Kommissionens meddelelse om uformel vejledning i relation til nye spørgsmål vedrørende EF-traktatens artikel 81 og 82, som opstår i individuelle sager (vejledningsskrivelser)

(2004/C 101/06)

(EØS-relevant tekst)

I. FORORDNING (EF) nr. 1/2003

1. I forordning 1/2003(1) fastsættes et nyt system for gennemførelse af traktatens artikel 81 og 82. Samtidig med at forordningen er beregnet til igen at sætte fokus på den vigtigste målsætning, nemlig en effektiv håndhævelse af konkurrencereglerne, skaber den også retlig forudsigelighed, eftersom den foreskriver at aftaler(2), der falder ind under artikel 81, stk. 1, men opfylder betingelserne i artikel 81, stk. 3, er gyldige og kan håndhæves fuldt ud ab initio, uden at det er nødvendigt, at en konkurrencemyndighed træffer en forudgående beslutning derom (artikel 1 i forordning (EF) nr. 1/2003).

2. Samtidig med, at der inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1/2003 gives parallel kompetence til Kommissionen, medlemsstaternes konkurrencemyndigheder og medlemsstaternes domstole til at anvende artikel 81 og 82 i deres helhed, begrænses risikoen for en inkonsekvent anvendelse af en række foranstaltninger. Derved sikres det primære aspekt af den retlige forudsigelighed for virksomhederne som afspejlet i Domstolens retspraksis, dvs. at konkurrencereglerne anvendes konsekvent i hele Fællesskabet.

3. Virksomhederne har som helhed gode muligheder for at vurdere lovligheden af deres handlinger, således at de er i stand til at træffe en begrundet beslutning om, hvorvidt de skal vedblive med en aftale eller en praksis og i hvilken form. De har direkte kendskab til de faktiske forhold og har adgang til gruppefritagelsesforordninger og retspraksis samt en omfattende vejledning i Kommissionens retningslinjer og meddelelser(3).

4. Samtidig med reformen af reglerne om gennemførelse af artikel 81 og 82 gennemført ved forordning (EF) nr. 1/2003 har Kommissionen foretaget en revision af gruppefritagelsesforordningerne og af Kommissionens meddelelser og retningslinjer med henblik på at give de erhvervsdrivende større mulighed for selv at foretage en vurdering. Kommissionen har også udarbejdet retningslinjer om anvendelsen af artikel 81, stk. 3(4). Dette sætter i langt de fleste tilfælde virksomhederne i stand til at foretage en pålidelig vurdering af deres aftaler for så vidt angår artikel 81. Endvidere pålægger Kommissionen i reglen kun bøder, der overstiger symbolske beløb(5), når det enten i generelle retsforskrifter, retspraksis eller beslutningspraksis er fastslået, at en vis adfærd udgør en overtrædelse.

5. I tilfælde, der til trods for ovenstående elementer giver anledning til alvorlig usikkerhed, fordi de rejser nye eller uløste spørgsmål i forbindelse med anvendelsen af artikel 81 og 82, kan de enkelte virksomheder have behov for at søge uformel vejledning hos Kommissionen(6). Hvis Kommissionen finder, at det er hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med dens prioriteringer på håndhævelsesområdet, kan den yde en sådan vejledning om nye spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 81 og/eller 82 i en skriftlig udtalelse (vejledningsskrivelse). Der redegøres nærmere for dette instrument i denne meddelelse.

II. GRUNDLAGET FOR AT VURDERE, OM DER SKAL UDFÆRDIGES EN VEJLEDNINGSSKRIVELSE

6. Forordning (EF) nr. 1/2003 giver Kommissionen beføjelser til effektivt at retsforfølge og straffe overtrædelser af artikel 81 og 82(7). En af de vigtigste målsætninger for forordningen er at sikre en effektiv håndhævelse af EF's konkurrenceregler ved at afskaffe det tidligere anmeldelsessystem og derved give Kommissionen mulighed for at koncentrere sin håndhævelsespolitik om de alvorligste overtrædelser(8).

7. Selv om forordning (EF) nr. 1/2003 ikke berører Kommissionens mulighed for at yde de enkelte virksomheder uformel vejledning(9), som anført i denne meddelelse, må denne mulighed ikke påvirke forordningens vigtigste målsætning, som er at sikre en effektiv håndhævelse. Kommissionen må derfor kun yde de enkelte virksomheder uformel vejledning, for så vidt som dette er foreneligt med dens prioriteringer på håndhævelsesområdet.

