EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 24.8.2018 COM(2018) 377 final/2 CORRIGENDUM



This document corrects document COM (2018) 377 final of 15 June 2018.



Concerns all language versions.



Updates in the tables of some of the annexes.



The text shall read as follows: RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET i henhold til artikel 27 i vedtægten for tjenestemænd og artikel 12 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (geografisk balance)



Afdeling 1 — Baggrund og generelle principper 1.Retsgrundlag Denne rapport omhandler niveauet for repræsentation af statsborgere fra hver medlemsstat blandt de ansatte i institutioner, der er omfattet af personalevedtægten. Den er fremlagt i henhold til artikel 27, stk. 3, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (vedtægten) og til artikel 12, stk. 1, fjerde afsnit, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (AØA). Medmindre andet udtrykkeligt er fastsat, skal enhver henvisning til vedtægtens artikel 27 også henvise til artikel 12 i AØA. Som en generel regel er forskelsbehandling på grundlag af nationalitet forbudt i henhold til traktaterne, chartret om grundlæggende rettigheder og personalevedtægten . Samtidig kræver personalevedtægten, at EU-institutionerne rekrutterer personale på det bredest mulige geografiske grundlag (artikel 27 i personalevedtægten) . Balancen mellem disse to elementer, gør det allerede muligt for institutionerne at tage hensyn til nationalitet, selv for at udfylde bestemte stillinger "hvor kvalifikationerne hos de forskellige ansøgere er stort set de samme" . Med reformen af personalevedtægten i 2013 og dens henvisning til princippet om, at Unionens statsborgere er lige, har Europa-Parlamentet og Rådet indført et nyt retsgrundlag for hver institution til at vedtage passende foranstaltninger, hvis der er en væsentlig skævhed i tjenestemændenes nationalitet, som ikke er berettiget ud fra objektive kriterier. Formålet med denne ændring var at fastsætte de nødvendige retlige midler til at håndtere situationer med betydelig skævhed, hvilket ellers ville være i strid med selve princippet om ligebehandling af borgerne i Unionen.



2.Rapportens anvendelsesområde Artikel 27i vedtægten kræver, at Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne artikel. Med henblik på rapporten anvendes følgende definitioner: Institutioner: de berørte institutioner, der er omfattet af personalevedtægten. Kommissionen opfordrede alle institutioner og decentrale agenturer til at bidrage. Et specifikt afsnit er dedikeret til de bidragende institutioner og agenturer. Personale: retsgrundlaget dækker tjenestemænd (artikel 27 i personalevedtægten) og midlertidigt ansatte (artikel 12 i AØA). Populationerne undersøges samlet. Ansættelsesgruppe: Retsgrundlaget kræver ikke, at der skal sondres mellem ansættelsesgrupper. Under hensyntagen til det underliggende formål med rapporten vil analysen vedrørende Kommissionen imidlertid fokusere på AD-funktionsgruppen. Sektion 2 — Europa-Kommissionen 1.Metode 1.1. Baggrund Før ikrafttrædelsen af artikel 27 i vedtægten i sin nuværende ordlyd blev spørgsmålet om geografisk balance primært rettet under udvidelserne af Unionen med nye medlemsstater. Målet var i hvert enkelt tilfælde at nå en passende repræsentation af statsborgere fra de nye medlemsstater inden for en begrænset periode under hensyntagen til den relative størrelse af udvidelsen i forhold til den eksisterende situation. Kommissionen vedtog flere meddelelser, der beskriver metoden til fastlæggelse af det mål, der skal nås, enten i form af "vejledende niveauer" før 2003 eller "vejledende mål for ansættelser" siden 2003 . Kommissionen rapporterede regelmæssigt om fremskridt i retning af at nå målene for ansættelser og vedtaget korrigerende foranstaltninger, når det er nødvendigt. En detaljeret oversigt over udviklingen af "vejledende niveauer", der var gældende før 2003, vises i bilag 2 sammen med en tabel over de ansættelsesmål, som er vedtaget siden 2003.

Metoden til fastsættelse af vejledende niveauer og vejledende mål for ansættelser i 2003 blev anset for at være en metode, der bruges i en overgangsfase, idet den sidste overgangsfase sluttede i 2018 efter udvidelsen med Kroatien. Betingelserne er derfor nå opfyldt for at definere "vejledende niveauer" for medlemsstaterne på grundlag af en enkelt metode. 1.2. Grad af repræsentation af nationaliteter 1.2.1. Nationalitet Ifølge artikel 28, litra a), kan en tjenestemand kun udnævnes under forudsætning af, at han er statsborger i en af Unionens medlemsstater, medmindre ansættelsesmyndigheden tillader en undtagelse. Hver tjenestemand skal derfor erklære mindst en nationalitet på tidspunktet for udnævnelse. Denne nationalitet er kodet i det informationssystem, som "nationalitet" og forbliver konstant, medmindre en ændring efter anmodning fra tjenestemanden. Den "første nationalitet" anvendes som grundlag for udarbejdelsen af denne rapport. Tjenestemænd kan angive andre nationaliteter, enten på tidspunktet for deres udnævnelse eller i løbet af deres karriere. Enhver nationalitet, der kommer ud over "første statsborgerskab", er kodet ind i informationssystemet som "andet statsborgerskab" eller "tredje statsborgerskab" mv. Den 1.1.2018 havde 1041 tjenestemænd og midlertidigt ansatte erklæret mere end en nationalitet. En detaljeret oversigt over første og anden nationalitet findes i bilag 7d. 1.2.2. Vejledende niveauer 1.2.2.1. Storbritannien Efter Storbritanniens anmeldelse til Rådet den 29. marts 2017 om dens intention om at trække sig tilbage fra Unionen er der ikke fastsat nogen vejledende sats for Storbritannien. Den analyse, der er foretaget i denne rapport vil danne grundlag for fremtidige tiltag. Derfor samtidig med, at den omstændighed, at Storbritannien er en medlemsstat, på tidspunktet for vedtagelsen af denne rapport, hvorfor det ikke synes hensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at fastsætte en vejledende sats for repræsentation af britiske statsborgere i fremtiden. For fuldt ud at tage hensyn til, at Storbritannien fortsætter med at være en medlemsstat, indtil den dag, hvor den forlader Unionen, og med henblik på at løse problemet uden at foregribe resultaterne af de igangværende forhandlinger, foreslås det at omberegne eventuelle relevante tal uden for Storbritannien. Rapporten giver et detaljeret overblik over den nuværende tilstedeværelse af britiske statsborgere blandt Kommissionens ansatte i ansættelsesgruppe AD (se bilag 7c). UK statsborgere besidder overvejende lønklasse højere end AD9. Halvdelen af dem var ældre end 50,5 år på 1.1.2017. Kommissionen har noteret sig, at en række britiske statsborgere blandt sine ansatte har anmodet om eller kan anmode om en ændring til en anden første nationalitet. Disse ændringer er af en ekstraordinær karakter, og at de derfor fortjener en særlig behandling. Som følge heraf vil medarbejdere fra Storbritannien, som erklærer en ændring af nationalitet efter den 29. marts 2017, stadig anses for at have opretholdt det britiske statsborgerskab som første nationalitet for at sikre en ligelig repræsentation af personale inden for Kommissionen, navnlig i mellemlederstillinger og på ledelsesniveau. 1.2.2.2. Definition af de vejledende niveauer for de resterende 27 medlemsstater En metode til harmonisering af medlemsstaternes vægtning bør fastlægges. Indikatoren, der blev vedtaget i 2003 med henblik på at definere vejledende mål for ansættelser, er baseret på objektive kriterier, afbalancerer behovet for at afspejle sammensætningen af EU-befolkningen med behovet for at sikre en mindste repræsentation af mindre medlemsstater og er let at anvende .

Kommissionens tjenestegrene har reelt anvendt denne indikator siden 2003 ved gennemførelsen af analyser af situationen med hensyn til geografisk balance, og det foreslås at beholde samme indikator uden Storbritannien med henblik på denne rapport. Den vil blive ajourført regelmæssigt for at afspejle udviklingen i de komponenter, der indgår i den.



De heraf følgende vejledende niveauer er i øjeblikket som følger (beregning i bilag 5): Medlemsstat Vejledende sats Medlemsstat Vejledende sats Malta 0,6 % Ungarn 3,0 % Luxembourg 0,8 % Portugal 3,1 % Cypern 0,8 % Den Tjekkiske Republik 3,1 % Estland 0,8 % Grækenland 3,1 % Letland 1,0 % Belgien 3,1 % Slovenien 1,0 % Nederlandene 3,9 % Litauen 1,5 % Rumænien 4,5 % Kroatien 1,6 % Polen 8,2 % Irland 1,6 % Spanien 8,9 % Slovakiet 1,8 % Italien 11,2 % Finland 1,8 % Frankrig 11,6 % Danmark 1,8 % Tyskland 13,8 % Bulgarien 2,4 % Østrig 2,6 % Sverige 2,7 % I alt 100,0 % 1.2.3. Definition af en "mindste tilstedeværelse" for hver nationalitet De gældende retlige bestemmelser om geografisk balance afspejler to grundlæggende krav. For det første forventes udvælgelses- og ansættelsesprocesserne at blive udformet på en sådan måde, at der undgås bias baseret på nationalitet. For det andet er en balanceret geografisk repræsentation blandt medarbejdere nødvendig for, at Kommissionen kan opfylde et af sine grundlæggende mål, dvs. at være tæt på borgerne og afspejle medlemsstaternes mangfoldighed. Derfor finder Kommissionen, at -et minimumsniveau af tilstedeværelse (blandt Kommissionens ansatte) bør defineres og sikres for alle statsborgere i EU, -begrænsede afvigelser fra de vejledende niveauer tolereres, ikke kun fordi de ikke anses for at bringe den geografiske balance i fare, men desuden fordi de er nødvendige for at afbøde risikoen for ineffektivitet. I praksis finder Kommissionen at en betydelig ubalance overholdes, hvis andelen af statsborgere fra en eller flere medlemsstater blandt personalet er lavere end 80% af den relevante vejledende sats.



