Ændret forslag til RÅDETS FORORDNING (EF, EKSF, Euratom) om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

(forelagt af Kommissionen)

INDHOLDSFORTEGNELSE

BEGRUNDELSE

1. SAGSFORLØB

2. GENNEMGANG AF ÆNDRINGSFORSLAGENE FRA DE ANDRE INSTITUTIONER

2.1. Generelt

2.2. Anvendelsesområdet for finansforordningen

2.3.1. Enhedsprincippet

2.3.2. Princippet om etårighed

2.3.3. Ligevægtsprincippet

2.3.4. Bruttoprincippet

2.3.5. Specificeringsprincippet

2.3.6. Princippet om klarhed og åbenhed

2.3.8. Formålsbestemte reserver

2.3.9. Omvendt reserve

2.4. Budgettets struktur

2.4.1. Opstilling og forvaltning af budgettet efter aktivitetsområder (ABB)

2.4.2. Afskaffelse af negative udgifter og indtægter

2.4.3. Oprettelse af en reserve til uforudsete udgifter inden for sektionen vedrørende Kommissionen

2.4.4. Fleksibilitet på indtil 10% i stillingsfortegnelsen for hver institution

2.4.5. Integrering af de finansielle overslag i finansforordningen

2.5. Budgetgennemførelsen

2.5.1. Gennemførelsesmetoder (artikel 50-54 i Kommissionens oprindelige forslag)

2.5.2. Aktørernes rolle og ansvar

2.5.2.1. Den anvisningsberettigede (artikel 56 ff. i Kommissionens oprindelige forslag)

2.5.2.2 Den interne revisor (artikel 80-82 i Kommissionens oprindelige forslag)

2.5.3. Afkald på fordringer

2.5.4. Indgåelse af forpligtelser

2.5.5. Regnskabsføring og aflæggelse af årsregnskab

2.6. Ekstern revision og decharge (artikel 122-133 i det oprindelige forslag)

2.7. Særlige bestemmelser (del II)

2.7.1. EUGFL, Garantisektionen

2.7.2. Strukturfondene

2.7.3. Forskning

2.7.4. Foranstaltninger udadtil

2.7.5. Kontorer

2.8. Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser (del III)

2.8.1. Agenturer

3. HENSYNTAGEN TIL EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGS-FORSLAG

4. KONKLUSIONER

Ændret forslag til Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

Del I FÆLLES BESTEMMELSER

AFSNIT I GENSTAND

AFSNIT II Budgetprincipper

Kapitel 1 Enhedsprincippet

Kapitel 2 Princippet om etårighed

Kapitel 3 Ligevægtsprincippet

Kapitel 4 Princippet om regningsenhed

Kapitel 5 Bruttoprincippet

Kapitel 6 Specificeringsprincippet

Kapitel 7 Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

Kapitel 8 Princippet om klarhed og åbenhed

AFSNIT III OPSTILLING AF BUDGETTET OG DETTES STRUKTUR

KAPITEL 1 OPSTILLING AF BUDGETTET

KAPITEL 2 Budgettets struktur og udformning

AFSNIT IV GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

KAPITEL 1 GENERELLE BESTEMMELSER

KAPITEL 2 Gennemførelsesmetoder

KAPITEL 3 Finansielle aktører

Afdeling 1 Princippet om adskillelse af funktioner

Afdeling 2 Den anvisningsberettigede

Afdeling 3 Regnskabsføreren

Afdeling 4 Forskudsbestyreren

KAPITEL 4 De finansielle aktørers ansvar

Afdeling 1 Generelle bestemmelser

Afdeling 2 Bestemmelser for anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation eller subdelegation

Afdeling 3 Bestemmelser for regnskabsførere og forskudsbestyrere

KAPITEL 5 Forvaltning af indtægter

Afdeling 1 Overdragelse af egne indtægter

Afdeling 2 Overslag over fordringer

Afdeling 3 Fastlæggelse af fordringer

Afdeling 4 Anvisning til indbetaling

Afdeling 5 Inkassering

KAPITEL 6 Forvaltning af udgifter

Afdeling 1 Forpligtelser

Afdeling 2 Fastsættelse af udgifter

Afdeling 3 Anvisning til betaling af udgifter

Afdeling 4 Betaling af udgifter

Afdeling 5 Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter

KAPITEL 7 Edb-systemer

KAPITEL 8 Den interne revisor

AFSNIT V INDGÅELSE AF OFFENTLIGE AFTALER

KAPITEL 1 GENERELLE BESTEMMELSER

Afdeling 1 Anvendelsesområde og tildelingsprincipper

Afdeling 2 Offentliggørelse

Afdeling 3 Procedurer for indgåelse af aftaler

Afdeling 4 Garantier og kontrol

KAPITEL 2 Bestemmelser vedrørende aftaler indgået af fællesskabsinstitutionerne for egen regning

AFSNIT VI TILSKUD

KAPITEL 1 ANVENDELSESOMRÅDE

KAPITEL 2 Tildelingsprincipper

KAPITEL 3 Tildelingsprocedure

KAPITEL 4 BETALING OG KONTROL

KAPITEL 5 GENNEMFØRELSE

AFSNIT VII AFLÆGGELSE AF ÅRSREGNSKABET OG REGNSKABSFØRING

KAPITEL 1 AFLÆGGELSE AF ÅRSREGNSKABET

KAPITEL 2 OPLYSNINGER OM BUDGETGENNEMFØRELSEN I LØBET AF REGNSKABSÅRET

KAPITEL 3 REGNSKABSFØRING

Afdeling 1 Fælles bestemmelser

Afdeling 2 Det almindelige regnskab

Afdeling 3 Budgetregnskabet

KAPITEL 4 Formuefortegnelse

AFSNIT VIII EKSTERN REVISION OG DECHARGE

KAPITEL 1 Ekstern revision

KAPITEL 2 DECHARGE

DEL II SÆRLIGE BESTEMMELSER

AFSNIT I DEN EUROPÆISKE UDVIKLINGS- OG GARANTIFOND FOR LANDBRUGET, GARANTISEKTIONEN

AFSNIT II STRUKTURFONDENE

AFSNIT III FORSKNING

AFSNIT IV FORANSTALTNINGER UDADTIL

KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER

KAPITEL 2 Gennemførelse af foranstaltningerne

KAPITEL 3 Indgåelse af aftaler

KAPITEL 4 Ydelse af tilskud

KAPITEL 5 Kontrol af regnskaberne

AFSNIT V EUROPÆISKE KONTORER

Kapitel 1 Generelle bestemmelser

KAPITEL 2 DET EUROPÆISKE KONTOR FOR BEKÆMPELSE AF SVIG

AFSNIT VI ADMINISTRATIONSBEVILLINGER

DEL III OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSNIT I OVERGANGSBESTEMMELSER

AFSNIT II AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

BEGRUNDELSE

1. SAGSFORLØB

Kommissionen vedtog den 26. juli 2000 et forslag til revision af finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (KOM(2000) 461 endelig), der ophæver og erstatter Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 356/77 af 21. december 1977.

I overensstemmelse med EKSF-traktatens artikel 78 h, EF-traktatens artikel 279 og Euratom-traktatens artikel 183 blev dette forslag sendt til Rådet, Europa-Parlamentet og Revisionsretten.

Revisionsretten afgav sin udtalelse den 8. marts 2001. Den foreslog heri en række ændringer af Kommissionens forslag.

Inden Europa-Parlamentet vedtog sin udtalelse, vedtog det den 31. maj 2001 en beslutning med ca. 180 ændringsforslag til Kommissionens forslag.

Da reformen af Kommissionen og moderniseringen og effektiviseringen af Fællesskabets økonomiske forvaltning prioriteres højt, gik Rådet med til at foretage en første gennemgang af forslaget, inden der forelå udtalelser fra Revisionsretten og Europa-Parlamentet. Rådet vedtog på det grundlag en række konklusioner den 5. juni 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog en initiativudtalelse den 11. juli 2001.

Kommissionen har vedtaget dette ændrede forslag på grundlag af de holdninger, som institutionerne har givet udtryk for.

2. GENNEMGANG AF ÆNDRINGSFORSLAGENE FRA DE ANDRE INSTITUTIONER

2.1. Generelt

De institutioner, der har udtalt sig, har i hovedtrækkene støttet det oprindelige forslag, især for så vidt angår:

* forenkling af finansforordningen, opnåelse af en mere rationel budgetstruktur ved generel anvendelse af opdelte bevillinger, afskaffelse af negative udgifter og begrænsning af undtagelserne fra budgetprincipperne

* opstilling af budgettet efter aktivitetsområder (ABB)

* metoder til gennemførelse af budgettet og eksternalisering

* den nye rolle, de finansielle aktører skal spille

* de foreslåede bestemmelser om aftaler og tilskud.

2.2. Anvendelsesområdet for finansforordningen

For at styrke finansforordningens betydning har Europa-Parlamentet foreslået præciseret, at enhver retsakt, der indeholder budgetmæssige bestemmelser, skal være i overensstemmelse med finansforordningen.

Kommissionen har delvis medtaget dette ændringsforslag i artikel 2 i det ændrede forslag, idet det præciseres, at enhver retsakt vedrørende gennemførelse af budgettet skal være baseret på de principper, der er anført i afsnit II i finansforordningen.

2.3. Budgetprincipper

2.3.1. Enhedsprincippet

Europa-Parlamentet har vedtaget flere ændringsforslag gående ud på, at Fællesskabernes budget skal omfatte udgifterne vedrørende den europæiske sikkerhedspolitik, fællesskabsagenturerne og EUF. Kommissionen kan ikke tiltræde disse ændringsforslag.

Hvad angår udgifterne vedrørende den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, gør Kommissionen opmærksom på, at det i artikel 28, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union udtrykkeligt hedder, at aktionsudgifter til operationer, der har indvirkning på militær- og forsvarsområdet, ikke kan afholdes over fællesskabs budgettet.

Hvad angår opførelsen på budgettet af EUF, er Kommissionen fortsat positivt indstillet, men mener ikke, at finansforordningen er det rigtige retslige instrument i så henseende. Opførelsen på budgettet af EUF vil nemlig indebære dels ændring og ratifikation af Lomé III-, Lomé IV- og Lomé IV a-aftalerne og af Cotonou-aftalerne med tilhørende finansprotokoller, dels ændring af de interne finansieringsaftaler vedrørende 6., 7., 8. og 9. EUF. Desuden vil de finansielle overslag skulle revideres.

Hvad angår fællesskabsagenturerne, kan Kommissionen ikke acceptere Europa-Parlamentets ændringsforslag om fuldstændig opførelse på budgettet af agenturerne, da et sådant ændringsforslag ville være ensbetydende med at fratage dem deres budgetmæssige uafhængighed. For at styrke den demokratiske kontrol og skabe større konsekvens i meddelelsen af decharge til agenturerne foreslår Kommissionen imidlertid, at denne opgave overdrages til Parlamentet. Der vil til sin tid blive fremsat passende forslag, så de særlige grundforordninger for agenturerne tilpasses den omarbejdede finansforordning.

2.3.2. Princippet om etårighed

Revisionsretten har ønsket ordningen med bevillingsfremførsler afskaffet, idet den udgør en undtagelse fra reglen om etårighed. Den har foreslået at råde bod på situationen ved at anvende bestemmelserne om bevillingsoverførsler på en mere fleksibel måde.

Kommissionen kan ikke tiltræde dette forslag. Den gør opmærksom på, at ordningen er fastsat i EKSF-traktatens artikel 78 a, EF-traktatens artikel 271 og Euratom-traktatens artikel 175. Skønt der er tale om en undtagelse fra princippet om etårighed, anerkendes ordningen i samtlige medlemsstater, idet den letter forvaltningen af bevillingerne.

2.3.3. Ligevægtsprincippet

Kommissionen mener, at dens forslag om at give mulighed for at optage lån udelukkende med henblik på finansiering af fast ejendom netop er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Den foreslår imidlertid, at der sker en præcisering af artikel 13 i det oprindelige forslag, så muligheden for at optage lån begrænses til "udelukkende at gælde erhvervelse af byggegrunde og bygninger", og at det tilføjes, at der kun kan optages lån, der frembyder "alle de garantier, der er nødvendige for at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning". Disse garantier vil blive præciseret i gennemførelsesbestemmelserne til det ændrede forslag til omarbejdning og vil bl.a. gå ud på, at det gennem en undersøgelse af omkostningseffektiviteten skal påvises, at der ved at optage lån opnås en bedre økonomisk forvaltning.

