EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 7.12.2011 
SEK(2011) 1473 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
SAMMENDRAG AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
RÅDETS FORORDNING 
om oprettelse af et instrument for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område 
{KOM(2011) 841 endelig} 
{SEK(2011) 1472 endelig}  
 
DA 2   DA Chernobyl-ulykken i 1986 og Fukushima-Daiichi-u lykken i 2011 satte fokus på den nukleare 
sikkerheds globale betydning. Af hensyn til indfrielsen af måls ætningen i Euratom-traktaten 
om at gennemføre beskyttelsesforanstaltninger, der vil fjerne farerne for befolkningernes liv 
og sundhed, bør Det Europæiske Atomenergifæ llesskab ("Fællesskabet")  kunne støtte nuklear 
sikkerhed i tredjelande. 
Der er også særligt behov for, at Fællesskab et fortsætter sin inds ats for at fremme 
gennemførelsen af effektiv sikkerhedskontro l med nukleare materialer i tredjelande på 
grundlag af dets egne sikkerhedskontr olaktiviteter i Den Europæiske Union. 
Ovenstående mål er tidligere blevet støttet af programmerne for nukl ear sikkerhed Tacis og 
Phare og siden 2007 af INSC i "tredjelande" og instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA) 
for de lande, der har indledt EU-tiltrædelsesprocessen. 
1. PROBLEMAFGRÆNSNING  
Fremme og håndhævelse af de højeste standarder fo r nuklear sikkerhed og 
strålingsbeskyttelse inden for EU er måske ikke  nok til at sikre tilstr ækkelig beskyttelse af 
befolkningen og miljøet. Vi har for nylig været vi dne til hændelser, der klart har bekræftet, at 
konsekvenserne af en atomulykke for folkesundheden, samfundslivet, miljøet og økonomien kan række meget længere end de nationale grænse r og muligvis ud i hele verden. Derfor skal 
der træffes foranstaltninger sammen med tr edjelande, især EU's nabolande, med det 
overordnede mål at fremme et højt nukleart si kkerhedsniveau og strålingsbeskyttelse i hele 
verden. Samtidig er der behov for en indsats fo r at sikre effektiv nukl ear sikkerhedskontrol i 
tredjelande. 
Vurdering af erfaringer og udviklinge n i den internati onale situation
 
De grundlæggende årsager til de store atomul ykker har primært været manglen på en nuklear 
sikkerhedskultur, sikk erhed i udformningen (sikkerhedsasp ekter i anlæggets udformning) og 
driftssikkerhed. EU's samarbejdsprogr ammer for nuklear sikkerhed omfattede 
bistand/samarbejde med operatørerne af nukleare an læg for at forbedre s ituationen på stedet 
og med de nukleare tilsynsmyndigheder for at sikre, at de har de n nødvendige tekniske 
kapacitet og uafhængighed til at håndhæ ve overholdelsen af passende nukleare 
sikkerhedsstandarder. Samarbejde med de nu kleare tilsynsmyndigheder bør fortsat være 
centralt for det nukleare sikkerh edssamarbejde. I specifikke s ituationer bør muligheden for 
samarbejde med nukleare operatører også fast holdes for at sikre gennemførelse og 
resultaterne af omfattende og gennemsigtige ri siko- og sikkerhedsvurde ringer ("stresstest"), 
som blev udviklet i EU efter Fukushima-Daiishi-ulykken. 
Samarbejde om håndtering og bortskaffelse af brugt brændsel samt om miljøvenlig 
ombygning af tidligere anlæg, hvilket kræver et inte rnationalt samarbejde, har været en vigtig 
del af programmet og bør priorite res i instrumentet i fremtiden. 
Fremme af internationalt samarbejde, især ge nnem IAEA, vil fortsat væ re afgørende for at 
sikre koordinering af de forskellige aktøre rs aktiviteter og den be dste udnyttelse af 
ressourcerne. 
 