1.3. Anvendelsesområde 1.3.1. Ansættelsesgruppe Med henblik på at sikre foranstaltningernes proportionalitet vil denne rapport kun fokusere på AD-funktionsgruppen. Mens artikel 27 i vedtægten gælder for alt personale uafhængigt af funktionsgruppen, overlades der en bredere tolerancemargen for AST- og AST-SC-funktionsgrupperne. Kravet om at afspejle EU's nationale mangfoldighed er strengere for de tjenestemænd, der har ansvaret for ledelsesmæssige, konceptuelle, analytiske, sproglige og videnskabelige opgaver (dvs. AD'er) end for de ansvarlige for udøvende og tekniske opgaver (dvs. AST'erne) eller kontor- og sekretæropgaver (dvs. AST-SC'erne). Desuden udføres ekspeditionsopgaver, tekniske opgaver, kontoropgaver og sekretæropgaver af personale, der rekrutteres lokalt og ofte er mindre attraktive for udstationerede. Af denne grund er analysen såvel som enhver mulig handling i henhold til artikel 27, stk. 2, i vedtægten, begge begrænset til AD-funktionsgruppen. 1.3.2. Besatte funktioner

Rapporten undersøger kun fordelingen af personale, der varetager ikke-ledende funktioner. Kommissionens fordeling af nationaliteter af ledende personale er underlagt særlige regler og praksis samt specifik overvågning . 1.3.3. Sprogtjenester Målet om en afbalanceret national repræsentation af personale kan ikke forfølges på samme måde i sproglige tjenester og i ikke-sproglige tjenester. På grund af deres specifikke karakter og målsætninger følger bemandingen af sproglige tjenesteydelser et sui generis-rationale. For det første krævede antal ansatte behersker målsproget er fastsat på forhånd og er uafhængig af størrelsen af den pågældende medlemsstat. For det andet, mens rekruttering i sproglige tjenester ikke dikteres af nationalitet, men sprogfærdigheder, eksisterer der en stærk sammenhæng mellem de to. For det tredje er et vist antal sprog de officielle sprog i flere medlemsstater. Derfor - afhængigt af det sprog, der er tale om, følger fordelingen af nationalitet for personale i sprogtjenester et mønster, som ikke kan sammenlignes med det sproglige sprog. Det er hverken meningsfuldt eller ønskeligt at anvende "vejledende niveauer" beskrevet i afsnit 1.2 ovenfor til sproglige tjenester. Tabellen i bilag 6 giver fordelingen af alle AD-ansatte i ikkeledende stillinger i Kommissionens sprogtjenester (nemlig DGT og SCIC). Tabellen viser, at størstedelen af de større medlemsstater samt medlemsstater, der "deler" deres officielle sprog med andre medlemsstater, er underrepræsenterede. Ubalancer er endnu mere tydelige, når man ser særskilt i AD5-AD8 og AD9-AD12-klyngerne, men klart målrettet rekruttering på dette grundlag for disse nationaliteter ville ikke opfylde noget operationelt krav. I betragtning af de objektive begrænsninger, der er forbundet med bemandingen af sproglige tjenester, udelukker Kommissionen derfor disse tjenesteydelser fra omfanget af vurderingen af geografisk balance. 1.3.4. Lønniveau Artikel 27 i personalevedtægten er den første artikel i kapitlet om ansættelse. Ved anvendelse af artikel 31 i personalevedtægten ansættes tjenestemænd i AD-funktionsgruppen kun i lønklasse AD5 til AD8, eventuelt i lønklasse AD9, AD10, AD11 eller undtagelsesvist i AD12. I overensstemmelse med denne sondring undersøger rapporten lønklasserne hver for sig -AD9-AD12 (ansættelser må ikke overstige 20% af alle AD-ansættelser i et givet år) -AD5-AD8 (der er de mest almindelige lønklasser at blive ansat i). Det bør desuden bemærkes, at siden 2014-revisionen af personalevedtægten trådte i kraft, har AD13-AD14 generelt ikke været lønklasser, der ansættes i (og derfor er de ikke omfattet af analysen), og desuden er lønklasserne blevet forbeholdt ledelses- eller rådgivningsfunktioner. Når der er ansatte i ikkeledende stillinger i disse lønklasser, skyldes det arven fra tidligere, og der er fortrinsvis tale om statsborgere fra medlemsstater, der er tiltrådt før 2004. Antallet af disse ansatte falde betydeligt med tiden, eftersom aldersfordelingen tyder på, at det store flertal af dem vil gå på pension inden for de næste 10-15 år. Derfor vil en nationaliteter, hvis medlemsstater tiltrådte før 2004, blive mere berørt af kommende pensioneringer. 2. Resultater og analyse 2.1. Situationen pr. 1.1.2017 2.1.1. Lønklasse AD9-AD12 Bilag 7b giver et overblik over situationen pr. 1.1.2017. De vigtigste konklusioner er, at på denne dato -er 14 nationaliteter markant underrepræsenteret: alle efter-2004-lande plus Luxembourg. -I absolutte tal vedrører de største underskud polakkerne (160 personer) og rumænerne (155). -I relative tal vedrører de største underskud kroater (ligger på 5% af deres vejledende niveau) bulgarerne (8%) og rumænerne (13%).

Underrepræsentationen af statsborgere i efter-2004-statsborgere i lønklasse AD9-AD12 var til en vis grad forudsigelig, da der ikke blev afholdt udvælgelsesprøver på disse kvaliteter under de specifikke undtagelsesforanstaltninger for udvidelsen (med undtagelse af lederstillinger). Målet var at gradvist fylde alle kvaliteter, fra bunden. Af denne grund er alle nationaliteter i forbindelse med udvidelsen efter 2004, omfattet. Situationen udvikler sig i overensstemmelse med forventningerne. Alle nationaliteter i 2004-udvidelsesbølgen har nu nået mellem 50% og 70% af deres mål. For så vidt angår statsborgere fra udvidelserne i 2007 og 2013, og det er stadig for tidligt at konstatere en betydelig tilstedeværelse i disse lønklasser. Imidlertid giver deres repræsentationsniveau i lønklasse AD5-AD8 (henholdsvis mere end 200% og 140% af målet, se bilag 7a) en rimelig sikkerhed for, at processen er på rette spor. Kommissionen vil fortsat nøje overvåge udviklingen i deres repræsentationsniveau i disse kvaliteter med henblik på at kontrollere, om det fortsætter i overensstemmelse med den nuværende tendens. Kun den betydelige underrepræsentation af statsborgere fra Luxembourg i denne lønklasse synes ikke at være berettiget. Det skal dog også nævnes, at en sådan underrepræsentation kan være forbundet med den lille størrelse af befolkningen på spil: var der kun 4 flere statsborgere i de pågældende grader, ville luxembourgsk ikke være opført blandt de underrepræsenterede nationaliteter. 2.1.2. Lønklasse AD5-AD8 Lønklasse AD5-AD8 fortjener særlig opmærksomhed i et dynamisk perspektiv. Faktisk er det i overensstemmelse med personalevedtægtskravene der, hvor mindst 80% af udnævnelserne skal finde sted. Repræsentationen af nationalitet inden for denne lønklasse vil fastsætte niveauet af repræsentation af nationaliteter i lønklasse AD9-AD12 i løbet af det kommende årti. Det er derfor blandt denne befolkning, at ledere (og mere specifikt, mellemledere) vælges i samme tidsramme. En afbalanceret repræsentation i lønklasse AD5-AD8 i dag er en forudsætning for en afbalanceret repræsentation af nationaliteter blandt de højere kvaliteter på længere sigt. Bilag 7a giver en oversigt over situationen vedrørende 1.1.2017. De vigtigste konklusioner er, at på denne dato -er 10 nationaliteter (alle fra før-2004-medlemsstater) stærkt underrepræsenteret: Danmark, Tyskland, Irland, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Portugal, Finland og Sverige. -I absolutte tal var de største underskud vedrører statsborgere fra Tyskland (ca. 230 personer) og Frankrig (næsten 140). -I forhold til de største underskud er statsborgere fra Luxembourg (der var slet ikke nogen luxembourgere), Sverige og Danmark (som kun nåede op på omkring 30% af deres vejledende sats). Underrepræsentationen af størstedelen af EU-14 nationaliteter i lønklasse AD5-AD8 kan forklares, i det mindste delvist, af ansættelsesmønstret efter 2004. Dette skyldes, at de fleste stillinger reserveret til ansættelse af statsborgere fra de 2004 medlemsstater var i lønklasse AD5-AD8. Koncentrationen af ansættelse af personale fra nye medlemsstater i basiskvaliteten har næsten automatisk resulteret i en underrepræsentation af statsborgere fra før-2004-medlemsstaterne. Kun 4 EU-14 nationaliteter er tilstrækkeligt repræsenteret i lønklasse AD5-AD8: 2 lidt under deres vejledende sats (spanier og italienere) og 2 som nåede deres vejledende sats (belgiere og grækere). Denne situation kræver passende målrettede foranstaltninger for at øge repræsentationsniveauet for disse nationaliteter, der ellers risikerer at blive udsat for et "generationskløft". Det er imidlertid tvivlsomt, om disse målrettede egnede foranstaltninger vil være tilstrækkelige til at sikre en afbalanceret repræsentation af alle nationaliteter på lang sigt. Der kan fremsættes to elementer i denne henseende. 2.2. Underliggende årsager til underrepræsentation i lønklasse AD5-AD8 2.2.1. Tilgængelige prismodtagere på EPSO reservelister Det faktum, at fire EU-14 nationaliteter er tilstrækkeligt repræsenteret på trods af ansættelsesmønstrene i de sidste 12 år, tyder på, at der er andre grunde til at forklare underskuddet for visse nationaliteter. Et element af forklaring er givet ved fordelingen af EPSO prismodtagere. Tabeller i bilag 8a og 8b viser, at adgangen til lønmodtagere siden 2010 ikke var i overensstemmelse med vejledende niveauer. Situationen er særlig slående med hensyn til udvælgelsesprøver for specialister (AD), hvor 23 nationaliteter ud af 27 er utilstrækkeligt repræsenteret i forhold til deres vejledende sats. Kun 4 nationaliteter opfylder deres vejledende sats: belgierne, grækerne, italienerne og spanierne , dvs. de 4 EU-14 nationaliteter, der er tilstrækkeligt repræsenteret i lønklasse AD5-AD8 som angivet i afsnit 2.1.2. ovenfor. I den sammenhæng er det vigtigt at bemærke, at manglen på prismodtagere for nogle nationaliteter ikke skyldes fortjeneste, men snarere til lavere end forventet deltagelse i tilbagesendelser. Faktisk viser dataene i bilag 8a og 8b også, at statsborgere fra de relevante medlemsstater for mange af de tilfælde, hvor der er væsentlig underrepræsentation, har en meget lavere relativ deltagelsesgrad og højere relativ succesrate (se f.eks. Nederlandene, Frankrig, eller Tyskland i generalistudvægelsesprøven).