2.3.4. Bruttoprincippet

I forlængelse af sin udtalelse 1/2001 har Revisionsretten på ny kritiseret Kommissionens forslag om at behandle EUGFL's negative udgifter som øremærkede indtægter og har foreslået, at de opføres på budgettet som diverse indtægter. Denne holdning deles af Europa-Parlamentet.

Kommissionen finder, at anvendelsen af negative udgifter udgør en undtagelse fra princippet om ikke-modregning og princippet om klarhed og åbenhed. Til gengæld er anvendelsen af øremærkede indtægter - selv om den er i modstrid med reglen om, at der ikke må ske øremærkning - i overensstemmelse med reglen om klarhed og åbenhed og sikrer overholdelse af lofterne i de finansielle overslag uden at medføre økonomiske tab for den fælles landbrugspolitik. Endvidere ville der ikke længere være noget incitament til at sikre disciplin og effektiv forvaltning under gennemførelsen af landbrugspolitikken, hvis der ikke fortsat var en klar og synlig sammenhæng mellem resultaterne af de her udfoldede bestræbelser og dette politikområde. Anvendelsen af mekanismen med øremærkede indtægter er efter Kommissionens opfattelse den bedste måde at sikre en sådan sammenhæng på. Kommissionen fastholder derfor på dette punkt sit oprindelige forslag.

2.3.5. Specificeringsprincippet

Europa-Parlamentet har vedtaget et ændringsforslag, der ville indebære en reduktion af den foreslåede smidighed i forbindelse med overførsler, som Kommissionen har foreslået, og som for Kommissionens vedkommende ville betyde, at den inden for samme afsnit kan foretage overførsler fra kapitel til kapitel på indtil 10% af bevillingerne. Parlamentet har ønsket at reducere denne administrative overførselsmulighed til 5% af de oprindelige bevillinger og at give budgetmyndigheden ret til at blokere overførsler.

Revisionsretten har derimod støttet den foreslåede større smidighed. Kommissionen ønsker derfor at fastholde sit forslag om større smidighed på overførselsområdet, så der bliver mulighed for at overføre 10% af de oprindelige bevillinger, samtidig med at den medtager Parlamentets ændringsforslag for så vidt angår forudgående information af budgetmyndigheden, et punkt, hvor Parlamentet støttes af Rådet.

2.3.6. Princippet om klarhed og åbenhed

Revisionsretten har kritiseret opretholdelsen af den negative reserve med den begrundelse, at den er i modstrid med princippet om klarhed og åbenhed.

Der er ingen tvivl om, at denne fremgangsmåde i højere grad er historisk end rationelt begrundet, men Europa-Parlamentet og Rådet går stadig ind for den, og Kommissionen finder den nyttig, da den ofte gør det muligt at løse uoverensstemmelser mellem budgetmyndighedens to parter i forbindelse med budgettets vedtagelse.

2.3.7. Princippet om regningsenhed

Parlamentet har anmodet om at få tilføjet princippet om, at budgettet gennemføres i euro. I betragtning af den politiske betydning, som dette princip spiller for styrkelsen af den fælles valutas rolle, medtager Kommissionen dette ændringsforslag, der ligeledes støttes af Revisionsretten.

2.3.8. Formålsbestemte reserver

Kommissionen havde foreslået, at bestemmelserne i artikel 19, stk. 4, i den gældende finansforordning blev tydeliggjort gennem artikel 40 i forslaget til omarbejdning af finansforordningen. I sidstnævnte artikel hedder det, at hver sektion i budgettet kan indeholde et afsnit til "formålsbestemte bevillinger", hvorunder der kan opføres bevillinger, enten hvis der ikke foreligger et retsgrundlag på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles, eller hvis det er usikkert, om de bevillinger, der er opført under aktionsposterne, er tilstrækkelige eller nødvendige. Den påtænkte procedure var overførsel på Kommissionens initiativ.

Institutionerne er positive over for en sådan "reserve", men har på flere punkter anmodet om en præcisering. Revisionsretten har ønsket, at denne mulighed skal stå åben for alle bevillinger (administrations- såvel som aktionsbevillinger). Parlamentet har ønsket at tilføje den yderligere betingelse, at det er usikkert, om bevillingerne kan anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og det har ønsket præciseret, at overførslen skal ske på grundlag af en afgørelse truffet af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen.

Kommissionen foreslår en formulering, hvori er indarbejdet betingelsen om forsvarlig økonomisk forvaltning og de ønskede præciseringer vedrørende den procedure, der skal anvendes ved overførsel fra reserven til budgetposten.

2.3.9. Omvendt reserve

Parlamentet har foreslået, at afgørelsen om overførsel, i tilfælde af alvorlige vanskeligheder med budgetgennemførelsen, overlades til budgetmyndigheden.

Kommissionen har indarbejdet dette ændringsforslag.

2.4. Budgettets struktur

2.4.1. Opstilling og forvaltning af budgettet efter aktivitetsområder (ABB)

De hørte institutioner er positive over for den foreslåede budgetkontoplan for sektionen vedrørende Kommissionen. Ifølge forslaget skulle der være et afsnit for hvert politikområde og et kapitel for hver aktivitet, så administrations-bevillingerne blev samlet i et enkelt kapitel inden for hvert afsnit.

Kommissionen fastholder derfor sit oprindelige forslag, men tydeliggør og præciserer budgetkontoplanen under hensyntagen til Parlamentets ændrings-forslag, uden dog at fastlægge den endeligt i selve finansforordningen.

2.4.2. Afskaffelse af negative udgifter og indtægter

Revisionsretten har gentagne gange anmodet om, at fællesskabsbudgettet - af hensyn til konsekvens og klarhed - ikke længere omfatter negative beløb.

Artikel 39 i Kommissionens oprindelige forslag går i denne retning, idet det deri fastsættes, at egne indtægter, der oppebæres i henhold til Rådets afgørelse om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, opføres i budgettets oversigt over indtægter med nettobeløbet.

Europa-Parlamentet har kritiseret denne del af Kommissionens forslag og beklager, at man ikke umiddelbart kan se, hvilket beløb der tildeles medlemsstaterne for opkrævning af egne indtægter. Revisionsretten derimod har foreslået, at man undgår spørgsmålet om opkrævningsomkostninger ved at anføre, at kun de disponible indtægter skal opføres.

Kommissionen forstår Parlamentets ønske om at få ekspliciteret disse opkrævnings udgifter, der jo afholdes over Fællesskabernes budget, men kan ikke forene dette legitime ønske med ønsket om en kraftigere understregning af budgetprincipperne og med forbudet mod at opføre negative beløb. Kommissionen har derfor ikke ændret formuleringen af sit forslag til finansforordning på dette punkt.

I øvrigt er behandlingen af de tidligere negative udgifter under EUGFL, Garantisektionen, beskrevet ovenfor under punkt 2.3.4.

2.4.3. Oprettelse af en reserve til uforudsete udgifter inden for sektionen vedrørende Kommissionen

Europa-Parlamentet har vedtaget et ændringsforslag, der skulle give mulighed for at oprette en reserve til dækning af uforudsete udgifter foruden de to reserver, der er omhandlet i artikel 42 i Kommissionens oprindelige forslag.

Kommissionen har ikke fulgt dette forslag, hvis målsætning allerede nu virkeliggøres effektivt gennem den nuværende procedure med ændrings- og tillægsbudgetter.

2.4.4. Fleksibilitet på indtil 10% i stillingsfortegnelsen for hver institution

Revisionsretten og Det Økonomiske og Sociale Udvalg har en meget positiv holdning til denne fleksibilitet for hver enkelt institution, der foreslås i artikel 44 i Kommissionens forslag til omarbejdning af finansforordningen. Parlamentet foreslår derimod, at sådanne afgørelser skal træffes af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen.

Kommissionen fastholder sin holdning på dette punkt, idet den understreger, at denne fleksibilitet må udøves inden for rammerne af budgetbevillingerne, og at den ikke er til hinder for de forslag, Kommissionen i øvrigt forelægger på det vedtægtsmæssige område.

2.4.5. Integrering af de finansielle overslag i finansforordningen

Kommissionen finder det uhensigtsmæssigt, at en så politisk mekanisme som de finansielle overslag integreres i finansforordningen.

2.5. Budgetgennemførelsen

2.5.1. Gennemførelsesmetoder (artikel 50-54 i Kommissionens oprindelige forslag)

Revisionsretten har ønsket en afklaring af ansvarsfordelingen i forbindelse med de forskellige gennemførelsesmetoder, navnlig gennem vedtagelse af en bestemmelse, der minder om, at Kommissionen i alle tilfælde fortsat er ansvarlig for budgetgennemførelsen.

Europa-Parlamentet har anmodet Kommissionen om at præcisere, hvilke opgaver der kan gennemføres af gennemførelsesorganer i Kommissionens navn og på dennes ansvar. Europa-Parlamentet har også ønsket, at Kommissionen i sit forslag til gennemførelsesbestemmelser definerer de betingelser og regler, der gælder for udøvelsen af sådanne uddelegerede beføjelser. Endelig har Europa-Parlamentet vedtaget et ændringsforslag, der skal styrke Kommissionens kontrol, og som foreskriver rapportering hvert andet år til budgetmyndigheden om udøvelsen af de således uddelegerede beføjelser vedrørende budgetgennemførelsen.

Rådet har givet udtryk for samme opfattelse og især anmodet om, at der indføres en bestemmelse om forbud mod at overlade opgaver vedrørende budgetgennemførelsen til privatretlige juridiske personer.

Kommissionen har i vidt omfang medtaget disse ændringsforslag i sit ændrede forslag.

2.5.2. Aktørernes rolle og ansvar

2.5.2.1. Den anvisningsberettigede (artikel 56 ff. i Kommissionens oprindelige forslag)

Institutionerne har støttet bestræbelserne for at ansvarliggøre de anvisnings berettigede.

Revisionsretten har ønsket, at der i finansforordningen samtidig sker en styrkelse af deres økonomiske ansvar. Revisionsretten har især anmodet om, at det i finansforordningen angives, ved hvilke handlinger de anvisningsberettigede pådrager sig et disciplinært eller økonomisk ansvar, og den anmoder endvidere om, at der oprettes et uafhængigt organ, der skal have beføjelse til at fastslå enhver tjenestemands økonomiske ansvar.

Parlamentet har givet udtryk for samme opfattelse som Revisionsretten, men har ønsket, at der snarere oprettes et særligt udvalg vedrørende økonomiske uregelmæssigheder. Udvalgets opgave skulle være at afgøre, om der skal pålægges den anvisningsberettigede et økonomisk ansvar, og i så fald at henvise sagen til behandling efter den disciplinærprocedure, der er fastlagt i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber. Desuden har Parlamentet ønsket en samtidig styrkelse af garantierne for en effektiv kontrol internt i tjenestegrenene gennem indførelse af et system med dobbelt kontrol udført af to forskellige tjenestemænd og adskillelse af beslutnings- og kontrolfunktioner.

Rådet har givet udtryk for de samme bekymringer som de andre institutioner, når det drejer sig om de anvisningsberettigedes økonomiske ansvar, dog uden at angive, om det foretrækker ansvaret fastlagt i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber eller i finansforordningen.

Hvad angår spørgsmålet om, hvor bestemmelserne om de anvisningsberettigedes ansvar skal placeres, mener Kommissionen, i medfør af aktion 67 i hvidbogen om reformen, at alle tjenestemænd og øvrige ansatte skal være underkastet de samme bestemmelser om økonomisk ansvar, fastsat i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber. Kommissionen kan derfor ikke imødekomme de institutioner, der går ind for i finansforordningen at genindføre bestemmelser om et særligt økonomisk ansvar.

I aktion 66 i hvidbogen fastslås endvidere behovet for at nedsætte en særlig instans vedrørende økonomiske uregelmæssigheder, der skal kunne bedømme enhver tjenestemands handlinger. Kommissionen følger i sit ændrede forslag institutionernes anmodninger om at nedsætte en sådan instans i finansforordnings-regi.

Hvad endelig angår styrkelsen af systemerne for intern kontrol i de anvisningsberettigede tjenestegrene, accepterer Kommissionen Europa-Parlamentets ændringsforslag (artikel 60).

2.5.2.2 Den interne revisor (artikel 80-82 i Kommissionens oprindelige forslag)

Kommissionen har i vidt omfang medtaget de af Europa-Parlamentet og de andre institutioner fremsatte ændringsforslag. Den har dog ikke medtaget Parlamentets ændringsforslag 122, der kunne forlede én til at tro, at den interne revisors rolle består i at kontrollere hver enkelt transaktion, hvilket ikke ville være i overensstemmelse med ånden i den igangværende reform, der tværtimod går ud på at ansvarliggøre de anvisningsberettigede.

