[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 2.4.2009

KOM(2009) 158 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Et nyt partnerskab til modernisering af universiteterne: EU-forummet for dialogen mellem universiteterne og erhvervslivet {SEC(2009) 423SEC(2009) 424SEC(2009) 425}

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Et nyt partnerskab til modernisering af universiteter ne: EU-forummet for dialogen mellem universiteterne og erhvervslivet (EØS-relevant tekst)

1. Et emne af stadig større betydning

Universiteterne[1] er med deres tre roller som udbydere af uddannelse på højeste plan, avanceret forskning og skelsættende innovation i centrum for disse tre bærende elementer i det europæiske vidensamfund (videntrekanten). De har potentialet til at blive afgørende drivkræfter i forbindelse med EU's ambition om at blive verdens førende videnbaserede økonomi og samfund. Det har man erkendt i den politiske beslutningsproces på EU-plan siden Hampton Court-topmødet i oktober 2005; samtidig er det klart, at der er behov for forandring, hvis de skal kunne udnytte deres potentiale. Der opstilles ni indsatsområder i Kommissionens meddelelse "Virkeliggørelse af universiteternes moderniseringsdagsorden for uddannelse, forskning og innovation" (maj 2006)[2]. Siden har moderniseringsdagsordenen været genstand for omfattende udveksling af politikker, og udviklingen er jævnligt blevet fulgt af Ministerrådet[3]. Kommissionen har endvidere foreslået at gøre modernisering af universiteterne til et af de prioriterede emner i den nye ramme for samarbejde om uddannelsespolitikker inden for Lissabonstrategien[4].

Et nøgleelement i dagsordenen fra 2006 var, at universiteterne skulle oprette strukturerede partnerskaber med erhvervslivet, "involveres mere i økonomien, blive i stand til bedre og hurtigere at opfylde markedets behov og oprette partnerskaber til udnyttelse af videnskabelig og teknologisk viden". I meddelelsen blev det foreslået, at virksomhederne kunne hjælpe universiteterne med at tilpasse deres læseplaner og forvaltningsstruktur samt bidrage til finansiering.

På det grundlag lancerede Kommissionen forummet for samarbejde mellem universiteter og erhvervsliv som en europæisk platform for dialog mellem disse to verdener. Det første møde i forummet i februar 2008 blev samme år fulgt op af tre tematiske workshopper[5]. Det andet plenarforummøde i februar 2009 samlede omkring 400 deltagere, og ud over workshopper om forskellige emner omfattede det status over erfaringer og drøftelser af mulige fremtidige retningslinjer for forummets arbejde.

Den meget store mødedeltagelse i februar 2009 viser, at de berørte parter virkelig tillægger forummet betydning. Deltagerne henviste gentagne gange til den økonomiske afmatningsperiode, hvori mødet fandt sted, og fremførte det argument, at det i høj grad haster med at opbygge bedre forbindelser mellem erhvervslivet og universiteterne som et middel til at styrke Europas videntrekant. Formålet med denne meddelelse er at tage denne udfordring op.

2. Gøre status og komme videre: meddelelsens formål

Samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet involverer to miljøer med markante forskelle i kultur, værdier og opgaver. Der er eksempler på vellykket samarbejde mellem de to parter i hele EU, og EU-programmer har medvirket til at opbygge partnerskaber mellem de to miljøer, sædvanligvis med fokus på partnerskaber inden for bestemte områder som f.eks. forskning eller studerendes mobilitet[6]. Men samarbejdsniveauet er meget uens inden for de forskellige lande, universiteter og akademiske discipliner. Endvidere er det begrænset, i hvilket omfang samarbejdet har haft indvirkning på forvaltning og organisationskultur i de to berørte sektorer. Det er kun få universiteter, der på institutionsplan har en strategi for samarbejde med erhvervslivet; dem, der har, er koncentreret i et mindre antal medlemsstater. I mange lande belønner de retlige og finansielle rammer stadig ikke universiteternes bestræbelser på at samarbejde med erhvervslivet, eller de udgør ligefrem en hindring.

