KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 06.02.1998 
KOM(1998) 52 endelig udg. 
UNGDOM FOR EUROPA 
MIDTVEJSEVALUERINGSRAPPORT 
(forelagt af Kommissionen) 

UNGDOM FOR EUROPA 
MrøTVEJSEVALUERINGSRAPPORT 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Indledning 
Ungdom for Europa-programmet 
D Udvikling i Fællesskabets indsats på ungdomsområdet 
D Særlige forhold og målsætninger 
D Betingelser for iværksættelse af programmet 
D De første resultater af iværksættelsen af programmet 
En ny fase i Fællesskabets samarbejde om ungdomsanliggender 
D Samarbejdspolitikken om ungdomsanliggender er central for 
Fællesskabets indsats 
• Forvaltning: et effektivt redskab for at sikre overholdelse af 
nærhedsprincippet 
O Et fællesskabsprogram i tre dele 
Konklusioner 
Bilag 
Statistikker 
UNGDOM FOR EUROPA 
MIDTVEJSEVALUERINGSRAPPORT 
INDLEDNING 
Ved afgørelsen af 14. marts 1995, hvorved Europa-Parlamentet og Rådet fastlagde 
tredje fase af "Ungdom for Europa"-programmet, besluttede man, at Kommissionen i 
løbet af programmets tredje år skal forelægge en evalueringsrapport for Europa-
Parlamentet og Rådet over de to første år af programmets gennemførelse med det 
formål eventuelt at omlægge Og tilpasse det. 
Denne status over gennemførelsen af "Ungdom for Europa"-programmet er blevet 
udarbejdet på grundlag af en syntese af analyserne af de endelige rapporter fra de 
projekter, der har modtaget støtte, aktivitetsrapporter fra de nationale kontorer samt 
resultaterne fra de seminarer med forskellige temaer Kommissionen og de nationale 
kontorer har afholdt og de arbejdsgrupper, de samme instanser har nedsat. Ved en 
ekstern evaluering er der ligeledes påvist en række resultater, delresultater og 
elementer af en udvikling samt muligheder for fremtiden. 
Ungdom for Europa-programmet 
"Ungdom for Europa"-programmet henvender sig til unge fra 15 til 25 år med bopæl i de 15 
medlemsstater samt Island, Liechtenstein og Norge. Det løber over en periode på fem år 
(1995-1999) og rådede over et budget på 24 mîo. ECU for henholdsvis 1995 og 1996. Det 
forudsættes, at de associerede lande i Central- og Østeuropa samt Cypern deltager fra 
slutningen af 1997. 
Der er foreslået fem hovedaktioner: 
•> Aktioner inden for Fællesskabet, der direkte involverer unge (Aktion A) 
•> Ungdomsledere (Aktion B) 
••• Samarbejde mellem medlemsstaternes forskellige organet (Aktion C) 
«^ Udvekslinger med tredjelande (Aktion D) 
** Informering af unge og undersøgelser på ungdomsområdet (Aktion E) 
ih 
D Udvikling i Fællesskabets indsatspå ungdomsområdet 
Vedtagelsen i 1988 af "Ungdom for Europa"-programmet med det formål at støtte 
mobilitetsaktioner til fordel for unge var første skridt i Fællesskabets indsats uden for 
rammerne af formel uddannelse. Efter fremlæggelsen af memorandummet "Unge i 
Det Europæiske Fællesskab"1 i 1990 og Parlamentets betænkning om "EF-
politikkernes betydning for ungdommen"2 i 1991 blev det første formelle Rådsmøde 
om "Ungdom" afholdt samme år. Ministrene med ansvar for ungdomsanliggender 
vedtog herefter en Rådsresolution om prioriterede aktioner på ungdomsområdet. 
Endelig oprettede Europa-Parlamentet i slutningen af 1991 en budgetpost til 
iværksættelse af disse prioriterede aktioner, der i 1993 fik overskriften 
«Ungdomspolitik»3, og som siden har omfattet "Ungdom for Europa"-programmet og 
de prioriterede aktioner. 
Med sit forslag til tredje fase af "Ungdom for Europa"-programmet, som Rådet og 
Europa-Parlamentet vedtog den 14. marts 1995, indfører Kommissionen en 
samarbejdspolitik på ungdomsområdet på fællesskabsplan med udgangspunkt i artikel 
126 i EF-traktaten. Denne tredje fase har gjort det muligt at samle de forskellige 
aktioner, der tidligere er udviklet i løbet af de to første faser af Ungdom for Europa, i 
de prioriterede aktioner på ungdomsområdet og delvis i programmerne PETRA 
(Unges initiativer) og TEMPUS (Ungdomsaktiviteter). 
Med denne samling kan man opnå større virkning af og komplementaritet mellem 
aktionerne, samtidig med at man har kunnet sætte sammenhængende rammer om de 
uformelle uddannelsesaktiviteter, der tilbydes unge. Pilotaktionen "Europæisk 
Volontørtjeneste for Unge", der blev lanceret i 1996, er en yderligere udvidelse af 
Fællesskabets virkefelt, når det gælder samarbejdspolitik på ungdomsområdet. 
D Særlige forhold og målsætninger 
"Ungdom for Europa"-programmet er en form for socialt eksperiment, hvormed man 
kan bevidstgøre unge og gøre dem fortrolige med europæiske, tværnationale 
aktiviteter. Det virker som katalysator og kan fremme udviklingen af mange lignende 
koncepter og aktioner i medlemsstaterne ved at lette udveksling af erfaringer og god 
praksis. 
Rammerne og målsætningerne for samarbejdspolitikken på ungdomsområdet er anført 
i artikel 1 i "Ungdom for Europa"-programmet. Det omfatter, gennem konkrete 
erfaringer, alle de former for indlæring og intellektuelle, moralske og 
samfundsmæssige kundskaber, som et menneske bør tilegne sig for at blive en aktiv 
og ansvarlig borger. Programmets vigtigste formål er de unges aktive deltagelse og 
integration i samfundet. Denne uddannelse er baseret på de unges eget engagement 
og prioriterer de redskaber, der anvendes af foreningsmiljøet i bred forstand. 
1 KOM(90) 469 endelig udg. 
2 ordfører: M.L Vecchi, 24. maj 1991 (A3-0142/91) 
3 B3-10U 
"Ungdom for Europa"-programmet har banet vejen for styrkede partnerskaber på alle 
niveauer: mellem Kommissionen og medlemsstaterne, hos de offentlige myndigheder, 
de nationale kontorer med ansvar for at iværksætte programmet i medlemsstaterne og 
i de arbejdsgrupper, der skal forberede og gennemføre projekter. Så snart programmet 
blev lanceret i 1988, etablerede Kommissionen samarbejdsmekanismer med 
medlemsstaterne, der er blevet styrket og videreudviklet i årenes løb. 
Endelig definerede Ungdom for Europa straks ved programmets start, at en andel af 
deltagerne skulle være dårligt stillede unge, og der blev fastsat positive 
foranstaltninger for at fremme deres faktiske deltagelse. I programmets tredje fase 
fortsætter man udviklingen med specifikt at tage højde for denne målgruppe. 
D Betingelser for iværksættelse af programmet 
Kommissionen er ansvarlig for programmets gennemførelse og bliver med henblik på 
udførelsen af denne opgave bistået af et blandet udvalg bestående af to repræsentanter 
for hver medlemsstat. De nationale kontorer er ansvarlige for den praktiske 
gennemførelse af programmet på nationalt plan. Disse kontorer er forpligtet i forhold 
til Kommissionen gennem en årskontrakt, der baseres på en detaljeret arbejdsplan, og 
de modtager en støtte, der kan nå op på 50% af driftsomkostningerne. Med henblik på 
at forbedre samarbejdet mellem alle berørte aktører har Kommissionen etableret et on­
line kommunikationsnet NETY og styrings- og opfølgningsredskabet YOUTHLINK 
mellem Kommissionen, de nationale kontorer og Kontoret for teknisk bistand. 
Aktionerne AI (Udvekslinger af unge og unges mobilitet) og BI (Ungdomsledere -
Støtte til aktion A) styres decentralt. I overensstemmelse med programudvalget har 
Kommissionen foretrukket at fastholde en central styring af de øvrige aktioner, i det 
mindste i programmets indkøringsperiode. Kommissionen påtænker i øjeblikket helt 
eller delvis at decentralisere et vist antal af disse aktioner i de sidste to år af 
programmets løbetid. I øvrigt foregår den centraliserede styring af alle disse aktioner i 
snævert samarbejde med medlemsstaterne og ungdomsorganisationerne. 
