Nr. C 318/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed 
i forbindelse med arbejde ved skærmterminaler (fjerde særdirektiv i henhold til artikel 13 i 
direktiv ...) (*) 
(88/C 318/13) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23. marts 1988 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 118 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for social-, familie-, uddannelses- og kultur­
spørgsmål, som udpegede Klaus Meyer-Horn til ordfører og Thomas Etty til medordfører. 
Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. september 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 258. plenarforsamling, den 
28. september 1988, med 71 stemmer for, 56 imod og 1 hverken for eller imod følgende 
udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Direktivforslaget af 7. marts 1988 bygger på 
EØF-traktatens artikel 118 A og på Kommissionens 
handlingsprogram for sikkerhed, arbejdshygiejne og 
sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen (2). Der er tale 
om det fjerde af de særdirektiver for enkelte fagområ­
der, der varsledes i artikel 13 og bilag 1 i forslaget 
til rammedirektiv af 7. marts 1988 (3). Det indeholder 
minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbin­
delse med arbejde ved skærmterminaler. 
Dette fjerde særdirektiv, som omhandler arbejde ved 
skærmterminaler, må derfor ses i sammenhæng med 
rammedirektivet; dette indeholder en lang række 
generelle bestemmelser vedrørende sundhedsbeskyttelse 
på arbejdspladsen, som in casu suppleres med mini­
mumsforskrifter for arbejde ved skærmterminaler, for 
hvilket følgelig begge direktiver gælder. 
1.2. For at tage hensyn til de små og mellemstore 
virksomheders særlige forhold påregnes det ifølge for­
slagets begrundelse at afpasse gennemførelsen af direk­
tivets bestemmelser i forhold til virksomhedernes stør­
relse under samtidig hensyntagen til de »socio-økono-
miske faktorer«. 
Som allerede bemærket i ØSU's udtalelse om rammedi­
rektivet (4) betyder dette ikke, at der afhængigt af virk­
somhedens størrelse vil blive stillet forskellige krav til 
sikkerheden og sundhedsbeskyttelsen i forbindelse med 
arbejde ved skærmterminaler. Derimod består den om­
talte afpasning af gennemførelsen af direktivets bestem­
melser i, at der træffes en række ledsageforanstaltnin­
ger, som — også tidsmæssigt — vil gøre det lettere 
for de små og mellemstore virksomheder at overholde 
minimumsforskrifterne. 
1.3. I forbindelse med udarbejdelsen af direktivfor­
slaget har Kommissionen hørt Det rådgivende Udvalg 
for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på ar-
(') EFT nr. C 113 af 29. 4. 1988, s. 7. 
(2) Cf. EFT nr. C 28 af 3. 2. 1988. 
{>) (4) ØSU's udtalelse af 28 april 1988 (EFT nr. C 175 af 
4.7. 1988, s. 22). bejdspladsen, der blev nedsat ved Rådets beslutning 
74/325/EØF af 27. juni 1974. Udvalgets udtalelse gengi­
ves imidlertid ikke. 
1.4. Medlemsstaterne skal senest 1. januar 1991 sætte 
de love og administrative bestemmelser i kraft, som 
direktivet nødvendiggør; endvidere skal de underrette 
Kommissionen om normer og tekniske forskrifter samt 
aflægge rapport til Kommissionen om den praktiske 
gennemførelse af direktivet med angivelse af arbejds­
markedsparternes synspunkter. Ved gennemførelsen af 
de i direktivet omtalte ledsageforanstaltninger skal 
Kommissionen bistås af et endnu ikke nedsat udvalg. 
Det ville være hensigtsmæssigt, om dette udvalg også 
rummede sagkyndige repræsentanter for de berørte 
grupper, navnlig arbejdstagerne og arbejdsgivern, og 
om Det rådgivende Udvalg for sikkerhed, hygiejne og 
sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen samt — i forbin­
delse med ændringer af direktivet — ØSU og Europa-
Parlamentet blev inddraget (jf. ØSU's udtalelse, punkt 
2.12 og 2.13) (5). 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Nedenstående bemærkninger supplerer ØSU's 
udtalelse om rammedirektivet (6) hvis indhold også gæl­
der i forbindelse med sikkerhed og sundhedsbeskyttelse 
under arbejde ved skærmterminaler. 