Meddelelsen har til formål:

- at gøre status over erfaringerne fra forummets første år og andre relevante aktiviteter på EU-plan vedrørende udfordringerne i og hindringerne for samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet, hvilke spørgsmål der skal tages op, og god praksis og tilgange, som kunne være mere udbredt; et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene uddyber dette aspekt af arbejdet nærmere

- at stille forslag om, hvordan forummets arbejde skal forme sig fremover

- at skitsere konkrete opfølgende foranstaltninger, der skal styrke samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet.

3. Spørgsmål og udfordringer

Forummets overvejelser hidtil falder ind under seks hovedtemaer. Hvert afsnit indeholder en boks med et eksempel på god praksis.

3.1. Nye læseplaner for at forbedre beskæftigelsesevnen

Økonomiernes konkurrenceevne er i stigende grad afhængig af en kvalificeret arbejdsstyrke med iværksætterånd. Nye kvalifikationer til nye job -initiativet[7] har bekræftet, at EU's behov for højtkvalificerede kandidater med iværksætterånd fortsat vil vokse i de kommende år. Samtidig melder virksomhederne i forummet om manglende overensstemmelse mellem kandidaternes kompetencer efter endt uddannelse og de kvalifikationer, de efterspørger som arbejdsgivere.

Beskæftigelsesevnen var uden tvivl hovedemnet forud for forummet, som man igen og igen gjorde sig overvejelser over.

Der var enighed om behovet for omfattende ændringer af læseplaner og undervisningsmetoder og for:

- inddragelse af tværfaglige og overførbare færdigheder og grundlæggende økonomiske og teknologiske begreber i læseplanerne på alle kvalifikationsniveauer; læseplanerne burde være "T-formede": på en gang rodfæstet i en bestemt akademisk disciplin og i samspil og samarbejde med partnere inden for andre discipliner og sektorer

- bedre eksaminationsmetoder, der er mere velegnede til evaluering af uddannelse og kompetencer

- større spredning i profilerne i forbindelse med studenteroptaget og tilgangene til læring for at udnytte talentet hos studerende med utraditionel baggrund, herunder voksne, som påbegynder et studium

- højere grad af samarbejde/samspil mellem fagene og tværfaglighed i uddannelses- og forskningsdagsordenerne; deltagerne i forummet henviste i den forbindelse flere gange til den måde, hvorpå Det Europæiske Teknologiinstitut (ETI) fremover vil inddrage disse tilgange i sin arbejdsgang – dette blev betragtet som en måde at bane vej for sådanne tilgange i større målestok inden for videregående uddannelser.

Det er kun muligt at ændre læseplanerne i det efterlyste omfang og tempo, hvis universiteternes interne struktur udgør en gunstig og attraktiv ramme. Interne kvalitetssikringssystemer og eksterne akkrediteringssystemer burde lægge større vægt på uddannelsesprogrammernes samfundsmæssige og økonomiske relevans. Akkrediteringsorganer burde omfatte repræsentanter for studerende, erhvervsliv og samfundet i bred forstand.

En række akkrediteringsorganer inddrager repræsentanter for erhvervslivet i deres beslutningsorgan, f.eks. ACQUIN i Tyskland, HETAC i Irland og CTI i Frankrig. Sidstnævnte er ansvarligt for læseplanerne for ingeniørvidenskab og består af lige mange medlemmer fra universitetsverdenen og erhvervslivet; tværgående færdigheder og samspil imellem de studerende og erhvervslivet er væsentlige krav i forbindelse med akkreditering. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.2.4)

3.2. Fremme af iværksætterånd

De t forholdsvis lave antal iværksættere i EU[8] sætter spørgsmålstegn ved EU's evne til at fremme vækst og beskæftigelse. Udfordringen for de videregående uddannelser er at skabe uddannelsesmiljøer, som stimulerer selvstændighed, kreativitet og en iværksættertilgang til udnyttelse af viden. En jævn strøm af studerende og fakultetsmedlemmer fra universiteterne til erhvervslivet og en konstant tilstedeværelse af erhvervsfolk på universitetsområdet ville medvirke til at skabe den efterlyste kulturændring. Et godt eksempel herpå er postgraduate uddannelsesprogrammer, som finansieres af Marie Curie-grunduddannelsesnetværket, der fokuserer på iværksætterfærdigheder.

