P8_TA(2019)0240

Betænkning om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse

Europa-Parlamentets beslutning af 26. marts 2019 om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse (2018/2121(INI))

(2021/C 108/02)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 4 og 13 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU),

— der henviser til artikel 107, 108, 113, 115 og 116 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

— der henviser til sin afgørelse af 1. marts 2018 om nedsættelse af et særligt udvalg om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse og fastsættelse af dets ansvarsområder, medlemstal og funktionsperiode (TAX3) (1),

— der henviser til sit TAXE-udvalgs beslutning af 25. november 2015 (2) og sit TAX2-udvalgs beslutning af 6. juli 2016 (3) om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning,

— der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i EU's selskabsbeskatningspolitik (4),

— der henviser til resultaterne fra undersøgelsesudvalget vedrørende hvidvaskning af penge, skatteundgåelse og skatteunddragelse, som blev forelagt for Rådet og Kommissionen den 13. december 2017 (5),

— der henviser til Kommissionens opfølgning på hver af Parlamentets ovennævnte beslutninger (6),

— der henviser til de mange afsløringer foretaget af undersøgende journalister, herunder LuxLeaks, Panama-papirerne, Paradise-papirerne og senest CumEx-skandalerne samt sagerne om hvidvask af penge, der navnlig involverer banker i Danmark, Estland, Tyskland, Letland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige,

— der henviser til sin beslutning af 29. november 2018 om CumEx-skandalen: økonomisk kriminalitet og huller i den nuværende lovgivning (7),

— der henviser til sin beslutning af 19. april 2018 om beskyttelse af undersøgende journalister i Europa: sagen om den slovakiske journalist Ján Kuciak og Martina Kušnírová (8),

— der henviser til studierne fra Europa-Parlamentets Forskningstjeneste om »Citizenship by investment (CBI) and residency by investment (RBI) schemes in the EU: state of play, issues and impacts«, »Money laundering and tax evasion risks in free ports and customs warehouses« og »An overview of shell companies in the European Union« (9),

— der henviser til studiet om »VAT fraud: economic impact, challenges and policy issues« (10), studiet om »Cryptocurrencies and blockchain — Legal context and implications for financial crime, money laundering and tax evasion« og studiet om »Impact of Digitalisation on International Tax Matters« (11),

— der henviser til Kommissionens undersøgelser om »indikatorer for aggressiv skatteplanlægning« (12),

— der henviser til det bevismateriale, der er indsamlet af TAX3-udvalget i dets 34 høringer med eksperter eller dets drøftelser med kommissærer og ministre og under rejser til Washington, Riga, Isle of Man, Estland og Danmark,

— der henviser til de moderniserede og mere robuste selskabsskatteregler, der er blevet indført i denne valgperiode, navnlig direktiverne om bekæmpelse af skatteundgåelse (ATAD I (13) og ATAD II (14)) og revisionerne af direktivet om administrativt samarbejde på beskatningsområdet (DAC) (15),

— der henviser til Kommissionens forslag, som afventer vedtagelse, navnlig om F(K)SSG (16), pakken om digital beskatning (17) og offentlig landeopdelt rapportering (18) samt Parlamentets holdning til disse forslag,

— der henviser til resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet den 1. december 1997 om Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen (erhvervsbeskatning) og til denne gruppes regelmæssige rapporter til Økofinrådet,

— der henviser til Rådets liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner vedtaget den 5. december 2017 og ændret på grundlag af den løbende overvågning af tredjelandes tilsagn,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. marts 2018 om nye krav imod skatteundgåelse i EU-lovgivningen, bl.a. med henblik på finansierings- og investeringstransaktioner (C(2018)1756),

— der henviser til den igangværende modernisering af momsreglerne, navnlig den endelige momsordning,

— der henviser til sin beslutning af 24. november 2016 om vejen mod et endeligt momssystem og bekæmpelse af momssvig (19),

— der henviser til de nyligt vedtagne nye EU-regler for bekæmpelse af hvidvask af penge, navnlig efter vedtagelsen af den fjerde (20) og den femte (21) revision af direktivet om bekæmpelse af hvidvask af penge,

— der henviser til de traktatbrudsprocedurer, som Kommissionen har indledt mod 28 medlemsstater for ikke at have gennemført det fjerde direktiv om bekæmpelse af hvidvask af penge i national lovgivning korrekt,

— der henviser til Kommissionens handlingsplan af 2. februar 2016 med henblik på at styrke bekæmpelsen af finansiering af terrorisme (COM(2016)0050) (22),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. september 2018 om stærkere EU-rammer for tilsyn og for tilsyn med bekæmpelse af hvidvaskning af penge (COM(2018)0645),

— der henviser til sin beslutning af 14. marts 2019 om det presserende behov for en EU-sortliste over tredjelande i overensstemmelse med direktivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge (23),

— der henviser til EU's finansielle efterretningsenheders platforms (EU's FIU-platforms) kortlægning og mangelanalyse af 15. december 2016 vedrørende de europæiske FIU'ers beføjelser til og hindringer for at fremskaffe og udveksle oplysninger og til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 26. juni 2017 om forbedring af samarbejdet mellem EU's finansielle efterretningsenheder (SWD(2017)0275),

— der henviser til henstilling af 11. juli 2018 fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og Kommissionen til den maltesiske finansielle efterretningsanalyseenhed (FIAU) om de foranstaltninger, der er nødvendige for at overholde direktivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme,

— der henviser til skrivelse af 7. december 2018 fra formanden for TAX3-udvalget til Maltas faste repræsentant ved EU, Daniel Azzopardi, hvori der anmodes om forklaringer vedrørende selskabet »17 Black«,

— der henviser til Kommissionens undersøgelser og beslutninger vedrørende statsstøtte (24),

— der henviser til forslag af 23. april 2018 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-lovgivningen (COM(2018)0218);

— der henviser til udkast til aftale om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab;

— der henviser til den politiske erklæring, der fastlægger rammen for de fremtidige forbindelser mellem Den Europæiske Union og Det Forenede Kongerige;

— der henviser til resultaterne af de forskellige G7-, G8- og G20-topmøder om internationale skattespørgsmål,

— der henviser til resolutionen, som De Forenede Nationers Generalforsamling vedtog den 27. juli 2015, om Addis Abeba-handlingsplanen,

— der henviser til højniveaupanelets rapport om ulovlige finansstrømme fra Afrika som udarbejdet på fælles anmodning fra under Den Afrikanske Unions Kommissions (AUC) og Den Økonomiske Kommission for Afrikas (ECA) konference af afrikanske ministre for økonomi, planlægning og økonomisk udvikling,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 28. januar 2016 om en ekstern strategi for effektiv beskatning (COM(2016)0024), hvori Kommissionen også opfordrede EU til at foregå med et godt eksempel,

— der henviser til sine beslutninger af 8. juli 2015 om skatteundgåelse og skatteunddragelse som udfordringer for regeringsførelse, social beskyttelse og udvikling i udviklingslandene (25) og af 15. januar 2019 om ligestilling og beskatning i EU (26),

— der henviser til forpligtelsen i henhold til artikel 8, stk. 2, i den europæiske menneskerettighedskonvention til altid at overholde lovgivningen om privatlivets fred,

— der henviser til Kommissionens rapport af 23. januar 2019 om ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret til investorer i Den Europæiske Union (COM(2019)0012),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. januar 2019 med titlen »På vej mod en mere effektiv og demokratisk beslutningstagning inden for EU's skattepolitik« (COM(2019)0008),

— der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 18. oktober 2017 med titlen »EU development partnerships and the challenge posed by international tax agreements«,

— der henviser til forretningsordenens artikel 52,

— der henviser til betænkning fra Det Særlige Udvalg om Økonomisk Kriminalitet, Skatteunddragelse og Skatteundgåelse (A8-0170/2019),

1. Generel indledning med baggrundsoplysninger

1.1. Ændringer

1. mener, at de gældende skatteregler ofte er ude af stand til at følge med økonomiens tiltagende hastighed; minder om, at de nuværende internationale og nationale skatteregler for størstepartens vedkommende blev udformet i begyndelsen af det 20. århundrede; mener, at der er et presserende og vedvarende behov for en reform af reglerne, så de internationale, EU's og de nationale skattesystemer bliver klar til de nye økonomiske, sociale og teknologiske udfordringer i det 21. århundrede; noterer sig den brede forståelse af, at de nuværende skattesystemer og regnskabsmetoder ikke er rustet til at holde trit med denne udvikling og sikre, at alle markedsdeltagere betaler deres rimelige andele af skatten;

2. understreger, at Europa-Parlamentet har ydet et væsentligt bidrag til bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse som afdækket i sagerne om LuxLeaks, Panama-papirerne, Paradise-papirerne, Football Leaks, Bahamas Leaks og CumEx, navnlig med arbejdet i de særlige udvalg TAXE, TAX2 ( 27 ) og TAX3, PANA-undersøgelsesudvalget og Økonomi- og Valutaudvalget (ECON);

3. glæder sig over, at Kommissionen i løbet af sin nuværende mandatperiode har fremsat 26 lovgivningsforslag med henblik på at lukke nogle af smuthullerne, forbedre bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet og aggressiv skatteplanlægning og gøre skatteopkrævningen mere effektiv og sikre større skattemæssig retfærdighed; beklager dybt Rådets manglende fremskridt vedrørende større initiativer i forbindelse med selskabsskattereformer, der endnu ikke er afsluttet på grund af manglende reel politisk vilje; opfordrer til en hurtig vedtagelse af de EU-initiativer, der endnu ikke er afsluttet, og til omhyggelig overvågning af gennemførelsen for at sikre effektivitet og behørig håndhævelse med henblik på at holde trit med skattesvigens, skatteunddragelsens og den aggressive skatteplanlægnings alsidighed;

4. minder om, at en skattejurisdiktion alene har kontrol over de skattemæssige forhold på sit eget område, hvorimod økonomiske strømme og visse skatteydere, såsom multinationale selskaber og privatpersoner med store nettoformuer, opererer globalt;

5. understreger, at det for at kunne beregne et skattegrundlag kræves, at man er i besiddelse af det fulde overblik over en skatteyders forhold, herunder de elementer, der ikke henhører under den pågældende skattejurisdiktion, og at det fastlægges, hvilke elementer der hører til hvilken jurisdiktion; bemærker, at det ligeledes kræves, at de pågældende skattegrundlag fordeles mellem skattejurisdiktioner med henblik på at undgå dobbeltbeskatning og dobbelt ikkebeskatning; bekræfter, at der bør gives prioritet til udelukkelse af dobbelt ikkebeskatning såvel som til at sikre, at der tages hånd om problematikken i relation til dobbeltbeskatning;

6. mener, at alle EU-institutioner og medlemsstater må gøre en indsats for at forklare det arbejde, der udføres på beskatningsområdet, og de foranstaltninger, der træffes for at imødegå de eksisterende problemer og smuthuller, for borgerne; mener, at EU er nødt til at vedtage en bredere strategi, hvorved EU med relevante politikker støtter medlemsstaterne i forbindelse med overgangen fra deres nuværende skadelige skattesystemer til et skattesystem, der er foreneligt med EU's retlige rammer og ånden i EU's traktater;

7. bemærker, at de økonomiske strømme ( 28 ) og mulighederne for at ændre skattemæssigt hjemsted er blevet betydeligt større; advarer om, at visse nye fænomener ( 29 ) i sagens natur er uigennemsigtige eller fremmer uigennemsigtighed, hvilket muliggør skattesvig, skatteunddragelse, aggressiv skatteplanlægning og hvidvask af penge;

8. beklager, at visse medlemsstater inddrager andre medlemsstaters skattegrundlag ved at tiltrække overskud, som er optjent andetsteds, og dermed giver selskaber mulighed for kunstigt at sænke deres skattegrundlag; påpeger, at denne praksis ikke alene skader princippet om solidaritet i EU, men også medfører en omfordeling af rigdom, som tilgodeser de multinationale selskaber og deres selskabsdeltagere på bekostning af EU-borgerne; støtter det vigtige arbejde, der udføres af akademikere og journalister, som bidrager til at kaste lys over disse praksisser;

1.2. Formålet med beskatning og konsekvenserne af skattesvig, skatteunddragelse, skadelig skattepraksis og hvidvask af penge for de europæiske samfund

9. mener, at en retfærdig beskatning og målrettet bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse, aggressiv skatteplanlægning og hvidvask af penge spiller en central rolle, når det gælder om at udforme et retfærdigt samfund og en stærk økonomi og samtidig forsvare den sociale kontrakt og retsstatsprincippet; bemærker, at et retfærdigt og effektivt skattesystem er afgørende for at tackle ulighed, ikke kun ved at finansiere offentlige udgifter til støtte for social mobilitet, men også ved at reducere indkomstuligheder; understreger, at skattepolitikken kan have stor indflydelse på ansættelsesafgørelser, investeringsniveauer og virksomhedernes vilje til at ekspandere;