Direktivforslaget indeholder minimumsforskrifter for 
sikkerhed og sundhed for arbejdstagere, som arbejder 
ved skærmterminaler. ØSU finder det glædeligt, at der 
således gennemføres en forbedring af sundhedsbeskyt­
telsen for arbejdstagerne i nogle medlemsstater, hvor 
man hidtil har savnet sammenlignelige bestemmelser 
eller har haft bestemmelser, der ikke ganske levede op 
til disse minimumsforskrifter. Det er endvidere glæde­
ligt, at den højere sundhedsbeskyttelse, der allerede er 
opnået i andre medlemsstater — som i mange år har 
haft regler, der går videre end disse minimumsforskrif­
ter — bibeholdes. 
(5) EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, s. 22. 
(6) EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, s. 28. 
12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/33 
2.2. Det foreslåede direktivs anvendelsesområde bi­
drager til at forenkle bestemmelserne om sundhedsbe­
skyttelse i forbindelse med skærmterminalarbejde. Det 
er glædeligt, at de kommende EF-forskrifter som følge 
af direktivforslagets brede definition kommer til at om­
fatte enhver anvendelse af skærmterminaler. Det må 
imidlertid sikres, at det foreslåede direktivs anvendel­
sesområde bliver skærmterminaler og hertil hørende 
udstyr, hvorimod andet udstyr som f.eks. regnemaski­
ner med display og lignende ikke bør høre til anvendel­
sesområdet. 
2.3. Bestemmelserne i direktivforslagets bilag dæk­
ker kun visse områder. F.eks. savnes følgende områder: 
forlæg, fodstøtte, arbejdsredskabernes placering, areal­
krav til skærmarbejdspladser, og hele problemkom­
plekset vedrørende begrænsning af belastning hidrøren­
de fra røntgenstråling, lavfrekvente elektromagnetiske 
felter, ultraviolet stråling, elektrostatisk ladning og 
ultralyd. Desuden er bestemmelserne i bilag I langt fra 
udtømmende, hvad angår hovedkravene. 
På den anden side, anvendes i direktivforslaget begreber 
som »tilstrækkelig«, »fleksibel opstilling«, »psykiske og 
sociale faktorer« og »alt, hvad der vedrører sundhed«, 
uden at de definere nærmere. Generelt var det i en 
rammelovgivning mere hensigtsmæssigt, om der i for­
bindelse med disse begreber blev henvist til definitioner 
indeholdt i de europæiske normen. 
2.4. Direktivforslaget indeholder ikke bestemmelser 
om begrænsning af arbejdstide og om pauser under 
arbejdet, som er hensigtsmæssige i forbindelse med 
langvarig beskæftigelse med det konstant monotone 
arbejde ved en skærmterminal og er almindelige i nogle 
medlemsstater, f.eks. Nederlandene, hvor de anbefales 
af arbejdsinpektionen. Efter Kommissionens opfattelse 
kan reglerne for sådanne begrænsniger af arbejdstiden 
og for pauser under arbejdet fastlægges på nationalt 
plan ved aftaler mellem arbejdsmarkedets parter. 
2.5. Direktivforslaget indeholder ikke bestemmelser 
vedrørende helbredsskadende stråling, som kan optræ­
de i kontorlandskaber med mange, navnlig ældre 
skærmterminaler. Denne stråling ligger ifølge Kommis­
sionens tjenestegrene langt under den, der udgår fra de 
— meget større — skærme på fjernsynsapparaer (hvor 
afstanden mellem skærm og betragter dog er større 
end ved skærmterminalerne). Alligevel ville det være 
hensigtsmæssigt, om der for en sikkerheds skyld i direk­
tivet henvistes til normer for strålingsbeskyttelse, som 
f.eks. i Forbundsrepublikken Tyskland, hvor der under 
punkt 4.1.12 i Sikkerhedsreglerne for arbejdspladser 
ved skærmterminaler inden for kontorsektoren (GUV 
17.8) henvises til forordningen om beskyttelse mod 
skader forårsaget af røntgenstråling. Hvad angår følger­
ne af elektrostatisk opladning, ioniserende stråling og 
elektromagnetiske bølger forekommer det på forsknin­
gens nuværende stade endnu ikke muligt at gennemføre 
europæiske minimumsnormer. Det er dog grund til at gøre opmærksom på, at der nu 
i Sverige er indført strenge grænseværdier på alle tre 
områder. De erfaringer, der er gjort inden for den 
offentlige sektor i Sverige, viser, at grænseværdierne 
kan overholdes, og at fabrikanterne har indstillet sig 
på disse grænseværdier på det skandinaviske marked. 