Der bør ske en udbygning af det eksisterende samarbejde med erhvervslivet i form af konferencer, praktikophold og projektarbejde (for enkeltpersoner eller i tværfaglige grupper). Muligheder i forlængelse af læseplanerne kunne være gavnlige, f.eks. juniorkonsulentfirmaer eller kuvøser, der yder skræddersyet støtte til universitetsstuderende og -personale med konkrete ideer til nye virksomhedsprojekter (opstartvirksomheder, spin-off-virksomheder). Alle disse aktiviteter burde nå ud til de studerende fra et tidligt tidspunkt i deres studier og burde i højere grad integreres i læseplanerne.

Det blev betragtet som særlig vigtigt, at uddannelsen af kommende skolelærere og undervisere skulle bygge på en positiv indstilling til og åbenhed over for erhvervslivet som kilde til fremskridt, job og velfærd.

Hovedkonklusionerne er, at

- udviklingen af en iværksætterkultur på universiteterne kræver omfattende ændringer i universiteternes forvaltning og ledelse

- uddannelsen af iværksættere skal være bred og åben for alle interesserede studerende i alle akademiske discipliner under hensyntagen til kønsperspektivet

- universiteterne bør inddrage iværksættere og erhvervsfolk i undervisning i iværksætterkultur, f.eks. gennem gæstelærerstillinger for succesrige iværksættere

- professorer og lærere ligeledes bør have adgang til uddannelse i undervisning i iværksætterkultur og eksponering for erhvervslivet.

Netværket International Danish Entrepreneurship Academy (IDEA) indgyder studerende både på videregående uddannelser og andre uddannelser iværksætterånd gennem økonomisk støtte, mentorordninger, kurser og netværksmuligheder. IDEA finansieres via støtte fra stat, amter, kommuner og private midler. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.5.3)

3.3. Videnoverførsel: udnyttelse af viden

EU er produktivt, når det drejer sig om at frembringe viden. Udfordringen består imidlertid i at øge anvendelsen og udnyttelsen af offentlig finansieret forskning og udvikling. Skønt der findes en række programmer med det formål at udbygge strategier, hvorved den videnfrembringende kapacitet inden for videregående uddannelse og forskning kan samarbejde med erhvervslivet for at bringe innovationer på markedet, er niveauet for varigt strategisk samarbejde mellem de to sektorer stadig for lavt.

Universiteterne skal udvikle politikker for professionel håndtering af intellektuel ejendomsret. Dette vil medvirke til at opfylde en række af deres delopgaver, f.eks. at skabe socioøkonomiske fordele for samfundet og tiltrække de bedste studerende og forskere. For at støtte universiteterne og skabe en mere sammenhængende ramme for aktiviteter i forbindelse med videnoverførsel vedtog Kommissionen en henstilling om forvaltning af intellektuel ejendomsret i forbindelse med videnformidling og en adfærdskodeks for universiteter og andre offentlige forskningsorganisationer[9]. Initiativet Responsible Partnering har også udarbejdet en vejledning[10] til bedre praksis for forskningssamarbejde og videnoverførsel mellem universiteter og erhvervsliv.

Resumé:

- Videnoverførsel mellem universiteter og virksomheder fungerer bedst, hvis man har en overordnet samarbejdsramme og gensidig forståelse, som omfatter partnerskaber, fællesprojekter og udveksling af ansatte.

- Universiteterne bør sikre tværfaglighed; enkeltfaglige løsninger er sjældent svaret på problemer i den virkelige verden.

- Universiteter og offentlige forskningsorganisationer bør have en klar langsigtet strategi for forvaltningen af intellektuelle ejendomsrettigheder.

- SMV'ers særlige udfordringer, hvis de indgår partnerskaber med universiteter, skal tages op. Universiteterne skal gøre en indsats for at nå ud til SMV'er. At have adgang til eller eje et videnformidlingskontor vil fremme universiteters samarbejde med SMV'er, der fungerer som portal og grænseflade mellem universiteterne og den private sektor.