2.5.3. Afkald på fordringer

Som reaktion på de betænkeligheder, som dechargemyndigheden har givet udtryk for, agter Kommissionen at præcisere, at beslutningen om afkald skal vedtages af den anvisningsberettigede (dvs. af institutionen) og kun kan uddelegeres på visse betingelser, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.

2.5.4. Indgåelse af forpligtelser

Kommissionen har foreslået en definition af indgåelsen af forpligtelser, der er baseret på en sondring dels mellem budgetmæssige forpligtelser (afsætning af bevillinger) og retlige forpligtelser (indgåelse af kontrakter), dels mellem enkeltforpligtelser (hvor beløbet og modtageren er bestemt) og samlede forpligtelser (hvor i det mindste ét af de elementer, der er nødvendige for at identificere den individuelle forpligtelse, ikke er bestemt).

Hvad angår den første sondring, har Revisionsretten foreslået en definition, der omfatter finansieringsafgørelsen, men denne definition vil kunne skabe mere forvirring end afklaring, hvilket fremgår af de indledende drøftelser i Europa-Parlamentet. Kommissionen foreslår derfor at fastholde princippet i sin oprindelige definition, men at afklare de tre etaper, der indgår heri, nemlig:

1) for det første finansieringsafgørelsen truffet af institutionen i medfør af de gennemførelsesbeføjelser, som Rådet har tildelt den i henhold til traktatens artikel 202

2) dernæst den budgetmæssige forpligtelse (afsætning af bevillinger)

3) og endelig den retlige forpligtelse (indgåelse af kontrakter).

Endelig har Revisionsretten ønsket at afskaffe muligheden for at indgå forpligtelser i årlige trancher i forbindelse med budgetmæssige forpligtelser for foranstaltninger, hvis gennemførelse strækker sig over flere regnskabsår. På dette punkt har Kommissionen imidlertid ikke kunnet gå ind for Revisionsrettens forslag, der er i modstrid med lovgivningen om strukturfondene og de internationale fiskeriaftaler og ville anfægte selve princippet i de finansielle overslag.

Med hensyn til begrebet "samlet forpligtelse" har samtlige institutioner anmodet om en klarere definition. Dette har Kommissionen accepteret og foreslår, at begrebet kun skal omfatte de tilfælde, hvor modtageren ikke er bestemt.

2.5.5. Regnskabsføring og aflæggelse af årsregnskab

Revisionsretten har kritiseret Kommissionens oprindelige forslag, fordi der efter dens opfattelse ikke klart redegøres for den valgte kontoplan og for de regnskabsmetoder, -regler og -mål, som Kommissionen agter at anvende. Rådet har på sin side understreget, at det finder det vigtigt, at regnskabet afspejler de reelle omkostninger ved hver af Fællesskabets aktiviteter.

Kommissionen har fulgt disse forslag. Det ændrede forslag indebærer en dybtgående revision af de pågældende artikler i overensstemmelse med Revisionsrettens bemærkninger. ABB vil indebære en styrkelse af forvaltnings- og kontrolredskaberne som ønsket af Rådet.

Desuden foreslår Kommissionen, som reaktion på Revisionsrettens og Europa-Parlamentets anmodninger, at fremrykke datoen for aflæggelse af det foreløbige årsregnskab fra den 1. maj efter det afsluttede regnskabsår til den 31. marts.

Parlamentet har endvidere anmodet om, at proceduren i forbindelse med den endelige regnskabsafslutning fremrykkes med halvanden måned. For at sikre sammenhæng med fremrykningen af tidsplanen for aflæggelse af det foreløbige årsregnskab foreslår Kommissionen, at fristen for den endelige regnskabsafslutning fremrykkes med samme tidsrum, dvs. en måned.

Desuden foreslår Kommissionen, at fremrykningen af disse to datoer får virkning for første gang i forbindelse med regnskabsåret 2005, idet det nye regnskabssystem på det tidspunkt vil være på plads.

2.6. Ekstern revision og decharge (artikel 122-133 i det oprindelige forslag)

Revisionsretten har modsat sig ideen om, at finansforordningen skal omfatte et særligt afsnit om ekstern revision. Den har fremført, at traktaternes bestemmelser herom er tilstrækkelige, og har udtrykt bekymring for, at et særligt afsnit herom i finansforordningen ville anfægte dens egne, dvs. Revisionsrettens, beføjelser.

Kommissionen kan ikke acceptere Revisionsrettens argumentation. Den henvisning til finansforordningen, der findes i EF-traktatens artikel 279, litra a), indebærer, at finansforordningen skal præcisere de forskellige aspekter af den eksterne revision (del I, afsnit VI, i den nuværende finansforordning). Dertil kommer, at traktatens bestemmelser ikke er nok i sig selv, men kræver en afledt retsakt, nemlig finansforordningen, der - ligesom den nuværende finansforordning gør det - definerer reglerne for udøvelse af den kontrolfunktion, der er tildelt Revisionsretten. Kommissionen fastholder derfor på dette punkt sit oprindelige forslag.

Derimod har Revisionsretten og de andre institutioner været positive over for ideen om at opretholde et afsnit om decharge. Europa-Parlamentet har vedtaget et ændringsforslag gående ud på, at det overlades til Parlamentet at afgøre, om den vil meddele eller nægte at meddele decharge, og at Parlamentet skal have tilsendt al dokumentation (også af fortrolig art).

Kommissionen har ikke kunnet acceptere Parlamentets ændringsforslag om nægtelse af meddelelse af decharge, men foreslår en ny formulering, der omhandler konsekvenserne i tilfælde af, at Parlamentet ikke træffer afgørelse om meddelelse af decharge. Kommissionen har ikke kunnet acceptere ændringsforslagene om at give Parlamentet ubegrænset adgang til alle dokumenter, idet disse forslag går ud over traktatens bestemmelser.

2.7. Særlige bestemmelser (del II)

2.7.1. EUGFL, Garantisektionen

Revisionsretten har vurderet, at de særlige bestemmelser om EUGFL, Garantisektionen, ikke er nødvendige, da de heri indeholdte undtagelser enten bør bortfalde (som det f.eks. er tilfældet med de øremærkede indtægter, der er drøftet ovenfor under punkt 2.3.4) eller indarbejdes i del I.

Kommissionen finder, at dette ville gøre ca. halvdelen af Fællesskabernes udgiftsbudget mindre synligt i finansforordningen og samtidig gøre teksten mindre klar.

2.7.2. Strukturfondene

Revisionsretten har foreslået, at dette afsnit bortfalder. Parlamentet har foreslået indføjet en bestemmelse om ordningen med finansielle korrektioner.

Kommissionen fastholder også på dette punkt sit oprindelige forslag: afsnittet om strukturfondene er nødvendigt for at sikre, at de undtagelser, der gælder for forvaltningen af disse bevillinger, forankres i finansforordningen. Hvad angår ordningen med finansielle korrektioner, gælder her de almene retsregler, der er fastsat i afsnit IV i del I. De detaljerede procedureregler herfor, som foreslås af Parlamentet, fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.

2.7.3. Forskning

Revisionsretten har foreslået, at også dette afsnit bortfalder. Kommissionen agter imidlertid at fastholde det, idet der heri fastsættes undtagelser fra bestemmelserne i del I i form af velbegrundede, særlige bestemmelser om ABB og om overførsler samt særlige bestemmelser om FFC.

2.7.4. Foranstaltninger udadtil

Revisionsretten har givet udtryk for, at den anser dette afsnit for overflødigt. Rådet er derimod positivt indstillet over for et sådant afsnit, især fordi det giver et grundlag for fælles foranstaltninger i samarbejde med internationale organisationer (artikel 164). Kommissionen fastholder dette afsnit af hensyn til sammenhængen i teksten og dennes læselighed.

Revisionsretten har fundet, at de minimumsstandarder, der er fastsat for decentral anvendelse af budgetmidler i tredjelande, er urealistiske og vanskelige at kontrollere (artikel 165). Kommissionen har derfor gennemgået de pågældende standarder og foreslår en ny formulering, så der i stedet stilles krav om opfyldelse af bestemte målsætninger, mens den administrative struktur ikke behøver at være identisk med strukturen i EU-institutionerne.

Kommissionen havde, for så vidt angår foranstaltninger udadtil, foreslået den 31. december i år N + 3 som sidste frist for indgåelse af kontrakter, hvor N er det år, hvor bevillingerne afsættes (den budgetmæssige forpligtelse), altså en længere frist end fastsat i de generelle bestemmelser (artikel 77, stk. 2). Revisionsretten finder denne frist for kort, især når det drejer sig om udviklingsprojekter, mens Rådet finder den for lang og går ind for at sætte den til N + 2. Kommissionen fastholder derfor sit oprindelige forslag, der ligger midt imellem.

Kommissionen havde desuden i dette afsnit (artikel 170) foreslået en undtagelse fra princippet om medfinansiering i forbindelse med tilskud. For Revisionsretten, der afviser princippet, er denne undtagelse overflødig. Efter Rådets opfattelse derimod er både princippet og undtagelsen herfra velbegrundede, men det mener, at undtagelsen bør begrænses til området humanitær bistand. Dette ville imidlertid medføre, at iværksættelsen af udviklingsprojekter i de fattigste lande ville blive blokeret. Kommissionen fastholder sit oprindelige forslag, der ligger midt imellem disse to modsatte opfattelser.

2.7.5. Kontorer

Ud fra den betragtning, at der i fremtiden vil kunne oprettes nye kontorer, har Revisionsretten og Europa-Parlamentet foreslået, at der indføjes et afsnit, der gælder for kontorer generelt, og ikke kun for OPOCE og OLAF.

Kommissionen agter at efterkomme denne anbefaling ved i forslaget at indføje et afsnit om kontorer, der indeholder et generelt kapitel om kontorer, med almindelige bestemmelser, der gælder for alle kontorer, og et kapitel med særlige bestemmelser om OLAF.

2.8. Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser (del III)

2.8.1. Agenturer

Revisionsretten og Europa-Parlamentet har foreslået, at finansforordningen for agenturerne udformes i overensstemmelse med en rammeforordning vedtaget af Kommissionen efter høring af Revisionsretten, Europa-Parlamentet og Rådet.

Kommissionen går ind for dette forslag og fastsætter en frist for vedtagelsen af de nævnte institutioners udtalelser.

Desuden foreslår Kommissionen, at dechargen for gennemførelsen af agenturernes budgetter overdrages Europa-Parlamentet, og at Kommissionens interne revisor over for agenturerne har de samme beføjelser som over for Kommissionens tjenestegrene. De specifikke bestemmelser for agenturerne bør vedtages, således at de er i overensstemmelse med finansforordningen.

3. HENSYNTAGEN TIL EUROPA-PARLAMENTETS ÆNDRINGS-FORSLAG

I et bilag angives holdningen til hvert af de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet vedtog den 31. maj 2001.

4. KONKLUSIONER

Kommissionen fremsender, i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 250, dette forslag til Rådet med henblik på vedtagelse inden for den frist, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Göteborg [1].

[1] Punkt 18 i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Göteborg har følgende ordlyd: "Finansforordningen, der er blevet omarbejdet, bør vedtages inden udgangen af 2002".

2000/0203 (CNS)

Ændret forslag til RÅDETS FORORDNING (EF, EKSF, Euratom) om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 279,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 78 h,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [2],

[2] EFT L 96 E af 27.3.2001, s. 1.

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [3],

[3] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten [4],

[4] EFT L 162 af 5.6.2001, s. 1.

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [5], og

[5] EFT C 260 af 17.9.2001, s. 42.

ud fra følgende betragtninger:

(1) De forhold, der gjorde sig gældende, da finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [6] blev vedtaget, har ændret sig meget som følge af de forskellige udvidelser, indførelsen af de finansielle overslag som ramme om budgettet og de institutionelle ændringer, og finansforordningen er derfor flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. I anledning af de nye ændringer, der er nødvendige for at sikre en forenkling af lovgivning og administration og en endnu strammere forvaltning af Fællesskabernes finanser, bør der af klarhedshensyn ske en fuldstændig omarbejdning af finansforordningen af 21. december 1977.

[6] EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Forordning sidst ændret ved forordning (EF, EKSF, Euratom). nr. 762/2001 (EFT L 111 af 20.4.2001, s. 1).