10. understreger, at den mest presserende prioritet er at mindske skattegabet som følge af skattesvig, skatteunddragelse, aggressiv skatteplanlægning og hvidvask af penge og konsekvenserne heraf for de nationale budgetter og EU-budgettet for at sikre lige vilkår og skattemæssig retfærdighed mellem og blandt alle skatteydere, bekæmpe den stigende ulighed og styrke tilliden til en demokratisk politisk beslutningstagning ved at sikre, at svindlere ikke har en skattemæssig konkurrencefordel i forhold til ærlige skatteydere;

11. understreger, at en fælles indsats på EU-plan og nationalt plan er afgørende for at forsvare EU-budgettet og de nationale budgetter mod tab som følge af ubetalte skatter; bemærker, at stater kun med fuldstændigt og effektivt opkrævede skatteindtægter bl.a. kan levere offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet, herunder økonomisk overkommelig uddannelse, sundhedspleje og boliger, sikkerhed, kriminalitetsbekæmpelse og beredskab, social sikring og omsorg, håndhævelse af arbejds- og miljøstandarder, bekæmpelse af klimaændringer, fremme af ligestilling mellem kønnene, offentlig transport og væsentlig infrastruktur med henblik på at fremme og om nødvendigt at stabilisere en socialt afbalanceret udvikling for at nærme sig målene for bæredygtig udvikling;

12. mener, at den seneste udvikling inden for beskatning og skatteopkrævning, som har flyttet skatteincidensen fra formue til indkomst, fra kapitalindkomst til arbejdsindkomst og forbrug, fra multinationale selskaber til små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og fra den finansielle sektor til realøkonomien, har haft en uforholdsmæssig stor indvirkning på kvinder og personer med lav indkomst, som typisk er mere afhængige af arbejdsindkomst og bruger en større andel af deres indkomst på forbrug ( 30 ) ; bemærker, at skatteunddragelse er mere udbredt blandt de rigeste ( 31 ) ; opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til konsekvenserne for den sociale udvikling, herunder ligestillingen mellem kønnene og de øvrige ovennævnte politikker, i sine lovgivningsforslag inden for beskatning og bekæmpelse af hvidvask af penge;

1.3. Risiko og fordele i forbindelse med kontanttransaktioner

13. understreger, at kontanttransaktioner fortsat udgør en meget stor risiko med hensyn til hvidvask af penge og skatteunddragelse, herunder momssvig, til trods for fordelene herved, såsom tilgængelighed og hurtighed; bemærker, at en række medlemsstater allerede har indført restriktioner for kontantbetalinger; bemærker også, at mens reglerne om kontrol med likvide midler ved EU's ydre grænser er blevet harmoniseret, er der forskellige regler om likvide midlers bevægelser inden for EU's grænser;

14. bemærker, at disse foranstaltningers fragmenterede og forskelligartede karakter kan forstyrre det indre markeds funktion; opfordrer derfor Kommissionen til at udarbejde et forslag om europæiske restriktioner for kontantbetalinger, samtidig med at kontanter bevares som betalingsmiddel; bemærker endvidere, at eurosedler med stor pålydende værdi udgør en højere risiko med hensyn til hvidvaskning af penge; bifalder, at Den Europæiske Centralbank (ECB) i 2016 meddelte, at den ikke længere ville udstede nye 500-eurosedler (om end den resterende beholdning fortsat er et lovligt betalingsmiddel); opfordrer ECB til at udarbejde en tidsplan for udfasning af muligheden for at bruge 500-eurosedler;

1.4. Kvantitativ evaluering

15. understreger, at skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning resulterer i tabte ressourcer for de nationale budgetter og EU-budgettet ( 32 ) ; anerkender, at opgørelsen af disse tab ikke er ligetil; bemærker dog, at krav om øget gennemsigtighed ikke alene kunne tilvejebringe bedre data, men også kunne bidrage til at mindske den manglende gennemsigtighed;

16. bemærker, at det i flere vurderinger er blevet forsøgt at opgøre omfanget af tabene som følge af skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning; minder om, at ingen af dem i sig selv giver et tilstrækkeligt stort billede på grund af dataenes karakter eller mangel på data; bemærker, at nogle af de seneste vurderinger supplerer hinanden, baseret på forskellige, men supplerende metoder;

17. bemærker, at Kommissionen foretager skøn over momsgabet i EU, men at kun femten medlemsstater forbereder deres egne nationale skøn over skattegab; opfordrer hver medlemsstat til efter Kommissionens retningslinjer at forberede et omfattende skøn over skattegab, der ikke er begrænset til moms, og som inkluderer en vurdering af omkostningerne ved alle skatteincitamenter;

18. beklager igen »manglen på troværdige og objektive statistikker om omfanget af skatteundgåelse og skatteunddragelse« og understreger, at »det er vigtigt at udvikle passende og gennemsigtige metoder til at kvantificere omfanget af disse fænomener samt deres indvirkning på landenes offentlige finanser, økonomiske aktiviteter og offentlige investeringer« ( 33 ) ; minder om, hvor vigtigt det er, at statistikkontorerne er politisk og økonomisk uafhængige for at kunne sikre de statistiske datas pålidelighed; opfordrer til, at der anmodes om teknisk bistand fra Eurostat for at indsamle omfattende og præcise statistikker, således at de kommer til at foreligge i et sammenligneligt digitalt format, der er nemt at koordinere;

19. minder navnlig om den empiriske vurdering af omfanget af de årlige tab af indtægter som følge af aggressiv selskabsskatteplanlægning i EU, som blev udarbejdet i 2015; bemærker, at vurderingen går fra 50-70 mia. EUR (samlet tab på grund af overførsel af overskud, svarende til mindst 17 % af selskabsskatteindtægterne i 2013 og 0,4 % af BNP) til 160-190 mia. EUR (hvis man medregner individuelle skatteordninger for store multinationale selskaber og manglende effektivitet i opkrævningen);

20. opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at prioritere de projekter, navnlig med støtte fra Fiscalisprogrammet, der har til formål at kvantificere omfanget af skatteunddragelse med henblik på bedre at kunne imødekomme det nuværende skattegab; understreger, at Europa-Parlamentet har vedtaget ( 34 ) en stigning til Fiscalisprogrammet; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til under Kommissionens koordinering at opgøre værdien af deres skattegab skønsmæssigt og offentliggøre resultaterne hvert år;

21. bemærker, at IMF i sit arbejdsdokument ( 35 ) anslår de globale tab som følge af udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) til en samlet værdi af ca. 600 mia. USD om året; bemærker, at IMF's skøn på lang sigt er ca. 400 mia. USD for OECD-landene (1 % af deres BNP) og ca. 200 mia. USD for udviklingslandene (1,3 % af deres BNP);

22. glæder sig over det seneste estimat for den ikkeobserverede økonomi — ofte kaldet skyggeøkonomien — i »Tax Policies in the European Union — 2017 Survey« ( 36 ) , som giver en bredere angivelse af skatteunddragelse; understreger, at værdien af den ikkeobserverede økonomi omfatter økonomisk aktivitet, som muligvis ikke er indeholdt i de grundlæggende datakilder, der anvendes til at opstille nationalregnskabet;

23. fremhæver, at næsten 40 % af de multinationale selskabers overskud på verdensplan hvert år overføres til skattely, hvorved visse EU-lande synes at være de største tabere, da 35 % af det overførte overskud stammer fra EU-lande, efterfulgt af udviklingslande (30 %) ( 37 ) ; påpeger, at ca. 80 % af de overskud, der overføres fra mange EU-medlemsstater, kanaliseres til eller gennem nogle få andre EU-medlemsstater; påpeger, at multinationale selskaber kan betale op til 30 % mindre skat end indenlandske konkurrenter, og at aggressiv skatteplanlægning forvrider konkurrencen for indenlandske virksomheder, navnlig SMV'er;

24. bemærker, at de seneste skøn over skatteunddragelse inden for EU viser et tal på ca. 825 mia. EUR pr. år ( 38 )

25. bemærker, at de multinationale selskaber, der blev hørt af TAX3-udvalget, udarbejder deres egne skøn over effektive skattesatser ( 39 ) ; påpeger, at nogle eksperter sætter spørgsmålstegn ved disse skøn;

26. opfordrer til indsamling af statistikker over store transaktioner i frihavne, toldoplag og særlige økonomiske zoner og offentliggørelser fra mellemmænd og whistleblowere;

1.5. Skattesvig, skatteunddragelse, skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning

27. minder om, at bekæmpelsen af skatteunddragelse og skattesvig er rettet mod ulovlige handlinger, mens bekæmpelsen af skatteundgåelse adresserer situationer, hvor huller i loven udnyttes, eller som a priori ligger inden for lovens rammer — medmindre de af skattemyndighederne, eller i sidste ende af de retslige myndigheder, skønnes at være ulovlige –, men strider mod dens ånd; opfordrer derfor til en forenkling af skattereglerne;

28. minder om, at en bedre skatteopkrævning i EU-landene sandsynligvis kan nedbringe kriminaliteten knyttet til den hermed relaterede skatteunddragelse og pengehvidvask;

29. minder om, at aggressiv skatteplanlægning beskriver oprettelsen af et skattearrangement, der har til formål at reducere skattepligten ved at benytte sig af teknikaliteterne i et skattesystem eller veksle mellem to eller flere skattesystemer i strid med lovens ånd;

30. glæder sig over Kommissionens svar på opfordringerne i TAXE-, TAX2- og PANA-beslutningerne til en bedre kortlægning af aggressiv skatteplanlægning og skadelige skattepraksisser;

31. opfordrer Kommissionen og Rådet til at foreslå og vedtage en omfattende og præcis definition af indikatorer for aggressiv skatteplanlægning, der både bygger på de kendetegn, der blev identificeret i den femte revision af direktivet om administrativt samarbejde (DAC6) ( 40 ) , og på Kommissionens relevante undersøgelser og anbefalinger ( 41 ) ; understreger, at disse klare indikatorer, hvis det er relevant, kan baseres på internationalt fastsatte standarder; opfordrer medlemsstaterne til at anvende disse indikatorer som grundlag for at ophæve alle skadelige skattepraksisser, der stammer fra eksisterende skattesmuthuller; opfordrer Kommissionen og Rådet til regelmæssigt at ajourføre disse indikatorer, såfremt der fremkommer nye former for aggressiv skatteplanlægning eller -praksis;

32. understreger ligheden mellem selskabsskatteydere og personer med store nettoformuer, når det drejer sig om at benytte selskabsstrukturer og lignende strukturer såsom trustfonde og offshoreplaceringer med henblik på aggressiv skatteplanlægning; peger på den rolle, som formidlere ( 42 ) spiller i forbindelse med oprettelsen af sådanne ordninger; minder i den henseende om, at for privatpersoner med store nettoformuer stammer størstedelen af deres formue fra kapitalgevinster frem for arbejdsindkomster;

33. glæder sig over Kommissionens vurdering og inddragelse af indikatorer for aggressiv skatteplanlægning i landerapporterne for det europæiske semester fra 2018; opfordrer til, at en sådan vurdering bliver et fast element med henblik på at sikre lige konkurrencevilkår på EU's indre marked og større stabilitet i de offentlige indtægter på lang sigt; opfordrer Kommissionen til at sørge for en klar opfølgning herpå for at sætte en stopper for aggressiv skatteplanlægning, i givet fald i form af formelle anbefalinger;

34. gentager sin opfordring til selskaberne til, at de som skatteydere fuldt ud overholder deres skattemæssige forpligtelser og afstår fra aggressiv skatteplanlægning, der fører til BEPS, og overvejer en strategi for fair beskatning og et afkald på skadelige skattepraksisser som en vigtig del af deres sociale ansvar under hensyntagen til De Forenede Nationers vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder samt OECD's retningslinjer for multinationale selskaber med henblik på at sikre skatteydernes tillid til skattereglerne;

35. opfordrer indtrængende de medlemsstater, der deltager i proceduren for forstærket samarbejde, til hurtigst muligt at opnå enighed om vedtagelse af en afgift på finansielle transaktioner (AFT) og herved anerkende, at en global løsning vil være den mest hensigtsmæssige;

2. Selskabsbeskatning

36. minder om, at mulighederne for at vælge et driftssted eller en bopæl på grundlag af lovramme er steget i forbindelse med globaliseringen og digitaliseringen;