Universitetet i Twente (NL) har tilknyttet en videnpark og virksomhedskuvøser, hvor den viden, som er frembragt på universitetet, formidles til det regionale erhvervsliv. De, der ønsker at starte en virksomhed, modtager skræddersyet støtte gennem universitetets TOP-program (Temporary Entrepreneurial Position). Universitetet tilbyder også et vækstprogram rettet mod virksomhedsejere. Begge omfatter uddannelsesmoduler og netværksaktiviteter. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.6.1)

3.4. Mobilitet: på tværs af grænser og mellem erhvervsliv og universiteter

Trods en række succeshistorier med praktikophold for studerende og mobilitetsprogrammer erhvervsliv-universiteter under det syvende rammeprogram og samarbejdsprojektarbejde mellem universiteter og erhvervsliv er niveauet for kontakt, samspil og mobilitet mellem de to sektorer fortsat alt for lavt. Praktikophold, forskningsmobilitetsprogrammer og samarbejdsprojekter, som giver studerende mulighed for at arbejde sammen med eller i en virksomhed, alene eller i en tværfaglig gruppe, burde indgå i uddannelsesprogrammer i alle fag og tildeles ECTS-point (European Credit Transfer System).

Mobilitet bør også omfatte akademisk og administrativt universitetspersonale og dermed give universiteterne mulighed for at opbygge netværk, der kan danne udgangspunkt for senere praktikophold, beskæftigelse og projekter for studerende. Når personalet udsættes for realiteterne i erhvervslivet, medvirker det til at forstå og foregribe erhvervslivets ændrede uddannelses- og innovationsbehov. Der er imidlertid stadig betydelige retlige og administrative hindringer for universitetspersonales mobilitet i retning af erhvervsvirksomheder, f.eks. for så vidt angår socialsikrings- og pensionsordninger[11].

Omvendt kan virksomhedernes øgede inddragelse i universitetsbestyrelser, forskningsdagsordener, optagelsespaneler, udformning af læseplaner, afholdelse af kurser og kvalitetssikringssystemer væsentligt forbedre universiteternes undervisning, forskning og innovation. Dette er dog også begrænset i mange lande enten af retlige eller kulturelle årsager.

For at komme videre er det vigtigt at:

- værdien af mobilitet fremmes og anerkendes af universiteter og erhvervsliv i alle sine forskellige former og på alle niveauer; navnlig SMV'er bør skabe bedre muligheder for praktikophold

- retlige rammer tilpasses, så de støtter og fremmer mobilitet mellem universiteter og erhvervsliv

- akademikeres, forskeres og studerendes mobilitet i retning af erhvervslivet anerkendes og akkrediteres.

ADEIT i Valencia[12] er en organisation, der har til opgave at bygge bro mellem universitetet og det omgivende samfund. Den sætter fokus på praktikophold for universitetsstuderende i organisationer og virksomheder. ADEIT skaffer 1 500 studerende om året praktikophold i virksomheder og uddanner i den forbindelse vejledere både i universitetsverdenen og i erhvervslivet. Den arrangerer også praktikophold for lærere i virksomheder på op til 100 timer. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.4.4)

3.5. Åbning af universiteterne for livslang læring

Det er ikke kun relevant at forbedre beskæftigelsesevnen hos dem, der er på vej ind på arbejdsmarkedet; opgradering af kompetencer hos dem, der allerede er i arbejdsstyrken, er også en betydelig udfordring [13], ikke mindst i forbindelse med tab af arbejdspladser på grund af den økonomiske afmatning. Gennemgangen af resultaterne af arbejdsprogrammet for uddannelse og erhvervsuddannelse 2010 viser, at voksnes deltagelse i livslang læring[14] kun er langsomt stigende og kun i visse medlemsstater.

I en tid, hvor antallet af studerende meget vel kan begynde at aftage af demografiske årsager, forekommer livslang læring at udgøre en meget væsentlig mulighed for universiteterne. Universiteterne dækker imidlertid kun en meget lille del af markedet for livslang læring. Der er behov for en omfattende nyorientering i retning af at udbyde livslang læring.