8. Når Kommissionen har fået forelagt en anmodning om en vejledningsskrivelse, overvejer den med forbehold af punkt 7, om det er hensigtsmæssigt at behandle den. Udfærdigelse af en vejledningsskrivelse kan kun overvejes, hvis nedenstående kumulative betingelser er opfyldt.

a) Den materielle vurdering af en aftale eller praksis med hensyn til traktatens artikel 81 og/eller 82 rejser et spørgsmål om anvendelsen af reglerne, som ikke er afklaret i de eksisterende fællesskabsbestemmelser, herunder fællesskabsdomstolenes retspraksis, eller i en offentligt tilgængelig generel vejledning, og for hvilket der ikke findes nogen præcedens i beslutningspraksis eller tidligere vejledningsskrivelser.

b) En umiddelbar vurdering af sagens særlige forhold og baggrund tyder på, at det vil være nyttigt at afklare det nye spørgsmål gennem en vejledningsskrivelse, idet der tages hensyn til følgende elementer:

- den økonomiske betydning, set ud fra forbrugernes synspunkt, af de varer eller tjenester, der berøres af den pågældende aftale, beslutning eller praksis, og/eller

- i hvor høj grad den pågældende aftale eller praksis svarer til eller sandsynligvis vil svare til mere udbredt økonomisk sædvane på markedet, og/eller

- omfanget af de investeringer, der er forbundet med transaktionen, i relation til størrelsen af de pågældende virksomheder, og i hvor høj grad transaktionen relaterer til en strukturel transaktion såsom oprettelsen af et ikke selvstændigt fungerende joint venture.

c) Der kan udfærdiges en vejledningsskrivelse på grundlag af de fremlagte oplysninger, dvs. det er ikke nødvendigt at fremskaffe yderligere oplysninger.

9. Endvidere overvejer Kommissionen ikke en anmodning om en vejledningsskrivelse i nogen af følgende tilfælde:

- de spørgsmål, der anføres i anmodningen, er identiske med eller svarer til spørgsmål, der er rejst i en sag, som verserer for Førsteinstansretten eller Domstolen

- den aftale eller praksis, som er omfattet af anmodningen, er genstand for en verserende sag ved Kommissionen, en domstol i en medlemsstat eller konkurrencemyndighederne i en medlemsstat.

10. Kommissionen overvejer ikke hypotetiske spørgsmål og udfærdiger ikke vejledningsskrivelser om en aftale eller praksis, der ikke længere anvendes af parterne. Virksomhederne kan imidlertid indsende en anmodning om en vejledningsskrivelse til Kommissionen i relation til spørgsmål i forbindelse med en aftale eller praksis, som de planlægger, dvs. før gennemførelsen af denne aftale eller praksis. I så fald skal transaktionen have nået en tilstrækkelig udviklingsgrad, for at en anmodning kan blive taget under overvejelse.

11. En anmodning om en vejledningsskrivelse berører ikke Kommissionens beføjelser til at indlede proceduren i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1/2003 med hensyn til de forhold, der præsenteres i anmodningen.

III. ANMODNING OM VEJLEDNING

12. En anmodning kan fremsættes af en virksomhed eller virksomheder i anførte betydning, som deltager eller planlægger at deltage i en aftale eller praksis, som kan falde ind under traktatens artikel 81 og/eller 82 med hensyn til fortolkningsspørgsmål i forbindelse med en sådan aftale eller praksis.

13. En anmodning om en vejledningsskrivelse sendes til følgende adresse: Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Konkurrence B - 1049 Bruxelles.

14. Der benyttes ingen formular. Der indsendes et notat med en tydelig angivelse af:

- identiteten af alle berørte virksomheder samt en enkelt adresse til brug ved kontakten med Kommissionen

- de specifikke spørgsmål, hvorom der søges vejledning

- fuldstændige og udtømmende oplysninger om alle punkter, der er relevante for en velfunderet vurdering af de anførte spørgsmål, herunder relevant dokumentation

- en detaljeret begrundelse - under hensyn til punkt 8, litra a) - hvori det anføres, hvorfor anmodningen præsenterer et nyt/nye spørgsmål

- alle øvrige oplysninger, der giver mulighed for at vurdere anmodningen på baggrund af de aspekter, der er redegjort for i punkt 8-10 i denne meddelelse, herunder især en erklæring om, at den aftale eller praksis, som er omfattet af anmodningen, ikke er genstand for en verserende sag ved en domstol eller konkurrencemyndighed i en medlemsstat

- hvis anmodningen indeholder elementer, der anses for forretningshemmeligheder, skal disse tydeligt angives

- eventuelle andre oplysninger eller dokumenter, der er relevante i den enkelte sag.

