Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets forordning om fremme af omstilling af fartøjer og omskoling af fiskere, som indtil 1999 var afhængige af fiskeriaftalen med Marokko"

(2002/C 36/08)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 7. september 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 36 og 37 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Jesús Muñiz Guardado som hovedordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 385. plenarforsamling af 17-18. oktober 2001, mødet den 18. oktober 2001, følgende udtalelse med 49 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

ØSU bifalder Kommissionens forslag med forbehold af følgende bemærkninger:

1. Generelle bemærkninger

1.1. I begrundelsen redegøres for de omstændigheder, som ligger til grund for forslaget til forordning, men følgende aspekter omtales ikke direkte:

- med den manglende fornyelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, som var en af EU's vigtigste fiskeriaftaler, har EU-flåden mistet en historisk fiskeplads, hvilket har fået ikke alene økonomiske, men også sociale konsekvenser;

- det er overordentlig vigtigt, at forslaget til forordning kommer til at omfatte en særlig foranstaltning med henblik på diversificering i alle regioner. Skønt der kun nævnes tre regioner i Spanien, som anses for direkte berørte, er der andre, som berøres indirekte. For Portugals vedkommende er der tale om regionerne Alentejo (Sesimbra havn) og Algarve (Olhão havn) og i Spanien er det den selvstyrende region Valencia og byen Ceuta, der også berøres af denne omstilling;

- når der er tale om en så stor omstillingsproces med så vidtrækkende følger såvel for fiskerne som rederne samt for alle de sektorer, som berøres direkte og indirekte (fiskefabrikker, værfter osv.), burde man efter ØSU's mening have overvejet en specifik foranstaltning for alle berørte regioner;

- det anerkendes i begrundelsen, at mange af fiskerne ikke vil kunne finde ny beskæftigelse inden for fiskeriet. Alligevel bliver den specifikke støtte til disse fiskere i henhold til forordning (EF) nr. 2792/1999 (artikel 12) ikke forhøjet i modsætning til støtten til rederne, der - som det fremgår af artikel 2 i forordningen - foreslås forhøjet, skønt dette ikke nævnes i begrundelsen;

- de særlige foranstaltninger for fartøjer og fiskere, der foreslås med henblik på denne omstilling, bør danne model for andre situationer, som kan opstå fremover i forbindelse med EU's fiskeriaftaler.

2. Særlige bemærkninger

2.1. Indledning

2.1.1. Redegørelsen i de indledende betragtninger er korrekt og giver basis for forslaget til forordning, skønt de midler, der i betragtning 8 foreslås afsat til førtidspensionering eller omskoling af fiskerne, bør forhøjes i betragtning af de særlige karakteristika ved denne omstilling.

2.1.2. Ligeledes burde der i betragtning 11 have været foreslået en særlig foranstaltning med henblik på diversificering af de kystområder, som er mest berørt af den manglende fornyelse af aftalen.

2.1.3. ØSU opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til bemærkningerne om dette spørgsmål i udtalelsen om reformen af den fælles fiskeripolitik, der er under udarbejdelse.

2.2. Afsnit I - Generelle bestemmelser

2.2.1. Artikel 1

I denne artikels stk. 1 fastsættes det, at et midlertidigt aktivitetsophør på mindst ni måneder er en betingelse for at blive omfattet af særlige foranstaltninger, men der gives ingen begrundelse for varigheden af denne periode, som ØSU anser for aldeles diskriminatorisk over for de redere og fiskere, som har genoptaget deres aktiviteter (i mange tilfælde midlertidigt og således, at EU og de berørte medlemsstater er blevet sparet for udgifter til støtte), men som meget vel kan befinde sig i samme situation som de øvrige fiskere og redere.

2.3. Afsnit II - Undtagelsesforanstaltninger

2.3.1. Artikel 2

2.3.1.1. I artikel 2, stk. 1, litra a) i) fastsættes det, at de satser, der er nævnt i artikel 7, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2792/1999, forhøjes med 20 %. Det ville have været ønskeligt med en forhøjelse på 30 % eller 40 % i betragtning af de særlige omstændigheder omkring denne omstilling og også set i forhold til, at der i stk. 1, litra c) ii), anføres en forhøjelse på 30 %.

2.3.1.2. I stk. 1, litra b) iii), fastsættes det, at fartøjernes minimumsalder, som i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2792/1999 er fastsat til ti år, nedsættes til fem år. Skønt denne nedsættelse er positiv, kunne man godt i undtagelsestilfælde have givet mulighed for ophævelse eller yderligere nedsættelse af den nævnte periode.