Da Kommissionen inden for de nærmeste måneder foretager en operationel analyse af 
de nationale kontorer, vil vi i dette dokument ikke analysere deres drift. Der kan 
imidlertid allerede konstateres en række kendsgerninger. Det må for det første 
understreges, at de beslutningsmæssige, administrative og juridiske strukturer for de 
nationale kontorer er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Man kan skelne 
mellem to hovedkategorier af kontorer: de, der hører under et offentligt eller statsligt 
organ (f.eks. ministerium), og de, der hører under private organer (ungdomsforeninger 
og lign.) og er knyttet til det offentlige gennem tjenestekontrakter eller på enhver 
anden vis er afhængige af offentlige myndigheder (subsidier osv.). Dette forhold til 
staten udmønter sig ligeledes i samfinansiering af kontorernes budgetter med op til 
50-75%. Det smitter ligeledes af på bl.a. strukturernes tilgængelighed og reglerne om 
sagsbehandling, om kontoret er en del af et statsligt eller privat organ. Når man 
endelig ser på beslutningskompetencen, er det kun et mindretal af de nationale 
kontorer, der har fuldstændig autonomi. I de fleste tilfælde træffes beslutningerne af 
udvælgelseskomiteer, hvor ungdomsorganisationerne normalt har sæde. 
De nationale kontorer spiller en central rolle for programmets 
decentraliseringsproces. De arbejder i et egentligt netværk, der er blevet opbygget 
gennem årene i interaktion med Kommissionen. Til trods for at dette netværk 
efterhånden har konsolideret sig, består der stadig visse vanskeligheder, bl.a. fordi 
netværket til stadighed er blevet udvidet med nye deltagerlande. Det drejer sig ikke 
blot om at løse problemer af administrativ karakter, men især om at bevare 
programmets fællesskabsdimension og integrerede holdning. Dette forudsætter, at 
man skal blive enige om og i fællesskab planlægge projekters og aktioners indhold, 
retningslinier og kvalitet, samtidig med at man står over for meget forskellige 
socioøkonomiske og kulturelle realiteter og traditioner. Det drejer sig om hele tiden at 
opretholde kommunikationen og interaktionen mellem kontorerne i de 18 
deltagerlande og med Kommissionen. 
Erfaringerne viser, at inddragelse af de nationale kontorer i samtlige aktioner 
forudsætter, at de også inddrages i beslutningsprocessen og dermed, at man 
decentraliserer de kreditter, der er knyttet til de forskellige aktioner. En større 
decentralisering medfører ligeledes en øget kontrol- og opfølgningsindsats og 
indebærer en større gennemsigtighed i procedurerne og en større informationsstrøm. 
Dette forudsætter, at Kommissionen foretager en reel investering, der vil skulle øges 
yderligere i de kommende år. 
D De første resultater af iværksættelsen af programmet 
De forskellige berørte aktører er enige om, at Ungdom for Europa er vigtigt for de 
unge, fordi det er et åbent program, der har sikret området for uformel uddannelse 
en betydelig værdiforøgelse både i medlemsstaterne og på europæisk plan. De mener 
ligeledes, at Ungdom for Europa er et program, hvis dannende karakter adskiller det 
fra andre aktiviteter, der har til formål at beskæftige de unge i fritiden. Traditionerne 
for ungdomsarbejde i almindelighed og på internationalt plan i særdeleshed er stadig 
forskellige, men intet land har et program, der ligner, hverken i struktur eller indhold. 
I øvrigt har man opnået håndgribelige resultater med hensyn til udvikling og udvidelse 
af internationalt ungdomsarbejde, der ofte tidligere var begrænset til de muligheder, 
man havde inden for rammerne af bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne. Der er 
tilføjet en europæisk dimension. Ud fra denne synsvinkel har betingelserne for at 
fortsætte samarbejdet med medlemsstaterne gjort det muligt at konsolidere 
indsatsen på ungdomsområdet i medlemsstaterne og har givet inspiration til, at der er 
taget nye initiativer på lokalt plan. Der er med programmet ligeledes indført 
kvalitative krav til nationale og europæiske aktioner. Det har opmuntret til investering 
i uddannelse og forskning. 
Programmets målsætninger stemmer overens med de nationale målsætninger for 
ungdomspolitik og lever op til de dannelsesprincipper, der deles af samtlige 
medlemsstater, såsom udvikling af demokrati og tolerance og ligeledes sikring af de 
unges aktive integration i samfundet. 
Udvikling i og resultater af de forskellige aktioner 
1995-1996 gav alle programmets aktører (unge, foreninger, nationale kontorer, 
udvalgsmedlemmer og Kommissionen) mulighed for at blive fortrolige med et 
program, der omfatter forskellige aktioner, der supplerer hinanden og har et fælles 
mål. Gennemførelsen i de første to år har gjort det muligt at forankre nye aktioner 
inden for disse rammer, samtidig med at man videreudviklede udvekslinger af unge, 
der allerede var i gang før programmets tredje fase. Kunstnerisk og kulturel 
udfoldelse, bevidstgørelse om Europa og levevilkår er blandt hovedemnerne for de 
aktiviteter, der har modtaget støtte. 
Der er ligeledes grund til at understrege, at analysen af de budgetmæssige data viser, 
at de penge, der er givet ud, er gået direkte til modtagerne. Ikke desto mindre 
mener man ofte både på decentralt og centralt plan, at procedurer og betingelser for 
overførsel af støtte er for tunge og ikke tilstrækkeligt tilpasset aktionernes virkelighed. 
Her er tale om en meget kompleks problemstilling, og skal man finde en løsning, 
forudsætter det, at man kan forene overholdelse af nærhedsprincippet og de 
begrænsninger, der ligger i en forsvarlig forvaltning af offentlige midler. Dette 
problem bliver større, fordi det er nødvendigt ikke at bringe samarbejdspartnere med 
dårlige økonomiske muligheder i en negativ situation, samtidig med at man må 
fortsætte en politik, der kræver en høj kvalitet i de støttede projekter. 
Programmet forudsætter positive foranstaltninger for at lette dårligt stillede unges 
adgang til alle aktioner under programmet. Der er her tale om et væsentligt mål, som 
det rejser en række problemer at omsætte i praksis. Denne holdning kræver en dialog 
og en permanent forståelse mellem medlemsstaterne, for at de foranstaltninger, der 
skal træffes, kan målrettes rigtigt. I 1995-1996 anvendte medlemsstaterne 37% af 
deres budget til aktion AI til at støtte projekter for dårligt stillede unge. Ud over tal -
er det vigtigt at understrege, at aktionernes art og den pædagogiske og metodologiske 
åbning, programmet fremmer, gør det til et særligt velegnet redskab til at fa personer 
med vanskeligheder, der måske ikke tænker så meget på at deltage i andre 
fællesskabsprogrammer, til at deltage. Alligevel bør de bestræbelser, der er gjort på 
dette område, fortsættes og styrkes især med henblik på uddannelse af de ledere, der 
har ansvar for denne målgruppe og for samarbejdet mellem medlemsstaternes organer 
for at oprette nye partnerskaber. 
Endelig er samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne et konkret og 
frugtbart eksempel på anvendelsen af subsidiaritetsprincippet. De nationale kontorer 
har været nødt til at øge deres arbejdshastighed i forhold til programmets første to 
faser, der var af mere begrænset rækkevidde. Efter to år kan der endnu konstateres 
visse svagheder eller eksempler på manglende forståelse. Der skal derfor træffes 
foranstaltninger for at afhjælpe disse og for at opmuntre kontorerne til i højere grad at 
gøre brug af de muligheder, de har via programmet og den kontrakt, der knytter dem 
til Kommissionen (uddannelse af medarbejdere, informations- og 
rådgivningsværktøjer, bedre rentabilitetssikring af seminarer med bestemte temaer 
osv.). Endelig bør kontorernes arbejde i netværk ligeledes tilføjes en ny dynamik. 
Aktion A Aktiviteter inden for Fællesskabet, der direkte involverer unge 
Rygraden i programmet (aktion AI) er udvekslinger af unge, der har været den eneste 
aktivitet under programmet i løbet af de første to faser. De er siden 1995 blevet 
suppleret af aktioner med henblik på at fremme Unionens unges initiativ, kreativitet 
og solidaritet (aktionerne All. 1 og All.2). 
Aktion Al Udvekslinger af unge og unges mobilitet 
Over 100 000 unge har kunnet få gavn af denne aktion i 1995-1996. Takket være 
programmets to første faser er udvekslinger fremover knyttet til "Ungdom for Europa" 
i de unges ånd. Disse udvekslingsaktiviteters fremtrædende plads i forhold til 
programmets øvrige aktioner kan ligeledes forklares ved den fortrinsstilling, flertallet 
af de nationale kontorer har givet denne type aktiviteter i deres informations- og 
rådgivningsarbejde, og i kraft af at visse organisationer har specialiseret sig i dette 
område. 
