[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 17.7.2007

KOM(2007) 398 endelig

KOMMISSIONENS 24. ÅRSRAPPORT

OM KONTROLLEN MED GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABSRETTEN (2006) [SEK(2007) 975][SEK(2007) 976]

KOMMISSIONENS 24. ÅRSRAPPORT

OM KONTROLLEN MED GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABSRETTEN (2006)

Kommissionen udarbejder hvert år en rapport om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten. Det sker efter anmodning fra Europa-Parlamentet (beslutning af 9. februar 1983) og medlemsstaterne (erklæring nr. 19, pkt. 2, der er knyttet til Maastricht-traktaten, som blev undertegnet den 7. februar 1992). Rapporten er ligeledes udarbejdet efter opfordringer fra Det Europæiske Råd eller forskellige ministerråd inden for specifikke sektorer.

1. INDLEDNING

Kommissionen skal ved varetagelsen af sin særlige rolle som traktaternes vogter drage omsorg for og kontrollere, at medlemsstaterne gennemfører fællesskabsretten på en ensartet måde, jf. EF-traktatens artikel 211. I henhold til artikel 226 EF kan Kommissionen gribe ind over for en medlemsstat, som ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler den i henhold til traktaten, f.eks. hvis den vedtager eller opretholder lovgivning eller bestemmelser, der strider mod fællesskabsretten.

Som påpeget i hvidbogen om nye styreformer i EU[1], som Kommissionen offentliggjorde i 2001, ligger hovedansvaret for gennemførelsen af fællesskabsretten hos de nationale myndigheder og domstole. Hovedformålet med overtrædelsesproceduren er ad frivillighedens vej at få medlemsstaterne til hurtigst muligt at bringe det omstridte forhold i overensstemmelse med fællesskabsretten. Kommissionen har endvidere gjort en indsats for at forbedre samarbejdet med medlemsstaterne ved hjælp af supplerende eller alternative metoder, der kan bane vej for en løsning af problemerne.

I den 24. årsrapport - med de bilag, der udgøres af "arbejdsdokumenter fra tjenestegrenene", bidragene fra Kommissionens tjenestegrene (SEK(2007) 975) samt de statistiske bilag (SEC(2007) 976) - gør Kommissionen rede for sit arbejde med at kontrollere gennemførelsen af fællesskabsretten i 2006.

2. EU'S UDVIDELSE OG UNDERRETNING OM FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFØRELSE AF DIREKTIVER

2006 var præget af de endelige forberedelser til Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af EU. Begge lande anvendte det integrerede system for elektronisk underretning om nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver for at overholde deres forpligtelser til forhåndsmeddelelse vedrørende "gældende fællesskabsret".

På nuværende tidspunkt giver alle 27 medlemsstater frivilligt meddelelse om nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver via den elektroniske underretningsdatabase.

For de 25 medlemsstater var gennemsnitlig 98,93 % af de nationale gennemførelsesforanstaltninger blevet meddelt i januar 2006. I slutningen af 2006 lå dette gennemsnit på 99,06 %[2].

3. OVERTRÆDELSESPROCEDURER

Det samlede antal overtrædelsesprocedurer, som blev indledt af Kommissionen, faldt en smule fra 2 653 i 2005 til 2 518 i 2006. Pr. 31. december 2006 var 1 642 ud af de 2 518 registrerede sager stadig under behandling. Antallet af registrerede klager faldt også en smule fra 1 154 i 2005 til 1 049. Klagerne repræsenterede 41,7 % af det samlede antal overtrædelser, der blev afsløret i 2006. Antallet af procedurer indledt af Kommissionen på grundlag af dens egne undersøgelser steg fra 433 i 2005 til 565 i 2006 (24 %) for EU-25.