Spørgsmålet om den nationale sammensætning af EPSO-lister vil også have indflydelse på fremtidig geografisk balance, hvis der ikke træffes foranstaltninger. Hvis de tendenser, der er konstateret i de sidste 8 år, er bekræftet i fremtiden, er de nuværende ubalancer sandsynligvis ikke "absorberet" naturligt, og visse nationaliteter kan endvidere være underrepræsenteret i de kommende generationer : Tjekker, danskere, estere, irere, cyprioter, lettere, litauere, luxembourgere, polakker og slovenere. 2.2.2. Spørgsmålet om tiltrækningskraft Et andet spørgsmål vedrører Kommissionens evne til at tiltrække et tilstrækkeligt antal højt kvalificerede kandidater fra alle medlemsstater. Antallet af deltagere pr. million indbyggere i AD5-udvælgelsesprøver i de sidste 8 år (se bilag 8a) afslører betydelige afvigelser fra en medlemsstat til en anden. Statsborgere fra 3 medlemsstater (Tyskland, Frankrig og Nederlandene) har en grad af deltagelse under halvdelen af EU-gennemsnittet. EPSO har allerede forsøgt at tilskynde borgere fra "underskuds medlemsstaterne" til at deltage i udvælgelsesprøver. Til dato synes sådanne bestræbelser imidlertid ikke at have givet de ønskede resultater, hvilket fremgår af fordelingen af ansøgere til den seneste og igangværende AD-udvælgelsesprøve (se bilag 8c). Tyske og franske statsborgere fortsætter med at deltage på mindre end halvdelen af gennemsnittet. Hollandsk deltagelse er steget, men svenskernes og polens deltagelse er væsentligt faldet. Disse resultater udgør en udfordring for at fremme Kommissionens tiltrækningskraft på et tidspunkt, hvor den tilbudte pakke (dvs. blandingen af løn, social dækning, pensionsrettigheder, balance mellem arbejdsliv og lignende) kan opfattes som en forringelse af de relative vilkår over tid. 3. Konklusion Der kan uddrages fire konklusioner ud fra analysen ovenfor. For det første adskiller situationen for AD5-AD8 og AD9-AD12-klyngerne sig betydeligt fra hinanden. I begge tilfælde overholdes signifikante underrepræsentationer, men hverken de pågældende medlemsstater eller dynamikken er de samme. For det andet fremgår det også, at der er en klar sammenhæng mellem disse observerede ubalancer og ansættelsesmønstrene i de sidste 10-15 år, og det fremgår også, at der er en væsentlig kilde til ubalance i EPSO-listerne. En sådan ubalance ser ikke ud til at være berettiget af objektive grunde og især ikke for fortjeneste. For det tredje vil ubalancer i EPSO-lister sandsynligvis skabe nye ubalancer i fremtiden. For det fjerde har forsøg på kommunikationsaktioner til fremme af deltagelse i EPSO-udvælgelsesprøver i deres nuværende format ikke medført tilstrækkelige stigninger i deltagelsesniveauet for statsborgere i de relevante medlemsstater. Parallelt skal der konstant lægges vægt på EU-institutionernes tiltrækningskraft som arbejdsgivere. I lyset af denne sammenhæng arbejder Kommissionen på at identificere foranstaltninger, der skal tjene til at rette op på de ovenfor beskrevne tendenser under fuld overholdelse af den eksisterende lovramme. Den planlægger derefter at udarbejde generelle gennemførelsesbestemmelser med henblik på at gennemføre artikel 27, stk. 2, i vedtægten med henblik på vedtagelse af dem i overensstemmelse med artikel 110. Disse bestemmelser bør sigte mod en bedre tilpasning af fordelingen af de tilgængelige beståede kandidaters nationalitet på reservelister for at sikre, at Kommissionens personale på passende vis afspejler udbredelsen af EU-borgere efter nationalitet.



Afsnit 3 – Andre EU-institutioner

hvor personalevedtægten gælder

1.Indledning Personalevedtægtens artikel 27 kræver, at Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af artikel 27, stk. 2. Til dette formål indsamlede Kommissionen relevante oplysninger fra de berørte institutioner. Bidragene fra de forskellige institutioner er opsummeret i tabellen i bilag 9 og 12, mens de relevante numeriske data findes i bilag 10, 11, 13 og 14. Rapporten sammenfatter de bidrag, som de forskellige institutioner, uden dog at tage stilling til dem. 2. Institutioner og organer behandlet som institutioner i medfør af personalevedtægtens artikel 1b (institutioner) Kommissionen modtog bidrag fra alle de involverede institutioner. Med undtagelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil har ingen af disse institutioner formelt vedtaget en definition af geografisk balance, ubalance eller væsentlig ubalance. Ikke desto mindre overvåger flertallet den geografiske repræsentation af personalet og sammenligner den med enten den pågældende medlemsstats befolkning eller den sammensatte indikator, som Kommissionen har udarbejdet for udvidelseslandene efter 2004 (gennemsnittet af befolkningens andel, MEP'er og præ -Lisbon-vægtning i Rådet). En sådan overvågning er designet til at afspejle de pågældende institutioners behov og begrænsninger. Et flertal af institutionerne oplever geografiske ubalancer i sammensætningen af deres personale; i nogle tilfælde betragtes ubalancen som signifikant. Alle institutioner fandt dog, at de observerede (betydelige) ubalancer var begrundet af objektive grunde. De mest almindelige påberåbte begrundelser var den såkaldte "sæde" -virkning , sammensætningen af EPSO-lister, evnen til at tiltrække personale fra bestemte medlemsstater og de sproglige tjenesters relative størrelse. Da alle ubalancer blev anset for objektivt begrundede, har ingen institution taget initiativ til at vedtage generelle gennemførelsesbestemmelser til gennemførelse af artikel 27, stk. 2, i vedtægten. På samme måde forventer ingen institution en betydelig ubalance i fremtiden (i det mindste ikke i AD-funktionsgruppen), og derfor er de generelle gennemførelsesbestemmelser ikke under forberedelse. 3. Decentrale organer Kommissionen modtog bidrag fra 19 decentrale agenturer. Agenturerne er i gennemsnit mindre end de institutioner, der er nævnt i foregående kapitel. De er ofte placeret i andre medlemsstater, mere præcist i byer, der ligger fjernt fra de vigtigste EU-institutioners hovedsteder. Deres aktivitetsområde er specialiseret. De har stor forskel fra hinanden både hvad angår størrelse, omfang og placering. Af denne grund fandt hverken Kommissionen eller agenturerne det hensigtsmæssigt at have en fælles tilgang til spørgsmålet om geografisk balance. Undersøgelsen af tabellen i bilag 12 viser, at der ikke er nogen ensartet definition af, hvilken geografisk balance der skal være. Ikke desto mindre vurderede flertallet af agenturer under hensyntagen til de respektive begrænsninger, at de ikke observerer væsentlig geografisk ubalance. De planlægger derfor ikke at vedtage generelle gennemførelsesbestemmelser med henblik på at gennemføre artikel 27 i vedtægten. To agenturer observerede betydelige ubalancer. I begge tilfælde mener agenturerne, at ubalancen skyldes adskillige faktorer, herunder den gældende korrektionskoefficient og sværhedsforholdet for ægtefæller på det lokale marked.

Et agentur observerede en stigende ubalance over for statsborgere fra værtsmedlemsstaten. Dette agentur overvejer at udarbejde en GIP, der giver virkning til artikel 27 i vedtægten, hvis denne ubalance fortsætter med at vokse.





BILAG 1: Retsgrundlag Artikel 9 i traktaten om Den Europæiske Union:

"Unionen respekterer i alle sine aktiviteter princippet om lighed mellem dens borgere". Artikel 18 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF):

"Inden for traktaternes anvendelsesområde og med forbehold af disses særlige bestemmelser er al forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet, forbudt. […]" Artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder - ikke-forskelsbehandling: 1.Enhver forskelsbehandling på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder, seksuel orientering eller ethvert andet forhold er forbudt. 2."Inden for traktaternes anvendelsesområde og med forbehold af disses særlige bestemmelser er al forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet, forbudt. De generelle principper i EU's forfatningsret om den institutionelle autonomi og det loyale samarbejde bør nævnes. Personalevedtægten indeholder forskrifter og forbud med henblik på at vejlede ansættelsesmyndigheden i at træffe afgørelser. Ansættelsesmyndigheden bør som hovedregel basere alle sine beslutninger på tjenestens interesse og kun de enkeltes meritter. Afhængigt af det pågældende område indeholder personalevedtægten også en "sort liste" af kriterier, som ansættelsesmyndigheden ikke må anvende. Henvisning til nationalitet er kun udtrykkeligt forbudt i tilfælde af opfyldelse af individuelle stillinger: Generelt (gælder for hele personalevedtægten): Personalevedtægtens artikel 1d forbyder "enhver form for forskelsbehandling på grund af køn, race, hudfarve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder eller seksuel orientering". ; Ansættelse: Artikel 27 kræver, at tjenestemænd "udvælges på så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Unionens medlemsstater".