Aktion AI styres decentralt med undtagelse af de europæiske NGO'ers multilaterale 
aktiviteter, som Kommissionen styrer direkte. Projekter, der forelægges under denne 
aktion, sendes derfor direkte til de nationale kontorer, der ligeledes er ansvarlige for 
udvælgelse, indgåelse af kontrakter, finansiering og opfølgning af dem. Eftersom 
denne aktion har været i gang længe, er de nationale kontorer på nuværende tidspunkt 
godt inde i de forskellige aspekter ved styringen af den. Ud fra en generel betragtning 
ville det imidlertid være på sin plads i videre udstrækning at undersøge nye typer 
udvekslinger, interaktionen med programmets øvrige aktioner og en gradvis åbning 
for multilaterale aktiviteter. Af hensyn til Fællesskabets samarbejde bør man ligeledes 
gøre en indsats for at styrke interaktionen mellem de nationale kontorer selv og for at 
sikre en større gennemsigtighed vedrørende resultaterne af udvælgelserne og 
opfølgningen af projekterne. De nye kommunikationssystemer - Nety og Youthlink -
som Kommissionen har etableret, burde være en hjælp for kontorerne i løsningen af 
denne opgave. 
For mange unge er et udvekslingsprojekt under "Ungdom for Europa" den allerførste 
multikulturelle erfaring, som de udtrykker stor tilfredshed med. Mange af deltagerne 
har fået ideer til fremtidige arbejdsmuligheder takket være deres projekt, der desuden 
ofte har fremkaldt ønsket om en større mobilitet. 
En gruppe tyske, luxembourgske, britiske og nederlandske unge lavede gadeteater om 
antiracisme. Dette stykke blev derefter spillet i Luxembourg, Rotterdam, Sheffield og 
Berlin i miljøer, hvor befolkningsgrupper fra forskellige lande dagligt er i berøring 
med hinanden. 
25 unge fysisk og mentalt handicappede deltog i en udveksling, der fandt sted i 
Nederlandene. Disse finske, spanske, portugisiske og østrigske unge boede hos 
nederlandske unge, der ligelede var handicappede for, i praksis, at opleve forskellige 
foranstaltninger, der kan muliggøre en bedre mobilitet for handicappede. De unge er 
således i stand til at vurdere nyskabende forsøg og fremme en eventuel titpasning af 
dem til deres lokalmiljø. Efter denne første erfaring er der planlagt en anden 
udveksling, hvor værtslandet denne gang bliver i Sydeuropa. 
Den europæiske dimension ved udvekslingerne er ofte, som det er tilfældet med unges 
initiativer, mere implicit end eksplicit. Mange af deltagerne siger, at de ikke har lært 
meget om Den Europæiske Union i løbet af deres udveksling, og ikke er interesserede 
i europæiske emner. Imidlertid lægger de megen vægt på emnet for udvekslingen, som 
for størstedelen vedrører problemer, der er fælles for samtlige lande i Unionen, såsom 
solidaritet, racisme, miljø og opbygningen af Europa. De mener endvidere, at det er et 
vigtigt element i programmet at arbejde sammen med unge fra forskellige lande. Der 
er derfor grund til at fortsætte overvejelserne over, hvordan man kan komme ind på 
den europæiske karakter ved denne aktion, udnytte og formidle den - også i 
formularerne til ansøgning om støtte og de endelige rapporter. Desuden opdager 
deltagerne i en udvekslingsaktivitet under "Ungdom for Europa" - eller enhver anden 
aktion under programmet - stadig for ofte tilfældigt, at de deltager i en aktion under et 
fællesskabsprogram. Kommissionen og de nationale kontorer bør derfor fortsætte 
deres bestræbelser for at styrke programmets synlighed og europæiske karakter. 
Man kan i øvrigt konstatere, at de unge selv er de vigtigste formidlere af oplysninger 
om programmet. Når en udveksling er vellykket, har de unge lyst til at få andre med 
og til at fortsætte med at deltage i udvekslinger (fra to til tre eller flere, for eksempel, 
eller til at udvide dem til andre lande) til selv at blive ledere eller endda gennemgå 
uddannelser. 
Endelig er der i årenes løb også sket en fornyelse i den type foreninger, der drager 
nytte af programmet. Små, ofte lokale foreninger er gået i gang med udvekslinger, og 
blandt dem finder man grupper eller foreninger, der havde haft lejlighed til at få en 
første erfaring inden for rammerne af de prioriterede aktioner på ungdomsområdet, og 
som har etableret en udveksling af unge i håb om at finde partnere til at oprette et 
netværk. De statistiske data viser en fornyelse af organisationerne på over 50% i 1996. 
Analysen af de aktiviteter, der har modtaget støtte i 1995-1996, viser tydeligt, at under 
mange udvekslinger får deltagerne kendskab til nye arbejds- og 
kommunikationsmetoder, der muliggør udveksling af erfaringer og metoder ud over 
selve mødet. 
Det vil være vigtigt at følge og analysere denne udvikling fra nu af indtil afslutningen 
af programmet, men også i denne sammenhæng at støtte et vist antal pilotprojekter, 
der kan gøre det muligt at afprøve nye former for udveksling. Man bør ligeledes 
foretage en tilbundsgående analyse af opfølgningen af udvekslingen med hensyn til 
den almendannende betydning og undersøge nye måder at gøre fremskridt på i den 
retning. 
I anledning af denne tredje fase af programmet ønskede Kommissionen at fremme tri-
og multilaterale udvekslinger for at åbne mulighed for at få endnu bedre erfaringer 
med den europæiske forskelligartethed. Medlemmerne af programudvalget støtter 
Kommissionen i denne holdning. Imidlertid er de bilaterale udvekslinger, på 
nuværende tidspunkt, stadig i flertal, med undtagelse af de projekter de europæiske 
NGO'er gennemfører. Denne situation skyldes for en stor del, at de vigtigste aktører 
mangler erfaring med denne form for aktivitet, og at omkostningerne hertil er højere. 
Ifølge foreninger og ungdomsledere selv er det nemlig mere kompliceret at etablere 
multilaterale aktiviteter, både ud fra et pædagogisk, organisatorisk og økonomisk 
synspunkt. Således har man kunnet afdække et presserende behov for specifik 
uddannelse. Dette aspekt vil blive behandlet længere fremme i forbindelse med aktion 
B. I øvrigt påtænker Kommissionen at tilpasse de nugældende procedurer for at 
forsøge at afhjælpe den hindring, som omkostningerne ved disse aktiviteter udgør. 
Der er yderligere grund til at tilføje, at de nationale kontorer, tilrettelæggerne af 
udvekslinger og ungdomsledere mener, at bilaterale udvekslinger er et godt middel til 
at fremme dårligt stillede unges adgang og deltagelse samt lette arbejdet for de 
foreninger, der for første gang ønsker at tilrettelægge en udveksling af unge. 
Det store flertal af programudvalgets medlemmer, der er blevet hørt som lede i 
midtvejsevalueringen af programmet, fastholder, at multilaterale aktiviteter skal 
prioriteres højest. De mener nemlig, at disse aktiviteter udgør den virkelige gevinst for 
Fællesskabet i forbindelse med udvekslinger af unge. Det ville være hensigtsmæssigt 
at foretage en mere tilbundsgående analyse af problematikken bi-/tri- og multilaterale 
aktiviteter i løbet af de næste to år navnlig i lyset af ønsket om at åbne programmet for 
alle unge. 
[Aktion À.II Unges initiativ, kreativitet og solidaritet 
Âktion AIL 1 Unges initiativer 
Det er formålet med "Ungdom for Europa"-programmet at nå de unge, uden at nogen 
bliver holdt udenfor. Det er derfor nødvendigt at gå dem i møde, dér hvor de bor og 
give dem mulighed for at udvikle deres evne til at tage initiativer og deres kreativitet i 
en europæisk sammenhæng. Derfor støtter programmet unges initiativer, som er 
projekter, de unge selv sætter i gang og styrer, som er forankret i et lokalsamfund og 
direkte knyttet til deres behov og interesser. Disse initiativer med et europæisk tema, 
eller som indgår i netværk, der danner en forbindelse mellem deres lokalsamfund og 
Derfor kan de bilaterale udvekslinger, et land årligt foretager med en af sine partnere, i princippet 
ikke overstige 30% af dets samlede udvekslinger og kan heller ikke få over 20% af de kreditter, landet 
har fået tildelt til denne aktivitet. 
Europa, skal gøre det muligt for de unge at blive bevidste om deres tilhørsforhold til 
Den Europæiske Union og på deres eget plan engagere sig aktivt i opbygningen af 
Europa. 
En lokal gruppe unge arbejdsløse mødtes gennem en økologisk forening. Denne 
gruppe ønsker at oprette et hotel, der styres helt igennem økologisk, og som skal vise, 
hvordan man kan leve i respekt for miljøet, genbruge materialer og mindske forbruget 
af elektricitet og vand. Hotellet skal fungere som eksempel for personer, der ønsker at 
få erfaring med et økologisk liv og kan ligeledes modtage gæster fra lignende 
europæiske projekter. Materiale og oplysninger om de øvrige projektér vil blive 
indsamlet og fremlagt på hotellet. 
En gruppe unge i et dårligt stillet område er med til at skabe en skulptur i deres 
kvarter og en legeplads for kvarterets børn. Disse arbejder sigter mod at skabe et 
miljø, der kan fremme tolerance et sted, der er særligt hårdt ramt af udstødelse og 
vold. 