37. minder om, at skatter skal betales i de jurisdiktioner, hvor den faktiske, materielle og reelle økonomiske aktivitet og værdiskabelse finder sted, eller, i tilfælde af indirekte beskatning, hvor forbruget finder sted; fremhæver, at dette kan opnås ved at vedtage det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag (FKSSG) i EU med en passende og rimelig fordeling, der bl.a. omfatter alle materielle aktiver;

38. bemærker, at EU indførte en exitskat i ATAD I, der giver medlemsstaterne mulighed for at beskatte den økonomiske værdi af en kapitalgevinst, der er skabt på dens område, selv om gevinsten endnu ikke er blevet realiseret på udflytningstidspunktet; mener, at princippet om beskatning af overskud i medlemsstaterne, inden det forlader EU, bør styrkes, f.eks. gennem koordinerede kildeskatter på renter og royalties, med henblik på at lukke de eksisterende smuthuller og undgå, at overskud trækkes ud af EU uden at være blevet beskattet; opfordrer Rådet til at genoptage forhandlingerne om forslaget om renter og royalties ( 43 ) ; bemærker, at man ved beskatningsoverenskomster ofte reducerer kildeskattesatsen med henblik på at undgå dobbeltbeskatning ( 44 )

39. bekræfter på ny, at vedtagelsen af internationale skatteregler er nødt til at reagere på skatteundgåelse, der udspringer af en potentiel udnyttelse af samspillet mellem nationale skattebestemmelser og netværket af beskatningsoverenskomster, hvilket resulterer i en udhuling af skattegrundlaget og dobbelt ikkebeskatning, samtidig med at det sikres, at der ikke sker dobbeltbeskatning;

2.1. BEPS-handlingsplanen og dens gennemførelse i EU: ATAD

40. anerkender, at formålet med det G20/OECD-ledede BEPS-projekt var på koordineret vis at tackle årsagerne til og de omstændigheder, der skaber BEPS-praksis, ved at forbedre sammenhængen i skattereglerne på tværs af grænserne, styrke de materielle krav og øge gennemsigtigheden og sikkerheden; fastslår dog, at graden af vilje til og engagement i at samarbejde om OECD's BEPS-handlingsplan varierer mellem de enkelte lande og de berørte aktioner;

41. bemærker, at BEPS-handlingsplanen med 15 punkter i G20/OECD-regi, som har til hensigt på en koordineret måde at imødekomme de årsager og omstændigheder, der danner grundlag for BEPS-praksisserne, bliver gennemført og overvåget, og at der finder yderligere drøftelser sted i en bredere sammenhæng end blot de oprindelige deltagerlande, gennem den inklusive ramme; opfordrer derfor medlemsstaterne til at støtte en reform af både den inklusive rammes mandat og dens funktion for at sikre, at de resterende skattemæssige smuthuller og uløste skattespørgsmål bliver omfattet af den nuværende internationale ramme; påskønner initiativet med en inklusiv ramme med henblik på at drøfte og finde frem til en global konsensus om en bedre fordeling af beskatningsrettigheder mellem landene;

42. noterer sig, at foranstaltningerne kræver gennemførelse; noterer sig det politiske notat ( 45 ) fra den inklusive ramme vedrørende BEPS, som sigter mod at udtænke mulige løsninger på de identificerede udfordringer i forbindelse med beskatning af den digitale økonomi;

43. påpeger, at nogle lande for nylig har vedtaget unilaterale modforanstaltninger mod skadelig skattepraksis (som f.eks. Det Forenede Kongeriges »Diverted Profits Tax« og bestemmelserne i den amerikanske skattereform om »Global Intangible Low-Taxed Income (GILTI)«) for at sikre, at de multinationale selskabers udenlandske indkomst bliver beskattet med en effektiv minimumsskattesats i moderselskabernes hjemland; opfordrer til en vurdering af disse foranstaltninger på EU-plan; bemærker, at i modsætning til ensidigt fastsatte foranstaltninger fremmer EU generelt multilaterale løsninger og konsensusløsninger med henblik på at imødekomme en retfærdig fordeling af beskatningsrettigheder; understreger, at EU f.eks. prioriterer en global løsning for beskatning af den digitale sektor, men ikke desto mindre foreslår en EU-skat på digitale tjenester, da de globale drøftelser er skredet langsomt frem;

44. minder om, at EU's pakke til bekæmpelse af skatteundgåelse fra 2016 supplerer de nuværende bestemmelser med henblik på at gennemføre de 15 BEPS-aktioner for det indre marked på en koordineret måde i hele EU;

45. glæder sig over EU's vedtagelse af ATAD I og ATAD II; noterer sig, at de sikrer en mere retfærdig beskatning ved at indføre et minimumsniveau af beskyttelse mod selskabers skatteundgåelse i hele EU og ved at sikre et mere retfærdigt og mere stabilt miljø for virksomheder, både fra et efterspørgsels- og et udbudsperspektiv; glæder sig over bestemmelserne om hybride mismatch for at forhindre dobbelt ikkebeskatning med henblik på at fjerne eksisterende mismatch og afstå fra at skabe yderligere mismatch, mellem medlemsstaterne og med tredjelande;

46. glæder sig over bestemmelserne om kontrollerede udenlandske selskaber (CFC), der er medtaget i ATAD I for at sikre, at overskud genereret af forbundne selskaber, der er parkeret i lande med lav eller ingen skat, beskattes effektivt; anerkender, at de forhindrer, at de manglende eller forskelligartede nationale CFC-regler fordrejer det indre markeds funktion, bortset fra situationer med rent kunstige arrangementer, hvilket Parlamentet gentagne gange har opfordret til; beklager, at der er to parallelle tilgange til gennemførelse af CFC-regler i ATAD I, og opfordrer medlemsstaterne til kun at gennemføre de enklere og mest effektive CFC-regler, jf. artikel 7, stk. 2, litra a), i ATAD I;

47. glæder sig over den generelle regel i ATAD I om bekæmpelse af misbrug i forbindelse med beregningen af selskabsskattegrundlaget, der giver medlemsstaterne mulighed for at ignorere ordninger, som ikke er reelle og under hensyntagen til alle relevante forhold og omstændigheder alene har til formål at opnå en skattefordel; gentager sin gentagne opfordring til, at der vedtages en generel og fælles stringent regel om bekæmpelse af misbrug, navnlig i den eksisterende lovgivning og nærmere bestemt i direktivet om moder- og datterselskaber, direktivet om fusioner og direktivet om renter og royalties;

48. gentager sit krav om en klar definition af begrebet fast driftssted og en væsentlig økonomisk tilstedeværelse, således at selskaberne ikke kunstigt kan undgå en skattepligtig tilstedeværelse i en medlemsstat, hvor de har en økonomisk aktivitet;

49. opfordrer til, at man færdiggør arbejdet i det fælles EU-forum for interne afregningspriser (JTPF) om udviklingen af god praksis og Kommissionens overvågning af medlemsstaternes gennemførelse;

50. minder om sine bekymringer vedrørende brugen af interne afregningspriser i forbindelse med aggressiv skatteplanlægning og minder følgelig om behovet for passende foranstaltninger og en forbedring af reglerne for interne afregningspriser for at løse problemet; understreger behovet for at sikre, at de afspejler den økonomiske virkelighed, skaber sikkerhed, klarhed og retfærdighed for medlemsstaterne og for selskaber, der opererer inden for Unionen, og mindsker risikoen for misbrug af reglerne for overførsel af overskud, under hensyntagen til OECD's retningslinjer for interne afregningspriser for multinationale selskaber og skatteforvaltninger fra 2010 ( 46 ) ; bemærker imidlertid, at anvendelsen af begrebet selvstændig enhed eller armslængdeprincippet, som det er blevet fremhævet gentagne gange af adskillige eksperter og publikationer, er en af de vigtigste faktorer, der muliggør skadelig skattepraksis ( 47 )

51. understreger, at de EU-foranstaltninger, der skal adressere BEPS og aggressiv skatteplanlægning, har givet skattemyndighederne en ajourført værktøjskasse til at sikre en retfærdig skatteopkrævning og samtidig opretholde EU's virksomheders konkurrenceevne; understreger, at skattemyndighederne bør have ansvaret for at gøre effektiv brug af værktøjerne uden at pålægge ansvarlige skatteydere, navnlig SMV'er, en ekstra byrde;

52. anerkender, at den nye informationsstrøm til skattemyndighederne efter vedtagelsen af ATAD I og DAC4 skaber et behov for tilstrækkelige ressourcer til at sikre den mest effektive anvendelse af sådanne oplysninger og til effektivt at reducere det nuværende skattegab; opfordrer alle medlemsstater til at sikre, at de værktøjer, som myndighederne anvender, er tilstrækkelige og passende med henblik på at anvende disse oplysninger og kombinere og krydstjekke oplysninger fra forskellige kilder og datasæt;

2.2. Styrkelse af EU's indsats til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning og supplering af BEPS-handlingsplanen

2.2.1. Kontrol af medlemsstaternes skattesystemer og overordnede skattemiljø — aggressiv skatteplanlægning inden for EU (det europæiske semester)

53. glæder sig over, at medlemsstaternes skattesystemer og overordnede skattemiljø er blevet en del af det europæiske semester i overensstemmelse med Parlamentets opfordring herom ( 48 ) ; glæder sig over de undersøgelser og data, som Kommissionen ( 49 ) har udarbejdet, og som muliggør en bedre håndtering af situationer, der tilvejebringer økonomiske indikatorer for aggressiv skatteplanlægning, og giver en klar angivelse af eksponeringen for skatteplanlægning samt et righoldigt datagrundlag for alle medlemsstater vedrørende fænomenet; påpeger, at medlemsstaterne i det loyale samarbejdes ånd ikke må fremme udformningen af aggressive skatteplanlægningsordninger, der er uforenelige med EU's retlige rammer og ånden i EU's traktater;

54. opfordrer til, at disse nye skatteindikatorer for det europæiske semester tillægges samme vægt som de for udgiftskontrollen fastsatte indikatorer; understreger fordelen ved at tilføre en skattemæssig dimension til det europæiske semester, da det vil gøre det muligt at håndtere visse skadelige skattepraksisser, som ikke hidtil er blevet håndteret gennem ATAD-direktivet og andre gældende EU-regler;

55. glæder sig over, at DAC6 fastsætter kendetegnene for indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger, som formidlere skal indberette til skattemyndighederne, så disse kan vurdere ordningerne; glæder sig over, at disse elementer i reglerne vedrørende aggressiv skatteplanlægning kan ajourføres, hvis der opstår nye ordninger eller praksisser; påpeger, at fristen for direktivets gennemførelse endnu ikke er udløbet, og at bestemmelserne skal overvåges med henblik på at sikre deres effektivitet;

56. opfordrer Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen til hvert år at rapportere til Rådet og Parlamentet om de vigtigste ordninger, der er indberettet i medlemsstaterne, så beslutningstagere kan følge med i de nye skatteordninger, der bliver udarbejdet, og træffe de nødvendige modforanstaltninger, der potentielt kan blive behov for;

57. opfordrer både EU-institutionerne og medlemsstaterne til at sikre, at offentlige kontrakter ikke fremmer leverandørernes skatteundgåelse; påpeger, at medlemsstaterne bør overvåge og sikre, at selskaber eller andre juridiske enheder, der er involveret i udbud og offentlige kontrakter, ikke deltager i skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning; opfordrer Kommissionen til at præcisere den nuværende udbudpraksis i henhold til EU's udbudsdirektiv og om fornødent foreslå en ajourføring af direktivet, som ikke forhindrer anvendelsen af skatterelaterede overvejelser som udelukkelseskriterier eller sågar som udvælgelseskriterier i offentlige udbud;

58. opfordrer Kommissionen til at offentliggøre et forslag, hvormed medlemsstaterne ville blive forpligtet til at sikre, at økonomiske aktører, som deltager i offentlige udbudsprocedurer, overholder et minimumsniveau for gennemsigtighed i forbindelse med skat, navnlig offentlig landeopdelt rapportering og gennemsigtige ejerskabsforhold;

59. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at fremsætte et forslag om ophævelse af patentbokse og opfordrer medlemsstaterne til at begunstige ikke-skadelig og, hvor det er relevant, direkte støtte til FoU på deres område; understreger, at skattelettelser for selskaber skal være omhyggeligt udformet og alene gennemføres, såfremt der er en positiv indvirkning på beskæftigelse og vækst, og enhver risiko for at skabe nye smuthuller i skattesystemet er udelukket;