DA 3   DA 2. ANALYSE AF NÆRHEDSPRINCIPPET  
Med 27 medlemsstater med fælles politikker og st rategier har EU den nødvendige kapacitet til 
at møde de globale udfordringer, mens medl emsstaternes indsats kan være begrænset og 
opsplittet med projekter, der ofte er for små til at gøre en holdbar forskel på området. Denne kritiske masse stiller også EU  i en bedre position til at ge nnemføre en politisk dialog med 
partnerregeringerne. Dette afspejles f.eks. i EU's  stærke position i drøftelser og forhandlinger 
med G8 og Den Europæiske Bank for Genopbygni ng og Udvikling (EBRD), som forvalter 
store støttebeløb til nuklear sikkerhed på vegne af internationale donorer. Desuden er EU en 
naturlig koordinator, som ka n få indflydelse på næsten alle områder inden for de 
internationale forbindelser, hvilket de enke lte medlemsstater normalt ikke kan gøre alene. 
3. EU-
INITIATIVETS MÅL  
Det nuværende INSC omfatter fremme af  et højt nukleart sikkerhedsniveau og 
strålingsbeskyttelse samt gennemførelse af effe ktiv nuklear sikkerhedskontrol i tredjelande.  
Det foreslås, at det generelle mål og anvendelsesom råde for det nye instrument bliver identisk 
med det nuværende INSC: Fællesskabet finansierer foranstaltninger til fremme af et højt 
nukleart sikkerhedsniveau, strålings beskyttelse og gennemførelse af  effektiv sikkerhedskontrol 
med nukleart materiale i tredjelande.  Dette mål vil søges opfyldt med følgende specifikke 
målsætninger: 
• Støtte til fremme og gennemførelse af de højeste standarder for nuklear sikkerhed og 
strålingsbeskyttelse på n ukleare anlæg og strålingsmæssi g praksis i tredjelande. 
• Støtte til udviklingen og gennemførelsen af ansv arlige strategier for bortskaffelse af brugt 
brændsel, håndtering af affald, nedlæggels e af anlæg og ombygning af tidligere nukleare 
anlæg. 
• Støtte til fremme og gennemførelse af effektive rammer og metoder til forbedring af den 
nukleare sikkerhedskontrol i hele verden. 
Prioriteterne og kriterierne for EU's foransta ltninger vil imidlertid blive præciseret i 
forbindelse med det nye instrument. 
4. POLITISKE LØSNINGSMODELLER  
Konsekvensanalysen gennemgår fire løsn ingsmodeller: i) ingen yderligere EU-
foranstaltninger (intet instrument for nuklear sikkerhed), ii) ingen ændring (samarbejdet med 
tredjelande vil fortsætte  inden for rammerne af den nuværend e INSC-forordning), iii) ændring 
af INSC-forordningen og iv) et  nyt instrument, som kunne omfatte anvendelsesområdet for 
det nuværende INSC plus en del af anvendelsesområdet for det nuværende stabilitetsinstrument (IFS). 
Ændring af forordningen var den løsningsmodel, der blev fokuseret mest på. Den kunne give 
mulighed for at tage højde for udviklingen i den internationale situation med hensyn til 
nuklear sikkerhed og de erfaringer, der er høs tet, ligesom den vil give mulighed for at 
præcisere kriterierne for samarbejde samt prio riteterne. Det geografiske anvendelsesområde 
 