Aktionen "unges initiativer" styres centralt af Kommissionen. Udvælgelsen af 
projekter foretages af en udvælgelseskomite bestående af repræsentanter for 
Kommissionen, de nationale kontorer og Ungdomsforum. I øvrigt skal de nationale 
kontorer fremsende kommentarer til Kommissionen om alle projekter i deres land. De 
skal ligeledes have rådgivere, der skal have til opgave at støtte potentielle projekter og 
være forbindelsesled mellem de unge og det berørte nationale kontor. 
Aktion AII.l er en del af programmets nye aktioner. Der har i denne forbindelse været 
behov for en indkøringsperiode, der først er begyndt at bære frugt under udarbejdelsen 
af denne rapport. I kraft af denne aktion har man kunnet etablere næsten 500 
initiativer til fordel for unge. i 1995-1996. Med de resultater, der nu er opnået, kan det 
hævdes, at følgerne af fællesskabsaktionen allerede er synlige. Det står nemlig fast, at 
støtten til unges initiativer har gjort det muligt at oprette eller styrke denne type 
aktiviteter i medlemsstaterne. 
Det må imidlertid understreges, at unges initiativer er blandt de aktioner, der har lidt 
mest under, at programmet blev vedtaget så sent. Denne forsinkelse har haft mindst to 
vigtige følger. Allerførst ligger antallet af godkendte projekter i 1995-1996 under 
gennemsnittet, idet konceptet for unges initiativer ikke altid er blevet opfattet ens i de 
forskellige medlemsstater. De to seminarer, der blev afholdt i 1995 på europæisk plan, 
har ganske vist bidraget til en mere præcis definition og en bedre forståelse af 
udvælgelseskriterierne, men erfaringerne viser, at der stadig er behov for at styrke 
støtteforanstaltningerne til fordel for unges initiativer for bedre at definere deres 
identitet og nå frem til en fælles tværgående holdning gennem uddannelse af 
rådgivere. Kommissionen har siden 1997 truffet en række foranstaltninger i den 
retning. 
Endelig er mange initiativer stadig for ofte begrænset til det lokale plan, og det er 
undertiden vanskeligt at få øje på deres europæiske dimension. Denne situation kan 
hovedsageligt forklares ved, at der er behov for tid og investeringer for at sikre 
etablering og forankring af initiativer på lokalt plan. Det samme er også nødvendigt, 
hvis de siden skal udvikle sig inden for europæiske rammer, mens de gældende 
procedurer ikke gav mulighed for at støtte disse netværk af initiativer økonomisk. 
Fællesskabspræget ved unges initiativer og betydningen af en aktion, hvor de unge er 
hovedaktører, bliver ikke fremhævet tilstrækkeligt. Det burde ligeledes understreges, 
at Den Europæiske Union via denne aktion kommer de unge i møde i deres daglige 
virkelighed. De unge hævder i øvrigt, at de aldrig ville have kunnet gennemføre deres 
projekt uden Fællesskabets støtte. Endelig bidrager denne aktion til social 
samhørighed og spiller en samlende rolle for de befolkningsgrupper, der får gavn af 
den. Over en tredjedel af projekterne under unges initiativer har åbnet mulighed for at 
oprette en ny forening. Omkring tres arbejdspladser har set dagens lys som følge af et 
projekt gennemført og styret af unge. En analyse af de projekter, der har modtaget 
støtte i de første to år, viser ligeledes, at et stort antal støttemodtagere for første gang 
deltager i et europæisk program. Fællesskabets støtte på lokalt plan har gjort det 
muligt at åbne programmet for en anden type deltagere og har mobiliseret unge og 
foreninger, der ellers aldrig ville have tænkt på at deltage i et europæisk program. Det 
er slående at konstatere, at flertallet af aktørerne i/initiativtagerne til disse projekter er 
unge, der befinder sig i en utryg situation i by- eller landområder. For selv om 
initiativerne er koncentreret om meget forskelligartede emner (det sociale eller 
kulturelle område, miljø, kulturarv osv.), er det påfaldende, at man i næsten samtlige 
disse initiativer i første omgang beskæftiger sig med social omlægning. Endelig er der 
visse ting, der understreger, at de unge, der har deltaget i et initiativ til fordel for unge, 
anerkendes og føler sig opmuntret til at gå i gang med nye projekter. 
Det vil derfor være nødvendigt fra nu af til programmets afslutning bedre at udnytte 
den synergi, der naturligt opstår mellem unges initiativer, udvekslingerne og 
aktiviteterne under volontørtjenesten. 
Desuden mener Kommissionen, at det er nødvendigt at decentralisere forvaltningen af 
denne aktion med henblik på at styrke den nære bistand, de unge har brug for og for i 
højere grad at gøre de nationale kontorer ansvarlige for denne aktion under 
programmet. Denne decentralisering vil give Kommissionen større mulighed for at 
etablere netværker og partnerskaber. 
Aktion AIL2 Volontørtjeneste 
Aktion AII.2 styres centralt efter samme retningslinier som aktion AII.l. Aktiviteterne 
med volontørtjeneste giver de unge mulighed for at omsætte ideerne om solidaritet i 
praksis i et andet land end deres eget, men inden for medlemsstaternes område. 
Selve aktionens art gør, at volontørtjenesten ikke udelukkende drejer sig om de unge 
deltageres indlæringsmuligheder. Denne aktion giver ligeledes positive 
følgevirkninger for de forskellige former for værtsorganisationer. Volontørtjenesten er 
en berigelse for de unge volontører og et bidrag til samfundets indsats. Der er afsat et 
relativt begrænset budget til denne aktion. Ikke desto mindre fik over 200 unge 
lejlighed til at gøre volontørtjeneste i en anden medlemsstat i 1995-1996. Aktion AII.2 
har omfattet volontørtjenesteprojekter - de fleste af kort eller mellemlang varighed -
samt supplerende aktiviteter (undersøgelser, seminarer osv.). Analysen af projekterne 
viser, at lande med en tradition for volontørtjeneste altid er stærkt repræsenterede, 
men de øvrige medlemsstater har vist stigende interesse for denne aktion. 
De forskellige aktiviteter, der har fået støtte siden 1992, og de debatter og 
erfaringsudvekslinger, som de har givet anledning til med medlemsstaterne, har åbnet 
mulighed for, at disse er blevet fortrolige med og bevidste om muligheder og 
rækkevidde af denne aktivitetstype i europæisk målestok. 
Mere generelt har inddragelsen af en aktion som volontørtjenesten i et program, der 
vedrører samarbejdspolitik på ungdomsområdet, givet denne politik ny impuls, 
eftersom man med volontørtjenesten har indført individuel deltagelse. Den har frigjort 
ungdomspolitikken fra at skulle være knyttet til fritid og har skabt en forbindelse med 
den socioøkonomiske verden. 
I skrivende stund regner man i tidsplanen for forhandlingerne om det fremtidige 
program Europæisk Volontørtjeneste for Unge med, at dette bliver vedtaget i løbet af 
første halvår af 1998, uden at det dog kan siges med sikkerhed, idet der skal tages 
hensyn til de usikkerhedsmomenter, der ligger i den fælles beslutningsprocedure. 
Derfor regner Kommissionen med at fortsætte aktion AII.2. "volontørtjeneste" inden 
for rammerne af "Ungdom for Europa"-programmet, indtil programmet "Europæisk 
Volontørtjeneste for Unge" bliver vedtaget. 
Aktion B Ungdomsledere 
Ungdom for Europa anerkender ungdomsledernes grundlæggende rolle som naturlige 
mellemled, der arbejder med og for de unge. Programmets aktion B er udarbejdet for 
at forbedre kvaliteten af samtlige de aktiviteter, der er udviklet under aktion A 
gennem studiebesøg, feasibility studies og uddannelse af lederne. Formålet med 
aktionen er ligeledes at skabe eller konsolidere netværk mellem ungdomsledere 
medlemsstaterne imellem (Aktion BI). Desuden er det et mål at opmuntre til 
europæisk samarbejde mellem de strukturer og organisationer, der er ansvarlige for 
ungdomsledernes uddannelse (Aktion Bil). I forbindelse med de positive aktioner for 
dårligt stillede unge skal programmet yderligere opmuntre til en særlig uddannelse af 
ungdomsledere, der især skal arbejde med den målgruppe. Aktion BI styres for en stor 
dels vedkommende decentralt af de nationale kontorer, hvorimod Kommissionen 
centralt styrer aktion BI. 
37 ungdomsledere fra 7 lande i Den Europæiske Union har fået en uddannelse, der 
kan styrke deres evne til at engagere sig i og arbejde med dårligt stillede unge og 
arbejdermiljøer. Denne uddannelse er stærkt koncentreret om personlig udvikling og 
interkulturel indlæring. 
************************************ 
Uddannelse af 15 ledere, hvilket gav mulighed for at samle erfaringer fra og 
analysere aktioner i forbindelse med at starte lokale aktiviteter i de 5 involverede 
10 
lande. Dette projekt har til formål, at give deltagerne knowhow, således at de kan 
gennemføre projekter og oprette et netværk af unge aktører fra forskellige europæiske 
lande, der kan iværksætte projekter på landet. 