De europæiske universiteters charter om livslang læring[15], der er blevet vedtaget af European Association of Universities (EUA), blev præsenteret og drøftet på forummet. Det indeholder 10 forpligtelser for universiteterne, herunder øget adgang til læring, bedre spredning af de studerende og mere tillokkende studier, livslang læring i en kvalitetskultur og et stærkere lokalt, regionalt, nationalt og internationalt islæt.

Fortsat uddannelse kræver nær kontakt mellem universitet og erhvervsliv, hvilket skaber mulighed for at påpege og opfylde behovet for nye/ajourførte kvalifikationer på lokalt og regionalt plan. Det er afgørende, at:

- livslang læring fuldt ud integreres i universiteternes opgaver og strategier

- ajourføring/opgradering af færdigheder værdsættes og anerkendes på arbejdsmarkedet og af arbejdsgivere

- livslang læring udvikles i partnerskab med virksomheder – universiteterne kan ikke udforme og udbyde alene.

I det vestlige Sverige har tre universiteter udviklet skræddersyede fjernstudier for ansatte i SMV'er for at øge disse virksomheders og hele regionens konkurrenceevne. De tager spørgsmål op af betydning for SMV'er som f.eks. bedre produktionsteknikker, økonomi, logistik, produktudvikling og samlet produktionsstyring. De fleste af de ansatte, der deltager i kurserne/studierne, er i 40'erne og har ikke studeret på universitetsniveau før. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.3.2)

3.6. Bedre universitetsstyring

På forummet fokuserede man på styring på nationalt, regionalt og institutionelt plan som en forudsætning for effektivt samarbejde mellem universiteter og erhvervsliv.

På nationalt plan efterlyses forandringer inden for lovgivning, finansieringsmuligheder og incitamentsstrukturer, der enten ikke støtter eller ligefrem betragtes som en hindring for samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet. Den form for samarbejde bør indgå i universiteternes overordnede strategi og i udviklingsplanlægning og fastsættelse af målsætninger. Samarbejde med erhvervslivet bør anerkendes som værende lige så vigtigt som akademiske opgaver, herunder offentliggørelse af f.eks. artikler, for avancementsmuligheder og meritanerkendelse.

Formidlingsorganisationer eller erhvervssammenslutninger er vigtige aktører, da de kan udgøre en god grænseflade mellem universiteter og virksomheder, ikke mindst for SMV'er. Endvidere er der en række europæiske, nationale og regionale organer og agenturer, som også støtter samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet. De kan effektivt medvirke til at gøre fremskridt på dette område.

I Det Forenede Kongerige ser Council for Higher Education and Industry (CIHE) på uddannelsesspørgsmål, der har indvirkning på landets konkurrenceevne og sociale samhørighed, og forsøger at fremme nært samarbejde og forståelse mellem erhvervslivet og de videregående uddannelser. I Tyskland fungerer Stifterverband für die Deutsche Wissenschaft som erhvervslivets fælles initiativ til støtte for forskning og videregående uddannelser. Organisationen knytter bånd mellem universiteter og ikke-akademiske forskningsinstitutioner, forbinder videnskab og erhvervsliv og tilskynder til oprettelse af et europæisk område for uddannelse og et europæisk forskningsrum. I Spanien sigter Conocimiento y Desarrollo (CYD) mod at forbedre universiteternes styring, ansvarlighed og ledelse, knytte bånd mellem universiteternes produktive system og samfundet og fremme iværksætter- og innovationskulturen blandt universitetslærere og –studerende. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 5.1.1)

Et effektivt samarbejde mellem universiteterne og erhvervslivet betragtes som yderst vigtigt for regionaludvikling[16]. Den succes, som man kan konstatere i mange innovative regioner i USA og Europa bygger på et trepartspartnerskab mellem universiteter, erhvervsliv og offentlige myndigheder, for så vidt angår politikudvikling og finansiering.