(2) Denne forordning bør begrænse sig til at fastlægge hovedprincipperne og grundreglerne for alle de budgetspørgsmål, der er omhandlet i traktaterne, mens de detaljerede bestemmelser bør henvises til en forordning om gennemførelses-bestemmelserne (i det følgende benævnt: "gennemførelses bestemmelserne") for at sikre et bedre regelhierarki og gøre finansforordningen lettere at læse.

(3) Med hensyn til budgetprincipper bør de fire grundlæggende budgetretlige principper (enhedsprincippet, bruttoprincippet, specificeringsprincippet og princippet om etårighed) og principperne om ligevægt, regningsenhed, forsvarlig økonomisk forvaltning og klarhed og åbenhed overholdes ved opstillingen og gennemførelsen af budgettet.

(4) Denne forordning bør bekræfte disse principper, begrænse undtagelserne til det strengt nødvendige og fastsætte klare rammer for undtagelserne.

(5) Med hensyn til enhedsprincippet bør det i denne forordning nævnes, at den også finder anvendelse på udgifterne til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og samarbejdet om retlige og indre anliggender, når de afholdes over budgettet. Stillingsfortegnelsen for fællesskabsorganerne bør fastlægges af budgetmyndigheden som led i budgetproceduren under hensyn til dens faktiske eller potentielle indvirkning på antallet af EU-ansatte og på det almindelige budget via det tilskud, der udbetales eller er afsat til disse organer, og på de pensioner, der vil blive udbetalt til deres personale.

(6) Med hensyn til bruttoprincippet bør mulighederne for tilbagebetaling af acontobeløb og for genanvendelse afskaffes, idet de delvis bør erstattes af øremærkede indtægter. De særlige regler, der gælder for strukturfondene, må ikke berøres af disse ændringer.

(7) Med hensyn til specificeringsprincippet har Kommissionen brug for en vis fleksibilitet i forvaltningen, så den kan overføre personale- og administrationsbevillinger mellem afsnit, der vedrører forskellige politikområder, og mellem forskellige kapitler for aktionsudgifter. Denne forordning bør således tillade en integreret opstilling af tildelingen af økonomiske og administrative ressourcer efter formål. Desuden bør procedurerne for overførsel af administrationsbevillinger harmoniseres for alle de øvrige institutioner, således at overførsler mellem forskellige afsnit henhører under budgetmyndighedens kompetence, mens overførsler inden for et afsnit henhører under hver enkelt institutions kompetence. Budgetmyndigheden kan kun oprette reserver i to tilfælde, nemlig når der ikke findes et retsgrundlag, og når det er usikkert, om bevillingerne er tilstrækkelige eller kan anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

(8) Med hensyn til princippet om etårighed bør der på alle områder anvendes opdelte bevillinger, idet den tekniske ordning, der for øjeblikket gælder for bevillingerne til Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), dog bør bibeholdes. Beslutninger om fremførsler af forpligtelses- og betalingsbevillinger bør træffes af den pågældende institution på grund af den forenkling, der følger af afskaffelsen af de ikke-opdelte bevillinger. Tillægsperioderne bør kun benyttes i de tilfælde, hvor det er strengt nødvendigt, nemlig i forbindelse med betalinger under EUGFL.

(9) Med hensyn til princippet om klarhed og åbenhed bør der sikres bedre information om gennemførelsen af budgettet og regnskabsføringen. Der skal også fastsættes en ufravigelig tidsfrist for offentliggørelsen af budgettet, og man bør knæsætte princippet om foreløbig offentliggørelse, foranlediget af Kommissionen, mellem det tidspunkt, hvor Europa-Parlamentets formand erklærer budgettet for vedtaget, og den officielle offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Desuden bør negative udgifter herefter behandles som øremærkede indtægter for således at afskaffe negative beløb. Muligheden for en negativ reserve bør imidlertid bibeholdes.

(10) Endelig bør princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning defineres ved henvisning til principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, og overholdelsen af princippet bør sikres ved hjælp af målelige indikatorer, som gør det muligt at vurdere de opnåede resultater. Der bør foregå evaluering i hele et programs gennemførelsesperiode.

(11) Procedurerne for opstilling og udformning af budgettet bør harmoniseres og forenkles ved at afskaffe sondringen mellem tillægsbudgetter og ændringsbudgetter, som ikke har nogen praktisk betydning.

(12) I budgetsektionen vedrørende Kommissionen bør det være tilladt at opstille bevillingerne og indtægterne efter formål, dvs. en aktivitetsbaseret budgetlægning ("Activity Based Budgeting"), med henblik på at gøre forvaltningen af budgettet klarere i overensstemmelse med målene for forsvarlig økonomisk forvaltning, navnlig produktivitet og effektivitet.

(13) Kommissionen bør i personaleforvaltningen råde over en vis fleksibilitet i forhold til det antal stillinger, der er godkendt i budgettet, især set i lyset af de nye retningslinjer for forvaltningen, hvor det er resultaterne, der tæller, og ikke den måde, resultaterne er opnået på. Denne frihed vil dog fortsat være underlagt den dobbelte begrænsning, som ligger i størrelsen af budgetbevillingerne og det samlede antal tildelte stillinger. Lønklasse A1 og A2 udelukkes desuden herfra.

(14) Det bør præciseres, hvorledes budgettet kan gennemføres, idet det nemlig enten kan gennemføres fra centralt hold af Kommissionen eller ved delt forvaltning sammen med medlemsstaterne eller decentraliseret forvaltning sammen med modtager-tredjelande eller endelig sammen med internationale offentligretlige organisationer. Forvaltningen fra centralt hold bør enten kunne varetages direkte af Kommissionens tjenestegrene eller indirekte ved uddelegering til andre offentligretlige organer på nationalt plan eller fællesskabsplan. De forskellige gennemførelsesmetoder skal sikre, at uanset hvilket organ der varetager alle eller en del af gennemførelses-transaktionerne, så overholdes procedurerne, der beskytter Fællesskabets midler, samtidig med at det understreges, at det endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet i henhold til EF-traktatens artikel 274 påhviler Kommissionen.

(15) Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet medfører, at den ikke kan uddelegere offentlige forvaltningsopgaver, der indebærer skønsbeføjelser. Dette princip bør fastslås i forordningen, der desuden bør præcisere omfanget af de opgaver, der kan uddelegeres. Det bør også understreges, at privatretlige organer, med undtagelse af organer, der er tildelt en offentlig opgave under staternes garanti, ikke kan udføre handlinger vedrørende budgetgennemførelsen, men kun opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art.

(16) Overholdelsen af principperne om klarhed og åbenhed og forsvarlig økonomisk forvaltning indebærer, at de offentligretlige organer eller organer, der har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave under statens garanti, og som gennemførelsesopgaverne uddelegeres til for Kommissionens regning, bør råde over klare procedurer for indgåelse af aftaler, over en effektiv intern kontrol, over et regnskabs-aflæggelsessystem, som er adskilt fra resten af deres aktiviteter, og over en ekstern revision.

(17) Denne forordning opfylder forpligtelserne i henhold til EF-traktatens artikel 279, idet den fastslår de anvisningsberettigedes, regnskabsførerens og den interne revisors beføjelser og ansvar. De anvisningsberettigede har det fulde ansvar for samtlige indtægts- og udgiftstransaktioner, der udføres under deres myndighed, idet de skal kunne redegøre for disse transaktioner, eventuelt også under en disciplinærprocedure. Følgelig bør de anvisningsberettigedes ansvar øges ved, at den centraliserede forudgående kontrol og særlig finansinspektørens forhåndspåtegning af indtægts- og udgiftstransaktioner og regnskabsførerens kontrol med den frigørende påtegning afskaffes. Regnskabsføreren er fortsat ansvarlig for betalingernes korrekte gennemførelse, for opkrævningen af indtægter og for inddrivelsen af fordringer. Han er ansvarlig for likviditetsstyringen og for regnskabsføringen og udarbejder institutionernes finansielle oversigter. Den interne revisor udøver sine funktioner efter de internationale standarder på området. Hans funktion er at give institutionene rimelige garantier for, at de forvaltnings- og kontrolsystemer, som de anvisnings-berettigede har etableret, fungerer tilfredsstillende. Den interne revisor er ikke involveret i de finansielle transaktioner. Hans opgave er ikke at udføre en kontrol af sådanne transaktioner forud for den anvisningsberettigedes beslutninger, en funktion, der fremover udelukkende påhviler den anvisningsberettigede.

(18) De anvisningsberettigedes, regnskabsførernes og forskudsbestyrernes ansvar adskiller sig ikke principielt fra det ansvar, der påhviler andre tjenestemænd og øvrige ansatte, og de bør inden for rammerne af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber være omfattet af de eksisterende disciplinære og økonomiske sanktioner. Til gengæld bør man bibeholde visse specifikke bestemmelser, hvori opregnes særlige typer af fejl, som regnskabsførere og forskudsbestyrere kan tænkes at begå på grund af arten af deres opgaver; de bør ikke længere have adgang til nogen særlig godtgørelse eller forsikring. Med henblik på tilfælde, der ikke indebærer svig, bør hver institution, for at give ansættelsesmyndigheden den nødvendige ekspertise, etablere en særlig instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder; denne afgør, om den pågældende uregelmæssighed medfører et disciplinært eller økonomisk ansvar for den pågældende tjenestemand eller ansatte, og hvis den har opdaget systemfejl, sender den en rapport til den anvisningsberettigede og den interne revisor. Derimod bør det i forordningen fastsættes, at tilfælde, hvor der er tale om svig, henvises til behandling efter de gældende bestemmelser om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og om bekæmpelse af korruption, der involverer tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber eller i medlemsstaterne.

(19) Begreberne budgetmæssig og retlig udgiftsforpligtelse og betingelserne for anvendelsen heraf bør defineres. For tidsmæssigt at begrænse den mulige budget-mæssige virkning af Kommissionens beslutninger og begrænse omfanget af sovende forpligtelser bør det tidsrum, hvori der kan indgås retlige enkeltforpligtelser på grundlag af samlede budgetmæssige forpligtelser, begrænses.

(20) Denne forordning bør definere de typer af betalinger, som de anvisningsberettigede kan foretage. Gennemførelse af betalinger bør hovedsagelig ske på grundlag af foranstaltningens effektivitet og af dens resultater.

(21) Denne forordning bør præcisere, at udgifter fastsættes, anvises til betaling og betales inden for en tidsfrist, der vil blive fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, idet en overskridelse af denne frist giver kreditorerne ret til morarenter, der afholdes over budgettet.

(22) Med hensyn til aftaler bør Europa-Parlamentets og Rådets direktiver om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af aftaler om offentlige indkøb, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder anvendes på offentlige aftaler, som institutionerne indgår for egen regning; principperne i dem bør også tjene som grundlag for de regler, der finder anvendelse på alle aftaler, der indgås for tredjemands regning.

(23) For at forebygge uregelmæssigheder, bekæmpe svig og bestikkelse og fremme en forsvarlig og effektiv forvaltning bør ansøgere eller bydende, der har gjort sig skyldige i uregelmæssigheder, svig eller bestikkelse eller befinder sig i en interessekonflikt, udelukkes fra tildelingen af kontrakter.

(24) For at sikre den nødvendige klarhed bør ansøgere og bydende på behørig måde informeres om tildelingen af kontrakter.

(25) Endelig bør det nuværende Rådgivende Udvalg for Indkøb og Aftaler nedlægges som led i ansvarliggørelsen af de anvisningsberettigede.

(26) Tildeling af og kontrol med fællesskabstilskud bør reguleres ved specifikke bestemmelser baseret på principperne om klarhed og åbenhed, ligebehandling, samfinansiering, kollektiv vurdering og kontrol samt det princip, at der ikke kan ydes tilskud med tilbagevirkende kraft.

(27) For at undgå kumulering af tilskud bør der ikke to gange kunne ydes tilskud til finansiering af samme foranstaltning eller til finansiering af løbende udgifter for samme regnskabsår.

(28) For at sikre de nødvendige redskaber til bekæmpelse af svig og bestikkelse bør der fastlægges en række grunde, der medfører udelukkelse fra tildelingen af tilskud, svarende til reglerne i forbindelse med tildeling af offentlige kontrakter.

(29) For at præcisere institutionens og modtagerens rettigheder og pligter bør tildelingen af tilskud baseres på en skriftlig aftale.

(30) Med hensyn til regnskabsføring og regnskabsaflæggelse bør det præciseres, at regnskabet består af et almindeligt regnskab og et budgetregnskab, og det bør understreges, at det almindelige regnskab opstilles med henblik på opgørelse af formuestillingen, mens budgetregnskabet bruges ved opgørelsen af resultatet af budgetgennemførelsen og beretningerne om gennemførelsen af budgettet.