Alle involverede samarbejdspartnere (nationale kontorer, medlemmer af 
programudvalget, ungdomsledere) anbefaler, at man lægger større vægt på 
uddannelse, idet de mener, at disse aktiviteter udgør programmets kvalitative kerne og 
dermed kan sikre en multiplikatoreffekt. Der findes nemlig kun få nationale 
uddannelser, der sigter mod tværnationale og europæiske aktiviteter, og undervisere 
og ungdomsledere ønsker at få visse kvalifikationer på området. I øvrigt understreger 
alle tilrettelæggere af projekter, der har fået støtte indtil nu, hvor vigtigt det er for at 
tilrettelægge et tværnationalt samarbejde på dette område. 
I 1995-1996 fik over 3 000 ungdomsledere og 35 projekter om europæisk samarbejde 
på uddannelsesområdet - herunder to meget store pilotprojekter - støtte under denne 
aktion. Selv om uddannelse af ungdomsledere og kortvarige studiebesøg er 
fremherskende. Aktion BI anvendes imidlertid ikke i tilstrækkelig grad til at fremme 
diversificering af udvekslinger, unges initiativer, og volontørtjeneste. Indholdet af de 
kortvarige studiebesøg er således stadig for generelt, og uddannelsesopholdene burde i 
højere grad målrettes programmets aktioner. Man burde ligeledes nøje undersøge, 
hvilken indvirkning støtten til europæisk samarbejde på uddannelsesområdet har på 
aktion BI, og hvordan ledere, der er uddannet under denne aktion, bruges. 
Kommissionen afholdt i midten af 1996 et seminar over temaet "Inddragelse af 
ungdomsledere i "Ungdom for Europa"-programmet". Dette fremstød vil blive fulgt 
op ved at koncentrere studiebesøgene om udforskning af mulighederne for etablering 
af udvekslingsprojekter, volontørtjeneste og partnerskaber inden for rammerne af 
unges initiativer. Ligeledes bør man styrke og systematisere uddannelsen af 
rådgiverne for "unges initiativer". 
Medlemsstaterne anerkender værdien af denne aktion, hvis den klart foregår på 
europæisk plan og sigter mod at igangsætte og støtte samarbejdet mellem 
uddannelsesinstitutioner og undervisere. Den skal også styrke dialogen mellem de 
forskellige niveauer og instanser, der er involveret i den indledende og livslange 
uddannelse af ungdomsledere i Unionen. Ud fra denne synsvinkel anerkender de 
Kommissionens initiativret, samtidig med at de holder på subsidiaritetsprincippet, dér 
hvor uddannelsen af lederne som sådan hører ind under medlemsstaternes 
kompetence. Man bør derfor sørge for, at de aktiviteter, der får støtte under Ungdom 
for Europa, supplerer det, der allerede findes på nationalt plan. 
Ud over den anerkendelse, der er blevet denne aktion til del, og opbygningen af 
pilotprojekter og netværk af undervisere, burde man sørge for en bedre formidling af 
uddannelsesprodukter, som er mere centreret om den praksis, der indgår i en samlet 
strategi, der er fastlagt for Fællesskabets samarbejde. Kommissionen har allerede taget 
et skridt i den retning ved at fremme udviklingen af uddannelsesprogrammer på 
europæisk plan, der er målrettet de behov, Ungdom for Europa har for 
mobilitetsaktiviteter. 
li 
Især på dette område ønsker Kommissionen at fortsætte det samarbejde med 
Europarådet, der allerede er i gang. 
Aktion C Samarbejde mellem medlemsstaternes forskellige organer 
Der er talrige aktører på ungdomsområdet. Aktion C har til formål at lette samarbejdet 
mellem dem på europæisk plan. 47 projekter modtog støtte i 1995 og 1996. Man kan 
konstatere, at projekterne er blevet større. Dette retter imidlertid ikke op på den 
manglende geografiske balance, der også kan konstateres. Således er der ingen 
projekter, der styres af organer i Portugal, Grækenland, Finland, Island og Irland og 
kun få projekter fra Italien og Spanien. Der er allerede iværksat bestræbelser for at 
bevidstgøre disse forskellige lande og dermed sikre et større engagement. 
Til trods for denne aktions relativt beskedne størrelse er det f.eks. allerede, takket 
være den, blevet muligt for omkring 100 lokale organer at danne et netværk, idet man 
har etableret en europæisk sammenslutning af ungdomshuse og -centre. 
Aktion C er imidlertid stadig ikke tilstrækkeligt kendt af potentielle støttemodtagere. 
Denne hindring for at aktionen kan udvikles fuldt ud, kan kun fjernes, hvis man sørger 
for en effektiv inddragelse af de nationale kontorer og de lokale folkevalgte. Derfor 
har Kommissionen planer om at decentralisere gennemførelsen af denne aktion. 
Aktion D Udvekslinger med tredjelande 
Aktiviteterne under aktion D har til formål at fremme overførsel til kompetente 
statslige og ikke-statslige organer i de berørte lande af ekspertise og knowhow 
vedrørende ungdomsarbejde samt at bidrage til at udvikle et foreningsliv og det civile 
samfund i tredjelande. Aktionen sigter ligeledes mod at imødekomme den stadigt 
stigende efterspørgsel fra de unge selv, der ønsker at udvikle forskellige former for 
samarbejde med unge uden for Unionen. 
Den indledende fase (1995-1997) gjorde det muligt at lægge grunden til udvikling af 
udvekslinger af unge med tredjelande, idet man fremmede en afbalanceret adgang for 
samtlige medlemsstater og koncentrerede bestræbelserne om projekternes kvalitet og 
varige partnerskaber. Der blev i denne fase ligeledes opfordret til gradvis 
diversificering af de traditionelle udvekslingsstrømme. Med henblik herpå forudsætter 
aktionen ikke blot projekter med udvekslinger af unge, men også forberedende 
aktiviteter, som udgør en nødvendig forudsætning for at sikre disse udvekslingers 
kvalitet. Erfaringerne viser, hvor nødvendigt det var at indtage denne 
kvalitetsholdning til projekter og partnere samt den kontinuitet, de indgår i, og at man 
fortsat bør have den i konsolideringsfasen. 
Uddannelsesseminar på Vestbredden, der samlede 32 ungdomsledere fra Den 
Europæiske Union, Jordan og Vestbredden. Målene med denne aktivitet er at bidrage 
til fredsprocessen på grundlag af et uddannelsesprojekt for unge, at give deltagerne 
kvalifikationer inden for igangsætning af sociale og uddannelsesmæssige aktiviteter 
for at sætte deltagerne i stand til at udvikle ungdomsaklioncr på Vestbredden og i 
Jordan. Denne aktivitet skal ligeledes være udgangspunkt for fremtidige udvekslinger, 
hvor unge selv skal kunne udvikle initiativer. 
Projekt tilrettelagt af en forenings der har Hl formål at skabe et europæisk netværk af 
ikke-professionelle rockgrupper og foreninger, der støtter rockkulturen med henblik 
på at fremme kulturelle udvekslinger mellem unge fra forskellige lande. Projektet 
afvikles i Bosnien-Herzegôvina for at fremme genopblomstringen af rockkulturen i 
denne region. Projektet vil blive forlænget af en varig kulturel udveksling mellem 
dette land og de tre øvrige deltagerlande. Med denne udveksling ønsker 
tilrettelæggerne at fremme udviklingen af de musikalske aktiviteter og foreningslivet 
blandt de unge bosniere og at imødekomme deres ønske om en åbning mod Europa og 
deres længsel efter at møde andre europæere ved at oprette et netværk mellem de fire 
deltagerlande. 
En gruppe ungdomsledere fra de to cypriotiske samfund foretog et studiebesøg i 
Nordirland med temaet samarbejde mellem adskilte samfund. Det cypriotiske kontor 
for "Ungdom for Europa" forberedte denne aktivitet, idet det stillede alle 
informationer fra Fællesskabet til rådighed for de to samfund Dette skridt åbnede 
ligeledes mulighed for, efter studiebesøget, at planlægge en udveksling af unge, der 
skal finde sted i 1998. 
Over 5 000 unge deltog i aktion D i 1995-1996. I 1996 genfandt aktion D en stabil 
deltagelsesrytme efter en vis opbremsning på grund af den forsinkede igangsætning af 
programmets tredje fase i 1995. Den mest betydningsfulde stigning skete i 
samarbejdet med Middelhavslandene navnlig i forbindelse med fredsprocessen 
mellem Israel og Palæstina. Når det gælder resultater/virkninger, bør det understreges, 
at Unionens nordlige lande fremover er engageret i mange projekter med disse lande. 