IV. BEHANDLING AF ANMODNINGEN

15. Kommissionen vurderer principielt anmodningen på grundlag af de indsendte oplysninger. Uanset punkt 8, litra c) kan Kommissionen anvende yderligere oplysninger, som er til dens rådighed via offentlige kilder, tidligere procedurer eller enhver anden kilde, og den kan anmode ansøgerne om at indsende supplerende oplysninger. Der gælder de sædvanlige fortrolighedsregler for de oplysninger, som indsendes af ansøgerne.

16. Kommissionen kan dele de oplysninger, den har fået forelagt, med medlemsstaternes konkurrencemyndigheder og modtage input fra dem. Den kan drøfte substansen i anmodningen med medlemsstaternes konkurrencemyndigheder, inden den udfærdiger en vejledningsskrivelse.

17. Hvis der ikke udfærdiges en vejledningsskrivelse, underretter Kommissionen ansøgerne herom.

18. En virksomhed kan til enhver tid trække sin anmodning tilbage. Oplysninger, der er indsendt i forbindelse med en anmodning om vejledning, forbliver under alle omstændigheder hos Kommissionen og kan anvendes i efterfølgende procedurer efter forordning (EF) nr. 1/2003 (se punkt 11).

V. VEJLEDNINGSSKRIVELSER

19. En vejledningsskrivelse indeholder:

- en kortfattet beskrivelse af de forhold, som den er baseret på

- den vigtigste juridiske begrundelse for Kommissionens fortolkning af nye spørgsmål i relation til artikel 81 og/eller 82, som rejses i anmodningen.

20. En vejledningsskrivelse kan begrænses til en del af de spørgsmål, der rejses i anmodningen. Den kan også omfatte yderligere aspekter end dem, der er anført i anmodningen.

21. Vejledningsskrivelser vil blive offentliggjort på Kommissionens websted under hensyntagen til virksomhedernes berettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder beskyttes. Før der udfærdiges en vejledningsskrivelse, enes Kommissionen med ansøgerne om en udgave, der er bestemt til offentliggørelse.

VI. VIRKNINGERNE AF VEJLEDNINGSSKRIVELSER

22. Vejledningsskrivelser er i første omgang beregnet til at hjælpe virksomhederne med selv at foretage en velfunderet vurdering af deres aftaler og praksis.

23. En vejledningsskrivelse berører ikke fællesskabsdomstolenes vurdering af samme spørgsmål.

24. Hvor en aftale eller praksis har udgjort det faktiske grundlag for en vejledningsskrivelse, er Kommissionen ikke udelukket fra senere at undersøge samme aftale eller praksis i en procedure efter forordning (EF) nr. 1/2003, navnlig efter en klage. I så fald vil Kommissionen tage hensyn til den tidligere vejledningsskrivelse, dog med forbehold af ændringer i de tilgrundliggende forhold, nye aspekter fremført af en klager, udviklingen i de europæiske domstoles retspraksis eller større ændringer i Kommissionens politik.

25. Vejledningsskrivelser er ikke kommissionsbeslutninger og er ikke bindende for de konkurrencemyndigheder eller domstole i medlemsstaterne, som har beføjelse til at anvende artikel 81 og 82. Medlemsstaternes konkurrencemyndigheder og domstole kan frit tage hensyn til vejledningsskrivelser udsendt af Kommissionen, hvis de finder det hensigtsmæssigt i forbindelse med en sag.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

(2) I denne meddelelse anvendes udtrykket "aftale" for aftaler, vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og samordnet praksis. Udtrykket "praksis" henviser til dominerende virksomheders adfærd. Udtrykket "virksomheder" dækker ligeledes "sammenslutninger af virksomheder".

(3) Alle de omtalte tekster er tilgængelige på: http://europa.eu.int/comm/ competition/index_da.html

(4) Kommissionens meddelelse - Retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 81, stk. 3 (s. 97).

(5) Symbolske bøder fastsættes normalt til 1000 EUR, jf. Kommissionens retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten (EFT C 9 af 14.1.1998).

(6) Se betragtning 38 i forordning (EF) nr. 1/2003.

(7) Se især artikel 7-9, 12, 17-24 og 29 i forordning (EF) nr. 1/2003.

(8) Se især betragtning 3 i forordning (EF) nr. 1/2003.

(9) Se betragtning 38 i forordning (EF) nr. 1/2003.