(31) De principper, som det almindelige regnskab og årsregnskabet er baseret på, bør defineres med henvisning til de internationalt anerkendte regnskabsprincipper og til Rådets direktiver om årsregnskaberne for visse selskabsformer i det omfang, de er relevante for det offentlige.

(32) Bestemmelserne om fremlæggelse af oplysninger om gennemførelsen af budgettet bør ændres, så disse oplysninger udvides til også at omfatte anvendelsen af fremførte, genopførte og genanvendte bevillinger samt de forskellige fællesskabsretlige organer, og således at fremlæggelsen af de månedlige oplysninger og beretningen om gennemførelsen, der tre gange om året skal forelægges budgetmyndigheden, organiseres bedre.

(33) De regnskabsmetoder, som institutionerne anvender, bør harmoniseres, og Kommissionens regnskabsfører bør på dette område have retten til at tage initiativer.

(34) Det bør præciseres, at anvendelsen af edb-systemer i den økonomiske forvaltning ikke må begrænse Revisionsrettens adgang til bilag.

(35) De upræcise begreber forskud og acontobeløb bør afskaffes. Udbetalingerne foretages i form af forfinansieringer, mellemliggende betalinger og betaling af saldo, medmindre hele beløbet udbetales på én gang.

(36) Med hensyn til ekstern kontrol og decharge har Kommissionen ganske vist det fulde ansvar for gennemførelsen af budgettet, men omfanget af den delte forvaltning, der udføres sammen med medlemsstaterne, gør det nødvendigt at kræve, at disse fuldt ud samarbejder med Kommissionen under hele Revisionsrettens kontrolprocedure og derefter under budgetmyndighedens dechargeprocedure.

(37) For at få regnskabsaflæggelsen og dechargeproceduren til at forløbe bedst muligt, bør den tidsplan, der fører frem til decharge, ændres.

(38) For at forbedre den interinstitutionelle procedure bør Kommissionen efter anmodning forelægge Europa-Parlamentet alle de oplysninger vedrørende det pågældende regnskabsår, der er nødvendige for, at dechargeproceduren kan forløbe godt, under skyldig hensyntagen til individets grundlæggende rettigheder, beskyttelsen af fortrolige forretningsoplysninger, bestemmelserne om retlige og disciplinære procedurer og Unionens interesser.

(39) For visse fællesskabspolitikker bør der indføres specifikke bestemmelser, som skal være baseret på principperne i nærværende forordning.

(40) Den forvaltningsmæssige særordning for EUGFL, herunder specielt det forhold, at forpligtelsesbevillingerne har samme størrelse som betalingsbevillingerne, og ordningen med bevillingsfremførsler, bør bibeholdes, idet den dog fra den 1. januar 2007 ikke længere bør gælde for bevillingerne til udvikling af landdistrikterne.

(41) For at sikre, at de samlede disponible bevillinger holdes på samme niveau, bør alle indtægter fra EUGFL, Garantisektionen, afsættes samlet til denne sektion.

(42) Der bør, for så vidt angår bevillingerne til EUGFL og administrationsudgifterne, åbnes mulighed for at indgå forudgående forpligtelser fra den 15. november i året før det pågældende regnskabsår.

(43) Med hensyn til strukturfondene bør mulighederne for tilbagebetaling af acontobeløb og genopførelse af bevillinger bibeholdes på de betingelser, der er fastsat i Kommissionens erklæring, der som bilag er knyttet til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene.

(44) Med hensyn til forskning bør budgettets udformning bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om aktivitetsbaseret budgetlægning, samtidig med at den smidighed i forvaltningen, som Det Fælles Forskningscenter har i dag, bevares.

(45) Med hensyn til foranstaltninger udadtil bør der åbnes mulighed for at decentralisere forvaltningen af bistanden til tredjelande på betingelse af, at Kommissionen opnår garantier for en forsvarlig økonomisk forvaltning, og at modtagerlandet over for Kommissionen har ansvaret for de udbetalte midler.

(46) Finansieringsaftaler eller kontrakter, der indgås med modtagerlandet eller et organ, der er undergivet offentlig national ret, fællesskabsret eller international ret, eller med privatretlige fysiske eller juridiske personer, bør indeholde de almindelige principper for indgåelse af aftaler, der er fastsat i afsnit V i del I og i afsnit IV i del II i denne forordning, for så vidt angår foranstaltninger udadtil.

(47) Der bør i et særligt afsnit fastsættes generelle bestemmelser om forvaltningen af de europæiske kontorer. I betragtning af den status, som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har, og dets særlige mandat, bør de specifikke bestemmelser om dets forvaltning samles i et særligt kapitel inden for nævnte afsnit.

(48) De bestemmelser, der specielt gælder for administrationsbevillinger, bør ligeledes samles i et særligt afsnit.

(49) Med hensyn til gennemførelsen af programmer vedrørende udvikling af landdistrikterne og ledsageforanstaltninger bør det understreges, at de særlige bestemmelser for forvaltningen af bevillinger, der gælder for EUGFL, Garanti-sektionen, kun gælder indtil udløbet af indeværende programmeringsperiode.

(50) Ændringen af tidsplanen for konsolidering af institutionernes årsregnskaber bør udsættes til regnskabsåret 2005, så der bliver tid til at få indført de nødvendige interne procedurer på området.

(51) Der bør i forbindelse med proceduren for vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser til denne forordning fastsættes tidsfrister, der sikrer, at enhver ændring af finansforordningen rent faktisk træder i kraft inden for en rimelig frist.

(52) Med hensyn til de finansielle bestemmelser for organer etableret af Fællesskaberne i form af juridiske personer, der vil kunne modtage tilskud over budgettet, bør der sikres passende rammer, der tilpasses de særlige behov i forbindelse med forvaltningen af dem. Samtidig er det nødvendigt at harmonisere bestemmelserne om bl.a. decharge og regnskabsføring, uden at man på nogen måde må anfægte den operationelle selvstændighed, der er nødvendig, for at disse organer kan udføre deres hverv. Kommissionens interne revisor bør over for disse organer udøve de samme beføjelser som dem, han udøver over for Kommissionens tjenestegrene. Disse organers specifikke bestemmelser bør tilpasses for at bringe dem i overensstemmelse med denne finansforordning -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Del I FÆLLES BESTEMMELSER

AFSNIT I GENSTAND

Artikel 1 (Oprindeligt forslag: artikel 1)

Denne forordning fastlægger regler for opstilling og gennemførelse af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, i det følgende benævnt "budgettet".

Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden sidestilles ved anvendelsen af denne forordning med Fællesskabets institutioner.

Artikel 2 (Ny)

Enhver anden retsforskrift vedrørende gennemførelsen af budgettet, med hensyn til indtægter eller udgifter, skal være baseret på de principper, der er anført i afsnit II.

AFSNIT II Budgetprincipper

Artikel 3 (Oprindeligt forslag: artikel 2)

Budgettet opstilles og gennemføres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning og under overholdelse af principperne om enhed, etårighed, ligevægt, regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning samt klarhed og åbenhed.

Kapitel 1 Enhedsprincippet

Artikel 4 (Oprindeligt forslag: artikel 3)

1. Budgettet er det dokument, der hvert år på forhånd angiver og godkender de indtægter og udgifter, der skønnes at være nødvendige for Fællesskaberne.

2. Fællesskabernes udgifter og indtægter omfatter:

a) Det Europæiske Fællesskabs udgifter og indtægter, herunder administrationsudgifterne i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og samarbejdet om retlige og indre anliggender samt de dertil hørende aktionsudgifter, såfremt disse afholdes over budgettet.

b) Det Europæiske Kul - og Stålfællesskabs administrationsudgifter og indtægter.

c) Det Europæiske Atomenergifællesskabs udgifter og indtægter.

3. På budgettet opføres sikkerhedsstillelsen for Fællesskabernes lånoptagelses- og långivningstransaktioner samt betalingerne til garantifonden for aktioner i forhold til tredjeland.

Artikel 5 (Oprindeligt forslag: artikel 4)

1. Enhver indtægt og udgift skal konteres en budgetpost, jf. dog artikel 74.

2. Der kan ikke indgås forpligtelse eller udstedes betalingsanvisning for en udgift ud over de godkendte bevillinger.

3. En bevilling kan ikke opføres på budgettet, hvis den ikke svarer til en udgift, der anses for nødvendig.

4. Renter af midler, der fortsat er De Europæiske Fællesskabers ejendom, opføres som generelle indtægter på budgettet, jf. dog artikel 74.

Kapitel 2 Princippet om etårighed

Artikel 6 (Oprindeligt forslag: artikel 5)

Bevillingerne på budgettet gælder for ét regnskabsår, som begynder den 1. januar og slutter den 31. december.

Artikel 7 (Oprindeligt forslag: artikel 6)

1. Budgettet omfatter opdelte bevillinger, der består af forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger.

2. Forpligtelsesbevillingerne dækker de samlede omkostninger ved de retlige forpligtelser, der indgås i det pågældende regnskabsår, jf. dog artikel 77, stk. 2, og artikel 167, stk. 2.

3. Betalingsbevillingerne dækker de betalinger, der er nødvendige til opfyldelse af retlige forpligtelser, der er indgået i det pågældende eller tidligere regnskabsår.

4. Stk. 1 og 2 berører ikke de særlige bestemmelser i afsnit I, IV og VI i del II. De er ikke til hinder for, at der kan indgås samlede forpligtelser eller budgetmæssige forpligtelser opdelt i årlige trancher.

Artikel 8 (Oprindeligt forslag: artikel 7)

1. Indtægterne opføres på regnskabet for et regnskabsår på grundlag af de beløb, der er oppebåret i løbet af regnskabsåret. Egne indtægter for januar i det følgende regnskabsår kan dog indbetales før tiden i medfør af Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.

2. Opførelsen af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften, den supplerende indtægt baseret på BNI og eventuelle finansielle bidrag justeres i overensstemmelse med den forordning, der omhandles i stk. 1.

3. De afsatte bevillinger for et regnskabsår kan kun anvendes til dækning af udgifter, som der er indgået forpligtelser for, og som er betalt i det pågældende regnskabsår, jf. dog undtagelserne i afsnit I i del II, samt til dækning af skyldige beløb som følge af forpligtelser fra tidligere regnskabsår.

4. Forpligtelserne opføres i regnskabet på grundlag af de retlige forpligtelser, der er indgået indtil den 31. december, under forbehold af de samlede forpligtelser, der er omhandlet i artikel 77, stk. 2, og af de finansieringsaftaler, der er omhandlet i artikel 167, stk. 2, som opføres på grundlag af de budgetmæssige forpligtelser, der er indgået indtil 31. december.

5. Betalingerne opføres på regnskabet for et regnskabsår på grundlag af de betalinger, som regnskabsføreren har foretaget indtil den 31. december i det pågældende regnskabsår.

6. Uanset stk. 4 og 5 opføres EUGFL, Garantisektionens udgifter på regnskabet for et regnskabsår efter reglerne i afsnit I i del II.

Artikel 9 (Oprindeligt forslag: artikel 8)

1. Forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, som ikke er udnyttet ved udgangen af det regnskabsår, for hvilket de er opført, bortfalder.

De kan imidlertid fremføres, men kun til det følgende regnskabsår, hvis institutionen træffer beslutning herom senest den 15. februar i overensstemmelse med stk. 2 og 3.

2. For så vidt angår forpligtelsesbevillinger, kan fremførslen vedrøre:

a) Enten beløb svarende til de forpligtelsesbevillinger, for hvilke samtlige de i artikel 60 definerede forberedende etaper forud for indgåelsen af forpligtelsen er afsluttet pr. 31. december; der kan indgås forpligtelser for disse beløb til og med den 31. marts det følgende år.

b) Eller beløb, der er nødvendige, når lovgivningsmyndigheden har vedtaget den grundlæggende retsakt i løbet af regnskabsårets sidste kvartal, og Kommissionen ikke senest den 31. december har været i stand til at indgå forpligtelser for de bevillinger, der er opført hertil på budgettet.

3. For så vidt angår betalingsbevillinger, kan fremførslen vedrøre beløb, der er nødvendige til dækning af tidligere indgåede forpligtelser eller er knyttet til fremførte forpligtelsesbevillinger, når de bevillinger, der er opført under de pågældende poster på budgettet for det efterfølgende regnskabsår, ikke kan dække behovet. Den pågældende institution skal i første række anvende de for det indeværende regnskabsår godkendte bevillinger og kun anvende fremførte bevillinger, når førstnævnte bevillinger er opbrugt.