For EU-25 faldt antallet af procedurer vedrørende manglende meddelelse af gennemførelsesforanstaltninger med 16 % i forhold til 2005, dvs. fra 1 079 til 904 tilfælde. Dette skyldes til dels to faktorer, nemlig (1) et fald i antallet af direktiver med en frist for året fra 123 i 2005 til 108 og (2) en forbedring med hensyn til rettidig meddelelse fra medlemsstaternes side.

Det tog i gennemsnit 20,5 måneder at behandle samtlige overtrædelser i perioden 1999-2005 – sammenholdt med 24 måneder i perioden 1999-2002 – regnet fra det tidspunkt, hvor sagerne i denne periode blev registreret, til det tidspunkt, hvor de ved en stævning blev indbragt for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 226. Med hensyn til sager på grundlag af klager og de overtrædelser, som Kommissionens tjenestegrene selv opdagede, lå den gennemsnitlige behandlingstid på 28 måneder sammenholdt med 35 måneder i perioden 1999-2002. For overtrædelser som følge af manglende meddelelse af nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver udgjorde den gennemsnitlige behandlingstid ca. 14,5 måneder sammenholdt med 15 måneder i perioden 1999-2002.

Efter vedtagelsen af Kommissions ændrede meddelelse SEK(2005)1658 af 12. december 2005 om gennemførelsen af EF-traktatens artikel 228 finder der nu hyppigere en gennemgang sted af overtrædelsessager, hvor Domstolens dom fortsat ikke er efterkommet. Hen imod slutningen af 2006 kunne der registreres en vis stigende tendens i antallet af sager, der var indbragt for Domstolen i henhold til artikel 228. Der blev truffet beslutning om fornyet sagsanlæg ved Domstolen i ti sager, hvoraf to sager senere blev trukket tilbage efter modtagelse af de krævede gennemførelsesforanstaltninger.

4. IVÆRKSÆTTELSE AF KOMMISSIONENS MEDDELELSE OM BEDRE KONTROL MED GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABSRETTEN KOM(2002)725

Kommissionen har fortsat iværksættelsen af denne meddelelse ved at sikre en yderligere fremskyndelse af undersøgelsen og behandlingen af overtrædelser samt fuld overholdelse af den administrative adfærdskodeks i kontakten med klagerne. Kommissionen har fulgt op på potentielle overtrædelser i medlemsstaterne og i den forbindelse fortsat tilstræbt en hurtigere indsats over for en for sen gennemførelse af direktiver og lagt særlig vægt på håndhævelsen af Domstolens afgørelser. Der blev fortsat gjort brug af ekspertgrupper, bilaterale møder og kontakter, sektorspecifikke pakkemøder, deltagelse i uddannelsesarrangementer, oplysningsforanstaltninger samt løbende kontrolmøder forud for tiltrædelsen. Samtidig har Kommissionen fulgt sin gennemgang af politikken på dette område under hensyntagen til Parlamentets beslutning om den 21. og 22. beretning, der blev vedtaget i maj 2006 som led pakken om bedre lovgivning. Hovedområderne i denne gennemgang blev fastlagt i Kommissionens meddelelse "En strategisk gennemgang af programmet for bedre lovgivning i Den Europæiske Union" i november 2006[3], hvori der også blev bebudet en ny meddelelse i 2007. Denne meddelelse vil bekræfte Kommissionens vurdering af den nuværende situation og fastsætte dens politik for fremtiden.

5. OVERTRÆDELSER, DER ER GENSTAND FOR ANDRAGENDER TIL EUROPA-PARLAMENTET

De andragender, der indgives til Europa-Parlamentet, er en vigtig informationskilde, som gør det muligt at afsløre tilsidesættelser af fællesskabsretten. I mange tilfælde indgives der samtidig klage til Kommissionen, og de omstændigheder, som klageren har anført, er allerede ved at blive undersøgt af Kommissionens tjenestegrene som led i en overtrædelsesprocedure.

Miljøområdet og det indre marked tegnede sig for det største antal andragender.