60. gentager i mellemtiden sin opfordring om at sikre, at de nuværende patentbokse skaber en reel forbindelse til økonomisk aktivitet, f.eks. gennem udgiftskontrol, og at de ikke forvrider konkurrencen; noterer sig de immaterielle aktivers voksende rolle i de multinationale selskabers værdikæde; noterer sig den forbedrede definition af udgifter til FoU i forslaget om et fælles selskabsskattegrundlag (FSSG); fastholder Parlamentets holdning vedrørende en skattegodtgørelse for reelle udgifter til FoU i stedet for et FoU-fradrag;

2.2.2. Bedre samarbejde på beskatningsområdet, herunder FKSSG

61. understreger, at skattepolitik i EU både bør fokusere på bekæmpelse af skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning og på at fremme økonomisk grænseoverskridende aktivitet gennem et samarbejde mellem skattemyndigheder og intelligent udformede skattepolitikker;

62. understreger, at der er adskillige skatterelaterede hindringer, som hæmmer økonomisk aktivitet på tværs af grænserne; henviser i den forbindelse til sin beslutning af 25. oktober 2012 om de 20 vigtigste problemer for europæiske borgere og virksomheder i forbindelse med det indre marked ( 50 ) ; opfordrer indtrængende Kommissionen til prioritere vedtagelsen af en handlingsplan, der adresserer disse hindringer;

63. glæder sig over relanceringen af FKSSG-projektet med Kommissionens vedtagelse af indbyrdes forbundne forslag om FSSG og FKSSG; understreger, at FKSSG først vil eliminere smuthullerne mellem de nationale skattesystemer, navnlig interne afregningspriser, når det er gennemført fuldt ud;

64. opfordrer Rådet til hurtigt at vedtage og gennemføre de to forslag samtidigt under hensyntagen til Parlamentets holdning, der allerede omfatter begrebet et virtuelt fast driftssted og fordelingsformler, som ville lukke de resterende smuthuller, der muliggør skatteundgåelse, og skabe lige konkurrencevilkår på baggrund af digitaliseringen; beklager, at visse medlemsstater fortsat nægter at finde en løsning, og opfordrer medlemsstaterne til at slå bro over deres divergerende holdninger;

65. minder om, at anvendelsen af F(K)SSG bør ledsages af en gennemførelse af fælles regnskabsregler og en passende harmonisering af administrativ praksis;

66. minder om, at FSSG og FKSSG bør indføres samtidig i alle medlemsstater med henblik på at sætte en stopper for praksissen med overførelse af overskud og indføre princippet om, at skat betales, hvor overskuddet optjenes; opfordrer Kommissionen til at fremsætte et nyt forslag på baggrund af artikel 116 i TEUF, således at Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure kan udstede den krævede lovgivning i tilfælde af, at Rådet ikke viser sig i stand til at vedtage en enstemmig afgørelse om forslaget om indførelse af FKSSG;

2.2.3. Digital selskabsbeskatning

67. bemærker, at digitaliseringsfænomenet har skabt en ny situation på markedet, hvor digitale og digitaliserede selskaber kan drage fordel af lokale markeder uden at have en fysisk, og derfor skattepligtig, tilstedeværelse på det pågældende marked, hvilket skaber ulige konkurrencevilkår og ulemper for de traditionelle selskaber; bemærker, at digitale forretningsmodeller i EU har en lavere effektiv gennemsnitlig skattebyrde end traditionelle forretningsmodeller ( 51 )

68. påpeger i denne forbindelse den gradvise omstilling fra materiel produktion til immaterielle aktiver i de multinationale selskabers værdikæder, som afspejlet i de seneste fem års relative vækstrater for modtagere af royalties og licensafgifter (næsten fem procent om året) sammenlignet med handel med varer og udenlandske direkte investeringer (mindre end 1 % om året) ( 52 ) ; beklager, at digitale virksomheder stort set ikke betaler skat i visse medlemsstater til trods for deres væsentlige digitale tilstedeværelse og store overskud i de pågældende medlemsstater;

69. mener, at EU bør give mulighed for mere attraktive erhvervsmiljøer med henblik på at opnå et velfungerende digitalt indre marked, samtidig med at man sikrer en retfærdig beskatning af den digitale økonomi; minder om, at når det kommer til digitalisering af økonomien som helhed, bør lokaliteten, hvor værdiskabelsen finder sted, tage hensyn til input fra brugere såvel som de indsamlede oplysninger om forbrugeres adfærd online;

70. understreger, at en manglende fælles EU-tilgang til håndteringen af beskatningen af den digitale økonomi vil føre til — og allerede har ført til — at medlemsstaterne vedtager ensidige løsninger, hvilket kan føre til regelarbitrage og dermed en opbrydning af det indre marked samt potentielt blive en byrde for de selskaber, der opererer på tværs af grænserne, og for skattemyndighederne;

71. noterer sig den ledende rolle, som Kommissionen og visse medlemsstater har spillet i den globale debat om beskatning af den digitale økonomi; opfordrer medlemsstaterne til at fortsætte deres proaktive arbejde på OECD- og FN-plan, navnlig gennem den proces, der blev indført af den inklusive ramme vedrørende BEPS i dens politiske notat ( 53 ) ; minder dog om, at EU ikke bør vente på en global løsning, men skal handle med det samme;

72. glæder sig over pakken om digital skat, der blev vedtaget af Kommissionen den 21. marts 2018; beklager imidlertid, at Danmark, Finland, Irland og Sverige fastholdt deres forbehold eller deres fundamentale modstand mod pakken om digital skat på Økofinrådets møde den 12. marts 2019 ( 54 )

73. understreger, at aftalen om, hvad der udgør et digitalt fast driftssted — som er den eneste, der hidtil er indgået — er et skridt i den rigtige retning, men ikke løser problematikken omkring fordelingen af skattegrundlaget;

74. opfordrer de medlemsstater, der er villige til at overveje at indføre en digital skat, til at gøre dette inden for rammerne af et forstærket samarbejde for at undgå yderligere fragmentering af det indre marked, sådan som det allerede er ved at ske med nogle medlemsstater, der individuelt overvejer at indføre nationale løsninger;

75. forstår, at den såkaldte midlertidige løsning ikke er optimal; tror på, at den vil bidrage til at fremskynde bestræbelserne på at finde en bedre løsning på globalt plan og samtidig i et vist omfang at skabe lige konkurrencevilkår på de lokale markeder; opfordrer EU's medlemsstater til hurtigst muligt at diskutere, vedtage og gennemføre den langsigtede løsning vedrørende beskatning af den digitale økonomi (baseret på en væsentlig digital tilstedeværelse) med henblik på, at EU fortsat skal være toneangivende på globalt plan; understreger, at den langsigtede løsning, som foreslås af Kommissionen, bør danne grundlag for det videre arbejde på internationalt plan;

76. noterer sig, at skatten på digitale tjenester er stærkt efterspurgt blandt borgerne i EU; minder om, at undersøgelser viser, at 80 % af indbyggerne i Tyskland, Frankrig, Østrig, Nederlandene, Sverige og Danmark bakker op om en skat på digitale tjenester og mener, at EU bør gå i spidsen for internationale tiltag; understreger endvidere, at et flertal af de adspurgte borgere ønsker et bredt anvendelsesområde for en skat på digitale tjenester ( 55 )

77. opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at skatten på digitale tjenester forbliver en midlertidig foranstaltning, ved at medtage en tidsbegrænsning i forslaget af 21. marts 2018 til Rådets direktiv om et fælles system for en skat på indtægter fra levering af visse digitale tjenester ( 56 ) (COM(2018)0148) og ved at fremskynde debatten om en væsentlig digital tilstedeværelse;

2.2.4. Effektiv beskatning

78. noterer sig, at de nominelle selskabsskattesatser er faldet på EU-niveau fra et gennemsnit på 32 % i 2000 til 21,9 % i 2018 ( 57 ) , hvilket er et fald på 32 %; er bekymret over denne konkurrences konsekvenser for skattesystemernes bæredygtighed og dens potentielle afsmittende virkninger på andre lande; bemærker, at det første G20/OECD-ledede BEPS-projekt ikke kom ind på dette fænomen; glæder sig over meldingen fra den inklusive ramme vedrørende BEPS om at ville se nærmere på et »fordomsfrit« grundlag for beskatningsret, der vil styrke jurisdiktionernes mulighed for at beskatte overskud, hvor den anden jurisdiktion med beskatningsret anvender en lav effektiv skattesats på de pågældende overskud, inden 2020 ( 58 ) , hvilket svarer til et minimum af effektiv beskatning; noterer sig, at det nuværende OECD-ledede arbejde som anført af den inklusive ramme vedrørende BEPS ikke ændrer noget ved, at lande eller jurisdiktioner fortsat frit kan fastsætte deres egne skattesatser eller vælge slet ikke have noget selskabsskattesystem ( 59 )

79. bifalder OECD's nye globale standard for faktoren for egentlige aktiviteter i forbindelse med nulskatjurisdiktioner eller rent nominelle skattejurisdiktioner ( 60 ) , som i stor udstrækning er inspireret af EU's arbejde med EU-listeprocessen (kriterium 2.2 på EU-listen vedrørende fair beskatning);

80. noterer sig uoverensstemmelserne mellem skønnene over store selskabers effektive skattesatser — som ofte er baseret på hensættelser til skatter ( 61 ) — og den skat, der faktisk betales af store multinationale selskaber; noterer sig, at de traditionelle sektorer i gennemsnit betaler en effektiv selskabsskattesats på 23 %, hvorimod den digitale sektor betaler omkring 9,5 % ( 62 )

81. bemærker de forskellige metoder til vurdering af effektive skattesatser, som ikke giver mulighed for en pålidelig sammenligning af effektive skattesatser i EU og resten af verden; bemærker, at visse vurderinger af effektive skattesatser i EU afviger fra 2,2 % til 30 % ( 63 ) ; opfordrer Kommissionen til at udvikle sin egen metode og regelmæssigt offentliggøre de effektive skattesatser i medlemsstaterne;

82. opfordrer Kommissionen til at vurdere fænomenet med faldende nominelle skattesatser og dets indvirkning på de effektive skattesatser i EU og til at foreslå afhjælpende foranstaltninger, både inden for EU og over for tredjelande, alt efter hvad der er relevant, herunder strenge regler til bekæmpelse af misbrug, defensive foranstaltninger, f.eks. strengere kontrollerede udenlandske selskabsregler, og en henstilling om ændring af skatteoverenskomster;

83. mener, at den globale koordinering af skattegrundlaget som følge af OECD/BEPS-projektet bør ledsages af en bedre samordning af skattesatserne med henblik på at opnå større effektivitet;

84. opfordrer medlemsstaterne til at ajourføre mandatet for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen (erhvervsbeskatning), så den kan undersøge begrebet effektiv mindstebeskatning af selskabsoverskud for at følge op på OECD's arbejde med de skattemæssige udfordringer ved digitaliseringen af økonomien;

85. noterer sig den franske finansministers udtalelse på TAX3-mødet den 23. oktober 2018 om nødvendigheden af at drøfte begrebet minimumsbeskatning; glæder sig over, at Frankrig er parat til at medtage debatten om minimumsbeskatning som en af prioriteterne for sit G7-formandskab i 2019, hvilket blev gentaget på Økofinrådets møde den 12. marts 2019;

2.3. Administrativt samarbejde vedrørende direkte skatter

86. understreger, at DAC er blevet ændret fire gange siden juni 2014;

87. opfordrer Kommissionen til at vurdere og forelægge forslag for at lukke smuthuller i DAC2, navnlig ved at tilføje hårde aktiver og kryptovalutaer til direktivets anvendelsesområde, ved at fastsætte sanktioner for finansielle institutioner, der ikke overholder reglerne eller indgiver falske rapporter, samt ved at inddrage flere typer finansielle institutioner og konti, som der på nuværende tidspunkt ikke indgives rapporter for, såsom pensionsmidler;

88. gentager sit krav om et bredere anvendelsesområde i relation til udveksling af skatteafgørelser og bredere adgang for Kommissionen og om større harmonisering af praksis vedrørende skatteafgørelser hos forskellige nationale skattemyndigheder;

89. opfordrer Kommissionen til hurtigt at offentliggøre sin første vurdering af DAC3 i denne henseende, idet der navnlig ses på antallet af udvekslede afgørelser og antallet af tilfælde, hvor de nationale skattemyndigheder har fået adgang til oplysninger, som en anden medlemsstat er i besiddelse af; anmoder om, at der i vurderingen også tages hensyn til konsekvenserne af at offentliggøre centrale oplysninger vedrørende skatteafgørelser (antallet af afgørelser, navnene på de begunstigede, den effektive skattesats, der udspringer af de enkelte afgørelser); opfordrer medlemsstaterne til at offentliggøre nationale skatteafgørelser;