4. Institutionen underretter senest den 15. marts Europa-Parlamentet og Rådet, i det følgende benævnt "budgetmyndigheden", om sin beslutning om fremførsel og redegør samtidig for, hvordan de i stk. 2 og 3 fastsatte kriterier for hver budgetpost er anvendt på de enkelte fremførsler.

5. Bevillinger anbragt i reserve og bevillinger vedrørende personaleudgifter kan ikke fremføres.

Artikel 10 (Oprindeligt forslag: artikel 9)

Uudnyttede indtægter og disponible bevillinger pr. 31. december hidrørende fra de øremærkede indtægter, der omhandles i artikel 18, fremføres automatisk. Disponible bevillinger svarende til fremførte øremærkede indtægter skal anvendes først.

Artikel 11 (Oprindeligt forslag: artikel 10)

Frigørelser, som følger af, at bevillinger ikke eller kun delvis er udnyttet til de foranstaltninger, hvortil de er afsat, og som finder sted i senere regnskabsår i forhold til det regnskabsår, for hvilket de er opført på budgettet, medfører, at de tilsvarende bevillinger annulleres.

Artikel 12 (Oprindeligt forslag: artikel 11)

Så snart budgettet er endeligt vedtaget, kan der indgås forpligtelser for de herpå opførte bevillinger med virkning fra 1. januar, jf. dog de undtagelser, der er nævnt i afsnit I og VI i del II.

Artikel 13 (Oprindeligt forslag: artikel 12)

1. Er budgettet ikke endeligt vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, finder bestemmelserne i EF-traktatens artikel 273, EKSF-traktatens artikel 78b og Euratom-traktatens artikel 178 anvendelse på forpligtelser og betalinger vedrørende udgifter, der i princippet er godkendt i det seneste behørigt vedtagne budget.

2. Hvis tildeling af to eller flere foreløbige tolvtedele efter traktaternes bestemmelser for et bestemt kapitels vedkommende ikke gør det muligt at dække de udgifter, der er nødvendige for at undgå at bryde kontinuiteten i Fællesskabernes aktivitet på det pågældende område, kan en overskridelse af det bevillingsbeløb, der er opført i det tilsvarende kapitel på det foregående regnskabsårs budget, undtagelsesvis tillades efter de fremgangsmåder, der er omhandlet i traktaterne. I så fald må de samlede godkendte bevillinger på det foregående regnskabsårs budget ikke overskrides.

Kapitel 3 Ligevægtsprincippet

Artikel 14 (Oprindeligt forslag: artikel 13)

1. Der skal på budgettet være ligevægt mellem indtægter og betalingsbevillinger.

2. Fællesskaberne kan ikke optage lån til dækning af et budgetunderskud. De kan dog optage lån, men kun med det formål at erhverve byggegrunde og bygninger, og kun hvis sådanne lån frembyder alle de garantier, der er nødvendige for at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning.

Artikel 15 (Oprindeligt forslag: artikel 14)

1. Saldoen for hvert regnskabsår opføres på budgettet for det følgende regnskabsår som indtægt, hvis der er tale om et overskud, eller som betalingsbevilling, hvis der er tale om et underskud.

2. Overslag over sådanne indtægter eller betalingsbevillinger opføres på budgettet under budgetbehandlingen eller eventuelt gennem forelæggelse af en ændringsskrivelse efter fremgangsmåden i artikel 34. De opstilles i overensstemmelse med Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om Fællesskabernes egne indtægter.

3. Efter fremlæggelsen af årsregnskabet for hvert regnskabsår vil differencen i forhold til overslagene blive opført på budgettet for det følgende regnskabsår gennem et ændringsbudget i overensstemmelse med artikel 37.

Kapitel 4 Princippet om regningsenhed

Artikel 16 (Oprindeligt forslag: artikel 15)

Budgettet opstilles og gennemføres og regnskaberne aflægges i euro.

Til dækning af likviditetsbehov som omhandlet i artikel 61 kan regnskabsføreren - og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren - dog gennemføre transaktioner i nationale valutaer på nærmere vilkår, der fastlægges i forordningen til gennemførelseaf nærværende forordning, herefter "gennemførelsesbestemmelserne".

Kapitel 5 Bruttoprincippet

Artikel 17 (Oprindeligt forslag: artikel 16)

Samtlige indtægter skal dække samtlige betalingsbevillinger, jf. dog artikel 18. Indtægter og udgifter opføres uden modregning, jf. dog artikel 20.

Artikel 18 (Oprindeligt forslag: artikel 17, stk. 1)

1. Følgende kategorier af indtægter er øremærkede til finansiering af bestemte former for udgifter:

a) medlemsstaternes finansielle bidrag til visse forskningsprogrammer i medfør af Rådets afgørelse om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter

b) renterne af de deponeringer og bøder, der er omhandlet i forordningen om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud

c) indtægter, der har et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og arv

d) bidrag til fællesskabsaktiviteter fra tredjelande og forskellige organer

e) indtægter fra tredjemand for levering af varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder udført på dennes anmodning

f) indtægter fra tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt uretmæssigt

g) indtægter fra levering af varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder, der udføres for andre institutioner eller organer, herunder sådanne institutioners og organers tilbagebetalinger af udlæg for tjenesterejser

h) forsikringserstatninger

i) indtægter i forbindelse med udlejning

j) indtægter fra salg af publikationer og film, også på elektroniske medier.

2. I det relevante retsgrundlag kan det også foreskrives, at de forventede indtægter øremærkes til finansiering af bestemte former for udgifter.

3. Budgettet skal indeholde poster til opførelse af de kategorier af øremærkede indtægter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og beløbet skal så vidt muligt anføres.

Artikel 19 (Oprindeligt forslag: artikel 17, stk. 2)

1. Kommissionen kan modtage enhver form for donation til fordel for Fællesskaberne, bl.a. fonde, tilskud, gaver og arv.

2. Kommissionen kan kun modtage donationer, der vil kunne medføre en eller anden form for forpligtelse, efter forhåndsgodkendelse fra Parlamentet og Rådet, der udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Er der ikke rejst indvending inden for nævnte frist, afgør Kommissionen endeligt, om den vil tage imod donationen.

Artikel 20 (Oprindeligt forslag: artikel 18)

1. I gennemførelsesbestemmelserne kan angives de tilfælde, hvor visse indtægter kan fratrækkes fakturaer eller betalingsanmodninger, og hvor der da udstedes betalingsanvisning på nettobeløbet.

2. Prisen på varer og tjenesteydelser, der leveres til Fællesskaberne, skal opføres på budgettet med beløbet eksklusive afgifter, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af medlemsstaterne i henhold til protokollen om De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter eller af tredjelande i henhold til relevante aftaler.

3. Der kan justeres for kursdifferencer, som registreres under budgetgennemførelsen. Det positive eller negative slutresultat indregnes i regnskabsåret saldo.

Kapitel 6 Specificeringsprincippet

Artikel 21 (Oprindeligt forslag: artikel 19)

Bevillingerne fordeles efter formål på afsnit og kapitler; kapitlerne underinddeles i artikler og konti.

Artikel 22 (Oprindeligt forslag: artikel 20)

1. Hver institution kan, inden for sin budgetsektion, foreslå budgetmyndigheden overførsler fra afsnit til afsnit.

Kommissionen videresender de andre institutioners forslag om overførsel fra afsnit til afsnit til budgetmyndigheden med henblik på dennes afgørelse. Kommissionen kan vedlægge disse forslag sin udtalelse.

2. Hver institution kan, inden for sin budgetsektion, foretage overførsler fra kapitel til kapitel og fra artikel til artikel. Institutionerne underretter budgetmyndigheden og Kommissionen om de overførsler, de har foretaget.

3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 anfægter ikke de særlige bestemmelser, der i artikel 23 er fastsat for Kommissionen.

Artikel 23 (Oprindeligt forslag: artikel 21)

1. Kommissionen kan inden for sin budgetsektion:

a) overføre bevillinger inden for artikler og, med undtagelse af personale- og driftsudgifter, fra artikel til artikel inden for hvert kapitel

b) for så vidt angår personale- og administrationsudgifter, overføre bevillinger fra afsnit til afsnit, forudsat at der er tale om bevillinger anvendt til samme formål

c) for så vidt angår aktionsudgifter, overføre bevillinger mellem kapitler inden for samme afsnit, dog højst 10% af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen sker.

Senest tre uger før den foretager de overførsler, der er omhandlet i første afsnit, litra b) og c), underretter Kommissionen budgetmyndigheden om sin beslutning.

2. Kommissionen kan, inden for sin budgetsektion, forelægge budgetmyndigheden forslag om andre overførsler end dem, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 24 (Oprindeligt forslag: artikel 22)

1. Budgetmyndigheden træffer afgørelse om bevillingsoverførsler efter stk. 2, 3 og 4, jf. dog de undtagelser, der er omhandlet i afsnit I i del II.

2. Når overførselsforslag vedrører bevillinger til dækning af udgifter, der er en nødvendig følge af traktaterne eller af retsakter udstedt i henhold til disse, skal Rådet efter høring af Europa-Parlamentet træffe afgørelse med kvalificeret flertal inden for en frist på seks uger, medmindre sagen er af hastende karakter. Europa-Parlamentet afgiver sin udtalelse i så god tid, at Rådet har mulighed for at gøre sig bekendt med den og træffe afgørelse inden for den anførte frist. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden fristens udløb, betragtes overførselsforslagene som godkendt.

3. Når overførselsforslag vedrører udgifter, der ikke er en nødvendig følge af traktaterne eller af retsakter udstedt i henhold til disse, skal Europa-Parlamentet efter høring af Rådet træffe afgørelse inden for en frist på seks uger, medmindre sagen er af hastende karakter. Rådet afgiver sin udtalelse med kvalificeret flertal i så god tid, at Europa-Parlamentet har mulighed for at gøre sig bekendt med den og træffe afgørelse inden for den anførte frist. Er der ikke truffet afgørelse inden fristens udløb, betragtes overførselsforslagene som godkendt.

4. Overførselsforslag, der vedrører såvel udgifter, der er en nødvendig følge af traktaterne eller af retsakter udstedt i henhold til disse, som andre udgifter, betragtes som godkendt, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har truffet anden afgørelse inden for en frist på seks uger fra de to institutioners modtagelse af forslagene. Hvis Europa-Parlamentet nedsætter beløbet i et sådant overførselsforslag med ét beløb, og Rådet nedsætter beløbet med et andet beløb, betragtes det laveste beløb, som én af de to institutioner har accepteret, som godkendt. Hvis én af de to institutioner principielt afviser overførslen, kan den ikke foretages.

Artikel 25 (Oprindeligt forslag: artikel 23)

1. Der kan kun overføres bevillinger til budgetposter, hvorunder der på budgettet er opført en bevilling eller er anført bemærkningen pro memoria (p.m.).

2. Øremærkede indtægter kan kun overføres, hvis de anvendes til deres oprindelige formål.

Artikel 26 (Oprindeligt forslag: artikel 24)

1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, som vedrører bevillingerne til EUGFL, Garantisektionen, til strukturfondene og til forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i del II.

2. Beslutninger om overførsler, der skal muliggøre anvendelse af reserven vedrørende långivning og garanti for lån, som Fællesskaberne yder til tredjelande, og af reserven til nødhjælp, træffes af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen.

Proceduren i artikel 24 finder anvendelse. Men hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke kan blive enige om et beløb, der er forskelligt fra det, der er anført i Kommissionens forslag, eller hvis de afholder sig fra at træffe afgørelse, anses Kommissionens forslag om overførsel for vedtaget.

Kapitel 7 Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

Artikel 27 (Oprindeligt forslag: artikel 25)

1. Budgetbevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.

2. I henhold til princippet om sparsommelighed skal institutionen med henblik på gennemførelsen af sine aktiviteter stille de mindst omkostningskrævende ressourcer til rådighed i rette tid og i den rigtige mængde og af den rigtige kvalitet.

Princippet om produktivitet drejer sig om at sikre et optimalt forhold mellem input og output.

Princippet om effektivitet drejer sig om at nå de opstillede specifikke mål og nå de forventede resultater.

3. Der skal opstilles mål, hvis virkeliggørelse kan kontrolleres ved hjælp af kvantitative indikatorer.

4. For at sikre anvendelsen af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning skal institutionerne regelmæssigt foretage en evaluering af programmer eller foranstaltninger.