Derimod har man kunnet konstatere en vis stagnation med SNG-landene på grund af 
tekniske og økonomiske vanskeligheder og en klar nedgang med landene i Central- og 
Østeuropa som følge af budgetstramninger. Rådets erklæring i juni 1994, hvor man 
krævede, at 3,5 mio. ECU af kreditterne til TEMPUS og PHARE hvert år indtil 1999 
skulle afsættes til aktiviteter for unge i landene i Central- og Østeuropa, havde nemlig 
kun ringe virkning, eftersom der i 1996 kun var 660 000 ECU til rådighed til disse 
aktiviteter. I løbet af programmets første to år bistod Kommissionen yderligere 
landene i Central- og Østeuropa samt Cypern med at etablere nationale kontorer og 
gøre dem fortrolige med de allerede eksisterende kontorers arbejdsmetoder. Desuden 
blev der gjort en særlig indsats med hensyn til at formidle informationer til disse 
lande. 
Til trods for de bestræbelser, der er udfoldet, mangler der stadig geografisk balance, 
som især er et resultat af landenes tendens til at koncentrere sig om områder, der 
traditionelt og kulturelt ligger dem nær. Alligevel understreger støttemodtagerne fra 
tredjelandene også, at aktion D - især på grund af kravet om deltagelse fra minimum 2 
medlemsstater og 2 støtteberettigede lande - har åbnet mulighed for at indlede 
forskellige former for regionalt samarbejde på deres niveau, uden at man har set bort 
fra aktionens europæiske dimension, der er blevet styrket herved. Endelig er det 
interessant at notere, at aktion D også begynder at have afledte virkninger på 
støttemodtagerne i Unionen. 
13 
En uddybelse af samarbejdet med Europarådet er helt nødvendig på dette område. 
Aktion £ Informering af unge og undersøgelser på ungdomsområdet 
Hvis alle foranstaltningerne under Ungdom for Europa skal kunne føres effektivt ud i 
livet, kræver det en pålidelig, tilgængelig og brugervenlig informationstjeneste, 
hvilket først og fremmest er Kommissionens ansvar. Aktion E danner rammerne for 
udvikling af samarbejdet mellem såvel offentlige som private informationsstrukturer 
for unge samt for samarbejde om undersøgelser vedrørende unges forskellige 
situationer og behov i medlemsstaterne. 
Aktion EJ Informering af unge 
At fremme de unges deltagelse betyder også at give dem mulighed for at blive hørt. 
Aktion E.I giver konkrete muligheder for en direkte dialog mellem de unge og 
Fællesskabets organer på forskellige niveauer, der er ansvarlige for 
ungdomsanliggender. 
Denne aktion er et incitament til at forbedre informeringen af unge ved at tage højde 
for deres synspunkter. Den gør det muligt at fremstille og formidle disse 
informationer ad to veje: europæiske projekter og Eurodesk-nettet. 
EURODESK-projektet er en informations- og rådgivningstjeneste for unge i Europa 
med hensyn til alt, der vedrører aktioner og programmer, som de kan deltage i inden 
for Fællesskabet eller på nationalt plan. EURODESK består i dag af en 
koordinationsenhed - Brussels Link - og af 18 partnere i hvert land. Brussels Link har 
til «opgave at indsamle og konstant ajourføre informationer (en database indeholder 
ligeledes publikationer om ungdomsområdet samt beskrivelser af og adresser på 
ungdomsorganisationer). Brussels Link skal endvidere sørge for den daglige 
forvaltning og formidling af informationerne til partnerne via et 
telekommunikationsnet. Partnerne, der i visse tilfælde støtter sig på nationale 
informationsnet for unge, tilbyder unge informationstjenester: telefonisk bistand, 
publikationer og direkte bistand i deres lokaler. Hver partner er forpligtet til at forsyne 
den fælles database med informationer om de nationale programmer, der kan være af 
interesse for unge. Partnerne er ansvarlige for alt, hvad der vedrører styring og 
udvikling af nettet. 
I 1995-96 fik 91 projekter støtte inden for rammerne af aktion EL De projekter og 
netværk, der fik støtte er opbygget enten omkring en præcis problematik (unge 
indvandrere, udstødte grupper, minoritetsgrupper osv.) eller omkring et medie (video, 
radio, Internet, guide, tidsskrift osv.). Alle de udvalgte projekter viser generelt en god 
balance mellem projekter, hvor man fokuserer på erfaringsudveksling og dem, der har 
til formål at få fremstillet informationsmateriale. En af styrkerne ved aktion El er, at 
foreninger får mulighed for at eksperimentere med nyskabende informationsmåder. 
Den har gjort det muligt at indføre en europæisk samarbejdskultur på dette område, 
der omsættes i. konkrete aktioner til fordel for de unge. Erfaringerne med 
gennemførelsen af aktion El viser, at det er nødvendigt yderligere at klargøre 
målsætninger og anvendelsesbetingelser for denne aktion. Som følge heraf står 
14 
EURODESK-projektet fortsat øverst på Kommissionens liste over prioriterede 
områder i forbindelse med informering af unge. 
Desuden viser det sig ligeledes nødvendigt at styrke rådgivningsarbejdet i forhold til 
projektlederne, at opmuntre og hjælpe små projekter med at oprette reelle 
partnerskaber og at etablere projekter i europæisk målestok. 
Aktion E.II Undersøgelser på ungdomsområdet 
Aktion E.II blev lanceret, fordi man ønskede at supplere de forskningsaktiviteter, der 
kunne støttes i forbindelse med det specifikke program om socioøkonomisk forskning 
med et fast mål. To år efter igangsætningen af aktionen er det blevet muligt at råde 
over detaljerede informationer om visse aspekter i forbindelse med 
ungdomsanliggender og at forene forskellige forskningsgruppers knowhow om dette 
emne. Det er desuden blevet muligt at foretage en specifik undersøgelse af 
ungdommen i Europa - "Eurobarometer", som man har planer om regelmæssigt at 
gennemføre. 
Det frugtbare samarbejde, der er kommet i stand med Europarådet, vil blive fortsat. 
15 
En nv fase i Fællesskabets samarbejde om ungdomsanliggender. 
D Samarbejdspolitik om ungdomsanliggender 
Iværksættelsen af en samarbejdspolitik om ungdomsanliggender på fællesskabsplan er 
et vigtigt resultat. Det er blevet muligt at åbne nye debatfora og rammer, hvor man 
kan definere politikken for dette område. Den har ligeledes sat nyt liv i samarbejdet 
om uformel uddannelse, mobilitet og støtte til unges initiativer. De to meddelelser 
"Agenda 2000" og "For et Kundskabernes Europa", som Kommissionen vedtog i 
1997, skal ligeledes indgå i overvejelserne om en ny fase i Fællesskabets indsats på 
området. 
I Kommissionens meddelelse "Agenda 2000", hvor den udstikker de store linjer for 
Fællesskabets indsats i de kommende år, er udvikling af udvekslinger af unge og den 
Europæiske Volontørtjeneste anført blandt Unionens vigtigste interne politikker. På 
samme måde sætter Kommissionen i sin meddelelse "For et Kundskabernes Europa", 
som den netop har vedtaget, samarbejdspolitikken om ungdomsanliggender i centrum 
for kundskabspolitikkerne, idet den skal fungere som lokomotiv for uformel 
uddannelse, der er en del af det europæiske uddannelsesrum. 
Den nye fase af Fællesskabets indsats for ungdomsanliggender, der nu går i gang, 
indgår som en del af disse perspektiver. Aktionerne under "Ungdom for Europa"-
programmet har nemlig til formål at fremme forskellige typer uformel uddannelse for 
alle unge. 
I de retningslinier, der er udstukket i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa", 
anføres det specifikke bidrag, den uformelle uddannelse yder, og hvis betydning 
vokser med udsigten til at fremme adgangen til forskellige former for kompetencer 
hele livet igennem. Men herudover åbner dette dokument konkrete muligheder for at 
skabe virkelige synergieffekter mellem samarbejdspolitikkerne om uddannelse, 
erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender. 
Det vil blive langt lettere at konkretisere denne synergi, eftersom et integreret 
ungdomsprogram, der er opbygget på grundlag af de typer af aktioner, der er anført i 
meddelelsen "For et Kundskabernes Europa" helt naturligt vil give mulighed for 
talrige forbindelser med fællesskabsprogrammer på beslægtede uddannelses- og 
erhvervsuddannelsesområder. Således ville det blive muligt samtidigt at arbejde med 
LEONARDO da Vinci-programmet om uddannelsesprojekter for ungdomsledere. 
Ligeledes ville man på informationsområdet kunne gennemføre fælles projekter i bl.a. 
skoler og ungdomscentre. 
Man burde yderligere undersøge de mulige synergier med Fællesskabets 
samarbejdsprogrammer med tredjelande. 
Endelig er sportslige og kulturelle aktiviteter et område, hvor unge helt spontant 
engagerer sig. Den nyeste Eurobarometer-undersøgelse viser, at næsten 30% af de 
europæiske unge er medlemmer af en sportsklub. Derfor bør man i højere grad end 
tidligere iværksætte aktiviteter for unge inden for sektorer, hvor der er mulighed for at 
gennemføre uformel uddannelse og erhverve samfundsmæssige kompetencer. 