Skønt nationalitet ikke udtrykkeligt nævnes, fortolkes "så bredt geografisk grundlag som muligt" som ækvivalent med nationalitet. Besættelse af de enkelte stillinger: Ansættelsesmyndigheden skal ved udnævnelse eller forflyttelse, idet der udelukkende tages hensyn til tjenstlige synspunkter og uden hensyntagen til statsborgerskab, ansætte den enkelte tjenestemand i en stilling (...)"; Artikel 27 bestemmer, at " ingen stillinger kan forbeholdes statsborgere fra en bestemt medlemsstat".

Retspraksis har bekræftet, at disse bestemmelser indeholder et forbud mod at forbeholde bestemte stillinger til bestemte nationaliteter, men forhindrer ikke institutionerne i at vedtage foranstaltninger til at sikre en global balance (navnlig under hensyntagen til nationalitet for at besætte bestemte stillinger, "hvor de forskellige ansøgeres kvalifikationer i det væsentlige er de samme" ). I forbindelse med revisionen af personalevedtægten i 2014 blev der indført en specifik henvisning til nationalitet for så vidt angår ansættelse. Navnlig: I betragtning 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1023/2013 hedder det, at "det er derfor nødvendigt at sikre rammerne for, at der kan tiltrækkes, ansættes og fastholdes et højt kvalificeret og flersproget personale, på så bredt et geografisk grundlag som muligt blandt medlemsstaternes borgere ". Desuden ligger værdien af den europæiske offentlige tjeneste i overensstemmelse med betragtning 5 i samme forordning (...) "i dens kulturelle og sproglige mangfoldighed, som kun kan sikres, hvis der sikres en passende balance med hensyn til tjenestemændenes nationalitet." Artikel 27 i personalevedtægten som ændret hedder det, at ændres det, at "princippet om, at Unionens statsborgere er lige, har institutionerne mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis der er blevet konstateret en væsentlig skævhed i tjenestemændenes fordeling på nationalitet, som ikke er objektivt begrundet." Den underliggende antagelse af disse (ændrede) bestemmelser er, at den "pakke", der tilbydes potentielle kandidater samt udvælgelses- og ansættelsesprocesserne, er udformet på en sådan måde, at i mangel af objektiv begrundelse fordelingen af nationalitet hos ansøgere, lønmodtagere og rekrutteret personale hos institutionerne (og dermed personale i aktivitet) bør i stort omfang afspejle fordeling af nationalitet blandt unionsborgere. I mangel af objektiv begrundelse kan enhver observeret væsentlig afvigelse derfor betragtes som en krænkelse af princippet om lighed mellem borgerne, hvilket ville berettige passende korrigerende foranstaltninger.

Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i EU, særlig artikel 12, indeholder tilsvarende bestemmelser for midlertidigt ansatte. For at gennemføre artikel 27 vedtægten som ændret, bør hver institution normalt: -fortolke hvad der menes med "balance" mellem nationaliteter -fortolke hvad der menes med en "signifikant" ubalance -overvåge den faktiske situation med henblik på at "observere" balancen mellem nationaliteter -hvis det er relevant, identificere "årsagerne" til en sådan væsentlig ubalance og afgøre, om de giver en "objektiv begrundelse" for ubalancen -hvis relevant, udpeges og/eller træffe "passende afhjælpende foranstaltninger" Artikel 27 i vedtægten fastsætter også, at Kommissionen efter en treårsperiode fra 1. januar 2014 skal aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af artikel 27, stk. 2.



BILAG 2: Vejledende niveauer for EU-15-medlemsstater Bilag 1 Geografisk balance ved tidligere udvidelser Tallene i bilag 1a ·Udgangspunktet (1958): geografisk balance baseret på forhandlede tal

Da der var 6 medlemsstater, var det ledende princip ligheden mellem de store medlemsstater og summen af de små. Det teoretiske mål var 25 % hver til Frankrig, Tyskland, Italien og Benelux-landene. Uofficielle referenceværdier anvendes på en fleksibel måde og begrænset til det mere veletablerede A-stillinger. ·Første udvidelse (1973): geografisk balance er fortsat baseret på forhandlede tal

For udvidelsesprocessen i 1973 blev det antaget, at Storbritannien skulle have en andel af samme størrelse som de tre andre større medlemsstater (18% efter omjustering), mens Danmark, Irland og Norge sammen skulle have en andel svarende til 10 %. Der blev ikke foretaget en specifik justering, da Norge besluttede sig for ikke at deltage, selv om det skønnes, at den samlede andel af Danmark og Irland skulle være på omkring 7 til 8%. ·Anden udvidelse (1981): geografisk balance er baseret på en blanding af forhandlede tal og objektive kriterier (befolkning og BNP)

I forbindelse med tiltrædelsen af Grækenland blev princippet om lige repræsentation af de største medlemsstater og overrepræsentation af de mindre opretholdt. Selv om "fresco" -dokumentet (COM (78) 190) foreslog, at Grækenland skulle besætte meget samme position som Belgien og Nederlandene, blev andelen for Grækenland i sidste ende fastsat til 4,5%, lavere end det beløb på 8,1% til Belgien og Nederlandene. Befolkningstallets og BNP's tal for første gang for at illustrere denne tilgang. ·Tredje udvidelse (1986): Den geografiske balance er fortsat baseret på en blanding af forhandlede tal og objektive kriterier (befolkningstal og BNP-tal)

På tidspunktet for de iberiske landes tiltrædelse i 1986 blev de uofficielle referenceværdier, der kun eksisterede for A1 til A3-kvaliteter, afsluttet. Uden udtrykkelig henvisning til kriterierne blev andelen for Spanien fastsat til middelværdien mellem nederlandsk og et stort land andel, mens andelen for Portugal blev fastsat på samme niveau som Grækenland. ·Fjerde udvidelse (1995): Den geografiske balance er fortsat baseret på en blanding af forhandlede tal og objektive kriterier (befolkningstal og BNP-tal)

Kommissionens meddelelse SEK 94/844 af 17. maj 1994 fastsatte referenceværdier for de tre nye medlemsstater og skitserede den valgte metode. Den geografiske balance blev tilpasset på grundlag af sammenligninger af de nye medlemsstaters forhold i forhold til deres befolkninger og de økonomiske og sociale data i det udvidede EU. Finlands karakteristika var sammenlignelige med Danmark, og målet var at rekruttere et tilsvarende antal finske statsborgere som de danske statsborgere, der var til stede i tjenesten. Karakteristikaene vedrørende Østrig og Sverige var en og en halv gange større end Danmarks, og rekrutteringsmålene blev fastsat proportionalt. Bilag 1b illustrerer denne tilgang. ·Resumé: de hidtil anvendte tre hovedprincipper:

det fremgår af ovenstående, at Kommissionens fortolkning af geografisk balance følger et tredobbelt mønster: *Geografisk balance har været en bekymring siden de tidlige tider, især for de mere senior A-grader;

*Geografisk balance altid har støttet sig på den dobbelte regel:

a) en ligelig repræsentation af de fire (oprindeligt tre) største medlemsstater;

b) overrepræsentation af den mindste medlemsstat for at sikre et minimum af repræsentation. *Udvidelsen har aldrig ført til ændring af den relative vægt af påhviler medlemsstaterne. Derfor:

a) for så vidt angår etablerede virksomheder forblev alle relative vægte uændrede efter enhver udvidelse (fx belgisk vægt forblev den samme som nederlandsk og 45% af Tyskland efter udvidelserne af 1981, 1986 og 1995)

b) nye medlemsstater har fået en vægt ved henvisning til de mest tilsvarende etablerede (e) personer (for eksempel var Portugal blevet af samme vægt som Grækenland; en vægt mellem Spanien, Frankrig og Nederlandene, osv.). Bilag 1a Tidligere udvidelser — retningslinjer 1958 1973 1981 1986 1995 1) 2) 3) 4) 5) 6) 7) Benelux-landene 25,0 % 18,0 % (17,7 %) (15,1 %) (13,5 %) LU Luxembourg 1,5 % 1,3 % 0,9 % IE Irland 3,5 % – 4 % 3,5 % 3,0 % 2,7 % FI Finland 2,7 % DK Danmark 3,5 % – 4 % 3,5 % 3,0 % 2,7 % PT Portugal 3,8 % 3,6 % GR Grækenland 4,5 % 3,8 % 3,6 % AT Østrig 4,0 % SE Sverige 4,0 % BE Belgien 8,1 % 6,9 % 6,3 % NL Nederlandene 8,1 % 6,9 % 6,3 % ES Spanien 11,0 % 9,8 % IT Italien 25,0 % 18,0 % 17,7 % 15,1 % 13,4 % UK UK 18,0 % 17,7 % 15,1 % 13,4 % FR Frankrig 25,0 % 18,0 % 17,7 % 15,1 % 13,4 % DE Tyskland 25,0 % 18,0 % 17,7 % 15,1 % 13,4 % 100,0 % 97 % – 98 % 100,0 % 100,1 % 100,2 %