Artikel 28 (Oprindeligt forslag: artikel 26)

1. Ethvert forslag, der forelægges for den lovgivende myndighed, og som kan indvirke på budgettet, herunder på antallet af stillinger, skal ledsages af en finansierings-oversigt.

2. Under budgetbehandlingen giver Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige, for at udviklingen i bevillingsbehovene kan sammenlignes med de oprindelige overslag i finansieringsoversigterne. Kommissionen skal bl.a. oplyse, hvilke fremskridt der er gjort, og hvor langt den lovgivende myndighed er kommet i behandlingen af de forelagte forslag. Bevillingsbehovene justeres eventuelt i takt med udviklingen i forhandlingerne om retsgrundlaget.

Kapitel 8 Princippet om klarhed og åbenhed

Artikel 29 (Oprindeligt forslag: artikel 27)

1. Budgettet opstilles og gennemføres og regnskaberne aflægges under overholdelse af princippet om klarhed og åbenhed.

2. Budgettet og ændringsbudgetterne offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i De Europæiske Fællesskabers Tidende, på foranledning af Europa-Parlamentets formand.

Offentliggørelsen finder sted senest to måneder efter den dato, hvor budgettet erklæres for endeligt vedtaget.

Det konsoliderede årsregnskab offentliggøres i De Euro-pæiske Fællesskabers Tidende. De beretninger og den analyse af den økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres ligeledes i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 30

(Oprindeligt forslag: artikel 28)

1. Oplysninger om Fællesskabernes lånoptagelses- og långivningstransaktioner til fordel for tredjemand anføres i et bilag til budgettet.

2. Oplysninger om de transaktioner, der udføres af garantifonden for aktioner i forhold til tredjeland, anføres i årsregnskabet.

AFSNIT III OPSTILLING AF BUDGETTET OG DETTES STRUKTUR

KAPITEL 1 OPSTILLING AF BUDGETTET

Artikel 31 (Oprindeligt forslag: artikel 29)

Europa-Parlamentet, Rådet, De Europæiske Fællesskabers Domstol, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden opstiller hver især et overslag over deres udgifter og indtægter, som de sender til Kommissionen inden den 1. juli hvert år.

Institutionerne sender også til orientering overslagene til budgetmyndigheden inden den 1. juli hvert år. Kommissionen opstiller et overslag over sine egne udgifter og indtægter, som den også sender til budgetmyndigheden inden samme dato.

Ved udarbejdelsen af sit eget overslag anvender Kommissionen de oplysninger, der er nævnt i artikel 32.

Artikel 32 (Ny)

Hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 190, sender - i overensstemmelse med retsakten om oprettelse af organet - hvert år inden den 1. april Kommissionen et overslag over sine udgifter og indtægter, herunder en stillingsfortegnelse, samt sit arbejdsprogram.

Kommissionen sender disse dokumenter til budgetmyndigheden til orientering, undtagen i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 46, punkt 3, litra d).

Artikel 33 (Oprindeligt forslag: artikel 30)

1. Kommissionen forelægger hvert år senest den 1. september Rådet et foreløbigt budgetforslag. Dette sendes samtidig til Europa-Parlamentet.

Det foreløbige budgetforslag indeholder en generel oversigt over Fællesskabernes udgifter og indtægter, der sammenfatter de overslag, der omhandles i artikel 31.

2. Sammen med det foreløbige budgetforslag forelægger Kommissionen:

a) En analyse af den økonomiske forvaltning i det forløbne regnskabsår.

b) En udtalelse om de øvrige institutioners overslag. Udtalelsen kan indeholde afvigende overslag, der skal være behørigt begrundede.

c) Alle relevante arbejdsdokumenter vedrørende institutionernes stillingsforteg nelser og de tilskud, som Kommissionen yder til de organer, der er omhandlet i artikel 190, og til europaskolerne.

d) Oplysninger om mål for de enkelte aktiviteter og om en eventuelt disponibel evaluering.

Artikel 34 (Oprindeligt forslag: artikel 31)

1. Kommissionen kan, på eget initiativ eller efter anmodning fra de øvrige institutioner for så vidt angår deres respektive sektioner, forelægge Rådet en ændringsskrivelse til det foreløbige budgetforslag på grundlag af nyopdukkede faktorer, som ikke var kendte, da det foreløbige budgetforslag blev opstillet.

2. Kommissionen skal, medmindre andet er aftalt mellem institutionerne, eller ganske særlige omstændigheder gør sig gældende, forelægge en sådan ændringsskrivelse for Rådet senest tredive dage før Europa-Parlamentets førstebehandling af budgetforslaget. Rådet skal forelægge Europa-Parlamentet ændringsskrivelsen senest femten dage før den nævnte førstebehandling.

Artikel 35 (Oprindeligt forslag: artikel 32)

1. Rådet opstiller budgetforslaget efter den fremgangsmåde, der er fastsat i EF-traktatens artikel 272, EKSF-traktatens artikel 78 og Euratom-traktatens artikel 177.

2. Rådet forelægger budgetforslaget for Europa-Parlamentet senest den 5. oktober hvert år. Rådet vedlægger forslaget en begrundelse, hvori det i givet fald angiver grundene til, at det har fraveget det foreløbige budgetforslag.

Artikel 36 (Oprindeligt forslag: artikel 33)

1. Formanden for Europa-Parlamentet erklærer, efter den fremgangsmåde, der er fastsat i EF-traktatens artikel 272, EKSF-traktatens artikel 78 og Euratom-traktatens artikel 177, budgettet for endeligt vedtaget.

2. Når budgettet er endelig vedtaget, er medlemsstaterne fra den 1. januar i det følgende regnskabsår eller fra det tidspunkt, hvor budgettet erklæres for endeligt vedtaget, hvis dette sker efter den 1. januar, forpligtet til at overdrage Fællesskaberne skyldige beløb på de betingelser, der er fastsat i Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.

Artikel 37 (Oprindeligt forslag: artikel 34)

1. Kommissionen kan i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3, eller hvis det i øvrigt er nødvendigt, forelægge foreløbige forslag til ændringsbudgettet

Foreløbige forslag til ændringsbudget hidrørende fra de øvrige institutioner sendes til Kommissionen.

2. Kommissionen forelægger ethvert foreløbigt forslag til ændringsbudget for Rådet senest den 1. september hvert år, medmindre ganske særlige omstændigheder gør sig gældende. Den kan lade anmodninger om ændringsbudgetter hidrørende fra de øvrige institutioner ledsage af en afvigende udtalelse.

3. Budgetmyndigheden drøfter forslagene og tager i den forbindelse hensyn til, hvor meget sagen haster.

Artikel 38 (Oprindeligt forslag: artikel 35)

1. Når Rådet får forelagt et foreløbigt forslag til ændringsbudget, opstiller det et forslag til ændringsbudget i overensstemmelse med artikel 35.

2. Bortset fra tidsfristerne finder artikel 35 og 36 anvendelse på ændringsbudgetterne. Disse skal begrundes i forhold til de budgetter, hvis overslag de ændrer.

Artikel 39 (Oprindeligt forslag: artikel 36)

Kommissionen og budgetmyndigheden kan aftale at fremrykke visse datoer vedrørende fremsendelse af overslag samt vedtagelse og fremsendelse af det foreløbige budgetforslag og budgetforslaget; en sådan aftale må dog ikke medføre, at de perioder, der i EF-traktatens artikel 272, EKSF-traktatens artikel 78 og Euratom-traktatens artikel 177 er fastsat til behandling af disse tekster, afkortes eller udsættes.

KAPITEL 2 Budgettets struktur og udformning

Artikel 40 (Oprindeligt forslag: artikel 37)

Budgettet består af:

a) en sammenfattende oversigt over indtægter og udgifter

b) en særskilt sektion for hver institution med en oversigt over dennes indtægter og udgifter.

Artikel 41 (Oprindeligt forslag: artikel 38)

1. Budgetmyndigheden fordeler Kommissionens indtægter og de øvrige institutioners indtægter og udgifter på afsnit, kapitler, artikler og konti i overensstemmelse med deres art eller formål.

2. Oversigten over udgifter i Kommissionens sektion af budgettet opstilles efter en kontoplan vedtaget af budgetmyndigheden og opdelt efter formål.

Et afsnit svarer til et politikområde, mens et kapitel normalt svarer til en aktivitet.

Hvert afsnit kan omfatte aktionsbevillinger og administrationsbevillinger.

Inden for hvert afsnit samles administrationsbevillingerne i et enkelt kapitel.

Artikel 42 (Oprindeligt forslag: artikel 39)

Budgettet kan ikke omfatte negative indtægter eller udgifter.

De egne indtægter, der oppebæres i henhold til Rådets afgørelse om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, er nettobeløb og opføres som sådanne i budgettets sammenfattende oversigt over indtægter.

Artikel 43 (Oprindeligt forslag: artikel 40)

1. Hver sektion i budgettet kan omfatte et afsnit til "formålsbestemte reserver". Der opføres bevillinger under dette afsnit i følgende to situationer:

a) der foreligger ikke noget retsgrundlag på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles

b) der er alvorligt begrundet usikkerhed om, at de bevillinger, der er opført under budgetposterne, er tilstrækkelige eller kan anvendes på en måde, der er forenelig med forsvarlig økonomisk forvaltning.

Bevillingerne under afsnittet "formålsbestemte reserver" kan kun anvendes efter overførsel foretaget efter fremgangsmåden i artikel 22, 23 og 24.

2. I tilfælde af alvorlige vanskeligheder med budgetgennemførelsen kan Kommissionen i løbet af regnskabsåret foreslå overførsel af bevillinger til afsnittet "formålsbestemte reserver". Budgetmyndigheden træffer afgørelse om sådanne overførsler efter bestemmelserne i artikel 26.

Artikel 44 (Oprindeligt forslag: artikel 41)

Sektionen vedrørende Kommissionen kan omfatte en "negativ reserve" på højst 200 millioner euro. Reserven, der opføres under et særligt afsnit, kan omfatte såvel forpligtelsesbevillinger som betalingsbevillinger.

Reserven skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter fremgangsmåden i artikel 22, 23 og 25.

Artikel 45 (Oprindeligt forslag: artikel 42)

1. Budgettets sektion vedrørende Kommissionen omfatter følgende to reserver:

a) en reserve til nødhjælp til tredjelande

b) en reserve vedrørende långivning og garanti for lån, som Fællesskaberne yder i forbindelse med foranstaltninger til fordel for tredjelande.

2. Opførelse på budgettet af, træk på og finansiering af de reserver, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), sker efter bestemmelserne i henholdsvis Rådets forordning om budgetdisciplin og Rådets forordning om gennemførelse af afgørelsen om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.

Artikel 46 (Oprindeligt forslag: artikel 43)

1. Budgettet viser:

1) I den sammenfattende oversigt over indtægter og udgifter:

a) overslag over Fællesskabernes indtægter i det pågældende regnskabsår

b) de anslåede indtægter i det foregående regnskabsår og indtægterne i regnskabsåret N - 2

c) forpligtelses- og betalingsbevillingerne for det pågældende regnskabsår

d) forpligtelses- og betalingsbevillingerne for det foregående regnskabsår

e) de indgåede udgiftsforpligtelser og de betalte udgifter i regnskabs- året N - 2

f) en oversigt over forfaldsplanerne for de betalinger, der skal udføres i efterfølgende regnskabsår som følge af budgetmæssige forpligtelser indgået i tidligere regnskabsår

g) de relevante anmærkninger for hver underinddeling.

2) I hver enkelt institutions sektion, er indtægterne og udgifterne struktureret på samme måde som i punkt 1) og med de relevante anmærkninger til hver underinddeling samt forfaldsplanerne for de betalinger, der skal udføres i efterfølgende regnskabsår som følge af budgetmæssige forpligtelser indgået i tidligere regnskabsår.

De årlige betalingsbevillinger, der anslås at være nødvendige i efterfølgende regnskabsår på grundlag af regnskabsårets forpligtelsesbevillinger, anføres i en vejledende forfaldsplan i anmærkningerne til budgettet.

