FAGACEAE Quercus pyrenaica (pyrenæereg) PM Maj-september Quercus petraea (vintereg) PM Maj-september Quercus ilex rotundifolia (steneg) PM Maj-september Quercus suber (korkeg) PM Maj-september Castanea sativa Miller (kastanje) NPM Maj-september BORAGINACEAE Echium vulgare (vejbredslangehoved) NP Marts-maj ASTERACEAE Centaurea spp. N Maj-juli PLANTAGINACEAE Plantago sp. (glat vejbred) P Maj-september

(N = nektar P = pollen M = honningdug)

Blomstringsperioderne for de arter i zonen, der er af interesse for biavlen, er meget varierende, og det gør det muligt for bierne at indsamle meget forskelligartede pollen over en meget lang periode — fra marts til november.

Den måde, hvorpå bierne udnytter denne honningflora, giver Liébana-honningen nogle særlige og enestående egenskaber.

Dette kendskab til Liébana-honningens pollenspektrum sammenholdt med den særlige honningflora samt den begrænsede forekomst af pollen fra afgrøder og andre pollen, der er meget hyppigt forekommende på den iberiske halvø, gør det nemt at skelne den fra andre honninger.

5.1.2. Menneskelige faktorer

Biavlerne i Liébana-regionen viderefører en flere hundrede år gammel tradition. Biavlen opstod oprindeligt på grund af behovet for at producere voks, som var en meget vigtig handelsvare i en selvforsynende landbrugsøkonomi. Dokumenter hidrørende fra Liébanas Cartulario de Santo Toribio vidner således om, at der i forbindelse med salg af nogle jorder i 933 blev foretaget betaling med voks.

Hvad angår honningen fra Liébana, finder man de første vidnesbyrd i de såkaldte libros de de tazmías (bøger om betaling af tiender) fra slutningen af det 16. århundrede, hvor man redegør for tiender opkrævet af kirken, og heri omtaler man honning.

Disse historiske henvisninger suppleres af gastronomiske henvisninger (desserter som den såkaldte merdoso, som man tilbereder én gang om året, efter at man har slagtet sine svin, los frisuelos med honning og vinpresserester med honning), som alle er udtryk for denne tradition.

Biavlen bygger på følgende traditioner:

— Anvendelse af bistader af træ

— Bistaderne flyttes fra lavt liggende områder til mere højt liggende områder med det formål at udnytte regionens honningproduktionspotentiale bedst muligt

— Bierne bliver ikke fodret kunstigt, mens honningen produceres

— Bierne fjernes med den traditionelle børstemetode

— Honningen udvindes ved koldcentrifugering af tavler og dekantering — aldrig ved tryk

— Man bruger stadig røgpustere, og som brændsel anvendes naturlige og traditionelle vegetabilske produkter (blandinger af lokalt hø og egeblade (Quercus spp.) og laurbær (Lauris nobilis)) til at frembringe kold og aromatisk røg, som ikke ændrer honningens egenskaber

— I løbet af alle disse produktionsfaser overstiger honningens temperatur ikke 40 °C, og den må ikke pasteuriseres

— Der anvendes hovedsageligt bisværme, der hidrører fra og er tilpasset regionen.

I regionen findes der på nuværende tidspunkt 32 professionelle biavlere med 1 568 bistader og 5 udvindings- og emballeringsvirksomheder. Det skal også nævnes, at der findes en sammenslutning til fremme af Liébana-honning, som repræsenterer en del af disse, og at man årligt afholder biavlermessen Feria Apícola de Vega de Liébana.

5.2. Produktets egenart

Særpræget ved honninger fra Liébana kommer hovedsageligt til udtryk i deres fysisk-kemiske egenskaber, pollensammensætningen og de organoleptiske egenskaber.

Disse honninger udmærker sig ved deres friskhed (HMF ≤ 20 mg/kg honning og med en diastatisk aktivitet på mellem 25 og 55 på Schade-skalaen).

De er intakte, fordi de ikke bliver udsat for intens varmebehandling. De opvarmes til maksimalt 40 °C. Herved sikres honningens helt specifikke egenskaber, som den får fra regionens flora og bierne.

De særlige træk ved honningens fysisk-kemiske og sensoriske egenskaber og dens pollenegenskaber er resultatet af den karakteristiske flora, der på usædvanlig vis både omfatter skovflora og flora, som er typisk for atlanterhavsklimaet og typiske middelhavsarter og alpine arter.

De forskellige pollenspektre for disse honninger, der anvendes som markører, har gjort det muligt at definere botaniske arter, der har betydning for honningproduktionen, og som karakteriserer dem (se tabellen i afsnit 5.1.1). Man finder en stor forekomst af Ericaceae i lynghonningen og af arten Quercus i honningdughonningen. Disse arter tegner sig for en stor andel af Liébana-regionens honningflora, hvis nektar og melasse, når de er omdannet af bierne, adskiller sig fra dem, der produceres i andre regioner. Dette er et klart bevis på disse honningers specificitet set i forhold til det geografiske område for BOB'en for Liébana-honning.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Det mikroklima af middelhavstypen, som man finder i Liébana-regionen, der er beliggende midt i den bjergrige del af Cantabrien og omgivet af store bjergmassiver, som isolerer den i forhold til andre regioner og Det Cantabriske Hav, giver denne region nogle helt specielle betingelser, som muliggør forekomsten af en meget heterogen honningflora, og det afspejles i de enestående egenskaber hos den lokale honning.

Som det fremgår af dataene vedrørende pollenegenskaber og resultaterne af fysisk-kemiske analyser og sensoriske analyser, er Liébana-honningen et særegent og enestående produkt, hvis egenskaber hænger nøje sammen med den flora, man finder i økosystemerne i Liébana-regionen, der er katalogiseret som en »lokalitet af fællesskabsbetydning« på grund af dens meget store antal bevaringsværdige habitater, jf. bilag I til direktiv 92/43/EØF.

Fremstillingen af Liébana-honningen er meget traditionspræget, og traditionerne, som holdes i hævd, har indflydelse på den måde, bistaderne holdes på, og på selve produktionen. Dette — sammenholdt med dens særlige kvalitet — gør, at denne honning nyder et godt ry, og at den har været forhandlet med denne betegnelse i mere end 30 år.

Henvisning til offentliggørelse af varespecifikationen

[Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (3)]

http://www.alimentosdecantabria.com/

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12. Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Se fodnote 2.