Bilag 1b



Sammenlignende metode som den, der benyttes til udvidelsen i 1995 Indbyggere BNP Gennemsnit (indbyggere, BNP) Retningslinjer 1995 1) 2) 3) 4) 5) 6) 7) LU Luxembourg 0,4 0,1 % 21 0,2 % 0,2 % 0,9 % IE Irland 3,8 1,0 % 114 1,3 % 1,1 % 2,7 % FI Finland 5,2 1,4 % 141 1,6 % 1,5 % 2,7 % DK Danmark 5,4 1,4 % 181 2,1 % 1,7 % 2,7 % PT Portugal 10,3 2,7 % 118 1,3 % 2,0 % 3,6 % GR Grækenland 10,6 2,8 % 128 1,5 % 2,1 % 3,6 % AT Østrig 8,1 2,1 % 214 2,4 % 2,3 % 4,0 % SE Sverige 8,9 2,4 % 246 2,8 % 2,6 % 4,0 % BE Belgien 10,3 2,7 % 256 2,9 % 2,8 % 6,3 % NL Nederlandene 16,0 4,2 % 430 4,9 % 4,6 % 6,3 % ES Spanien 40,3 10,6 % 647 7,4 % 9,0 % 9,8 % IT Italien 57,9 15,3 % 1,224 13,9 % 14,6 % 13,4 % UK UK 60,0 15,8 % 1,511 17,2 % 16,5 % 13,4 % FR Frankrig 59,2 15,6 % 1,458 16,6 % 16,1 % 13,4 % DE Tyskland 82,3 21,7 % 2,112 24,0 % 22,9 % 13,4 % 378,7 100,0 % 8,801 100,0 % 100,0 % 89,5 % 10,7 % (1) EUROSTAT: Indbyggere 2001 (2) EUROSTAT: BNP i markedspriser, 2001 BILAG 3: Metode til beregning af referenceværdierne og ansættelsesmål for de nye medlemsstater Tilgang I forbindelse med udvidelsespakken 2004 vedtog Kommissionen meddelelsen af 14. februar 2003 om ansættelse af tjenestemænd fra de nye medlemsstater (i det følgende benævnt "Meddelelsen af 2003"). I meddelelsen hedder det, at på grund af arten af udvidelsen i 2004, vil anvendelsen af de kriterier, der blev anvendt ved tidligere udvidelser, ikke føre til et retfærdigt og velafbalanceret resultat. Dette var navnlig tilfældet i betragtning af, at vægten af de pågældende nye medlemsstater forventes at stige betydeligt i løbet af de næste 10 år. På grundlag af denne undersøgelse udarbejdede Kommissionen en metode, der gælder for de nye medlemsstater, herunder for kommende udvidelser . Ved vedtagelsen af denne metode besluttede Kommissionen, at "referenceværdier og vejledende mål for ansættelser kun skulle anvendes som grundlag for ansættelsesforanstaltninger for nye medlemsstater først i overgangsperioden". Meddelelsen fastsatte en tretrinstilgang: a)For det første fastlæggelsen af antallet af stillinger, der bør øremærkes for alle nye medlemsstater, taget sammen b)For det andet beregnes beregningen for hver ny medlemsstat af en referenceværdi, dvs. den vejledende andel af stillinger, der er øremærket til den pågældende medlemsstat, udtrykt i procent af det samlede antal stillinger, der er øremærket til den nye medlemsstat c)For det tredje beregnes rekrutteringsmålet for hver ny medlemsstat, dvs. a x b Bestemmelse af antallet af stillinger, der bør øremærkes for alle nye medlemsstater, samlet Dette antal er fastsat i tre på hinanden følgende faser: For det første beregnes vægten af alle nye medlemsstater i forhold til de etablerede virksomheder i forhold til tre kriterier: Befolkning, medlemmer af Europa-Parlamentet og stemmeafstemning i Rådet (det matematiske gennemsnit af de tre bevares).

For det andet anvendes denne vægt (procent) på antallet af stillingsfortegnelser efter udvidelsen.

For det tredje er det antal stillinger, som forbeholdes de nye medlemsstater fastsættes til to tredjedele af det beløb, som ovenfor.

Nedenstående tabel viser de beregninger, der er foretaget for udvidelserne i 2004 , 2007 og 2013 . 2004 2007 2013 Befolkningen i de nye medlemsstater 1) 75.0 M 29.5 M 4.4 M Befolkningen etablerede 1) 378.7M 459.3 M 502.5 M MEP ny (e) medlemsstat (er) 162 50 12 MEP etablerede 570 732 754 Afstemninger i Rådet ny(e) medlemsstat(er) 84 24 7 Afstemninger i Rådet etablerede 237 321 345 På ny(e) medlemsstat(er) 21,6 % 7 % 1,5 % Vægt, etablerede 78,4% 93 % 98,5 % 1) tallene i kolonnerne er ikke sammenfaldende, fordi Kommissionen for så vidt angår EU-10-udvidelserne anvendte data fra 2001, for så vidt angår EU-udvidelsen anvendte 2005-data og for så vidt angår Kroatien anvendte data fra 2011. Beregningen af referenceværdien pr. medlemsstat Beregningsmetoden er den samme som for vægten af aggregatet i de nye medlemsstater, med undtagelse af, at nye medlemsstater ikke sammenlignes med de etablerede medlemsstater, men kun imellem dem selv. Anvendelse af metoden i praksis Vejledende referenceværdier Mål for rekrutteringen AD Mål for rekrutteringen AST Den Tjekkiske Republik 14,3 % 318 184 Estland 3,4 % 76 44 Cypern 3,2 % 71 41 Letland 4,5 % 100 58 Litauen 7,0 % 156 90 Ungarn 14,2 % 316 182 Malta 2,4 % 53 31 Polen 39,0 % 867 501 Slovenien 3,9 % 87 50 Slovakiet 8,1 % 180 104 EU-10 1) 100,0 % 2224 1284 Bulgarien 34,0 % 225 135 Rumænien 66,0 % 437 261 EU-2 2) 100,0 % 662 396 Kroatien 3) ikke relevant 149 100 1): EU-10 i alt: 21,6 % - EU-15 i alt: 78,4%

2): I alt: EU-2 6,5 % - EU-25 i alt: 93,5 %

3): Kroatien: 1,5 % - EU-27 i alt: 98,5 %

BILAG 4: Udviklingen i medlemsstaternes befolkning (ekskl. Storbritannien) 2001 2015 2015 vs. 2001 Luxembourg 439,500 562,958 28,1 % Cypern 697,500 847,008 21,4 % Irland 3.832.783 4.628.949 20,8 % Spanien 40.665.542 46.449.565 14,2 % Sverige 8.882.792 9.747.355 9,7 % Malta 391,415 429,344 9,7 % Belgien 10.263.414 11.208.956 9,2 % Frankrig 61.357.400 66.415.161 8,2 % Østrig 8.032.926 8.576.261 6,8 % Italien 56.960.692 60.795.612 6,7 % Danmark 5.349.212 5.659.715 5,8 % Nederlandene 15.987.075 16.900.726 5,7 % Finland 5.181.115 5.471.753 5,6 % Slovenien 1.990.094 2.062.874 3,7 % Den Tjekkiske Republik 10.414.373 10.538.275 1,2 % Portugal 10.256.658 10.374.822 1,2 % Slovakiet 5.402.547 5.421.349 0,3 % Polen 38.253.955 38.005.614 -0,6 % Grækenland 10.934.097 10.858.018 -0,7 % Tyskland 82.259.540 81.197.537 -1,3 % Ungarn 10.200.298 9.855.571 -3,4 % Kroatien 4.437.460 4.225.316 -4,8 % Estland 1.388.000 1.313.271 -5,4 % Bulgarien 7.928.901 7.202.198 -9,2 % Rumænien 22.132.000 19.870.647 -10,2 % Letland 2.364.254 1.986.096 -16,0 % Litauen 3.483.972 2.921.262 -16,2 % I alt 429.487.515 443.526.213 3,3 % Kilde: Eurostat - udtræksdato 23. januar 2017 BILAG 5: Forslag til nye vejledende niveauer: Anvendelsen af den aritmetiske metode Medlemsstat Befolkning

2015 Aritmetiske Del Pladser i EP Aritmetiske Del Vægtning af afstemninger i Rådet Aritmetiske Del Vejledende sats Malta 429.344 0,1 % 6 0,9 % 3 0,9 % 0,6 % Luxembourg 562,958 0,1 % 6 0,9 % 4 1,2 % 0,8 % Cypern 847,008 0,2 % 6 0,9 % 4 1,2 % 0,8 % Estland 1.313.271 0,3 % 6 0,9 % 4 1,2 % 0,8 % Letland 1.986.096 0,4 % 8 1,2 % 4 1,2 % 1,0 % Slovenien 2.062.874 0,5 % 8 1,2 % 4 1,2 % 1,0 % Litauen 2.921.262 0,7 % 11 1,6 % 7 2,2 % 1,5 % Kroatien 4.225.316 1,0 % 11 1,6 % 7 2,2 % 1,6 % Irland 4.628.949 1,0 % 11 1,6 % 7 2,2 % 1,6 % Slovakiet 5.421.349 1,2 % 13 1,9 % 7 2,2 % 1,8 % Finland 5.471.753 1,2 % 13 1,9 % 7 2,2 % 1,8 % Danmark 5.659.715 1,3 % 13 1,9 % 7 2,2 % 1,8 % Bulgarien 7.202.198 1,6 % 17 2,5 % 10 3,1 % 2,4 % Østrig 8.576.261 1,9 % 18 2,7 % 10 3,1 % 2,6 % Sverige 9.747.355 2,2 % 20 2,9 % 10 3,1 % 2,7 % Ungarn 9.855.571 2,2 % 21 3,1 % 12 3,7 % 3,0 % Portugal 10.374.822 2,3 % 21 3,1 % 12 3,7 % 3,1 % Den Tjekkiske Republik 10.538.275 2,4 % 21 3,1 % 12 3,7 % 3,1 % Grækenland 10.858.018 2,4 % 21 3,1 % 12 3,7 % 3,1 % Belgien 11.208.956 2,5 % 21 3,1 % 12 3,7 % 3,1 % Nederlandene 16.900.726 3,8 % 26 3,8 % 13 4,0 % 3,9 % Rumænien 19.870.647 4,5 % 32 4,7 % 14 4,3 % 4,5 % Polen 38.005.614 8,6 % 51 7,5 % 27 8,4 % 8,2 % Spanien 46.449.565 10,5 % 54 8,0 % 27 8,4 % 8,9 % Italien 60.795.612 13,7 % 73 10,8 % 29 9,0 % 11,2 % Frankrig 66.415.161 15,0 % 74 10,9 % 29 9,0 % 11,6 % Tyskland 81.197.537 18,3 % 96 14,2 % 29 9,0 % 13,8 % I alt 443.526.213 100,0 % 678 100,0 % 323 100,0 % 100,0 %



