(Ændring 43)
Artikel22,stk. 3,afsnit2
Resultatet af kontrollen skal drøftes med den pågældende med-
lemsstats myndigheder, før der udarbejdes en endelig rapport,som rundsendes.Resultatet af kontrollen skal drøftes med den pågældende
medlemsstats myndigheder, før der udarbejdes en endeligrapport, som rundsendes. Hver 6. måned forelægger
Kommissionen Europa-Parlamentet en rapport, der angi-ver gennemførelsesgraden for de enkelte medlemsstatersvedkommende, første gang 6 måneder efter ikrafttrædel-
sen af denne forordning.
(Ændring 44)
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentlig-
gørelsen iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i
DeEuropæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den [en måned efterikrafttrædelsen] .Den anvendes fra den 1. september 2000 .
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkningaf oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97
(KOM(1999) 487 5dash C5-0240/1999 5dash 1999/0204(COD))
(Fælles beslutningsprocedure: førstebehandling)
Europa-Parlamentet,
7dash der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (KOM(1999) 487 (
1)),
7dash der har fået forslaget forelagt af Kommissionen, jf.EF-traktatens artikel 251, stk.2, og artikel 152
(C5-0240/1999),
7dash der henviser til forretningsordenens artikel 67,
7dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik og
udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A5-0088/2000),
1.godkender det således ændrede forslag;
2.anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre dette forslag i væsentlig grad
eller erstatte det med en anden tekst;
3.pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen.
(1) EFT C 376 E af 28.12.1999, s. 42.
9. EU-Afrika-topmødet (Kairo den 3. og 4. april 2000)
B5-0325, 0330, 0332, 0336 og 0337/2000
Europa-Parlamentets beslutning om topmødet EU-Afrika
Europa-Parlamentet,
7dash der henviser til konklusionerne fra EU-Afrika topmødet i Kairo den 3.og 4.april 2000,7dash der henviser til aftalen med Sydafrika om udvikling og handelssamarbejde,7.2.2001 DA C 40/141 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 12. april 2000
KOMMISSIONENS FORSLAG ÆNDRINGER
7dash der henviser til Den Paritetiske Forsamlings betænkning om de fremtidige forbindelser mellem AVS
og EU,
7dash der henviser til Barcelona-erklæringen fra november 1995,
A.der henviser til, at det første topmøde EU-Afrika, hvori deltog 67 stats- eller regeringschefer, fandt sted
i Kairo den 3.og 4.april 2000,
B.der henviser til, at en ny dialog mellem Afrika og EU kun kan baseres på fælles interesser i fremme af
menneskerettigheder, social, økonomisk og kulturel udvikling af et civilt samfund og konfliktforebyg-
gelse,
C.der henviser til, at dette topmøde var en vigtig lejlighed til at etablere en mere udbytterig dialog og en
bedre forståelse mellem de to nabokontinenter; der ikke desto mindre beklager, at hverken Europa-Parlamentet eller Den Paritetiske Forsamling AVS-EU eller de pågældende interparlamentariske delega-tioner for Middelhavsområdet var indbudt til at deltage aktivt i topmødet,
D.der glæder sig over den fælles beslutning om at fremme de særlige forbindelser mellem Afrika og EU,
især på handelsområdet, men også inden for alle andre områder af international politik og konflikt-forebyggelse,
E.der henviser til, at topmødet EU-Afrika fandt sted på et afgørende tidspunkt, hvor udviklingslandene
forsøger at overvinde følgerne af globaliseringen for deres økonomier, og hvor de mere og mere tvin-ges til at gøre en yderligere indsats i retning af regional integration,
F.der henviser til, at over halvdelen af den afrikanske befolkning i øjeblikket lever i dybeste fattigdom,
og at det kræver en mere beslutsom europæisk og international strategi at afhjælpe denne situation,
G.der henviser til, at mange afrikanske landes gældsbyrde effektivt lammer deres evne til at udvikle deres
økonomi såvel som at tage fat på de tvingende nødvendige sociale behov, såsom sundhed og uddan-nelse,
H.der henviser til, at respekten for menneskerettigheder, demokratiske principper, retsstatsprincipper og
god regeringsførelse må være en forudsætning for enhver finansiel støtte fra EU til eller gældssaneringfor udviklingslandene,
I.der henviser til, at den gældssanering, der ydes de udviklingslande, som overholder de demokratiske
principper, vil være et vigtigt incitament for de lande, som stadig ikke har indført demokratiske insti-
tutioner, således som fastsat i den nye partnerskabsaftale,
J.der henviser til, at der i tiltagende grad opfordres til, at man i omfattende grad om ikke fuldstændigt
eftergiver de stærkt forgældede fattige lande deres internationale gæld og anvender disse ressourcer tilat tackle grundlæggende sociale behov,