I Finland skaber e-Tampere programmet forbindelser mellem Tammerfors bys vision for 2012 og en række SMV'er og større virksomheder og to universiteter. Det har iværksat omkring 400 lokale, regionale og internationale projekter og trukket på omfattende samarbejde mellem universitetsforskning, erhvervsliv og staten ud fra et teknologi-, økonomi- og samfundsperspektiv. (arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 6.1)

De vigtigste konklusioner er, at:

- nationale og regionale rammebetingelser skal skabe et positivt miljø, hvor universiteter kan indgå i samarbejde med erhvervslivet

- samarbejdet mellem universiteter og erhvervsliv skal indgå i institutionelle strategier; lederskab og effektiv forvaltning af menneskelige ressourcer er afgørende for gennemførelsen

- styring skal sikre, at der indføres relevante systemer for incitamenter og evaluering, som er i overensstemmelse med universiteternes opgave, rolle og strategi.

4. Kommende foranstaltninger

På et år har forummet allerede opnået betydelige resultater. Kommissionen hilser iderigdommen og kvaliteten af de overvejelser, den har medført, velkommen. Den vil trække på dette arbejde, når den fremover fremmer moderniseringen af Europas universiteter både gennem politiksamarbejde og gennem foranstaltninger under sine programmer.

Kommissionen foreslår to former for opfølgende foranstaltninger. For det første opstilles et arbejdsprogram som reaktion på et stærkt ønske fra deltagerne i forummet om at fortsætte og uddybe arbejdet. For det andet har forummet peget på en række spørgsmål og mulige tiltag, der fortjener opmærksomhed så snart som muligt ikke mindst i forbindelse med den økonomiske afmatning, og som har til formål at fremme partnerskabet mellem universiteter og erhvervsliv om beskæftigelsesevnen. Der foreslås en række konkrete tiltag.

Fortsat dialog

- Forummet vil fortsætte i form af plenarmøder og tematiske seminarer. Endvidere vil der blive oprettet et netsted med det formål at dele og udveksle erfaringer og kommunikere.

- Forummet har hidtil været effektivt til at mobilisere repræsentanter for de to verdener – universiteterne og erhvervslivet, herunder formidlingsorganisationer og erhvervssammenslutninger. Partnerskabet har også behov for en aktiv indsats fra nationale og regionale myndigheder. I næste fase burde relevante offentlige repræsentanter derfor i højere grad inddrages.

- På baggrund af den hidtidige dialog og det arbejde, der pågår på andre områder, burde følgende spørgsmål drøftes:

- sikring af, at universitetsverdenen reagerer effektivt på nye kvalifikationer til nye job -dagsordenen og på de udfordringer, som følger i kølvandet på den økonomiske afmatning

- partnerskaber for regionaludvikling

- partnerskaber med SMV'er

- spredning i tilgangene til læring og brobygning mellem forskellige typer af videregående uddannelser

- kvalitetsvurdering og akkreditering som redskaber til støtte for samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet.

- Der har ofte været udvist interesse for arbejdet uden for EU. Forummet burde være decideret åbent over for aktører uden for EU (i praksis har mange internationale virksomheder allerede deltaget) og burde fremover fokusere på, hvilke erfaringer partnerlandene kan bidrage med. Kommissionen vil i sine kontakter med relevante offentlige myndigheder i partnerlandene udbrede kendskabet til forummets arbejde og opfordre dem til at deltage.

Udvikling af nye partnerskaber

- Forummet har argumenteret for oprettelsen af nye former for strukturerede partnerskaber mellem erhvervslivet og universiteterne med henblik på at tilrettelægge og afholde kurser. Sådanne partnerskaber ville være i tråd med strukturerne i teknologiplatformene, Marie Curie-partnerskaberne og -forbindelserne mellem erhvervslivet og den akademiske verden under det syvende rammeprogram for forskning og viden- og innovationssamfundene i EIT. Kommissionen foreslår, at man umiddelbart undersøger, hvordan sådanne partnerskaber kunne støttes via relevante EU-programmer, med det formål at udsende indkaldelser af forslag til sonderende foranstaltninger under programmet for livslang læring i 2010.