Desuden findes der i Forbundsrepublikken allerede 
strenge regler om overholdelse af grænseværdier for 
røntgenstråling. 
3. Bemærkninger til de enkelte artikler 
3.1. Det foreslåede direktiv skal ifølge artikel 1, 
stk. 2, og artikel 2 gælde for enhver person, der benytter 
en skærmterminal. Denne definition af anvendelsesom­
rådet hilses velkommen. Den sikrer, at der ikke på 
nationalt plan forekommer divergerende udlægninger 
og regler. 
Det må sikres, at også skærme, som anvendes uden 
for kontorer (information i lufthavne og receptioner, 
kontrolsystemer inden for industrien, overvågning på 
hospitaler, og energiforsynings- og distributionsvirk­
somheder, m.v.) omfattes af det foreliggende direktiv. 
Definitionen af begrebet »skærm« forekommer tvivl­
som, for så vidt den kan synes også at omfatte alle 
elektroniske displays, f.eks. på lommeregnere, digital­
ure og kasseapparater m.v. Der kan ikke være hensig­
ten, hvorfor der må foretages en rimelig begrænsning. 
3.2. For at der ikke skal herske tvivl, ville det være 
hensigtsmæssigt, om der i artikel 4 blev henvist til den 
høring af arbejdstagerne eller deres repræsentanter, som 
omtales i artikel 8. 
De forskellige versioner af direktivforslaget afviger i 
artikel 4, stk, 1. til dels fra hinanden (Gefahren i den 
tyske udgave, risques i den franske). 
Måske bør der i nationale rammebestemmelser eller 
normer indgå en liste over de forskellige risici for sikker­
hed og sundhed. 
I stedet for »i det omfang, det med rimelighed er muligt« 
bør det hedde-»i det omfang, der er nødvendigt for at 
beskytte arbejdstagernes sundhed« (jf. bemærkning i 
udtalelsen til artikel 7 i Kommissionens direktiv) (*). 
3.3. Ifølge artikel 6 skal allerede eksisterende ar­
bejdspladser tilpasses bilagets minimumsforskrifter »i 
det omfang, det med rimelighed er muligt«. Den fore­
tagne begrænsning er uklar (finansielt muligt? eller tek­
nisk muligt?), og tilmed tales der i bilaget (punkt 9) 
om, at der ved skærmarbejde skal tages hensyn til de 
psykiske og sociale faktorer. Også her bør begrænsnin-
(!) EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, s. 28. 
Nr. C 318/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 12. 88 
gen, under henvisning til rammedirektivet, underordnes 
hensynet enten til arbejdstagernes sundhed eller til 
andre objektive faktorer, som f.eks. udstyrets afskriv­
ningsperiode. 
3.4. De »oplysninger (...) om fysiske og psykiske 
problemer«, som arbejdstagerne ifølge artikel 7, stk. 2, 
skal have, må beskrives mere konkret, end det sker i 
bilagets punkt 9 »Datamatgrænseflade/bruger«. 
3.5. I artikel 8 burde det angives, på hvilket stadium 
af forberedelsen arbejdstagerne eller deres repræsentan­
ter skal høres om de foranstaltninger, der træffes i 
medfør af direktivet, og som berører dem direkte. An­
gående definitionerne henvises til rammedirektivet af 
27. november 1988 og til punkt 2.2 i ØSU's udtalelse 
om Kommissionens direktivforslag('). 