16 
D Forvaltning: et redskab til fremme af nærhedsprincippet 
"Ungdom for Europa"-programmet er relativt velkendt af de forskellige potentielle 
støttemodtagere. På fællesskabsplan er det en enestående aktion, fordi den 
betingelsesløst er åben for alle unge. Den mulighed, der ligger i denne aktion, for at de 
unge selv skaber deres projekter og for at mindske omkostningerne ved 
gennemførelsen heraf, gør det muligt at nå et betydeligt antal unge. Disse positive 
faktorer bør dog ikke dække over de ovenfor nævnte mangler, men de taler for, at man 
planlægger en udvidet og styrket decentraliseret forvaltning af en stor del af 
aktionerne under det integrerede ungdomsprogram, der skal se dagens lys i år 2000. 
Erfaringerne fra gennemførelsen af Ungdom for Europa og decentraliseringen af en 
stor del af aktionerne under den Europæiske Volontørtjeneste danner et solidt 
grundlag for yderligere at udvikle et reelt forvaltningspartnerskab, således som det 
understreges i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa". Der er taget vigtige skridt 
i den retning, der fremover gør, at vi kan anvende foranstaltninger, der muliggør en 
direkte og nem kommunikation. Således viser edb-styrings- og 
kommunikationssystemet "Youthlink" sig at være et meget effektivt 
overvågningsredskab, der on-line kan styre projekter, der involverer flere nationale 
kontorer. Dette danner grundlag for yderligere at udvikle den europæiske dimension i 
udvekslinger af unge ved oftere at gøre dem tri- eller multilaterale. På samme vis vil 
"Nety"-nettet gøre det nemmere samtidig at gennemføre projekter på grundlag af flere 
samarbejdsprogrammer. Dette forbedrede forvaltningspartnerskab kræver ligeledes 
samarbejdspartnere, der er uddannede til at varetage de administrative, 
rådgivningsmæssige og igangsættende opgaver, der påhviler dem. Det er derfor helt 
nødvendigt, at de organer, der har ansvar for at forvalte programmerne på nationalt 
eller lokalt plan har tilstrækkelige ressourcer til fuldt ud at kunne udnytte muligheder 
og synergi mellem aktionsprogrammerne inden for områderne uddannelse, 
erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender, der skal gennemføres samtidigt. 
Kommissionen skal for sit vedkommende gøre en øget indsats for kommunikationen 
og foretage en administrativ forenkling af procedurerne, hvilket vil styrke muligheden 
for, at samarbejdsaktionerne kan gøre Europa til noget håndgribeligt for borgerne. 
• Et fællesskabsprogram i tre dele 
Resultatet af samarbejdsprogrammerne definerer de områder, hvor den europæiske 
merværdi er maksimal, og hvor Fællesskabet spiller sin rolle som katalysator for, at de 
nationale aktioner udvikles og suppleres. 
Disse områder omfatter mobilitetsfremme, fremme af unges initiativer og 
opfølgningsforanstaltninger, idet man navnlig benytter sig af opbygning af netværk. 
A.- Mobilitet 
De udvekslinger af unge, der støttes af "Ungdom for Europa"-programmet, har et klart 
dannelsesmæssigt sigte. Med de indhøstede erfaringer in mente kan det hævdes, at de 
er uerstattelige redskaber til erhvervelse af sociale og personlige kompetencer. 
Mobiliteten er desuden den mest konkrete måde at leve sig ind i Europa på. Tre 
17 
fjerdedele af de unge, der blev udspurgt til "Eurobarometer"-undersøgelsen, forbinder 
Den Europæiske Union med fri bevægelighed og ønsker at udnytte den. De 
dannelsesmæssige muligheder ved udvekslingerne af unge kan kun komme til fuldt 
udtryk, såfremt man under disse udvekslinger tager højde for de unges 
forskelligartede behov. Man bør derfor fremme en fleksibel holdning, der giver de 
unge mulighed for selv at handle og øve indflydelse på deres projekter. Dette kræver 
undertiden specifikke forberedelser, for at de unge med flest vanskeligheder også kan 
deltage i alle former for mobilitet. 
Fysisk mobilitet kan opdeles i såvel mobilitet for en gruppe i henhold til den 
nuværende aktion A.1 under Ungdom for Europa som den unge volontørs individuelle 
mobilitet. Udvekslinger i grupper synes særligt velegnede for de yngste, idet næsten 
halvdelen af deltagerne er 17 år gamle og derunder. Denne form for udveksling er en 
introduktion til mobilitet og mødet med andre i relativt trygge rammer. En 
volontørtjeneste forudsætter derimod et engagement på fuld tid, som visse unge ikke 
umiddelbart ville kunne klare. 
Udvekslinger med tredjelande imødekommer en stadig efterspørgsel fra unge, der 
ønsker at udtrykke europæisk solidaritet og åbenhed i forhold til resten af verden. 
Denne aktion har allerede båret frugt inden for rammerne af aftaler med de 
associerede lande navnlig gennem udvikling af det civile samfund i disse lande. Det er 
vigtigt at styrke forbindelserne med de lande, der geografisk eller kulturelt ligger tæt 
på Europa. 
Volontørtjeneste er en enestående erfaring, hvor den unge kan se sit eget miljø på 
afstand og opleve et indgående møde med en anden kultur. Disse perioder giver 
anledning til en privilegeret sammensmeltning mellem forskellige sociale miljøer, idet 
unge bringes i kontakt med dårligt stillede grupper og giver de unge fra disse grupper 
mulighed for at komme ud af deres normale miljø for at hjælpe andre. 
B.- De unges initiativer 
Fællesskabets samarbejde på ungdomsområdet har haft succes med at mobilisere nye 
partnere. Det har fået unge, der ikke er med i ungdomsorganisationer, til at deltage i 
fællesskabsaktioner, hvilket således har reduceret de "uorganiseredes" antal på lokalt 
plan. Desuden fører disse aktioner til en europæisk åbning uden fortilfælde for de 
fleste af de organisationer, der får støtte under "Ungdom for Europa"-programmet. 
Der sker nemlig en fornyelse hvert år af næsten halvdelen af de organisationer, der far 
fællesskabsstøtte inden for disse rammer, hvilket udvider dette programs rækkevidde 
til organisationer, der ikke spontant ville have tænkt på at tage initiativ til en aktivitet, 
der kunne få støtte fra Fællesskabet. 
Denne del har sine rødder i erfaringerne fra gennemførelsen af unges initiativer. Disse 
initiativer uddybes og giver muligheder for egentlig jobskabelse, idet næsten en 
tredjedel af disse initiativer i løbet af de sidste to år har resulteret i arbejdspladser. De 
unges initiativer vil også kunne føre til, at volontører tilbydes en konkret mulighed, 
hvis de ved afslutningen af deres volontørtjeneste ønsker at gennemføre et projekt til 
18 
gavn for almenvellet eller som iværksættere. Disse aktioner er ligeledes lejligheder til 
at knytte nye partnerskaber inden for det offentlige og private foreningsmiljø. 
Fremme af de unges kreativitet kommer især til udtryk på området for social 
integration og samfundslivet. Man undersøger nye måder, hvorpå de unge aktivt kan 
integreres. På grundlag af de resultater, som disse initiativer allerede har haft, er det 
vigtigt fremover at uddybe mulighederne for at udvikle nyskabende metoder med det 
formål at integrere de unge og sørge for at formidle disse metoder. 
Unge initiativtagere bliver opfordret til at bruge de nye teknologiers muligheder for at 
kommunikere mellem partnere og fremme den gradvise etablering af netværk på 
fællesskabsplan af initiativer med fælles målsætninger. 
Den europæiske merværdi af disse initiativer vil blive styrket, hvis de samles i 
netværk. 
C. Foranstaltninger til opfølgning og støtte af kvaliteten 
Fællesskabets politik på ungdomsområdet har åbnet for typer af aktioner og 
arbejdsmåder, der er mere kendt fra lokale eller nationale aktiviteter. Der er grund til 
at udnytte dette resultat, ved at initiativtagere til ungdomsaktioner og alle involverede 
parter, navnlig dem, der ikke kommer fra denne aktivitetssektor, men som ønsker at 
deltage, fortsætter med at udveksle informationer og god praksis. Det er nødvendigt at 
være særligt opmærksom på at forbedre ungdomsledernes evne til at støtte de unge, 
der er involveret i projekter med en europæisk dimension. Det er ligeledes nødvendigt 
at fortsætte den målrettede uddannelse af ledere i multikulturelle aspekter og måder, 
hvorpå man kan støtte de dårligst stilledes deltagelse. 
Information fremhæves ofte som nøglen til de europæiske programmers kapacitet til 
at virke som en drivkraft til trods for omfanget af deres mål. Visse effektive redskaber 
såsom Eurodesk-nettet giver allerede nu konkret udsigt til en effektiv formidling af 
informationer til unge. Kommissionen har til hensigt at fortsætte en målrettet 
information til de unge selv, som skal have til formål at få dem til at deltage i 
Fællesskabets aktioner. Dette er især afgørende for at engagere de dårligt stillede 
unge, for hvem manglende information ofte udgør den første hindring for, at de kan 
komme videre. Et snævert samarbejde med medlemsstaterne og de aktive deltagere vil 
være grundlæggende for, at disse foranstaltninger bliver effektive. 