90. beklager, at kommissæren med ansvar for beskatning ikke anerkender behovet for at udvide den eksisterende ordning for udveksling af oplysninger mellem skattemyndigheder;

91. gentager endvidere sin opfordring til at sikre, at der foretages samtidige skatterevisioner af personer med fælles eller komplementære interesser (herunder moderselskaber og deres datterselskaber), og sin opfordring til at fremme større samarbejde på skatteområdet mellem medlemsstaterne gennem en forpligtelse til at besvare gruppeanmodninger på skatteområdet; minder om, at retten til ikke at udtale sig til skattemyndighederne ikke gælder i forbindelse med en almindelig administrativ undersøgelse, og at der kræves samarbejde ( 64 )

92. mener, at koordinerede kontroller på stedet og fælles revisioner bør være en del af de europæiske rammer for samarbejde mellem skattemyndigheder;

93. understreger, at ikke kun udveksling af oplysninger og behandling af oplysninger, men også udveksling af bedste praksis mellem skattemyndighederne bidrager til en mere effektiv skatteopkrævning; opfordrer medlemsstaterne til at prioritere udveksling af bedste praksis mellem skattemyndighederne, navnlig vedrørende digitalisering af skatteforvaltninger;

94. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at harmonisere procedurerne for et digitalt system til indberetning af selvangivelser med henblik på at fremme grænseoverskridende aktiviteter og mindske bureaukratiet;

95. opfordrer Kommissionen til hurtigt at vurdere gennemførelsen af DAC4, og om de nationale skattemyndigheder rent faktisk har adgang til landeopdelte oplysninger, som en anden medlemsstat ligger inde med; anmoder Kommissionen om at vurdere, hvordan DAC4 står i forhold til aktion 13 i G20/BEPS-handlingsplanen om udveksling af landeopdelte oplysninger;

96. glæder sig over den automatiske udveksling af oplysninger om finansielle konti baseret på den globale standard udviklet af OECD med Andorra, Liechtenstein, Monaco, San Marino og Schweiz; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at opgradere traktatens bestemmelser, så de matcher DAC som ændret;

97. fremhæver desuden bidraget gennem Fiscalis 2020-programmet, som har til formål at øge samarbejdet mellem deltagende lande, deres skattemyndigheder og deres embedsfolk; fremhæver den merværdi, der skabes gennem fælles aktioner på området, og det eventuelle programs rolle i forbindelse med udvikling og drift af store transeuropæiske IT-systemer;

98. minder medlemsstaterne om deres forpligtelser i henhold til traktaten ( 65 ) , navnlig til at samarbejde loyalt og hurtigt; opfordrer derfor i lyset af de grænseoverskridende sager, navnlig de såkaldte Cum-Ex-sager, til, at alle medlemsstaternes nationale skattemyndigheder opretter et enkelt kontaktpunkt i overensstemmelse med systemet under den fælles internationale taskforce om delte efterretninger og samarbejde (JITSIC) inden for rammerne af OECD ( 66 ) for at lette og styrke samarbejdet om bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning; opfordrer endvidere Kommissionen til at lette og koordinere samarbejdet mellem medlemsstaternes enkelte kontaktpunkter;

99. henstiller til, at myndigheder i medlemsstaterne, der af deres modparter i andre medlemsstater underrettes om potentielle lovovertrædelser, officielt skal bekræfte modtagelsen og, hvor det er relevant, informere substantielt om de foranstaltninger, der er truffet i forlængelse af den ovennævnte underretning, inden for en rimelig frist;

2.4. Dividend stripping og obligationsvask

100. bemærker, at Cum-Ex-transaktioner har været et kendt globalt problem siden 1990'erne, herunder i Europa, men at der endnu ikke er truffet nogen koordinerede modforanstaltninger; beklager den skattesvig, som den såkaldte Cum-Ex-skandale har afsløret, hvilket har ført til offentligt rapporterede tab af medlemsstaternes skatteindtægter, der beløber sig til helt op til 55,2 mia. EUR ifølge visse medieskøn; fremhæver, at konsortiet af europæiske journalister identificerer Tyskland, Danmark, Spanien, Italien og Frankrig som angiveligt de vigtigste målmarkeder for Cum-Ex-handel efterfulgt af Belgien, Finland, Polen, Nederlandene, Østrig og Tjekkiet;

101. understreger, at skattesystemernes kompleksitet kan give anledning til juridiske smuthuller, der fremmer ordninger for skattesvig såsom Cum-Ex;

102. bemærker, at den systematiske svig centreret omkring Cum-Ex- og Cum-Cum-ordningerne til dels blev muliggjort af, at de relevante myndigheder i medlemsstaterne ikke foretog tilstrækkelig kontrol af ansøgningerne om skatterefusion og mangler et klart og komplet billede af det reelle ejerskab af aktierne; opfordrer medlemsstaterne til at give alle relevante myndigheder adgang til komplette og ajourførte oplysninger om ejerskab af aktier; opfordrer Kommissionen til at vurdere, om der er behov for en EU-indsats i denne henseende, og til at fremsætte et lovforslag, såfremt vurderingen viser, at der er behov for en sådan indsats;

103. understreger, at disse afsløringer synes at pege på mulige mangler i de nationale skattelovgivninger og i de nuværende systemer til udveksling af oplysninger og samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til effektivt at gøre brug af alle kommunikationskanaler, nationale data og data, der stilles til rådighed gennem den styrkede ramme for udveksling af information;

104. understreger, at de grænseoverskridende aspekter af Cum-Ex-sagerne bør håndteres multilateralt; advarer om, at indførelsen af nye bilaterale aftaler om informationsudveksling og bilaterale samarbejdsmekanismer mellem de enkelte medlemsstater ville gøre det allerede komplicerede net af internationale regler endnu mere kompliceret, skabe nye huller og bidrage til manglen på gennemsigtighed;

105. opfordrer indtrængende alle medlemsstater til grundigt at efterforske og analysere praksis for udbytteudbetalinger i deres jurisdiktioner, at indkredse de huller i deres skattelovgivning, som skattesvindlere og skatteundvigere kan udnytte, at analysere en eventuel grænseoverskridende dimension ved disse praksisser og at gøre en ende på alle disse skadelige skattepraksisser; opfordrer medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis i denne forbindelse;

106. opfordrer medlemsstaterne og deres finansielle tilsynsmyndigheder til at vurdere behovet for at forbyde finansielle metoder, der udelukkende er skattebaseret, såsom udbyttearbitrage eller dividend stripping og lignende ordninger, i fraværet af bevis for det modsatte fra udsteders side for, at sådanne finansielle metoder har et væsentligt økonomisk formål ud over uberettiget skatterefusion og/eller skatteundgåelse; opfordrer EU's lovgivere til at vurdere muligheden for at gennemføre denne foranstaltning på EU-plan;

107. opfordrer Kommissionen til straks at indlede arbejdet med et forslag om en europæisk finansiel politistyrke inden for rammerne af Europol med egne undersøgelseskapaciteter samt arbejdet med en europæisk ramme for grænseoverskridende efterforskning af skattesager eller anden grænseoverskridende økonomisk kriminalitet;

108. konkluderer, at Cum-Ex-sagerne viser et akut behov for at forbedre samarbejdet mellem skattemyndighederne i EU's medlemsstater, navnlig med hensyn til informationsudveksling; opfordrer derfor indtrængende medlemsstaterne til at øge deres samarbejde med hensyn til at afsløre, standse, efterforske og retsforfølge skattesvig og skatteunddragelsesordninger som Cum-Ex og, hvor det er relevant, Cum-Cum, herunder udveksling af bedste praksis, og til at støtte løsninger på EU-plan, hvor dette er berettiget;

2.5. Gennemsigtighed i forbindelse med selskabsskat

109. glæder sig over vedtagelsen af DAC4, der muliggør landeopdelt rapportering til skattemyndighederne i overensstemmelse med standarden for BEPS-aktion 13;

110. minder om, at offentlig landeopdelt rapportering er et af de centrale tiltag med henblik på at skabe større gennemsigtighed vedrørende selskabers skatteoplysninger; understreger, at forslaget om offentlig landeopdelt rapportering for visse foretagender og filialer blev forelagt de to lovgivere umiddelbart efter skandalen med Panama-papirerne den 12. april 2016, og at Parlamentet vedtog sin holdning den 4. juli 2017 ( 67 ) ; minder om, at det opfordrede til en udvidelse af omfanget af rapporteringen og beskyttelsen af kommercielt følsomme oplysninger under behørig hensyntagen til europæiske virksomheders konkurrenceevne;

111. minder om Parlamentets synspunkter i PANA-henstillingerne, hvori det opfordrede til ambitiøs offentlig landeopdelt rapportering med henblik på at øge gennemsigtigheden på skatteområdet og den offentlige granskning af multinationale selskaber; opfordrer indtrængende Rådet til at nå til enighed om at vedtage offentlig landeopdelt rapportering, som er et af de centrale tiltag med henblik på at skabe større gennemsigtighed for alle borgere vedrørende selskabers skatteoplysninger;

112. beklager de manglende fremskridt og det manglende samarbejde fra Rådets side siden 2016; opfordrer indtrængende til, at der gøres hurtige fremskridt i Rådet, så det kan indlede forhandlinger med Parlamentet;

113. minder om, at offentlig kontrol er nyttig for forskere ( 68 ) , undersøgende journalister, investorer og andre interessenter med henblik på at vurdere risici, forpligtelser og muligheder for at fremme en fair iværksætterkultur; minder om, at der allerede findes lignende bestemmelser for banksektoren i artikel 89 i direktiv 2013/36/EU (CDR IV) ( 69 ) og for udvindingsindustrien og skovbrugsindustrien i direktiv 2013/34/EU ( 70 ) ; bemærker, at visse private interessenter frivilligt er ved at udvikle nye rapporteringsværktøjer, der øger gennemsigtigheden på skatteområdet, f.eks. standarden for Global Reporting Initiative (»Offentliggørelse af skat og betalinger til stater«), som led i deres politik om virksomhedernes sociale ansvar;

114. minder om, at foranstaltninger vedrørende gennemsigtigheden for så vidt angår selskabsskat skal anses for at vedrøre artikel 50, stk. 1, i TEUF om etableringsfriheden, og ovennævnte artikel er derfor det relevante retsgrundlag for forslaget om offentlig landeopdelt rapportering i Kommissionens konsekvensanalyse, der blev offentliggjort den 12. april 2016 (COM(2016)0198);

115. bemærker, at gennemsigtighed — for så vidt angår udviklingslandenes begrænsede kapacitet til at opfylde kravene gennem eksisterende procedurer for udveksling af oplysninger — er særlig vigtigt, da det vil lette adgangen til oplysninger for deres skatteforvaltninger;

2.6. Statsstøtteregler

116. minder om, at området direkte beskatning af virksomheder falder ind under reglerne om statsstøtte ( 71 ) , når skattemæssige foranstaltninger diskriminerer mellem skatteyderne, i modsætning til skattemæssige foranstaltninger af generel karakter, der finder anvendelse uden forskel på alle virksomheder;

117. opfordrer Kommissionen og navnlig Generaldirektoratet for Konkurrence til at vurdere mulige foranstaltninger til at afskrække medlemsstaterne fra at yde en sådan statsstøtte i form af en skattefordel;

118. glæder sig over Kommissionens nye proaktive og åbne tilgang til undersøgelser af ulovlig statsstøtte i indeværende periode, som har ført til, at Kommissionen har afsluttet en række højtprofilerede sager;

119. tager afstand fra det faktum, at selskaber kan indgå aftaler med stater om at betale så godt som ingen skat i et land på trods af, at selskabet har en betydelig aktivitet i landet; henleder i lyset heraf opmærksomheden på afgørelsen i en skattesag mellem den nederlandske skattemyndighed og Royal Dutch Shell plc, som lader til at være i strid med den nederlandske lovgivning, da den udelukkende er truffet af den årsag, at hovedkvarteret skulle placeres i Nederlandene efter foreningen af de to tidligere moderselskaber, hvilket resulterer i undtagelse fra den nederlandske udbyttekildeskat; påpeger, at nyere undersøgelser samtidig tilsyneladende viser, at selskabet heller ikke betaler skat af sit overskud i Nederlandene; gentager sin opfordring til Kommissionen om at undersøge denne sag om mulig ulovlig statsstøtte;