- Spørgsmålet om at udvide anvendelsesområdet for platformen for dialog til andre uddannelsesområder – bl.a. ungdomsuddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitutioner – er ofte blevet rejst af erhvervssiden i forummet. Erhvervslivet har i sagens natur gode muligheder for at bidrage til undervisning i f.eks. iværksætterkultur[17]. Kommissionen vil undersøge, hvordan eksisterende programmer – f.eks. Leonardo da Vinci-programmet og Comenius-programmet – og initiativer som European Schoolnet kan bruges til at bringe virksomheder og skoler sammen i uddannelsespartnerskaber, og hvordan samarbejdet kan fremmes gennem et europæisk koordineringsorgan. Kommissionen har planer om at invitere berørte parter til en konference eller et seminar for at undersøge samarbejdsmulighederne mellem erhvervsliv og skoler og erhvervsuddannelsesinstitutioner.

- Udviklingen i dialogen mellem universiteterne og erhvervslivet på EU-plan burde føre til en lignende dialog på nationalt og regionalt plan. Kommissionen vil i forbindelse med sit politiksamarbejde med medlemsstaterne om almen uddannelse og erhvervsuddannelse opfordre de nationale myndigheder til at etablere lignende dialogformer på nationalt plan. Den vil undersøge, hvordan strukturfondene kunne bruges til at støtte regionale initiativer i den forbindelse.

- Kommissionen vil iværksætte en undersøgelse med henblik på at etablere en fortegnelse over eksisterende former for bedste praksis inden for samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet.

Det er på tide at give samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet en saltvandsindsprøjtning. I en periode med økonomisk afmatning, hvor færdiguddannede har sværere ved at finde job, og virksomhederne er udsat for større konkurrencepres, burde den økonomiske og samfundsmæssige merværdi af samarbejdet mellem universiteterne og erhvervslivet prioriteres så meget desto højere.

[1] Ved "universiteter" forstås i dette dokument alle højere læreanstalter, uanset deres betegnelse og status i medlemsstaterne.

[2] KOM(2006) 208 endelig.

[3] Rapport fra Kommissionen til Rådet om Rådets resolution af 23. november 2007 om modernisering af universiteterne med henblik på Europas konkurrenceevne i en global videnøkonomi (KOM(2008) 680 af 30. oktober 2008) indeholder et resumé af spørgsmål og iværksatte foranstaltninger.

[4] KOM(2008) 865 af 16. december 2008 - En opdateret strategiramme for europæisk samarbejde på uddannelsesområdet.

[5] Continuing Education and Lifelong Learning (Bruxelles, den 30. juni 2008); Curriculum Development and Entrepreneurship (Tenerife, den 30.-31. oktober 2008); Knowledge Transfer (Bruxelles, den 7. november 2008).

[6] Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 3, for en beskrivelse af EU-programmer, der fremmer partnerskaber mellem højere læreanstalter og erhvervslivet.

[7] KOM(2008) 868.

[8] Jf. arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, afsnit 2.3: Global Entrepreneurship Monitor 2007 viser, at antallet af iværksættere er 2 til 5 gange højere i Kina end i EU-landene.

[9] KOM(2008) 1329.

[10] http://www.responsible-partnering.org/; udviklet af førende organisationer fra universitetsverdenen og erhvervslivet (EUA, EARTO, EIRMA og ProTon Europe).

[11] KOM (2008) 317 - Bedre karrieremuligheder og øget mobilitet: et europæisk partnerskab for forskere.

[12] http://www.adeit.uv.es.

[13] KOM(2008) 868 endelig: Nye kvalifikationer til nye job.

[14] Progress towards the Lisbon objectives in Education and Training – indicators and benchmarks 2008, arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2008) 2293.

[15] European Universities' Charter on Lifelong Learning, 2008; ISBN: 9789078997009, EUA; www.eua.be.

[16] Higher Education and Regions: Globally Competitive, Locally Engaged; OECD 2007.

[17] Kommissionen er i øjeblikket ved at oprette et europæisk refleksionspanel på højt plan vedrørende uddannelse i iværksætterkultur med repræsentanter for alle medlemsstater og EØS-landene med henblik på at udvikle mere ensartede tilgange.