Bilag 6: Fordeling af AD-ansatte i ikkeledende stillinger i DGT, SCIC pr. 1.1.2017 eller POP 2015 & medlemmets & afstemninger i Rådet Vejledende sats Mål (antal personer)

(i 2017) Faktisk situation pr. 1.1.2017 Overskud eller underskud

ift. mål Observeret betydelige ubalancer? AD5-AD14

ansatte i ikkeledende stillinger

DGT & SCIC Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Personer % af Personer

(i 2017) % af

mål Belgien 3,1 % 2,5 % 63 50 147 7,3 % 84 233 % Bulgarien 2,4 % 1,9 % 49 39 75 3,7 % 26 154 % Den Tjekkiske Republik 3,1 % 2,5 % 62 50 80 3,9 % 18 129 % Danmark 1,8 % 1,4 % 36 29 65 3,2 % 29 180 % Tyskland 13,8 % 11,1 % 280 224 165 8,1 % -115 59 % JA Estland 0,8 % 0,6 % 16 13 67 3,3 % 51 410 % Irland 1,6 % 1,3 % 33 26 40 2,0 % 7 123 % Grækenland 3,1 % 2,5 % 63 50 84 4,1 % 21 134 % Spanien 8,9 % 7,1 % 181 145 124 6,1 % -57 69 % JA Frankrig 11,6 % 9,3 % 235 188 98 4,8 % -137 42 % JA Kroatien 1,6 % 1,3 % 32 26 59 2,9 % 27 184 % Italien 11,2 % 8,9 % 226 181 129 6,4 % -97 57 % JA Cypern 0,8 % 0,6 % 16 13 4 0,2 % -12 26 % JA Letland 1,0 % 0,8 % 19 15 70 3,5 % 51 362 % Litauen 1,5 % 1,2 % 30 24 71 3,5 % 41 236 % Luxembourg 0,8 % 0,6 % 15 12 3 0,1 % -12 20 % JA Ungarn 3,0 % 2,4 % 61 49 74 3,7 % 13 121 % Malta 0,6 % 0,5 % 13 10 58 2,9 % 45 450 % Nederlandene 3,9 % 3,1 % 79 63 41 2,0 % -38 52 % JA Østrig 2,6 % 2,0 % 52 42 13 0,6 % -39 25 % JA Polen 8,2 % 6,5 % 165 132 86 4,2 % -79 52 % JA Portugal 3,1 % 2,4 % 62 49 89 4,4 % 27 144 % Rumænien 4,5 % 3,6 % 91 73 80 3,9 % -11 88 % Slovenien 1,0 % 0,8 % 19 16 72 3,6 % 53 370 % Slovakiet 1,8 % 1,4 % 36 29 70 3,5 % 34 195 % Finland 1,8 % 1,4 % 36 29 94 4,6 % 58 262 % Sverige 2,7 % 2,2 % 56 45 68 3,4 % 12 122 %



Bilag 7a: Fordeling af personale AD5-AD8 DGT til andre tjenester end eller på 1.1.2017 SCIC

POP 2015 & medlemmets & afstemninger i Rådet Vejledende sats Mål (antal personer)

(i 2017) Faktisk situation pr. 1.1.2017 Overskud eller underskud

ift. mål Observeret betydelige ubalancer? AD5-AD8 udenfor

DGT & SCIC Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Personer % af Personer

(i 2017) % af

mål Belgien 3,1 % 2,5 % 131 105 300 7,1 % 169 229 % Bulgarien 2,4 % 1,9 % 102 81 259 6,1 % 157 255 % Den Tjekkiske Republik 3,1 % 2,5 % 129 103 135 3,2 % 6 105 % Danmark 1,8 % 1,4 % 75 60 25 0,6 % -50 33 % JA Tyskland 13,8 % 11,1 % 582 466 354 8,4 % -228 61 % JA Estland 0,8 % 0,6 % 34 27 39 0,9 % 5 115 % Irland 1,6 % 1,3 % 68 54 28 0,7 % -40 41 % JA Grækenland 3,1 % 2,5 % 130 104 145 3,4 % 15 111 % Spanien 8,9 % 7,1 % 377 301 318 7,5 % -59 84 % Frankrig 11,6 % 9,3 % 490 392 353 8,4 % -137 72 % JA Kroatien 1,6 % 1,3 % 67 53 93 2,2 % 26 140 % Italien 11,2 % 8,9 % 470 376 441 10,5 % -29 94 % Cypern 0,8 % 0,6 % 33 26 34 0,8 % 1 105 % Letland 1,0 % 0,8 % 40 32 48 1,1 % 8 119 % Litauen 1,5 % 1,2 % 63 50 77 1,8 % 14 123 % Luxembourg 0,8 % 0,6 % 32 25 0 0,0 % -32 0 % JA Ungarn 3,0 % 2,4 % 127 102 218 5,2 % 91 172 % Malta 0,6 % 0,5 % 27 21 30 0,7 % 3 112 % Nederlandene 3,9 % 3,1 % 164 131 82 1,9 % -82 50 % JA Østrig 2,6 % 2,0 % 108 86 65 1,5 % -43 60 % JA Polen 8,2 % 6,5 % 344 275 462 11,0 % 118 134 % Portugal 3,1 % 2,4 % 129 103 61 1,4 % -68 47 % JA Rumænien 4,5 % 3,6 % 190 152 453 10,7 % 263 238 % Slovenien 1,0 % 0,8 % 41 32 50 1,2 % 9 123 % Slovakiet 1,8 % 1,4 % 75 60 80 1,9 % 5 107 % Finland 1,8 % 1,4 % 75 60 30 0,7 % -45 40 % JA Sverige 2,7 % 2,2 % 116 93 36 0,9 % -80 31 % JA



Bilag 7b: Fordelingen af de ikke-ledende AD9-AD12 personale til andre tjenester end DGT eller SCIC på 1.1.2017 POP 2015 & medlemmets & afstemninger i Rådet Vejledende sats Mål (antal personer)

(i 2017) Faktisk situation pr. 1.1.2017 Overskud eller underskud

ift. mål Observeret betydelige ubalancer? Ikke ledere

AD9-AD12 udenfor

DGT & SCIC Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Absolutte tal Betydelig skævhed, hvis nedenfor Personer % af Personer

(i 2017) % af

mål Belgien 3,1 % 2,5 % 123 98 571 14,4 % 448 464 % Bulgarien 2,4 % 1,9 % 95 76 8 0,2 % -87 8 % JA Den Tjekkiske Republik 3,1 % 2,5 % 121 97 68 1,7 % -53 56 % JA Danmark 1,8 % 1,4 % 71 56 71 1,8 % 0 101 % Tyskland 13,8 % 11,1 % 546 437 503 12,7 % -43 92 % Estland 0,8 % 0,6 % 32 25 22 0,6 % -10 69 % JA Irland 1,6 % 1,3 % 64 51 74 1,9 % 10 116 % Grækenland 3,1 % 2,5 % 122 98 164 4,1 % 42 134 % Spanien 8,9 % 7,1 % 353 282 376 9,5 % 23 107 % Frankrig 11,6 % 9,3 % 459 367 505 12,8 % 46 110 % Kroatien 1,6 % 1,3 % 62 50 3 0,1 % -59 5 % JA Italien 11,2 % 8,9 % 441 353 481 12,2 % 40 109 % Cypern 0,8 % 0,6 % 30 24 21 0,5 % -9 69 % JA Letland 1,0 % 0,8 % 38 30 21 0,5 % -17 56 % JA Litauen 1,5 % 1,2 % 59 47 41 1,0 % -18 70 % JA Luxembourg 0,8 % 0,6 % 30 24 20 0,5 % -10 67 % JA Ungarn 3,0 % 2,4 % 119 95 82 2,1 % -37 69 % JA Malta 0,6 % 0,5 % 25 20 17 0,4 % -8 68 % JA Nederlandene 3,9 % 3,1 % 154 123 160 4,0 % 6 104 % Østrig 2,6 % 2,0 % 101 81 121 3,1 % 20 120 % Polen 8,2 % 6,5 % 322 258 162 4,1 % -160 50 % JA Portugal 3,1 % 2,4 % 121 96 107 2,7 % -14 89 % Rumænien 4,5 % 3,6 % 178 143 23 0,6 % -155 13 % JA Slovenien 1,0 % 0,8 % 38 30 29 0,7 % -9 76 % JA Slovakiet 1,8 % 1,4 % 70 56 36 0,9 % -34 51 % JA Finland 1,8 % 1,4 % 70 56 129 3,3 % 59 184 % Sverige 2,7 % 2,2 % 109 87 137 3,5 % 28 126 %



Bilag 7c: Britiske AD-ansatte i ikkeledende stillinger pr. 1.1.2017 Fordeling på lønklasser Britiske statsborgere, der er tildelt

opgaver, ikke inden for ledelse AD5-AD8 AD9-AD12 AD13-AD14 I alt ... uden for DGT, SCIC & 81 170 110 361 ... i DGT, SCIC 50 56 41 147 I alt 131 226 151 508 Fordelingen efter alder