120. glæder sig over, at Kommissionen siden 2014 har undersøgt medlemsstaternes praksis for skatteafgørelser som opfølgning på påstande om en favorabel skattemæssig behandling af visse selskaber, og har iværksat ni formelle undersøgelser siden 2014, hvoraf seks konkluderede, at skatteafgørelsen udgjorde ulovlig statsstøtte ( 72 ) ; bemærker, at én undersøgelse blev afsluttet med en konklusion om, at den dobbelte ikkebeskatning af visse fortjenester ikke udgjorde statsstøtte ( 73 ) , og de to andre stadig er i gang ( 74 )

121. beklager, at Kommissionen næsten fem år efter LuxLeaks-afsløringerne kun har indledt en formel undersøgelse ( 75 ) i én af de mere end 500 skatteafgørelser, som Luxembourg har truffet, og som blev offentliggjort som en del af den LuxLeaks-undersøgelse, der blev ledet af Det Internationale Konsortium af Undersøgende Journalister (ICIJ);

122. bemærker, at selv om Kommissionen konstaterede, at McDonald's nød godt af dobbelt ikkebeskatning af visse af sine overskud i EU, kunne der ikke træffes nogen afgørelse i henhold til EU's statsstøtteregler, da Kommissionen konkluderede, at den dobbelte ikkebeskatning skyldtes et misforhold mellem skattelovgivningen i Luxembourg og USA og dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Luxembourg og USA ( 76 ) ; anerkender Luxembourgs meddelelse om at revidere sine dobbeltbeskatningsoverenskomster, således at de kommer i overensstemmelse med international skatteret;

123. er bekymret over, at Kommissionen har afgjort, at den dobbelte ikkebeskatning, som McDonald's har opnået, stammer fra en uoverensstemmelse mellem skattelovgivningen i Luxembourg og i USA og dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Luxembourg og USA, en uoverensstemmelse, som McDonald's har draget fordel af gennem arbitrage mellem jurisdiktionerne, er endvidere bekymret over, at en sådan voldgiftsledet skatteundgåelse er mulig i EU;

124. er bekymret over omfanget af ubetalte skatter for alle medlemsstater i lange perioder ( 77 ) ; minder om, at formålet med at tilbagesøge ulovlig støtte er at genoprette status quo, og at beregningen af det nøjagtige støttebeløb, der skal tilbagebetales, er en del af de nationale myndigheders gennemførelsesforpligtelse; opfordrer Kommissionen til at vurdere og træffe gennemførlige modforanstaltninger, herunder bøder, for at forhindre medlemsstaterne i at tilbyde en selektiv fordelagtig skattemæssig behandling, der udgør statsstøtte, som ikke er i overensstemmelse med EU-reglerne;

125. gentager sine opfordringer til Kommissionen om retningslinjer, som præciserer, hvad der udgør skatterelateret statsstøtte og »passende«»transfer pricing«; opfordrer også Kommissionen til at fjerne de retlige usikkerheder for både skatteydere og skatteforvaltninger og udstikke omfattende rammer for medlemsstaternes skattepraksis i overensstemmelse hermed;

126. udtrykker sin beklagelse over, at Kommissionen har undladt at anvende statsstøttereglerne på skattemæssige foranstaltninger, der i alvorlig grad forvrider konkurrencen, og at den kun anvender disse regler i forbindelse med udvalgte sager med særlige karakteristika for at ændre praksis i den pågældende stat; opfordrer Kommissionen til at gøre alt for at inddrive uberettiget statsstøtte, herunder for alle de virksomheder, der er nævnt i Luxleaks-skandalen, med henblik på at skabe lige vilkår; opfordrer endvidere Kommissionen til at give medlemsstaterne og markedsaktørerne yderligere vejledning om anvendelsen af statsstøttereglerne, og hvad det betyder for virksomhedernes skatteplanlægningspraksis;

127. opfordrer til en reform af konkurrencelovgivningen for at udvide anvendelsesområdet for statsstøttereglerne for at være i stand til at skride mere effektivt ind over for skadelig skattemæssig statsstøtte til multinationale selskaber, herunder skatteafgørelser;

2.7. Postkasseselskaber

128. bemærker, at der ikke findes en enkelt definition af postkasseselskaber, dvs. selskaber, som er registreret i en jurisdiktion udelukkende med henblik på skatteundgåelse eller skatteunddragelse og uden nogen nævneværdig økonomisk tilstedeværelse; understreger imidlertid, at enkle kriterier som reel økonomisk aktivitet eller fysisk tilstedeværelse af personale, som arbejder for virksomheden, kan være værktøjer til identifikation og bekæmpelse af udbredelsen af sådanne postkasseselskaber; gentager sin opfordring til at sørge for en klar definition;

129. understreger, at medlemsstaterne, som foreslået i Parlamentets holdning til interinstitutionelle forhandlinger om ændring af direktivet for så vidt angår grænseoverskridende omdannelser, fusioner og spaltninger ( 78 ) , bør forpligtes til at sikre, at grænseoverskridende omdannelser svarer til den faktiske udøvelse af en reel økonomisk aktivitet, herunder i den digitale sektor, for at undgå oprettelse af »postkasseselskaber«;

130. opfordrer medlemsstaterne til at anmode om, at der bør udveksles et sæt af finansielle oplysninger mellem de kompetente myndigheder forud for gennemførelsen af grænseoverskridende omdannelser, fusioner eller spaltninger;

131. henstiller, at enhver enhed, der opretter en offshorestruktur, over for de kompetente myndigheder skal godtgøre, at denne beslutning er legitimt begrundet, så det sikres, at offshorekonti ikke bruges til hvidvask eller skatteunddragelse;

132. kræver, at skattemyndighederne oplyses om de faktiske ejeres identitet;

133. peger på nationale foranstaltninger til specifikt at forbyde forretningsmæssige forbindelser med postkasseselskaber; fremhæver navnlig den lettiske lovgivning, der definerer et postkasseselskab som en enhed, der ikke har nogen egentlig økonomisk aktivitet, og som ikke har nogen dokumentation for det modsatte, som er registreret i en jurisdiktion, hvor selskaber ikke er forpligtet til at indgive regnskaber, og/eller som ikke har noget forretningssted i sit hjemland; bemærker imidlertid, at forbuddet mod postkasseselskaber i Letland i henhold til EU-retten ikke kan anvendes til at forbyde postkasseselskaber, der er hjemmehørende i EU's medlemsstater, da dette ville blive anset for at være diskriminerende ( 79 ) ; opfordrer Kommissionen til at foreslå ændringer af den nuværende EU-lovgivning, som vil gøre det muligt at forbyde postkasseselskaber, selv om de er hjemmehørende i EU's medlemsstater;

134. understreger, at det høje niveau af ind- og udgående udenlandske direkte investeringer i procent af BNP i syv medlemsstater (Belgien, Cypern, Ungarn, Irland, Luxembourg, Malta og Nederlandene) kun i begrænset omfang kan forklares med reelle økonomiske aktiviteter, der finder sted i disse medlemsstater ( 80 )

135. understreger den høje andel af udenlandske direkte investeringer i flere medlemsstater, navnlig i Luxembourg, Malta, Cypern, Nederlandene og Irland ( 81 ) ; bemærker, at sådanne udenlandske direkte investeringer normalt besiddes af enheder med særligt formål, der ofte har til formål at udnytte smuthuller; opfordrer Kommissionen til at vurdere den rolle, som enheder med særligt formål, der besidder udenlandske direkte investeringer, spiller;

136. bemærker, at økonomiske indikatorer såsom et usædvanligt højt niveau af direkte udenlandske investeringer og udenlandske direkte investeringer, der besiddes af enheder med særligt formål, er medtaget blandt indikatorer for aggressiv skatteplanlægning ( 82 )

137. bemærker, at reglerne om bekæmpelse af misbrug i ATAD (kunstige arrangementer) omfatter postkasseselskaber, mens FSSG og FKSSG vil sikre, at indtægterne henføres til det sted, hvor den reelle økonomiske aktivitet finder sted;

138. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at indføre koordinerede, bindende, retsgyldige og væsentlige krav om økonomisk aktivitet og udgiftskontrol;

139. opfordrer Kommissionen til inden for to år at gennemføre kvalitetskontrol af de indbyrdes forbundne lovgivningsmæssige og politiske initiativer, der skal adressere brugen af postkasseselskaber i forbindelse med skattesvig, skatteunddragelse, aggressiv skatteplanlægning og hvidvask af penge;

3. Moms

140. understreger behovet for at harmonisere momsreglerne på EU-plan i det omfang, det er nødvendigt for at sikre etableringen af det indre marked og dets funktionsmåde og undgå at fordreje konkurrencen ( 83 )

141. understreger, at moms er en vigtig skatteindtægtskilde for de nationale budgetter; bemærker, at momsindtægterne i EU-28-medlemsstaterne i 2016 beløb sig til 1 044 mia. EUR, hvilket svarer til 18 % af alle skatteindtægter i medlemsstaterne; noterer sig, at det årlige EU-budget for 2017 beløb sig til 157 mia. EUR;

142. beklager imidlertid, at der hvert år går store dele af de forventede momsindtægter tabt på grund af svig; understreger, at momsgabet ifølge Kommissionens statistikker (som er forskellen mellem de forventede momsindtægter og den faktisk opkrævede moms, hvilket giver et skøn over mistede momsindtægter, ikke blot som følge af svig, men også konkurs, fejlberegninger og undgåelse) i EU i 2016 beløb sig til 147 mia. EUR, hvilket udgør mere end 12 % af de samlede forventede momsindtægter, selv om situationen er meget værre i en række medlemsstater, hvor momsgabet er tæt på eller endda over 20 %, hvilket viser en stor forskel mellem medlemsstaterne i deres håndtering af momsgabet ( 84 )

143. bemærker, at Kommissionen anslår, at der mistes ca. 50 mia. EUR — eller 100 EUR pr. EU-borger hvert år — i forbindelse med grænseoverskridende momssvig ( 85 ) , mens Europol anslår, at ca. 60 mia. EUR af momssvig er forbundet med organiseret kriminalitet og finansiering af terrorisme; bemærker den øgede harmonisering og forenkling af momsordningerne i EU, selv om samarbejdet mellem medlemsstaterne endnu hverken er tilstrækkeligt eller effektivt; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke deres samarbejde om en bedre bekæmpelse af momssvig; opfordrer den næste Kommission til at prioritere indførelsen og gennemførelsen af den endelige momsordning med henblik på at forbedre den;

144. opfordrer til, at der udarbejdes pålidelige statistikker med henblik på at anslå momsgabet og understreger behovet for en fælles tilgang til indsamling og deling af data inden for EU; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at der indsamles harmoniseret statistik, som offentliggøres regelmæssigt i medlemsstaterne;

145. understreger, at den nuværende momsordning (overgangsordning), der gør det muligt at anvende en fritagelse for leverancer inden for EU og eksport, er blevet misbrugt af svindlere, navnlig i forbindelse med momskarruselsvig eller svig i forbindelse med forsvundne forhandlere inden for Fællesskabet;

146. bemærker, at virksomheder, der handler på tværs af grænserne, ifølge Kommissionen i øjeblikket bebyrdes med omkostninger, der er 11 % højere end de omkostninger, der afholdes af virksomheder, der kun handler på hjemmemarkedet; bemærker, at navnlig SMV'er lider under uforholdsmæssige høje efterlevelsesomkostninger i forbindelse med momsreglerne, hvilket er en af grundene til, at de fortsat er tilbageholdende med at udnytte fordelene ved det indre marked; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle løsninger til at reducere efterlevelsesomkostningerne i forbindelse med momsreglerne ved grænseoverskridende handel;

3.1. Modernisering af momsrammen

147. glæder sig derfor over Kommissionens momshandlingsplan af 6. april 2016 om reform af momsrammen og de 13 lovgivningsforslag, som Kommissionen har vedtaget siden december 2016, der vedrører overgangen til den endelige momsordning, fjerner momshindringer for e-handel, reviderer momsordningen for SMV'er, moderniserer momspolitikken og bekæmper momsgabet;

148. glæder sig over, at der i 2015 blev indført en mini-one-stop-shop vedrørende moms med hensyn til telekommunikation, radio- og TV-virksomhed og elektroniske tjenester som et frivilligt system til registrering, angivelse og betaling af moms; glæder sig over udvidelsen af minikvikskranken til andre leverandører af varer og tjenester til de endelige forbrugere pr. 1. januar 2021;

149. bemærker, at Kommissionen anslår, at momsreformen forventes at reducere bureaukratiet med 95 %, hvilket anslås at beløbe sig til 1 mia. EUR;