K.der henviser til behovet for at fremme et uafhængigt retssystem som en grundlæggende faktor i demo-
kratiseringsprocessen i Afrika og i forbindelse med beskyttelsen af menneskerettighederne,
L.der henviser til, at nogle afrikanske regioner stadigvæk er plaget af krige og mangel på regionalt sam-
arbejde, der kan bidrage til fredelige løsninger på konflikter,
M.der henviser til, at EU og Afrika må advare ekstremister af enhver art mod, at folkemord og
forbrydelser mod menneskeheden medfører straffe, uafhængig af, hvor eller af hvem de begås,
N.der er foruroliget over nogle EU-medlemsstaters rolle i forbindelse med de afrikanske staters enorme
indkøb af våben,
O.der henviser til, at aids og malaria er enorme hindringer for en bæredygtig udvikling på grund af deres
sociale og økonomiske følgevirkninger,
P.der henviser til afgørelsen truffet i Tampere, for så vidt angår klausulen om tilbagetagelse vedrørende
tilbagevenden for statsborgere, tredjelandsstatsborgere og statsløse, som befinder sig på EU’s område,C 40/142 DA 7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 12. april 2000
Q.der henviser til, at emnet indvandring bør gøres til genstand for en indgående drøftelse mellem EU’s
partnere og de afrikanske lande under overholdelse af de internationale aftaler vedrørende menneske-rettigheder,
R.der beklager, at topmødets organisatorer i sidste ende ikke tillod de europæiske og afrikanske ikke-
statslige organisationer at mødes i Kairo,
1. glæder sig over initiativet med afholdelsen af det første topmøde EU-Afrika i Kairo den 3.og 4.april
2000 og håber, at dette initiativ vil bidrage til en ny dimension i de strategiske forbindelser mellem Afrikaog Den Europæiske Union, således at der opnås fred, stabilitet og respekt for menneskets værdighed viaøkonomiske og sociale fremskridt;
2.opfordrer til vedtagelsen af en hensigtsmæssig fælles struktur, der skal sikre en opfølgning af dette
initiativ, men kræver, at Europa-Parlamentet, Den Parlamentariske Forsamling AVS-EU og de pågældendeinterparlamentariske delegationer for Middelhavsområdet fuldt ud inddrages heri i fremtiden;
3.opfordrer både EU og de afrikanske lande til at arbejde sammen i internationale fora for at nå frem til
den nødvendige fleksibilitet i det multilaterale handelssystem, som skal gøre det muligt for Afrika og udvik-lingslandene generelt at opnå en gradvis og fortløbende integration i verdensøkonomien, uden at de sætterderes bæredygtige udvikling på det sociale, økonomiske og miljømæssige område over styr;
4.insisterer navnlig på behovet for en integreret strategi til bekæmpelse af fattigdom og kræver på ny,
at der frigøres de nødvendige midler til at dække menneskets grundlæggende behov og den sociale sektorsbehov for på den måde at halvere fattigdommen inden 2015;
5.opfordrer EU til at stille øget finansiel og teknisk bistand til rådighed for Afrika, især inden for om-
råderne informationsteknologi og kapacitetsopbygning, således at man forhindrer, at den teknologiske ogkapacitetsmæssige kløft mellem nord og syd bliver endnu større; understreger i denne forbindelse denpotentielle synergi, som kan opnås gennem regionalt samarbejde og integration, således som omtalt i dennye partnerskabsaftale;
6.gentager på ny behovet for at sikre sammenhæng og komplementaritet i EU’s og dets medlemsstaters
udviklingspolitik, navnlig på områderne fiskeri og landbrugseksport;
7.opfordrer indtrængende EU og medlemsstaterne til at tage effektive skridt til at sikre, at interesserne
og forpligtelserne på menneskerettighedsområdet hænger sammen med den fælles udenrigs- og sikkerheds-politik og dens eksterne forbindelser, og inddrages i denne politik;
8.opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til at øge EU’s politiske tilstedeværelse i Afrika ved
at styrke den europæiske diplomatiske aktion på kontinentet gennem en fuldstændig udnyttelse af denfælles sikkerhedspolitiks instrumenter, navnlig med hensyn til konfliktforebyggelse og konfliktbilæggelse,og ved en bedre samordning af aktionen fra de EU-medlemsstaters side, som sidder i FN’s Sikkerhedsråd;
9.opfordrer Kommissionen og EU-medlemsstaterne til at samarbejde om at øge og forbedre støtten til
uafhængige nationale domstole i Afrika for at sikre, at troværdige institutioner forsvarer menneskerettig-hederne og retsstatsprincipperne;
10.opfordrer EU og dets medlemsstater til at gennemføre en global strategi i de internationale finansie-
ringsinstitutter, således at de fattigste udviklingslandes gæld eftergives på betingelse af, at de demokratiskeprincipper overholdes, og at der er tale om en god regeringsførelse, og at disse ressourcer anvendes til at
afhjælpe de alvorligste sociale behov; opfordrer i denne forbindelse til, at man lemper kriterierne for det