3.6. At arbejstagerne ifølge artikel 9, første afsnit, 
skal have ret til at få foretaget en øjenundersøgelse, 
inden arbejdet ved skærmen påbegyndes, helses velkom­
men, skønt det kan volde problemer i medlemsstater 
med en relativt svagt udviklet medicinsk infrastruktur, 
og skønt en såden indledende undersøgelse — som ved 
andre former for arbejde — kan få sociale følger for 
de arbejdstagere, der viser sig uegnede på grund af 
øjnene. Det er dog tvivlsomt, om disse følger kunne 
undgås, selv om det blev bestemt at den indledende 
undersøgelse kun skulle foretages på arbejdstagerens 
anmodning. 
Det ville derfor være ønskeligt, om EF's minimumsbe­
stemmelser indeholdt krav om regelmæssige undersø­
gelser, som allerede gennemføres i nogle medlemsstater; 
dog bør der udvises en vis fleksibilitet over for lande, 
hvis sundhedssystem endnu ikke er udviklet tilstrække­
ligt. 
I artikel 9, andet afsnit, bør det for klarheds skyld 
præciseres, at arbejdstageren på arbejdsgiverens bekost­
ning skal have stillet særlige briller til rådighed, hvis 
øjenundersøgelsen viser, at han har brug for sådanne 
for at udføre skærmarbejde, fordi læseafstanden er 
anderledes end ved normal læsning. 
3.7. Det fremgår ikke af artikel 11, stk. 1, om det 
også er nødvendigt, at medlemsstaterne sætter »love og 
administrative bestemmelser« i kraft, når der findes 
sikkerhedsregler og normer udarbejdet af faglige 
sammenslutninger (Berufsgenossenschaften) og stan-
dardiseringsinstitutter, som i praksis har lovkraft. Desu­
den forekommer det hensigtsmæssigt i artikel 11 at få 
slået fast, at direktivet forbeholder arbejdsmarkedets 
parter retten til at fastlægge mere vidtgående overens­
komstmæssige regler vedrørende sikkerhed og sund­
hedsbeskyttelse på arbejdspladsen. 
(!) EFT nr. C 175 af 4. 7. 1988, s. 22. 4. Bemærkninger til bilaget med minimumsforskrifter 
i forbindelse med arbejde med skærmterminaler 
4.1. Bilaget med minimumsforskrifter indeholder en 
del misforståelige og uklare formuleringer. Kommissio­
nen burde supplere bilaget med en teknisk rapport. Den 
bør, i samarbejde med Den europæiske Standardise­
ringsorganisation (CEN), udarbejdes af et standardise-
ringsudvalg, som også skal have repræsentanter for 
arbejdsmarkedets parter. 
4.2. Angående skærmens egenskaber under punkt 1 
stilles der i den tyske version ufravigelige krav (»skal 
være«), mens der i andre versioner, f.eks. den spanske, 
blot henstilles (»bør være«). Forskellen bør fjernes. 
Versionerne stemmer heller ikke overens i kravet om, 
at skærmterminalen skal kunne flyttes (være versetzbar, 
er fransk deplafable). På fransk står der, den skal være 
mobile, er kunne bevæges (og dermed måske kunne 
rulle). 
Det bør ikke blot kræves, at skærmterminalen kan 
drejes, vippes og flyttes, men også, at den har en vis 
minimumsstørrelse, så den kan rumme en tilstrækkelig 
informationsmængde. 
Det bør også udtrykkeligt fastslås, at der ikke må udgå 
stråler fra skærmen (jf. 2.5), som ifølge den seneste 
tekniske og videnskabelige erkendelse er skadelige for 
helbredet. 
4.3. Kravet in punkt 2, første afsnit, om, at tastaturet 
skal være adskilt fra skærmen gør der umuligt fremover 
på kontorarbejdspladser at anvende transportable 
skærmterminaler, hvor tastaturet er anbragt umiddel­
bart under skærmen. Mere hensigtsmæssigt end at stille 
krav om en »ikke-trættende arbejdsstilling« og om »til­
strækkelig plads rundt om tastaturet til, at brugerens 
hænder og arme kan hvile på bordpladen«, forekommer 
det at indføje en illustration (se bilag) af en ergonomisk 
korrekt skærmterminalarbejdsplads, som under punkt 
4.6.8 i de nævnte tyske sikkerhedsregler GUV 17.8 og i 
Det internationale Arbejdsbureau's Digest of Working 
Conditions nr. 5/1986. 