I miljøsektoren er andragender af særlig betydning, eftersom Kommissionen ikke har nogen "inspektionsbeføjelser" til at kontrollere den praktiske gennemførelse af fællesskabsretten.

Hvad angår det indre marked, tegnede navnlig to områder sig fortsat for et betydeligt antal andragender. Med hensyn til anerkendelsen af eksamensbeviser blev det endnu en gang bekræftet, at reglerne om erhvervsmæssig, snarere end akademisk anerkendelse i højere grad anvendes i forbindelse med faguddannede. Inden for offentlige indkøb rejste spørgsmålet om byplanlovgivningen i Valencia-regionen fortsat vigtige problemstillinger.

Der blev modtaget færre andragender i andre sektorer, f.eks. problemer opstået for borgere ved EU's ydre grænser og momsrefusioner.

6. VIGTIGSTE UDVIKLINGER INDEN FOR KOMMISSIONENS AKTIVITETSOMRÅDER

I det følgende redegøres for den vigtigste udvikling inden for de enkelte sektorer.

I landbrugssektoren var indsatsen rettet mod to mål, nemlig at fjerne hindringerne for den frie bevægelighed for landbrugsprodukter og at sikre, at landbrugsforordningerne rent faktisk blev anvendt og anvendt korrekt. Der blev gjort en indsats for at fjerne de traditionelle hindringer for denne bevægelighed.

Kommissionen mindede også medlemsstaterne om deres forpligtelse til at fremsende årsrapporter om alle statsstøtteordninger, der findes i landbrugssektoren, og der blev truffet foranstaltninger for at sikre efterlevelse af Domstolens dom i denne henseende.

På området konkurrencepolitik blev der i 2006 lagt vægt på kontrollen med gennemførelsen af direktivet om konkurrence på markederne for elektronisk kommunikation og gennemsigtighedsdirektivet. Kommissionen undersøgte en række formodede overtrædelser i relation til EF-traktatens artikel 86 sammenholdt med artikel 82, samt artikel 31, og undersøgte den manglende overholdelse af en kommissionsbeslutning i henhold til fusionsforordningens artikel 21.

Inden for uddannelse og kultur er der stadig mange hindringer, som gør det vanskeligt for studerende at bevæge sig frit inden for EU. Som følge af EU's begrænsede kompetence udgør disse hindringer for mobiliteten ofte ikke overtrædelser af fællesskabsretten. Med hensyn til akademisk anerkendelse af eksamensbeviser kan EU kun gribe ind, hvis der foreligger forskelsbehandling på grundlag af nationalitet. I mange tilfælde er hindringerne af administrativ art, f.eks. varigheden af anerkendelsesprocedurer eller de omkostninger, der er forbundet hermed. Disse sager følges nøje på grund af deres indvirkning på den frie bevægelighed for studerende. I 2006 blev der indledt to overtrædelsesprocedurer. I den første ændrede den pågældende medlemsstat (Grækenland) sin lovgivning efter fremsendelse af en begrundet udtalelse. I den anden, som vedrørte Portugal, blev der fremsendt en begrundet udtalelse i begyndelsen af 2007.

Med hensyn til adgang til uddannelse, hvor princippet om ikke-forskelsbehandling på grundlag af nationalitet finder anvendelse, viste der sig i 2006 endnu en vanskelighed som følge af forskelle i opbygningen af uddannelsessystemerne i medlemsstaterne. I Østrig og Belgien førte anvendelsen af princippet om ligebehandling til betydelige stigninger i antallet af EU-studerende inden for videregående uddannelser, da disse medlemsstater giver deres statsborgere fri adgang til højere uddannelse, mens nabomedlemsstater (Tyskland og Frankrig) anvender en streng adgangsbegrænsning inden for visse studieområder. Dette medførte, at de førstnævnte lande indførte diskriminerende kvotesystemer for optagelse af ikke-statsborgere på deres universiteter. Denne forskelsbehandling kan kun accepteres, hvis den hviler på objektive hensyn, der er uafhængige af de berørte personers nationalitet og står i rimeligt forhold til det formål, der lovligt tilstræbes med de nationale bestemmelser, og dette er ikke hidtil blevet påvist. Disse sager er af retlig og politisk betydning for at sikre fri bevægelighed og ligebehandling inden for videregående uddannelse.