150. glæder sig navnlig over, at Rådet den 5. december 2017 vedtog nye regler, der gør det lettere for onlinevirksomheder at overholde momsforpligtelserne; glæder sig navnlig over, at Rådet tog Parlamentets holdning til efterretning i forbindelse med indførelsen af onlineplatformes ansvar for opkrævning af moms på de fjernsalg, som de formidler; mener, at denne foranstaltning vil sikre lige konkurrencevilkår i forhold til virksomheder uden for EU, eftersom mange af de varer, der importeres i forbindelse med fjernsalg, indføres i EU momsfrit; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre de nye bestemmelser på korrekt vis senest i 2021;

151. glæder sig over forslagene om det endelige momssystem, som blev vedtaget den 4. oktober 2017 ( 86 ) og den 24. maj 2018 ( 87 ) ; glæder sig navnlig over Kommissionens forslag om at anvende destinationsprincippet på beskatning, hvilket betyder, at momsen vil blive betalt til skattemyndighederne i den endelige forbrugers, dvs. kundens, medlemsstat til den gældende sats i den pågældende medlemsstat;

152. glæder sig navnlig over de fremskridt, som Rådet har gjort hen imod det endelige momssystem ved at vedtage »de hurtige løsninger« ( 88 ) den 4. oktober 2018; udtrykker imidlertid bekymring over, at der ikke blev vedtaget nogen beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med svigfølsomme aspekter i overensstemmelse med Parlamentets holdning ( 89 ) til forslaget om en godkendt afgiftspligtig person (CTP) ( 90 ) , således som den kom til udtryk i dets udtalelse af 3. oktober 2018 ( 91 ) ; beklager dybt, at Rådet udsatte afgørelsen om indførelse af status som godkendt afgiftspligtig person indtil vedtagelsen af den endelige momsordning;

153. opfordrer Rådet til at sikre, at status som godkendt afgiftspligtig person stemmer overens med status som autoriseret økonomisk operatør, som gives af toldmyndighederne;

154. opfordrer til en minimal EU-gennemsigtig samordning af definitionen af status som godkendt afgiftspligtig person, herunder en løbende vurdering fra Kommissionen af, hvordan medlemsstaterne giver en sådan status; opfordrer til udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes skattemyndigheder om afvisning af at give visse virksomheder status som godkendt afgiftspligtig person for at forbedre sammenhængen og fælles standarder;

155. glæder sig endvidere over revisionen af særordningerne for SMV'er ( 92 ) , som er afgørende for at sikre lige konkurrencevilkår, da det i øjeblikket kun er indenlandske enheder, som har adgang til momsfritagelsesordninger, og som kan bidrage til en nedsættelse af efterlevelsesomkostningerne i forbindelse med momsreglerne for SMV'er; opfordrer Rådet til at tage hensyn til Parlamentets udtalelse af 11. september 2018 ( 93 ) , navnlig hvad angår yderligere administrativ forenkling for SMV'er; opfordrer derfor Kommissionen til at oprette en onlineportal, hvorigennem SMV'er, der er villige til at benytte sig af undtagelsen i en anden medlemsstat, skal registrere sig, og til at oprette en kvikskranke, hvorigennem små virksomheder kan indgive momsangivelser for de forskellige medlemsstater, hvori de opererer;

156. bemærker vedtagelsen af Kommissionens forslag om en generel ordning for omvendt betalingspligt ( 94 ) , som vil give mulighed for midlertidige afvigelser fra normale momsregler med henblik på bedre at forhindre karruselsvig i de medlemsstater, som er hårdest ramt af denne type svig; opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge ansøgningen og denne nye lovgivnings potentielle risici og fordele; insisterer dog på, at denne generelle ordning for omvendt betalingspligt på ingen måde bør forsinke en hurtig gennemførelse af et endeligt momssystem;

157. bemærker, at udvidelsen af e-handel ofte kan udgøre en udfordring for skattemyndighederne, f.eks. manglen på en sælgers skattepligtige identifikation i EU, og registreringen af momsangivelser, som ligger et godt stykke under den reelle værdi af de anmeldte transaktioner; glæder sig derfor over ånden i de foreslåede gennemførelsesregler for så vidt angår fjernsalg af varer vedtaget den 11. december 2018 af Kommissionen (COM(2018)0819 og COM(2018)0821), ifølge hvilke navnlig store onlinemarkedspladser fra 2021 vil være ansvarlige for at sikre, at der opkræves moms på tredjelandsvirksomheders salg af varer til EU-forbrugere på deres platforme;

158. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overvåge e-handelstransaktioner, der omfatter sælgere, som er etableret uden for EU, og som ikke angiver moms (f.eks. ved uretmæssigt at benytte sig af »prøver«) eller bevidst sætter værdien for lavt for helt at undgå eller reducere den moms, som skal betales; mener, at en sådan praksis truer integriteten og funktionen af EU's indre marked; opfordrer Kommissionen til at fremsætte lovgivningsforslag, hvis det skønnes relevant og nødvendigt;

3.2. Momsgabet, bekæmpelse af momssvig og administrativt samarbejde om moms

159. gentager sin opfordring til at træffe foranstaltninger mod de faktorer, der bidrager til skattegabet, såsom moms;

160. glæder sig over, at Kommissionen den 8. marts 2018 indledte traktatbrudsprocedurer mod Cypern, Grækenland og Malta og den 8. november 2018 mod Italien og Isle of Man vedrørende urimelig momspraksis i forbindelse med køb af yachter og fly for at sikre, at de stopper med at tilbyde angiveligt ulovlig fordelagtig skattemæssig behandling af private yachter og fly, hvilket forvrider konkurrencen i den maritime sektor og luftfartssektoren;

161. glæder sig over ændringerne af forordning (EU) nr. 904/2010 for så vidt angår foranstaltninger til styrkelse af det administrative samarbejde på momsområdet; glæder sig over Kommissionens kontrolbesøg i ti medlemsstater, som blev gennemført i 2017, og navnlig over den efterfølgende henstilling om at forbedre pålideligheden af momsinformationsudvekslingssystemet (VIES);

162. bemærker, at Kommissionen for nylig har foreslået yderligere kontrolredskaber og en øget rolle for Eurofisc samt mekanismer til et tættere samarbejde mellem told- og skattemyndighederne; opfordrer alle medlemsstater til at deltage mere aktivt i det tværgående netværksanalysesystem inden for rammerne af Eurofisc;

163. mener, at det skal være obligatorisk for alle medlemsstater at deltage i Eurofisc og en betingelse for at modtage EU-midler; gentager Revisionsrettens betænkeligheder med hensyn til momsgodtgørelse i forbindelse med udgifter på samhørighedsområdet ( 95 ) og til EU-programmet for bekæmpelse af svig ( 96 )

164. opfordrer indtrængende Kommissionen til at undersøge mulighederne for indsamling og kommunikation i realtid af momsoplysninger i medlemsstaterne, da dette vil effektivisere Eurofisc og give mulighed for at videreudvikle nye strategier til bekæmpelse af momssvig; opfordrer de relevante myndigheder til at anvende forskellige statistik- og datamineringsteknologier til at identificere afvigelser, mistænkelige forhold og mønstre, så skattemyndighederne bedre kan håndtere et bredt spektrum af adfærd med manglende overholdelse på en proaktiv, målrettet og omkostningseffektiv måde;

165. glæder sig over vedtagelsen af direktivet om beskyttelse af EU's finansielle interesser (PIF-direktivet) ( 97 ) , som præciserer spørgsmålene om grænseoverskridende samarbejde og gensidig retshjælp mellem medlemsstaterne, Eurojust, Europol, Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO), Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og Kommissionen i forbindelse med bekæmpelse af momssvig; opfordrer EPPO, OLAF, Eurofisc, Europol og Eurojust til at arbejde tæt sammen med henblik på at koordinere deres indsats over for momssvig og identificere og tilpasse sig ny svigagtig praksis;

166. påpeger imidlertid behovet for et bedre samarbejde mellem de administrative, retslige og retshåndhævende myndigheder inden for EU, således som det blev fremhævet af eksperter under høringen den 28. juni 2018 og i en undersøgelse bestilt af TAX3-udvalget;

167. glæder sig over Kommissionens meddelelse om at udvide EPPO's beføjelser til at omfatte grænseoverskridende terrorhandlinger; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at EPPO kan påbegynde sit arbejde så hurtigt som muligt og senest i 2022 ved at sikre et tæt samarbejde med Unionens allerede etablerede institutioner, agenturer og kontorer, som er ansvarlige for at beskytte Unionens finansielle interesser; opfordrer til, at der træffes afgørelse om eksemplariske, afskrækkende og forholdsmæssige sanktioner; mener, at alle, der er involveret i en organiseret momssvigordning, bør straffes hårdt for at undgå at give indtryk af straffrihed;

168. mener, at én af de vigtigste faktorer, der fører til svigagtig adfærd i forbindelse med moms, er den »kontante fortjeneste«, som en svindler kan opnå; opfordrer derfor Kommissionen til at analysere det forslag, som eksperter ( 98 ) har fremsat om at placere grænseoverskridende data i en blockchain, og til at anvende sikrede digitale valutaer, som kun kan anvendes til momsbetaling (kun ét formål) i stedet for at anvende papirpenge;

169. glæder sig over, at Rådet har behandlet spørgsmålet om svig i forbindelse med import ( 99 ) ; mener, at den korrekte integration af data fra toldangivelser i VIES vil gøre det muligt for bestemmelsesmedlemsstater at krydstjekke told- og momsoplysninger med henblik på at sikre, at momsen betales i bestemmelseslandet; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre denne nye lovgivning effektivt og rettidigt senest den 1. januar 2020;

170. mener, at det administrative samarbejde mellem skatte- og toldmyndighederne ikke er optimalt ( 100 ) ; opfordrer medlemsstaterne til at give Eurofisc mandat til at udvikle nye strategier til at spore varer i henhold til toldprocedure 42, de mekanismer, som giver importøren mulighed for at opnå momsfritagelse, når de importerede varer i sidste ende skal transporteres til en erhvervskunde i en anden medlemsstat end importmedlemsstaten;

171. fremhæver betydningen af at indføre et register over de reelle ejere af koncernvirksomheder under det femte hvidvaskdirektiv som et vigtigt redskab til at håndtere momssvig; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at styrke kompetencerne og kvalifikationerne hos politiet, skattemyndigheder, anklagere og dommere, der beskæftiger sig med denne form for svig;

172. er bekymret over resultaterne af den undersøgelse ( 101 ) , som TAX3-udvalget har bestilt, og hvoraf det fremgår, at Kommissionens forslag vil mindske svig i forbindelse med import, men ikke eliminere det; bemærker, at spørgsmålet om undervurderingen og den generelle håndhævelse af EU-regler i forbindelse med ikke-EU-afgiftspligtige personer ikke vil blive løst; opfordrer Kommissionen til at undersøge alternative opkrævningsmetoder for så vidt angår disse varer på længere sigt; understreger, at det ikke er en holdbar mulighed at stole på, at ikke-EU-afgiftspligtige personer velvilligt opkræver EU-moms; mener, at sådanne alternative opkrævningsmodeller ikke kun bør være rettet mod salg via elektroniske platforme, men derimod omfatte alt salg foretaget af ikke-EU-afgiftspligtige personer, uanset hvilken forretningsmodel de benytter;

173. opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge de konsekvenser, som indførelsen af den endelige ordning for momsindtægter har for medlemsstaterne; opfordrer Kommissionen til at foretage en grundig undersøgelse af mulighederne for nye risici for svig i det endelige momssystem, navnlig den potentielt manglende leverandør i grænseoverskridende transaktioner til erstatning for den forsvundne kunde i forbindelse med karruselsvig; understreger i denne forbindelse, at toldforsendelsessystemet bl.a. kan lette samhandelen inden for EU; bemærker imidlertid, at der er risiko for misbrug, og at kriminelle organisationer ved at undgå at betale skatter og afgifter kan forårsage et enormt tab for både medlemsstaterne og EU (ved at undgå moms); opfordrer derfor Kommissionen til at overvåge toldforsendelsessystemet og komme med forslag til at bygge videre på anbefalingerne primært fra OLAF, Europol og Eurofisc;

174. mener, at størsteparten af de europæiske borgere forventer en klar europæisk og national lovgivning, som gør det muligt at identificere dem, der ikke betaler den skat, de skal, pålægge dem sanktioner og opkræve den manglende skat rettidigt;

4. Beskatning af enkeltpersoner

175. understreger, at fysiske personer generelt ikke udøver deres ret til fri bevægelighed med henblik på skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning; understreger imidlertid, at visse fysiske personer har et skattegrundlag, der er stort nok til at række ud over flere forskellige skattejurisdiktioner;