En af de vigtige erfaringer, der bør overføres til ungdomsprogrammet, er opfølgningen 
af de projekter, der er blevet fremmet gennem samarbejdsprogrammerne. Netværk er 
et velegnet instrument til at stabilisere samarbejdet mellem forskellige aktører, der er 
engageret i mobilitetsprojekter eller unges initiativer. De er også et godt middel til at 
give konkrete muligheder for volontøraktiviteter, som unge kunne tænkes at ønske 
omdannet til varige projekter. 
Aktion C under Ungdom for Europa har lært os vigtige ting om mulighederne ved at 
etablere netværk mellem aktørerne på ungdomsområdet. Ligesom de forsøgsnetværk, 
der er udviklet i forbindelse med pilotaktionen Europæisk Volontørtjeneste, danner 
1<> 
den et udgangspunkt, hvorfra man bør gå videre med henblik på at diversificere 
partnerne. 
Således som det blev understreget i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa", er 
det vigtigt at fortsætte de målrettede undersøgelser for at få et bedre kendskab til visse 
aspekter af den europæiske ungdom og anvende mere effektive metoder for at opfylde 
disses behov. De fællesskabsaktioner, der er beregnet for unge uden krav om 
kvalifikationer, har vist, at de unge flytter sig for at deltage i dem. De bryder ved den 
lejlighed en tendens til at trække sig tilbage fra visse sociale områder som formel 
uddannelse eller arbejdsmarkedet. Denne tendens bør undersøges for at give 
"Ungdomsaktionerne" bedre mulighed for at sikre alle unges deltagelse. 
Denne del vil endvidere gøre det muligt at analysere udviklingen i disse nye 
individuelle forløb, der omfatter uddannelses- og erhvervsuddannelsesområderne. 
Konklusion 
EF-samarbejdet om ungdomsanliggender er på vej ind i en ny udvikling. Samarbejdet 
anerkendes for sit specifikke bidrag og nyder godt af en fornyet interesse fra aktører, 
der traditionelt har været mindre engageret i dette område. Udviklingen af 
undergrundsøkonomien mangedobler aktions- og støttemulighederne, hvilket kan 
gavne aktionerne for unge. 
Dette gunstige sammentræf danner - sammen med den positive modtagelse 
Fællesskabets samarbejdsaktioner på ungdomsområdet har fået - et solidt fundament 
for fremtidige udviklinger af dette samarbejde. Til trods for de konstaterede 
svagheder, der snarere skyldes operationelle procedurer, har Fællesskabets samarbejde 
været en drivkraft, som fortsat skal sikres. 
20 
BILAG 
ANTAL PROJEKTER flndsendte og godkendte) i 1995. 1996 
DECENTRALISERET OG CENTRALISERET 
1995 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDT 
% 1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDT 
% 1995-1-1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter i 
GODKENDTE 
% | 
DECENTRALISERET 
Delsum (decentr.) 
% af samlet sum 
CENTRALISERET 
Delsum (centr.) 
% af samlet sum 3795 
79,2 
996 
20,8 2480 
82,7 
518 
17,3 65,3 
52,0 3632 
69,5 
1596 
30,5 2459 
77,5 
713 
22,5 67,7 
44,7 7427 
74,1 
2592 
25,9 4939 
80,0 
1231 
20,0 66,5 
47,5 
SAMLET SUM 
% 4791 
100 2998 
100 62,6 5228 
100 3172 
100 60,7 10019 
100 6170 
100 61,6 
Foreløbige tal 
ANTAL PROJEKTER (indsendt og godkendt) 1995.1996 
DECENTRALISERET 
1995 
Indsendte 
projekter Godkendte 
projekter GODKENDT 
% 1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDT 
% 1995 + 1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDTE 
% 
A.I 
B.l 
IALT 3379 
416 
3795 2246 
234 
2480 66,5 
56,3 
65,3 3128 
504 
3632 2168 
291 
2459 69,3 
57,7 
67,7 6507 
920 
7427 4414 
525 
4939 67,8 
57,1 
66,5 
C 
Foreløbige tal 
ANTAL BEVILGEDE PROJEKTER 199S-1996 (DECENTRALISERET) 
Foreløbige tal AT 
BEDE 
BEFL 
BEFR 
DE 
DK 
ES 
FI 
FR 
GB 
GR 
IE 
IS 
IT 
LU 
NL 
NO 
PT 
SE 
I ALT A 
1995 
61 
2 
34 
19 
273 
40 
188 
102 
192 
575 
78 
85 
23 
212 
24 
76 
60 
125 
77 
2246 J 
1996 
60 
3 
45 
30 
268 
76 
268 
72 
203 
460 
125 
81 
20 
169 
19 
70 
37 
94 
68 
2168 B.I 
1995 
13 
4 
13 
8 
65 
31 
9 
4 
20 
4 
7 
48 
8 
234 1996 
14 
3 
10 
10 
52 
42 
11 
2 
5 
27 
62 
3 
8 
38 
4 
291 
Foreløbige tal 
ANTAL PROJEKTER (fremsendte og godkendte) 199S. 1996 
CENTRALISERET 
A.I 
A.II.1 
A.ll.2 
B.l 
B.ll 
C 
D 
E.I 
E.II 
IALT 1995 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDT 
% 1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter GODKENDT 
% 1995 + 1996 
Indsendte 
projekter Godkendt 
projekter I 
GODKENDTE 
% 
70 
384 
84 
16 
21 
20 
342 
59 
996 51 
163 
53 
16 
15 
15 
162 
43 
518 72,9 
42,4 
63,1 
100,0 
71,4 
75,0 
47,4 
72,9 
52,0 67 
709 
76 
12 
31 
48 
451 
128 
74 
1596 39 
313 
32 
8 
17 
32 
205 
48 
19 
713 58,2 
44,1 
42,1 
66,7 
54,8 
66,7 
45,5 
37,5 
25,7 
44,7 137 
1093 
160 
28 
52 
68 
793 
187 
74 
2592 90 
476 
85 
24 
32 
47 
367 
91 
19 
1231 65,7 
43,5 
53,1 
85,7 
61,5 
69,1 
46,3 
48,7 
25,7 
47,5 
£ 
Foreløbige tal 
DELTAGERE OPDELT EFTER ALDER OG KØN (DECENTRALISERET) 
A.I 
B.l 1995 
1996 
1995 
1996 % 
<15 
2,1 
2,8 
0,1 
0,0 % 
15-17 
44,5 
43,9 
4,0 
2,4 % 
18-20 
30,0 
28,7 
6,3 
9,6 % 
21-23 
14,3 
15,6 
24,7 
19,0 % 
24-25 
6,0 
5,9 
21,1 
19,7 % 
>25 
3,1 
3,2 
43,7 
49,2 % % 
MÆND KVINDER 
48,4 
47,5 
53,2 
50,9 51,6 
52,5 
46,8 
49,1 
Foreløbige tal 
PROJEKTERNES EMNER (DECENTRALISERET) 
A.I B.I 
1995 
% 1996 
% 1995 
% 1996 
% 
Aktivt medborgerskab | 3,0 2,9| 
Kulturel og kunstnerisk udfoldelse| 35,11 31,5| 
Miljøspørgsmål | 6,11 7,21 
. • 
|Lige muligheder | 2,6| 2,8| 
Bevidsthed om Europa 12,5 21,8| 
Sundhed (narkotika, AIDS, | 1,0 2,2| 
alkoholisme) 
Levevilkår | 9,0 8,0| 
Foranstaltninger mod kriminalitet 0,41 0,41 
Foranstaltninger mod udstødelse 2,7 2,9[ 
Foranstaltninger mod racisme 2,8 2,8| 
| Mobilitet 1,6 0,6| 
Nye teknologier 0,2 0,4 8,11 8,5 
12,2| 7,6 
2.0| 4,9 
0.5| 2,2 
7,6] 8,0| 
1 0,4 
1,5| 2,2 
.1.01 1.3| 
4,6| 5,4 
1,0| 0,9 
40,6 30,8 
I 0,4 
Beskyttelse og fremme af den 
lokale kulturarv 2,8 3,0 1,0 0,9 
Social integration 4,3 6,6| 2,0| 5,8 
Ungdomsinformation 7,5 3,4| 14,2| 12,9 
Fritidsaktiviteter for unge 7,9 3,3 | 2,5| 6,7 
Manglende emne 0,3] 0,3 | 1,0| 0,9 
lait | 100,0 100,0 | 100,0 100,0| 
Baseret på foreløbige data fra nationale Youthlink-databaser, okt. 1997, 
endeligt anvendelsesniveau (DK, ES, FR, NL, PT) 
GR, IT manglende datafiler 
Foreløbige tal 
as 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 52 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 01 06 13 
Katalognummer : CB-CO-98-054-DA-C 
ISBN 92-78-30751-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
13