Bilag 7d: Dobbelt nationalitet på 1.1.2018 tjenestemænd og midlertidigt ansatte ved Kommissionen 2. Nationalitet AUT BEL BGR CYP CZE DEU DNK ESP EST FIN FRA GBR GRC HRV HUN IRL ITA LTU LUX LVA MLT NLD POL PRT ROU SVK SVN SWE I alt 1. Nationalitet AUT 1 3 2 1 7 BEL 2 2 2 4 7 1 26 15 12 2 2 3 13 5 2 6 3 4 1 1 1 114 BGR 1 17 6 1 14 3 1 1 2 46 CYP 3 1 4 6 9 1 24 CZE 1 3 1 3 5 1 1 15 DEU 2 7 1 4 12 12 4 1 2 1 2 1 2 3 1 1 2 1 59 DNK 3 4 1 1 9 ESP 7 3 16 5 1 1 1 34 EST 1 1 FIN 1 1 FRA 2 28 1 1 14 8 2 31 2 14 2 7 7 3 5 1 128 GBR 12 3 4 1 25 4 1 1 27 7 15 1 4 2 4 111 GRC 2 20 3 3 11 4 2 1 1 1 48 HRV 2 2 3 1 4 1 1 14 HUN 1 5 7 13 1 2 1 4 34 IRL 4 1 2 57 1 1 1 1 68 ITA 1 13 1 10 1 13 17 1 3 1 1 1 2 2 67 LTU 1 1 1 1 1 5 LUX 1 2 2 1 6 LVA 1 1 MLT 1 1 2 NLD 2 1 5 1 1 10 POL 22 9 1 2 22 4 1 4 1 2 1 2 71 PRT 8 1 1 2 1 2 1 1 17 ROU 56 6 20 2 1 8 6 3 2 2 1 1 108 SVK 5 4 3 4 2 2 20 SVN 1 1 1 1 3 1 8 SWE 2 3 3 1 1 2 1 13 I alt 11 220 4 6 9 83 3 25 1 3 203 173 36 10 19 33 72 2 30 1 0 25 21 13 15 5 3 15 1041 Bilag 8 a: Statistik over EPSO AD5-udvælgelsesprøver (ekskl. sprogtjenesten) i perioden 2010-medium 2017 EPSO AD5-udvælgelsesprøver 2010- medio 2017 Samlede ansøgninger Kumuleret prismodtagere Befolkning (mio.) Vejledende niveauer Distribution af prismodtagere Overskud eller underskud i forhold til vejledende sats Beståede kandidater som % af vejledende sats Betydelig skævhed i EPSO's lister *? Deltagere

/Mio. indb. Succesrate Belgien 19795 171 11,2 3,1 % 11,1 % 8,0 % 357 % 1766 0,9 % Bulgarien 11275 38 7,2 2,4 % 2,5 % 0,1 % 103 % 1565 0,3 % Den Tjekkiske Republik 3452 15 10,5 3,1 % 1,0 % -2,1 % 32 % JA 328 0,4 % Danmark 1966 10 5,7 1,8 % 0,7 % -1,1 % 36 % JA 347 0,5 % Tyskland 17583 205 81,2 13,8 % 13,3 % -0,5 % 97 % 217 1,2 % Estland 1789 2 1,3 0,8 % 0,1 % -0,7 % 16 % JA 1362 0,1 % Irland 2028 11 4,6 1,6 % 0,7 % -0,9 % 44 % JA 438 0,5 % Grækenland 18787 49 10,9 3,1 % 3,2 % 0,1 % 103 % 1730 0,3 % Spanien 27569 177 46,4 8,9 % 11,5 % 2,6 % 129 % 594 0,6 % Frankrig 19208 163 66,4 11,6 % 10,6 % -1,0 % 91 % 289 0,8 % Kroatien 4239 26 4,2 1,6 % 1,7 % 0,1 % 109 % 1003 0,6 % Italien 49325 261 60,8 11,2 % 17,0 % 5,8 % 152 % 811 0,5 % Cypern 1077 0 0,8 0,8 % 0,0 % -0,8 % 0 % JA 1272 0,0 % Letland 2172 7 2,0 1,0 % 0,5 % -0,5 % 48 % JA 1094 0,3 % Litauen 4339 9 2,9 1,5 % 0,6 % -0,9 % 39 % JA 1485 0,2 % Luxembourg 526 0 0,6 0,8 % 0,0 % -0,8 % 0 % JA 934 0,0 % Ungarn 6435 56 9,9 3,0 % 3,6 % 0,6 % 121 % 653 0,9 % Malta 930 5 0,4 0,6 % 0,3 % -0,3 % 51 % 2166 0,5 % Nederlandene 4532 71 16,9 3,9 % 4,6 % 0,7 % 119 % 268 1,6 % Østrig 3779 38 8,6 2,6 % 2,5 % -0,1 % 96 % 441 1,0 % Polen 11452 30 38,0 8,2 % 2,0 % -6,2 % 24 % JA 301 0,3 % Portugal 10322 32 10,4 3,1 % 2,1 % -1,0 % 68 % 995 0,3 % Rumænien 25933 91 19,9 4,5 % 5,9 % 1,4 % 131 % 1305 0,4 % Slovenien 2475 6 2,1 1,0 % 0,4 % -0,6 % 41 % JA 1200 0,2 % Slovakiet 4144 17 5,4 1,8 % 1,1 % -0,7 % 63 % 764 0,4 % Finland 3208 23 5,5 1,8 % 1,5 % -0,3 % 84 % 586 0,7 % Sverige 3132 24 9,7 2,7 % 1,6 % -1,2 % 57 % 321 0,8 % EU27 261472 1537 443,5 100,0 % 100,0 % 0,0 % 100 % 590 0,6 % NB: Kroatiens tal er korrigeret for at tage højde for "udvidelsens" udvælgelsesprøver i perioden fra

*: Andel mellem prismodtagerne, udgør mindre end 50% af den vejledende sats





Bilag 8b: Statistik over EPSO specialistudvælgelsesprøver (AD) (ekskl. sprogansatte) i perioden 2010-2016 EPSO specialistudvælgelsesprøver (AD) 2010-16 Samlede ansøgninger Kumuleret prismodtagere Befolkning (mio.) Vejledende niveauer Distribution af prismodtagere Overskud eller underskud i forhold til vejledende sats Beståede kandidater som % af vejledende sats Betydelig skævhed i EPSO's lister *? Deltagere Succesrate /Mio. indb. Belgien 4862 122 11,2 3,1 % 10,0 % 6,9 % 322 % 434 2,5 % Bulgarien 2172 21 7,2 2,4 % 1,7 % -0,7 % 72 % 302 1,0 % Den Tjekkiske Republik 451 8 10,5 3,1 % 0,7 % -2,4 % 21 % JA 43 1,8 % Danmark 219 10 5,7 1,8 % 0,8 % -1,0 % 46 % JA 39 4,6 % Tyskland 2886 132 81,2 13,8 % 10,9 % -3,0 % 79 % 36 4,6 % Estland 313 6 1,3 0,8 % 0,5 % -0,3 % 61 % 238 1,9 % Irland 571 11 4,6 1,6 % 0,9 % -0,7 % 56 % 123 1,9 % Grækenland 3955 78 10,9 3,1 % 6,4 % 3,3 % 208 % 364 2,0 % Spanien 7493 157 46,4 8,9 % 12,9 % 4,0 % 145 % 161 2,1 % Frankrig 5324 106 66,4 11,6 % 8,7 % -2,9 % 75 % 80 2,0 % Kroatien 875 19 4,2 1,6 % 1,6 % 0,0 % 100 % 207 2,2 % Italien 10420 245 60,8 11,2 % 20,2 % 9,0 % 181 % 171 2,4 % Cypern 238 3 0,8 0,8 % 0,2 % -0,5 % 32 % JA 281 1,3 % Letland 327 6 2,0 1,0 % 0,5 % -0,5 % 52 % 165 1,8 % Litauen 767 13 2,9 1,5 % 1,1 % -0,4 % 72 % 263 1,7 % Luxembourg 117 3 0,6 0,8 % 0,2 % -0,5 % 33 % JA 208 2,6 % Ungarn 1019 32 9,9 3,0 % 2,6 % -0,4 % 87 % 103 3,1 % Malta 147 2 0,4 0,6 % 0,2 % -0,5 % 26 % JA 342 1,4 % Nederlandene 954 35 16,9 3,9 % 2,9 % -1,0 % 74 % 56 3,7 % Østrig 636 27 8,6 2,6 % 2,2 % -0,3 % 87 % 74 4,2 % Polen 2093 44 38,0 8,2 % 3,6 % -4,5 % 44 % JA 55 2,1 % Portugal 2515 34 10,4 3,1 % 2,8 % -0,3 % 92 % 242 1,4 % Rumænien 424 47 19,9 4,5 % 3,9 % -0,6 % 86 % 21 11,1 % Slovenien 526 11 2,1 1,0 % 0,9 % -0,1 % 94 % 255 2,1 % Slovakiet 744 16 5,4 1,8 % 1,3 % -0,5 % 74 % 137 2,2 % Finland 501 12 5,5 1,8 % 1,0 % -0,8 % 56 % 92 2,4 % Sverige 476 15 9,7 2,7 % 1,2 % -1,5 % 45 % JA 49 3,2 % EU27 51025 1215 443,5 100,0 % 100,0 % 0,0 % 100 % 115 2,4 % NB: Kroatiens tal er korrigeret for at tage højde for "udvidelsens" udvælgelsesprøver i perioden fra

*: Andel mellem prismodtagerne, udgør mindre end 50% af den vejledende sats



Bilag 8c: Godkendte ansøgninger i den seneste (igangværende) AD-udvælgelsesprøve EPSO AD/338/17 Ansøgninger Befolkning (mio.) Deltagere

/Mio. indb. I % af EU-gennemsnittet Belgien 2073 11,2 185 274 % Bulgarien 913 7,2 127 188 % Den Tjekkiske Republik 264 10,5 25 37 % Danmark 197 5,7 35 52 % Tyskland 1867 81,2 23 34 % Estland 152 1,3 116 171 % Irland 245 4,6 53 78 % Grækenland 3306 10,9 304 451 % Spanien 3731 46,4 80 119 % Frankrig 2184 66,4 33 49 % Kroatien 525 4,2 124 184 % Italien 6341 60,8 104 155 % Cypern 163 0,8 192 285 % Letland 156 2,0 79 116 % Litauen 370 2,9 127 188 % Luxembourg 71 0,6 126 187 % Ungarn 533 9,9 54 80 % Malta 103 0,4 240 355 % Nederlandene 1072 16,9 63 94 % Østrig 507 8,6 59 88 % Polen 1025 38,0 27 40 % Portugal 1028 10,4 99 147 % Rumænien 1875 19,9 94 140 % Slovenien 248 2,1 120 178 % Slovakiet 297 5,4 55 81 % Finland 399 5,5 73 108 % Sverige 288 9,7 30 44 % EU 29933 443,5 67 100 % *: Tabel 2010-17 ikke kan sammenlignes med den, der gælder for flere udvælgelsesprøver