3) For så vidt angår personale:

a) en stillingsfortegnelse, der for hver budgetsektion angiver antallet af faste og midlertidige stillinger i hver lønklasse inden for hver kategori og tjenestegruppe, som godkendes inden for de grænser, som budgetbevillingerne sætter

b) en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over bevillingerne til forskning og teknologisk udvikling med henblik på direkte foranstaltninger, og en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over de samme bevillinger med henblik på indirekte foranstaltninger; fortegnelserne er opdelt efter kategori og lønklasse og med en sondring mellem faste og midlertidige stillinger, der godkendes inden for de grænser, som budgetbevillingerne sætter

c) hvad angår videnskabeligt og teknisk personale, kan opdelingen baseres på lønklassegrupper på de betingelser, der fastsættes i hvert enkelt budget. Stillingsfortegnelsen skal angive antallet af højtkvalificerede videnskabelige eller tekniske medarbejdere, som indrømmes specielle fordele efter de særlige bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse fællesskaber, herefter "vedtægten"

d) en stillingsfortegnelse, der for hvert af de i artikel 190 omhandlede organer angiver antallet af faste og midlertidige stillinger, der godkendes inden for de grænser, som budgetbevillingerne sætter, opdelt efter kategori og lønklasse.

Stillingsfortegnelserne skal ud for antallet af stillinger, der godkendes for det pågældende regnskabsår, vise antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår.

4) For så vidt angår lånoptagelse og långivning:

a) i den almindelige oversigt over indtægter, budgetposter svarende til de her omhandlede transaktioner, bestemt til opførelse af eventuelle tilbagebetalinger fra modtagere, der i første omgang har misligholdt deres forpligtelser og derved gjort det nødvendigt at iværksætte opfyldelsesgarantien. Disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.) og de relevante anmærkninger

b) i sektionen vedrørende Kommissionen:

i) budgetposter svarende til Fællesskabernes opfyldelsesgaranti i forbindelse med de her omhandlede transaktioner. Disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.), så længe der ikke herunder er opstået faktiske udgifter, der skal dækkes af endelige bevillinger

ii) anmærkninger med henvisning til retsgrundlaget, omfanget og varigheden af de planlagte transaktioner og den finansielle garanti, som Fællesskaberne stiller for gennemførelsen af transaktionerne

c) i et dokument som bilag til sektionen vedrørende Kommissionen, til orientering:

i) løbende kapitaltransaktioner og gældsforvaltning

ii) kapitaltransaktioner og gældsforvaltning i det pågældende regnskabsår.

5) Indtægts- og udgiftsposter, der er nødvendige for iværksættelsen af reserven vedrørende långivning og garanti for lån, som Fællesskaberne yder til tredjelande, og for iværksættelsen af garantifonden for aktioner i forhold til tredjeland.

2. Budgetmyndigheden kan foruden de dokumenter , der er nævnt i stk.1, vedlægge budgettet andre dokumenter.

Artikel 47 (Oprindeligt forslag: artikel 44)

1. De stillingsfortegnelser, der er beskrevet i artikel 46, stk. 1, punkt 3), udgør for hver institution eller hvert organ en ufravigelig grænse; ingen udnævnelser kan finde sted ud over denne grænse.

Hver institution eller hvert organ kan dog ændre sin stillingsfortegnelse med indtil 10% af stillingerne inden for de grænser, der sættes af budgetbevillingerne og det samlede antal godkendte stillinger, forudsat at ændringen ikke vedrører lønklasse A1 og A2.

2. Uanset stk. 1, første afsnit, kan virkningerne af deltidstjeneste, der er godkendt af ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med vedtægten udlignes gennem nyudnævnelser.

AFSNIT IV GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

KAPITEL 1 GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 48 (Oprindeligt forslag: artikel 45)

1. Kommissionen gennemfører på eget ansvar budgettet, både med hensyn til indtægter og udgifter, i overensstemmelse med denne forordning og inden for de grænser, som sættes af de givne bevillinger.

2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen for at sikre, at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Artikel 49 (Oprindeligt forslag: artikel 46)

1. De bevillinger, der er opført på budgettet til en fællesskabsforanstaltning eller til enhver anden af Unionens foranstaltninger, kan først anvendes, når der er vedtaget en grundlæggende retsakt.

2. Følgende bevillinger kan anvendes uden grundlæggende retsakt, forudsat at de foranstaltninger, som de skal finansiere, henhører under Fællesskabets kompetence:

a) bevillinger til pilotprojekter af eksperimentel art, der skal vise, om en foranstaltning er gennemførlig og hensigtsmæssig

b) bevillinger til forberedende foranstaltninger, der skal danne grundlag for forslag om vedtagelse af fremtidige fællesskabsforanstaltninger

c) bevillinger til punktuelle eller permanente foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører i medfør af opgaver, der følger af dens beføjelser på det institutionelle plan ud over dens initiativret på det lovgivningsmæssige område, og i medfør af de særlige beføjelser, der direkte tillægges den ved traktaterne

d) bevillinger til drift af hver enkelt institution inden for rammerne af dens administrative selvstændighed.

Artikel 50 (Oprindeligt forslag: artikel 47)

Kommissionen giver de andre institutioner de nødvendige beføjelser til at gennemføre de sektioner af budgettet, som vedrører dem.

Artikel 51 (Oprindeligt forslag: artikel 48)

Kommissionen og hver af de øvrige institutioner kan, på de vilkår, der er fastsat i denne forordning og i deres forretningsordener, og inden for de grænser, som de fastsætter i fuldmagtsdokumentet, uddelegere deres beføjelser vedrørende budgettets gennemførelse til ansatte inden for deres respektive institution. De befuldmægtigede kan kun handle inden for rammerne af de beføjelser, som de udtrykkeligt får overdraget.

Artikel 52 (Oprindeligt forslag: artikel 49)

Det er forbudt enhver, som deltager i budgetgennemførelsen, at foretage en handling som led i budgetgennemførelsen, som vil kunne medføre, at der opstår en konflikt mellem den pågældendes egne interesser og Fællesskabernes interesser. Hvis noget sådant skulle ske, har den pågældende pligt til at afholde sig fra at foretage handlingen og forelægge sagen for den kompetente myndighed.

KAPITEL 2 Gennemførelsesmetoder

Artikel 53 (Oprindeligt forslag: artikel 50)

1. Kommissionen gennemfører budgettet:

a) fra centralt hold

b) ved delt eller decentraliseret forvaltning, eller

c) ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer.

2. Når Kommissionen gennemfører budgettet fra centralt hold, foretages gennemførelsestransaktionerne enten direkte i dens tjenestegrene eller indirekte efter bestemmelserne i artikel 54 - 57.

3. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, overlades gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne efter bestemmelserne i afsnit I og II i del II.

4. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved decentraliseret forvaltning, overlades gennemførelsesopgaver til tredjelande efter bestemmelserne i afsnit IV i del II.

5. Når der er tale om delt eller decentraliseret forvaltning, anvender Kommissionen - for at sikre sig, at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser - sådanne procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner, at den kan påtage sig ansvaret for gennemførelsen af budgettet i henhold til EF-traktatens artikel 274.

6. Når budgettet gennemføres på de måder, der er omhandlet i stk. 3 og 4, skal medlemsstaterne og tredjelandene gennem regelmæssig kontrol sikre sig, at de foranstaltninger, der skal finansieres over fællesskabsbudgettet, gennemføres korrekt.

Medlemsstaterne og tredjelandene træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og indlede eventuel forfølgelse for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt.

7. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved fælles forvaltning, overlades visse gennemførelsesopgaver til internationale offentligretlige organisationer efter nærmere regler fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.

Disse organisationer skal på regnskabs- revisions-, kontrolområdet og i forbindelse med indgåelse af kontrakter anvende standarder, der frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder.

Artikel 54 (Oprindeligt forslag: artikel 51)

1. Kommissionen kan ikke overlade gennemførelsesbeføjelser, som den har i medfør af traktaterne, til tredjemand, når beføjelserne indebærer en betydelig skønsmargen, der vil kunne afspejle overvejelser af politisk art. De gennemførelsesopgaver, der overlades til tredjemand, skal være nøje defineret og kontrolleret.

2. Inden for de grænser, der er fastsat i stk. 1, kan Kommissionen, når den gennemfører budgettet fra centralt hold, men indirekte, efter bestemmelserne i artikel 53, stk. 2, overlade offentlige forvaltningsopgaver, navnlig vedrørende budgetgennemførelsen til:

a) fællesskabsretlige organer omhandlet i artikel 55, i det følgende benævnt "gennemførelsesorganer"

b) organer oprettet af Fællesskaberne og omhandlet i artikel 190

c) nationale organer, der er offentligretlige eller har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave under statens ansvar.

3. Når organer, som omhandlet i stk. 2, udfører gennemførelsesopgaver, skal de gennem regelmæssig kontrol sikre sig, at de foranstaltninger, der skal finansieres over fællesskabsbudgettet, gennemføres korrekt.

Disse organer træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og indlede eventuel forfølgelse for at inddrive midler, der er gået tabt, er udbetalt uretmæssigt eller ikke er anvendt korrekt.

Artikel 55 (Oprindeligt forslag: artikel 52)

1. Gennemførelsesorganer oprettes ved Kommissionens beslutning. De er fællesskabsretlige juridiske personer, der kan få uddelegeret beføjelse til helt eller delvis at gennemføre et fællesskabsprogram eller -projekt for Kommissionens regning og på dennes ansvar.

2. Vilkår og regler for oprettelse og drift af gennemførelsesorganer udformes på en sådan måde, at Kommissionen bevarer den overordnede kontrol med gennemførelsen og kan overvåge organernes drift.

Artikel 56 (Oprindeligt forslag: artikel 53)

1. Beslutninger om at overlade gennemførelsesopgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, skal indeholde bestemmelser, der sikrer klarhed og åbenhed omkring de gennemførte transaktioner; de skal bl.a. omfatte:

a) procedurer for indgåelse af aftaler og ydelse af tilskud, der er klare og ikke-diskriminerende, og som forhindrer enhver interessekonflikt

b) et system til effektiv intern kontrol af forvaltningstransaktionerne

c) et regnskab over transaktionerne og procedurer for regnskabsaflæggelse, som gør det muligt at sikre sig, at fællesskabsmidlerne er anvendt korrekt, og i Fællesskabernes regnskaber at vise, i hvilket omfang fællesskabsmidlerne faktisk er udnyttet

d) en uafhængig ekstern revision.

2. Kommissionen kan beslutte, at de kontrolsystemer, regler for regnskabsføring og procedurer for indgåelse af aftaler, der anvendes af de nationale organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), sidestilles med dens egne regler, under hensyntagen til de internationalt anerkendte standarder.

3. Kommissionen skal sikre, at gennemførelsen af de overladte opgaver regelmæssigt overvåges, vurderes og kontrolleres.

Artikel 57 (Oprindeligt forslag: artikel 54)

1. Kommissionen kan ikke overlade opgaver vedrørende forvaltning af midler hidrørende fra budgettet, navnlig betaling og inkassering, til andre eksterne, privatretlige organer end sådanne, som har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave under statens garanti, efter bestemmelserne i artikel 54, stk. 2, litra c).

2. De opgaver, der på kontraktbasis kan overlades til eksterne, privatretlige organer, der ikke har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave under statens garanti, er opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art, der ikke indebærer udøvelse af offentlig myndighed eller udøvelse af skønsbeføjelser.

KAPITEL 3 Finansielle aktører

Afdeling 1 Princippet om adskillelse af funktioner

Artikel 58 (Oprindeligt forslag: artikel 55)

Funktionerne som anvisningsberettiget og regnskabsfører er adskilte.

Afdeling 2 Den anvisningsberettigede

Artikel 59 (Oprindeligt forslag: artikel 56)

1. Institutionen udøver funktionen som anvisningsberettiget.

2. Hver institution fastsætter i sin forretningsorden det niveau i organisationen, hvortil den uddelegerer den anvisningsberettigedes funktioner, omfanget af de uddelegerede beføjelser og de befuldmægtigedes mulighed for at subdelegere dem.

3. Den anvisningsberettigedes funktioner kan kun delegeres eller subdelegeres til ansatte, der er omfattet af vedtægten.

4. De ved delegation eller subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede kan kun handle inden for de grænser, der er fastsat i dokumentet vedrørende den pågældende delegation eller subdelegation.

Artikel 60 (Oprindeligt forslag: artikel 57)

1. Den anvisningsberettigede skal i hver institution sørge for, at indtægter og udgifter forvaltes i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, og sikre deres lovlighed og formelle rigtighed.

2. Forvaltning af udgifter omfatter, at den ved delegation eller subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede indgår budgetmæssige og retlige forpligtelser, fastsætter udgifter og anviser udgifter til betaling samt foretager de handlinger, der er nødvendige til forberedelse af disse transaktioner.

3. Forvaltning af indtægter omfatter udfærdigelse af overslag over fordringer, fastsættelse af udestående fordringer og udstedelse af indtægtsordrer. Den omfatter eventuelt også, at der gives afkald på fastsatte f