initiativ vedrørende de mest forgældede fattige lande, som blev iværksat af IMF og Verdensbanken i 1996,og at man udvider det til at omfatte alle ansøgerlande, især de lande, der er ved at lægge en alvorlig kriseeller international konflikt bag sig;
11.understreger ikke desto mindre, at ansvaret for udviklingen i sidste instans ligger hos de afrikanske
lande selv;7.2.2001 DA C 40/143 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 12. april 2000
12.opfordrer Kommissionen og Rådet til at forstærke partnerskabet med de afrikanske lande med hen-
blik på at skabe den nødvendige fleksibilitet i WTO og få gjort en ende på de restriktive overnationaleregler, som prioriterer en liberalisering af samhandelen frem for at mindske fattigdommen og skabe enbæredygtig udvikling;
13.glæder sig over nogle landes beslutning om at annullere deres offentlige fordringer over for Afrikas
mest forgældede fattige lande og opfordrer de øvrige medlemsstater til at gøre ligeså;
14.opfordrer især Kommissionen til at yde teknisk og finansiel bistand til bekæmpelsen af AIDS og
malaria og til at gøre det lettere at få adgang til de relevante lægemidler i Afrika ved at yde støtte tiludviklingsprogrammer på lægemiddelområdet med hjælp fra Den Europæiske Union; kræver, at man inationale nødsituationer prioriterer lokal produktion og distribution af billigere hiv-lægemidler i Afrikaog andre udviklingslande;
15.opfordrer Kommissionen til yderligere i væsentlig grad at styrke EMVI’s (European Malaria Vaccine
Initiative) og AMVTN’s (African Malaria Vaccine Testing Network) evne til accelereret udvikling af og for-søg med tvingende nødvendige malariavacciner, der tager sigte på befolkningernes behov i områder medmalaria, gennem et fuldstændigt malariavaccinationsprogram, der omfatter alle processerne fra valideringefter opdagelsen over begrænset GMP-produktion (Good Manufacturing Practice) til kliniske forsøg iEuropa og Afrika;
16.understøtter erklærede planer fra topmødet vedrørende programmerne for minerydning og mener,
at det i situationen efter konflikterne er nødvendigt at udarbejde programmer for rehabilitering, afvæbning,hjemsendelse og reintegrering af de tidligere soldater, især børnesoldater;
17.opfordrer EU og dets medlemsstater til at øge de foranstaltninger, der træffes inden for adfærdsko-
deksen for våbeneksport, idet de kriterier også strammes ud fra hvilke medlemsstaterne vurderer våben-eksporten, og at gøre forhøjelsen af udviklingsstøtten afhængig af foranstaltninger mod oplagring ogspredning af våben i afrikanske lande;
18.beklager, at der ikke er sket fremskridt i forbindelse med EU’s og de afrikanske landes oprettelse af
en hensigtsmæssig mekanisme til konfliktforebyggelse, og mener, at en af hovedmålsætningerne for et nytpartnerskab mellem EU og Afrika bør være en styrkelse af det regionale samarbejde;
19.opfordrer indtrængende både EU’s medlemsstater og de afrikanske lande, som endnu ikke har gjort
det, til at undertegne og ratificere Rom-statutten om oprettelsen af en permanent international straffedom-
stol og til i fuld udstrækning at samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal for Rwanda;
20.opfordrer alle EU’s medlemsstater samt de afrikanske lande til at undertegne, ratificere og gennem-
føre den nye protokol om børnesoldater, efter at den er blevet formelt vedtaget af FN’s generalforsamling,og at fastlægge en minimumsalder på mindst 18 år for frivillig rekruttering;
21.opfordrer alle de afrikanske lande, som endnu ikke har gjort det, til at ratificere det afrikanske
charter om børns rettigheder og velfærd;
22.understøtter især De Forenede Nationers Sikkerhedsråds beslutning om at udsende 5 537 FN-solda-
ter til at overvåge våbenstilstanden i de konfliktområder, der spalter Den Demokratiske Republik Congo;kræver, at der tages politiske og diplomatiske hasteinitiativer for at afklare de øvrige stadig herskendekonflikter;
23.erkender den helt afgørende rolle, de menneskelige ressourcer spiller for en bæredygtig og rimelig
udvikling i Afrika; mener absolut, at der er behov for at udforme nationale politikker for basisuddannelsenog i den forbindelse især prioritere unge piger og uddannelse inden for de naturvidenskabelige fag ogteknologi samt fremme af lokal teknologi;
24.erklærer på ny, at det støtter de ikke-statslige organisationer, som er udtryk for, hvad der rører sig i
det civile samfund, og garanterer dem, at det vil tage hensyn til konklusionerne af deres arbejde i forbin-delse med topmødet;
25.pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og regeringerne i de
stater, der var repræsenteret under topmødet EU-Afrika.C 40/144 DA 7.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 12. april 2000