Bilag 9: Sammendrag af bidragene fra andre institutioner

NB: Alle erklæringer og ordlyden afspejler den pågældende institutions erklæringer Institution Metode og kriterier for vurdering af geografisk balance Indikator (er) af (store) ubalancer (store) ubalancer pr. medlemsstat Objektiv begrundelse for ubalance Forventede fremtidige ubalancer Passende foranstaltning i henhold til art. 27 gennemførte/planlagte Europa-Parlamentet, Europa-Parlamentet har endnu ikke afholdt en debat eller drøftelser om spørgsmålet. Kolonner til højre er derfor baseret på antagelser om, at: ·Geografisk balance kunne vurderes på aggregeret niveau for alle ansættelsesgrupper (sammen). ·Andelen af hver national kohorte inden for Europa-Parlamentets sekretariat kunne sammenlignes med de respektive medlemsstaters andel af den samlede befolkning i EU. Underrepræsenteret: UK og i mindre grad DE

Overrepræsenteret: BE, EE, FI, HR, LT, LU, LV, MT, SL, SK Alle ubalancer er objektivt begrundet ·UK, DE: begrænset tiltrækningskraft for EU's institutioner og/eller en karriere i EU; antallet af beståede kandidater på EPSO's reservelister ·BE, LU: arbejdssteder + grænsependling virkning ·EE, FI, HR, LT, LV, MT, SL og SK: sprogtjenester (oversættelse, tolkning, juristlingvister) på alle officielle EU-sprog; Den mindste kritiske masse af det sproglige personale, der er behov for, har større indflydelse for mindre medlemsstater. NEJ NEJ/NEJ GS Rådet Geografisk balance vurderes på aggregeret niveau (alle funktionsgrupper sammen). Benchmark: den gennemsnitlige mellem de relevante medlemsstaters andel i -EU's befolkning -Medlemmer af Europa-Parlamentet -Rådet stemmer inden Lissabontraktatens bestemmelser Ubalance konstateres, når den faktiske andel af statsborgere fra afviger mere end ±20% Betydelig skævhed iagttages ved en andel af en given nationalitet, som er under 40% eller over 400% af det pågældende benchmark. Markant underrepræsenterede: CY, DE og UK Betydeligt overrepræsenteret: BE Alle ubalancer er objektivt begrundet CY, DE, UK: lavt antal beståede kandidater på EPSO's reservelister BE: sæde effekt

Balance er også påvirket af de høje relative vægt af sprogtjenesterne Meget svært at forudsige på grund af et højt niveau af usikkerhed NEJ/NEJ Domstolen Geografisk balance vurderes på aggregeret niveau (alle funktionsgrupper sammen). Benchmark: andelen af den pågældende medlemsstats befolkning i EU's befolkning Ubalance observeres i tilfælde af åbenlyst under eller overrepræsentation.

Betydelig skævhed ikke er defineret Underrepræsenteret: UK

Overrepræsenteret: FR, BE Alle ubalancer er objektivt begrundet ·FR, BE: Retten arbejder på fransk (afbødes ved hjælp af omfattende sprogkurser). ·UK: Vanskeligheder med at rekruttere statsborgere fra Storbritannien NEJ Nej/Nej (også i lyset af Brexit) Revisionsretten Geografisk balance vurderes på aggregeret niveau (alle funktionsgrupper sammen). Benchmark: andelen af den pågældende medlemsstats befolkning i EU's befolkning Ubalance konstateres, når den faktiske andel af statsborgere fra afviger mere end ±20% Klar skævhed er overholdt, når en sådan afvigelse overstiger ±50% Underrepræsenteret: FORENEDE KONGERIGE

Overrepræsenteret: BE, PT Alle ubalancer er objektivt begrundet Luxembourgs særegenheder med hensyn til størrelse, tiltrækningskraft, stort antal grænseoverskridende arbejdstagere og et stort antal PT-borgere. Ingen undtagen eventuelt i ansættelsesgruppe AST-SC. NEJ/NEJ Tjenesten for EU's Optræden Udadtil Geografisk balance vurderes på ansættelsesgrupper niveau med fokus på AD'er). Benchmark: andelen af den pågældende medlemsstats befolkning i EU's befolkning Betydelig skævhed ses, når statsborgere i en medlemsstat ikke er repræsenteret (eller væsentligt underrepræsenterede). Ingen observeret ubalance ikke relevant NEJ NEJ/NEJ Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg På grund af manglen på en formel definition, men EØSU tager ikke stilling til en specifik metodologi geografisk ligevægt Manglende statsborgere fra en eller flere medlemsstater kunne være tegn på ubalance Underrepræsenteret: CY

NB: imidlertid har EØSU kunnet ansætte en national efter skæringsdatoen

Højt antal BE, IT, EE, LV og SL osv. Alle ubalancer er objektivt begrundet .... det lille antal CY statsborgere på EPSO's lister;

det lille antal ledige stillinger på grund af nedskæringer;

sædets virkning og

andre historiske årsager (IT)

Den relative vægt af sprogtjenesterne også påvirker balancen Ingen undtagen eventuelt i ansættelsesgruppe AST-SC. NEJ/NEJ Regionsudvalget Geografisk balance vurderes på aggregeret niveau (alle funktionsgrupper sammen). Benchmark: den gennemsnitlige mellem de relevante medlemsstaters andel i -EU's befolkning -Medlemmer af Europa-Parlamentet -Rådet stemmer inden Lissabontraktatens bestemmelser Ubalance konstateres, når den faktiske andel af statsborgere afviger, er mindre end 50% eller større end 200% af benchmarket. Signifikant ubalance observeres, når aktien afviger væsentligt fra denne lønramme Markant underrepræsenterede: LU og UK

Betydeligt overrepræsenteret: BE Alle ubalancer er objektivt begrundet .... Institutionens størrelse Hovedkvarteret virkning Begrænset tiltrækningskraft i EU's institutioner for statsborgere i nogle medlemsstater Visse medlemsstater er af beskeden størrelse På grund af den lille størrelse af landet er forholdsregler i fortolkningen af tal nødvendige INGEN. BREXIT eller forværring af forhold kan dog have indflydelse NEJ/NEJ Den Europæiske Ombudsmand I betragtning af institutionens størrelse har den aldrig defineret geografisk (u)balance. Tilstedeværelsen af statsborgere fra alle medlemsstater vægtet med befolkningens størrelse kunne være en indikator Ubalance observeres i tilfælde af under- eller overrepræsentation uden objektiv begrundelse Betydelig overrepræsentation: FR, i ansættelsesgruppe AST Alle ubalancer er objektivt begrundet .... ·Sædets virkning i Frankrig, ·problemerne med at rekruttere i Strasbourg ·historiske årsager (stort antal midlertidige stillinger) NEJ NEJ/NEJ Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse EDPS er en lille institution med et meget specifikt emne. Rekruttering foretages derfor på grundlag af specifikke profiler og EPSO-reservelister i databeskyttelse samt på den lille pool af ansøgere. Spørgsmålet om afbalanceret repræsentation er ikke blevet betragtet så langt i betragtning af profilernes særlige karakter og vanskeligheder med at ansætte. ikke relevant NEJ ikke relevant. INGEN. NEJ/NEJ



Bilag 10: Fordeling af AD-ansattes nationalitet i EU-institutionerne (antal ansatte) AD: tjenestemænd og midlertidigt ansatte, situation pr. 1.1.2017

Kilde: Bidrag fra institutionerne AD: tjenestemænd Midlertidigt Ansatte & EP Generalsekretariatet for Rådet Domstolen Revisionsretten EU-Udenrigstjenesten EØSU Regionsudvalget EO EDPS I alt Belgien 182 116 108 42 72 30 16 0 6 572 Bulgarien 75 41 33 22 9 8 12 0 0 200 Den Tjekkiske Republik 69 44 34 21 19 8 12 2 1 210 Danmark 60 44 35 8 32 14 3 2 1 199 Tyskland 218 91 69 46 87 26 26 5 3 571 Estland 55 41 30 10 22 8 5 0 0 171 Irland 27 28 14 9 26 3 5 6 0 118 Grækenland 100 50 47 29 37 17 10 3 0 293 Spanien 175 86 70 44 77 20 12 2 4 490 Frankrig 217 92 185 52 100 18 19 5 4 692 Kroatien 68 31 29 7 9 6 7 0 0 157 Italien 201 77 78 40 105 30 24 0 4 559 Cypern 6 2 2 2 3 0 0 0 1 16 Letland 55 35 32 10 7 5 11 0 0 155 Litauen 56 38 33 12 19 9 9 0 0 176 Luxembourg 13 6 9 3 4 1 0 0 0 36 Ungarn 89 42 39 23 16 10 8 1 1 229 Malta 45 32 24 8 10 5 4 1 0 129 Nederlandene 63 32 22 14 32 10 6 1 1 181 Østrig 32 18 13 10 24 9 2 2 0 110 Polen 111 61 43 43 39 11 20 2 2 332 Portugal 84 62 38 32 31 10 7 1 0 265 Rumænien 97 57 37 33 24 15 14 1 1 279 Slovenien 58 40 32 9 13 4 10 0 1 167 Slovakiet 64 37 32 11 5 7 12 0 0 168 Finland 91 58 31 18 19 11 10 1 0 239 Sverige 70 40 36 11 34 8 8 1 1 209 FORENEDE KONGERIGE 118 50 50 27 72 15 10 1 0 343 I alt 2499 1351 1205 596 947 318 282 37 31 7266 Bilag 11: Fordeling af AD-ansattes nationalitet i EU-institutionerne (procentdel af AD-ansatte)