DA 4   DA kunne blive udvidet til at omfatte  alle "tredjelande" (ikke-EU- medlemsstater), som opfylder 
kriterierne for samarbejde, herunder lande, der er  dækket af førtiltrædelsesinstrumentet (IPA), 
samt industrialiserede lande/højindkomstlande. 
Retsgrundlaget for den gældende INSC-foror dning er Euratom-traktaten. I lyset af den 
lovgivningsmæssige ramme for nuklear sikkerhed i EU bør dette fortsat være gældende for 
den nye forordning, medmindre et større anvend elsesområde kræver et større retsgrundlag. 
5. KONSEKVENSANALYSE  
Atomulykker kan have voldsomme sundheds mæssige, samfundsmæssige, miljømæssige og 
økonomiske konsekvenser, hvilket Chernobyl-ul ykken (1986) og Fukushima-ulykken (2011) 
viste. Begge ulykker forårsagede store forurenede områder, dødsfald og fordrivelse/genbosættelse af den berørte be folkning og betød, at det var nødvendigt at 
nedlægge/afvikle meget dyre nukleare anlæg og erstatte den tabte elproduktionskapacitet. 
Disse ulykker påvirker også beslutninger ne om energisammensætning i nogle lande 
(moratorium eller udfasning af atomkraft), hvilket  muligvis kan få en indvirkning på miljøet, 
fordi de nye kraftværker f.eks. kræver  fossile brændstoffer eller vandkraft. 
De foranstaltninger, EU foreslår, har til fo rmål at bidrage til at undgå flere atomulykker, 
minimere deres konsekvenser (gennem katast rofeberedskabsforanstaltninger) og mindske 
følgerne af ulykker, hvis de  sker. Alle løsningsmodelle rne vil opfylde disse mål. 
Løsningsmodellen med "ingen yderligere EU-foran staltninger" (intet instrument for nuklear 
sikkerhed) vil imidlertid sands ynligvis sætte en stopper for de  fleste af EU's eksterne 
foranstaltninger vedrørende nuklear sikkerhed. 
6. S
AMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLERNE  
Løsningsmodellen om ændring af forordningen vil give mulighed for at tage hånd om de 
nuværende usikkerheder og uover ensstemmelser samt at sætte et klart fokus for EU's 
samarbejde om nuklear sikkerhed og sikkerheds kontrol. Denne præcisering af geografiske og 
tematiske mål og prioriteter i selve forordningen vil styrke effektiviteten i gennemførelsen af instrumentet. En mere effektiv og passende forvaltning af projek tcyklussen kan derfor 
forventes. 
Sammenlignet med løsningsmodellerne "uden ændr ing" og "et nyt instrument" vil denne sikre 
kontinuitet og anvendelse af erfa ringerne fra et gennemprøvet system og samtidig løse en 
række af de problemer, der er blevet identificeret . Dette samt anvendelsen af ét retsgrundlag (i 
forhold til løsningsmodelle n "et nyt instrument") vi l forenkle fremgangsmåden og 
drøftelserne. Dette synes at opveje den mulig e større sammenhæng, der vil blive skabt med 
"et nyt instrument", som omfatter nuklear sikkerhed, sikkerhed og sikkerhedskontrol. 
Et nyt geografisk anvendelsesområde samt krite rier og prioriteter for samarbejde inden for 
rammerne af den "ændrede INSC" ville give mulighed for at få en bedre forståelse for indsatsens begrænsninger. 
 
DA 5   DA 7. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
INSC er en bemyndigelsesforordning, der fast lægger de vigtige elementer og grundlaget for 
EU's indsats. De årlige ha ndlingsprogrammer indeholder nærmere oplysninger om de 
aktiviteter, EU skal udføre,  herunder de mål, der søges opfyldt med de respektive 
foranstaltninger, og de forventede resultater . Der fastsættes specifikke indikatorer før 
gennemførelsen i overensstemmelse med de nærmere forhold omkring den pågældende 
foranstaltning. 
Gennemførelsen af foranstaltningerne er i tr åd med resultatstyret forvaltning, som har 
følgende mål: 
– at udnytte de begrænsede  ressourcer bedst muligt 
– at forbedre beslutningspro cesserne og beslutningerne 
– at opnå gennemsigtighed og ansvarlighed. 
Kommissionens overvågnings- og ev alueringssystemer fokuserer i s tigende grad på resultater 
(resultatorienteret overvå gning). De har deltagelse af både  internt personale og eksterne 
eksperter. Projektansvarlige i delegati onerne og hovedsæderne overvåger løbende 
gennemførelsen af projekter og programmer på forskellige måder, herunder gennem kontrolbesøg på stedet, hvor det er muligt. Ek sterne, uafhængige eksperter antages til at 
vurdere gennemførelsen af EU's eksterne fo ranstaltninger gennem tre forskellige systemer. 
Disse vurderinger bidrager til ansv arlighed samt til forbedring af  den løbende indsats, ligesom 
de giver mulighed for at udnytte erfaringern e til at gøre de fr emtidige politikker og 
foranstaltninger bedre. Værktøjerne gør alle  brug af internationalt anerkendte OECD-DAC-
evalueringskriterier, heru nder (potentiel) virkning. 
Kommissionen udfører endvidere strategisk e vurderinger af sine politikker, fra 
programmering og strategi til genne mførelse af tiltag i en speci fik sektor. Disse evalueringer 
er vigtige som input ti l udarbejdelsen af politikker og ud formningen af instrumenter og 
projekter. Evalueringerne offentliggøres alle på  Kommissionens websted, og årsrapporten til 
Rådet og Europa-Parlamentet indehold er et sammendrag af resultaterne.