I forbindelse med kravet om, at tastaturet skal være 
adskilt fra skærmen, ville det også være hensigtsmæssigt 
at henvise til normer, der (som f.eks. GUV 17.8 under 
punkt 4.3.1) kræver, at tastaturet skal stå fast, så det 
ikke kan rutsje. 
4.4. Punkt 3's bestemmelser om arbejdsbordet bør 
ligeledes suppleres med den under punkt 4.3 nævnte 
illustration, som er gengivet i bilaget. 
At konceptholderen skal placeres på bordet i samme 
niveau som skærmen er en uhensigtsmæssig bestemmel­
se. Det ville være bedre med en bestemmelse (som i 
DIN 66234, punkt 3.4) om, at konceptholderen skal 
anbringes, så det i videst muligt omfang modvirkes, at 
nogen i længere tid må indtage akavede arbejdsstillinger 
eller må foretage unødige akkomodationer og til­
pasninger i arbejdssituationer, hvor blikket hyppigt vek­
sler. 
12. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 318/35 
4.5. Bestemmelsen under punkt 6 om, at hverken 
skærmen eller den person, der arbejder ved den, må 
befinde sig over for et vindue, er en unødvendig restrik­
tion, da blænding fra et vindue kan forhindres eller 
reduceres (toning, jalousier). Det ville være bedre med 
en bestemmelse, som tager sigte på resultatet: Arbejds­
pladser ved skærmterminaler skal indrettes sådan, at 
lyskilder som vinduer og lamper samt lyst inventar og 
lyse vægge ikke blænder og så vidt muligt ikke forårsa­
ger generende reflekser på skærmen. 
4.6. Bestemmelsen under punkt 7 om støj fra printere 
bør suppleres, for dels findes der printere med en af­
skærmning, som begrænser støjen, og laserprintere, 
som er næsten lydløse, dels ville det være hensigtsmæs­
sigt med en præcisering angående støjens forstyrrende 
virkning på koncentration og samtale. Vil man udtryk­
ke støjens forstyrrende virkning i decibel, må man tage 
udgangspunkt i, at støjniveauet på arbejdspladsen ved 
overvejende intellektuelt arbejde ikke bør overskride 
55 db(A), mens det ved enkelt eller overvejende meka­
nisk kontorarbejde og lignende opgaver ikke bør over­
skride 70 db(A), hvorfor det støjniveau på arbejdsplad-
Bryssel, den 28. september 1988. sen, som kontormaskiner og kontorudstyr forårsager, 
bør ligge under 70 db(A). 
4.7. I forbindelse med kravet under punkt 8 om 
»passende luftfugtighed« savnes en henvisning til præci­
se normer. Det er imidlertid tvivlsomt, om sådanne kan 
fastlægges på EF-plan. 
Direktivet bør derfor blot bestemme, at der for arbejds­
pladser med airconditioning på nationalt plan bør fast­
sættes regler både for temperatur og for luftfugtighed. 
4.8. I forbindelse med de under punkt 9 nævnte 
»ergonomiske principper ved programmeringen« og den 
krævede »hensyntagen til de psykiske og sociale fakto­
rer« ved udarbejdelsen af programmer savnes ligeledes 
henvisning til nationale eller europæiske regler. Disse 
regler bør rumme »dialogprincipper« og retningslinjer 
for tilpasning af computerprogrammernes egenskaber 
(dialogsystemer) til de psykiske egenskaber hos de men­
nesker, der arbejder med programmerne, navnlig under 
hensyntagen til den langvarige beskæftigelse med mono­
tont arbejde. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 318/36 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 
BILAG 12. 12. 88 
*<M00 
• 
CCC 
511 
(mm) 
Eksempel  på ergonomisk  udformet  arbejdsplads,  hvor  bordet  ikke  kan  justeres  i høden,  og 
udstyrets  forskellige  dele  er anbragt  bag  hinanden.