2.3.1.3. Man må ikke glemme, at der er fartøjer, som er bygget for nyligt med henblik på fiskeri i Marokkos farvande, og som nu er udelukket fra disse fiskepladser. Hver enkelt af de berørte medlemsstater skal finde ny anvendelse for disse fartøjer, hvis de ikke nemt kan eksporteres.

2.3.1.4. I begrundelsen til forslaget til forordning anføres det på s. 3 under overskriften "Undtagelsesforanstaltninger", andet afsnit, at det er nødvendigt at lette fartøjernes aktivitetsophør gennem overførsel til et tredjeland "uanset fartøjernes alder", mens der i slutningen af afsnittet "Særlig aktion" foreslås en procentvis fordeling af midlerne til de enkelte foranstaltninger (højst 28 % til eksport af fartøjer).

2.3.1.5. Denne fordeling skal være tilstrækkelig fleksibel til, at forordningen reelt giver basis for den særlige foranstaltning vedrørende eksport af nye fartøjer; desuden er fartøjernes alder, som det erkendes i begrundelsen, ikke en afgørende betingelse for at blive omfattet disse foranstaltninger.

2.3.1.6. I stk. 1, litra c), fastsættes det, at der i forbindelse med udskiftning af fiskeredskaberne ved omstilling til en anden fiskeriaktivitet kan ydes offentlig støtte efter forhøjede satser og uden krav om en minimumsperiode efter moderniseringen, hvilket hilses velkommen.

2.4. Afsnit III - Særlig aktion

2.4.1. Artikel 3

2.4.1.1. Der foreslås ingen forhøjelser for socioøkonomiske foranstaltninger, jf. stk. 2, litra b) iii).

2.4.1.2. I stk. 3 fastsættes en omtrentlig fordeling af midlerne, idet 40 % skal gå til endelig omstilling, 28 % til endelig overførsel og modernisering af fartøjer og 32 % til socioøkonomiske foranstaltninger.

2.4.1.3. Det bør inden for mulighedernes grænse tilstræbes, at hovedparten af budgetmidlerne anvendes til opretholdelse af aktiviteterne gennem modernisering af fartøjerne. Derfor er det vigtigt, at EU indgår nye fiskeriaftaler, søger nye fiskepladser osv.

2.4.2. Artikel 4

2.4.2.1. I stk. 1, litra d), anføres det, at foranstaltningerne under forordning (EF) nr. 2792/1999 anvendes uden ændringer for så vidt angår maksimumspræmien for en fisker eller for et givet fartøj. Fiskerne burde dog tildeles en forhøjelse af støttesatserne på linie med de forhøjelser, som fastsættes for redernes vedkommende i artikel 2, stk. 1, litra a) i) og litra b) i).

2.4.2.2. I stk. 2 fastsættes det for de tilfælde, hvor der ydes præmie for oprettelse af et blandet selskab, at ansøgeren skal forelægge bevis for, at der er stillet en bankgaranti for et beløb svarende til 40 % af præmiebeløbet. Dette fremmer ikke udbredelsen af denne selskabstype, for rent bortset fra de finansielle omkostninger ved oprettelsen af en bankgaranti er dette ikke den mest velegnede betingelse i disse exceptionelle tilfælde.

2.4.2.3. I stk. 3 fastsættes det, at støtten til modernisering er undergivet betingelserne i artikel 9 i forordning (EF) nr. 2792/1999. I denne artikel foreslås det i det foreliggende forslag til reform af forordningen, som ØSU også er ved at udarbejde udtalelse om(1), at fartøjer i en hvilken som helst kategori, der er hjemmehørende i medlemsstater, hvor en enkelt fartøjskategori ikke har opfyldt det årlige mål, ikke kan modtage støtte.

2.4.2.4. I det - ganske vist usandsynlige - tilfælde, at en anden fartøjskategori ikke opfylder FUP-målene i de lande, som berøres af aftalen med Marokko, burde dette ikke berøre denne særlige foranstaltning.

2.4.2.5. Støtten til fiskerne i henhold til stk. 3 er ikke underkastet lige vilkår set i forhold til de forhøjelser af støtten, som rederne tildeles.

2.4.3. Artikel 5

2.4.3.1. I artikel 5 bør det understreges, at bestemmelserne om støtteudbetalingen skal være fleksible, og at fristerne skal være så korte som muligt, eftersom langt størstedelen af fartøjerne i dag ligger stille, og den støtte, de modtager, ophører den 31. december 2001. Det er derfor yderst vigtigt at følge en særlig procedure for at undgå forsinkelser af betalingerne.

Bruxelles, den 18. oktober 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 311 af 7.11.2001, s. 3.