176. beklager, at personer med store nettoformuer og personer med ultrastore nettoformuer, der benytter sig af komplekse skattestrukturer, herunder oprettelse af virksomheder, fortsat har mulighed for at flytte deres indtægter og midler eller deres køb gennem forskellige skattejurisdiktioner for at opnå en væsentligt reduceret eller ingen skatteforpligtelse ved at anvende tjenesteydelser leveret af formueforvaltere og andre formidlere; beklager, at visse EU-medlemsstater har gennemført skatteordninger for at tiltrække personer med store nettoformuer uden at skabe reel økonomisk aktivitet;

177. bemærker, at de vigtigste tal for arbejdsindkomst som regel er højere end for kapitalindkomst i hele EU; bemærker, at formuebaserede skatters bidrag til de samlede skatteindtægter fortsat er ret begrænset med 4,3 % af de samlede skatteindtægter i EU ( 102 )

178. bemærker med beklagelse, at selskabsskattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning bidrager til at flytte skatteforpligtelsen over på ærlige og retskafne skatteydere;

179. opfordrer medlemsstaterne til at pålægge sanktioner, der har afskrækkende virkning, er effektive og står i et rimeligt forhold til overtrædelsen, i tilfælde af skattesvig, skatteunddragelse og ulovlig aggressiv skatteplanlægning og til at sikre, at disse sanktioner håndhæves;

180. beklager, at nogle medlemsstater har indført tvivlsomme skatteordninger, der gør det muligt for personer, der bosætter sig i landet af skattemæssige årsager, at opnå indkomstskattefordele, hvilket undergraver andre medlemsstaters skattegrundlag og fremmer skadelige politikker, der diskriminerer deres egne borgere; bemærker, at disse ordninger kan omfatte fordele, som ikke er tilgængelige for nationale borgere, såsom ikkebeskatning af ejendele og indkomst fra udlandet, engangsbetalinger af skat på udenlandsk indkomst, skattefritagelse for en del af den indenlandske indkomst eller lavere skattesatser på pensioner, der overføres til oprindelseslandet;

181. minder om, at Kommissionen i sin meddelelse af 2001 foreslog at medtage særlige ordninger for højt kvalificerede udenlandske medarbejdere på Gruppen vedrørende Adfærdskodeksens (erhvervsbeskatning) ( 103 ) liste over skadelig skattepraksis, men har ikke fremlagt nogen oplysninger om omfanget af problemet siden; opfordrer Kommissionen til at revurdere dette spørgsmål og navnlig til at vurdere risiciene for dobbeltbeskatning samt dobbelt ikkebeskatning af sådanne ordninger;

4.1. Ordninger for statsborgerskab gennem investeringer (CBI) og ordninger for opholdstilladelse gennem investeringer (RBI)

182. er bekymret over, at et flertal af medlemsstaterne har vedtaget ordninger for statsborgerskab gennem investeringer (CBI) eller ordninger for opholdstilladelse gennem investeringer (RBI) ( 104 ) , der almindeligvis betegnes som »gyldne visa og pas« eller investorprogrammer, der tilbyder statsborgerskab eller opholdstilladelse til unionsborgere og tredjelandsstatsborgere i bytte for finansielle investeringer;

183. bemærker, at de investeringer, der er foretaget under disse programmer, ikke nødvendigvis fremmer realøkonomien i den medlemsstat, der giver statsborgerskab eller opholdstilladelse, og at de ofte ikke kræver, at ansøgerne tilbringer tid på det område, hvor investeringen foretages, og at selv når et sådant krav formelt eksisterer, kontrolleres det normalt ikke, om kravet bliver opfyldt; understreger, at sådanne ordninger bringer virkeliggørelsen af Unionens mål i fare og derfor er i strid med princippet om loyalt samarbejde;

184. noterer sig, at mindst 5 000 tredjelandsstatsborgere har opnået unionsborgerskab gennem CBI-ordninger ( 105 ) ; bemærker, at ifølge en undersøgelse ( 106 ) har mindst 6 000 personer fået statsborgerskab, og der er udstedt næsten 100 000 opholdstilladelser;

185. er foruroliget over, at det er muligt at opnå CBI og RBI uden en behørig sikkerhedsscreening af ansøgerne, hvilket også gælder for højrisikotredjelandsstatsborgere, og at disse ordninger derfor udgør en sikkerhedsrisiko for Unionen; beklager det faktum, at der hersker uvished om oprindelsen af de penge, der kanaliseres ind i CBI- og RBI-ordninger, hvilket i betydelig grad har øget risikoniveauet i både politisk, økonomisk og sikkerhedsmæssig henseende for de europæiske lande;

186. understreger, at CBI- og RBI-ordninger indebærer andre betydelige risici, herunder en devaluering af unionsborgerskabet og nationale statsborgerskaber samt et potentiale for korruption, hvidvask af penge og skatteunddragelse; bemærker, at én medlemsstats beslutning om at gennemføre CBI- og RBI-ordninger, har afsmittende virkning på andre medlemsstater; gentager sin bekymring over, at statsborgerskab eller opholdstilladelse kan opnås gennem disse ordninger med utilstrækkelig eller slet ingen due diligence i forbindelse med kunderne (CDD) fra de kompetente myndigheders side;

187. noterer sig, at den forpligtelse, der er fastsat i det femte hvidvaskdirektiv, hvorved forpligtede enheder bør betragte CBI- og RBI-ansøgere som højrisikoelementer i forbindelse med deres kundelegitimationsprocedurer, ikke fritager medlemsstaterne fra deres ansvar for selv at etablere og gennemføre skærpede due diligenceprocedurer; bemærker, at der er blevet iværksat adskillige formelle undersøgelser af korruption og hvidvask af penge på nationalt plan og å EU-plan med direkte tilknytning til CBI- og RBI-ordninger;

188. understreger samtidig, at der fortsat hersker usikkerhed om den økonomiske holdbarhed og bæredygtighed af de investeringer, der foretages gennem disse ordninger; understreger, at statsborgerskab og de tilknyttede rettigheder aldrig bør være til salg;

189. noterer sig, at CBI- og RBI-ordninger i visse medlemsstater er blevet udnyttet intenst af russiske borgere og borgere fra lande, der er under russisk indflydelse; understreger, at disse ordninger kan hjælpe russiske borgere på den sanktionsliste, der blev vedtaget efter Ruslands ulovlige annektering af Krim og Ruslands aggressive fremfærd på Krim, til at undgå EU-sanktioner;

190. finder det kritisabelt, at disse programmer regelmæssigt omfatter skattefordele eller særlige skatteordninger for de begunstigede; er bekymret over, at disse privilegier kan undergrave målsætningen om, at alle borgere skal bidrage til skattesystemet på en fair måde;

191. er bekymret over, at der ikke hersker åbenhed omkring antallet af ansøgere og deres oprindelse, antallet af personer, der har fået statsborgerskab eller opholdstilladelse i forbindelse med disse ordninger, samt de beløb, der er investeret gennem disse ordninger, og midlernes oprindelse; sætter pris på, at visse medlemsstater udtrykkeligt angiver navn og nationalitet for de personer, der får statsborgerskab eller opholdstilladelse i henhold til disse ordninger; tilskynder andre medlemsstater til at følge dette eksempel;

192. er bekymret over, at CBI- og RBI-ordningerne ifølge OECD kan misbruges til at undergrave due diligence-procedurerne under den fælles indberetningsstandard (CRS), hvilket kan føre til unøjagtig eller ufuldstændig rapportering under CRS, navnlig når den finansielle institution ikke får oplysninger om alle relevante jurisdiktioner med hensyn til skattemæssigt hjemsted; bemærker, at de visumordninger, der efter OECD's opfattelse udgør en potentielt meget stor risiko for integriteten af CRS, er de ordninger, der giver en skatteyder adgang til en lav personlig indkomstskat på mindre end 10 % på finansielle offshore-aktiver og ikke kræver en væsentlig fysisk tilstedeværelse på mindst 90 dage i den jurisdiktion, der tilbyder den gyldne visumordning;

193. er bekymret over, at Malta og Cypern har ordninger ( 107 ) , som hører til blandt de ordninger, der potentielt udgør en stor risiko for integriteten af CRS;

194. konkluderer, at de potentielle økonomiske fordele ved CBI- og RBI-ordninger ikke opvejer de alvorlige risici for hvidvask af penge og skatteunddragelse, som disse ordninger indebærer;

195. opfordrer medlemsstaterne til at udfase alle eksisterende CBI- eller RBI-ordninger så hurtigt som muligt;

196. understreger, at medlemsstaterne i mellemtiden bør stille krav om fysisk tilstedeværelse i landet som en forudsætning for at nyde godt af CBI- og RBI-ordninger, og at medlemsstaterne på korrekt vis bør sikre, at der gennemføres skærpede CDD-procedurer for de ansøgere, der ansøger om statsborgerskab eller opholdstilladelse gennem disse ordninger, således som det kræves i henhold til det femte hvidvaskdirektiv; understreger, at det femte hvidvaskdirektiv fastsætter skærpede kundelegitimationsprocedurer for politisk eksponerede personer; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at regeringerne har det endegyldige ansvar for at udføre due diligence-procedurer i forhold til personer, der ansøger om CBI eller RBI; opfordrer Kommissionen til nøje og løbende at overvåge den korrekte gennemførelse og anvendelse af CDD-procedurerne inden for rammerne af CBI- og RBI-ordningerne, indtil de ophæves i samtlige medlemsstater;

197. noterer sig, at opnåelse af opholdstilladelse eller statsborgerskab i en medlemsstat giver modtageren adgang til en lang række rettigheder og privilegier på hele Unionens område, herunder retten til at færdes og opholde sig frit i Schengenområdet; opfordrer derfor de medlemsstater, der anvender CBI- og RBI-programmer, til, indtil programmerne endegyldigt er sat ud af kraft, behørigt at kontrollere ansøgerne og afvise ansøgninger, hvis der foreligger en sikkerhedsmæssig risiko, herunder hvidvask af penge; advarer endvidere om farerne ved CBI- og RBI-ordninger, der giver mulighed for familiesammenføring, hvorved familiemedlemmer til CBI-/RBI-modtagere kan opnå statsborgerskab eller opholdstilladelse med et minimum af eller ingen kontroller;

198. opfordrer i denne forbindelse alle medlemsstater til at samle og offentliggøre gennemsigtige oplysninger om deres CBI- og RBI-ordninger, herunder antallet af afslag og årsagerne hertil; opfordrer Kommissionen til, indtil ordningerne endegyldigt er sat ud af kraft, at udsende retningslinjer og sikre bedre dataindsamling og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne i forbindelse med deres CBI- og RBI-ordninger, herunder hvad angår ansøgere, som har fået afslag på deres ansøgning af sikkerhedsmæssige årsager;

199. mener, at medlemsstaterne, indtil CBI og RBI-ordningerne endegyldigt er sat ud af kraft, bør fastsætte de samme forpligtelser for mellemmænd inden for handelen med CBI og RBI, som gælder for de forpligtede enheder i henhold til hvidvasklovgivningen, og opfordrer medlemsstaterne til at forebygge interessekonflikter i forbindelse med CBI- og RBI-ordningerne, som kan opstå, når private virksomheder, der har bistået regeringen med at udforme, forvalte og fremme disse ordninger, også har rådgivet og støttet enkeltpersoner ved at egnethedsscreene dem og indgive deres ansøgninger om statsborgerskab eller opholdstilladelse;

200. hilser med tilfredshed Kommissionens rapport af 23. januar 2019 om ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret til investorer i Den Europæiske Union (COM(2019)0012); noterer sig, at denne rapport bekræfter, at begge typer ordninger udgør en alvorlig risiko for medlemsstaterne og Unionen som helhed, navnlig med hensyn til sikkerhed, hvidvask af penge, korruption, omgåelse af EU-regler og skatteunddragelse, og at disse alvorlige risici yderligere forstærkes af mangler i ordningernes gennemsigtighed og styring; finder det foruroligende, at Kommissionen er betænkelig over, at medlemsstaterne ikke altid træffer foranstaltninger, som i tilstrækkeligt omfang kan afbøde de risici, ordningerne indebærer;

201. noterer sig, at Kommissionen har til hensigt at nedsætte en ekspertgruppe til at behandle spørgsmål vedrørende gennemsigtighed, styring og sikkerhed i forbindelse med disse ordninger; glæder sig over, at Kommissionen har forpligtet sig til at overvåge virkningerne af ordninger for investorstatsborgerskab, som gennemføres af lande, der er omfattet af visumfrihed som led i suspensionsmekanismen; opfordrer Kommissionen til at koordinere udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne om afviste ansøgninger; opfordrer Kommissionen til at vurdere de risici, der er forbundet med salg af statsborgerskab og opholdsret, som led i sin næste supranationale risikovurdering; opfordrer Kommissionen til at foretage en vurdering af, i