Vedrøende beskæftigelse omfatter overtrædelserne den række af prioriterede kriterier, der er fastsat i meddelelsen fra 2002.

På den ene side vedrører en række sager den angiveligt forkerte anvendelse af traktatartikler og/eller bestemmelser i afledt ret (dvs. bestemmelser i forordninger) inden for social sikring og arbejdskraftens frie bevægelighed. På den anden side vedrører overtrædelser inden for arbejdsret, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen samt med hensyn til ikke-forskelsbehandling (direktiver i henhold til EF-traktatens tidl. artikel 13, hvor fristen for gennemførelse udløb i 2003) hovedsagelig manglende meddelelse af de nødvendige nationale gennemførelsesforanstaltninger eller ukorrekt gennemførelse. Overtrædelser inden for ligebehandling af mænd og kvinder angår hovedsagelig spørgsmål vedrørende manglende overensstemmelse (normalt på grundlag af individuelle klager, skriftlige forespørgsler eller andragender). På alle de berørte områder er der sikret den nødvendige systematiske opfølgning i sager, hvor en medlemsstat ikke har efterkommet en dom afsagt af EF-Domstolen.

Med hensyn til "EU-15"- og "EU-25"-medlemsstaternes anvendelse af de beskyttelsesklausuler, der er fastsat i overgangsbestemmelserne i tiltrædelsestraktaterne, i forbindelse med den frie bevægelighed for vandrende arbejdstagere og lignende spørgsmål i tilknytning hertil er den relevante nationale lovgivning blevet undersøgt.

Inden for erhvervs- og industrisektoren er hovedformålet at sikre det indre marked for varer.

Foruden at håndhæve den eksisterende lovgivning ved hjælp af overtrædelsesprocedurerne i henhold til EF-traktatens artikel 226 og 228 arbejdede Kommissionen fortsat på at styrke forebyggelsesforanstaltningerne på grundlag af direktiv 98/34/EF ved at sørge for fortolkning og retningslinjer i forbindelse med mange udkast til lovgivning. Der blev truffet andre nye foranstaltninger for at styrke samarbejdet med medlemsstaterne ved gennemførelsen af direktiver.

Med hensyn til gennemførelsen af overtrædelsesprocedurer blev der lagt vægt på sager vedrørende manglende meddelelse af nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver, manglende efterkommelse af Domstolens domme (artikel 228 EF) og klager vedrørende strukturproblemer i medlemsstaterne. Kommissionen indledte 186 overtrædelsesprocedurer for manglende meddelelse og 4 procedurer for manglende efterkommelse af Domstolens afgørelser.

I "EU-25" er der på grundlag af antallet af klager sket en forbedring af gennemførelsen af reglerne vedrørende det indre marked for varer. Til dels som et resultat af en proaktiv indsats (kontakter med medlemsstaterne, pakkemøder, SOLVIT-netværket, udvalg osv.) blev i alt 339 sager afsluttet i 2006. I kun 8 sager var det nødvendigt for Kommissionen at indbringe medlemsstaten for Domstolen. Antallet af klager vedrørende gennemførelsen af direktiver steg imidlertid i forhold til 2005.

På miljøområdet lagde Kommissionen også i 2006 stor vægt på at sikre en korrekt gennemførelse af EU's miljølovgivning. Miljøsektoren tegnede sig for ca. en femtedel af alle igangværende sager om manglende overholdelse af fællesskabsretten, som Kommissionen er i færd med at undersøge, og det er fortsat den sektor, hvor der er flest uafsluttede sager. Det er et positivt budskab, at antallet af igangværende sager ikke steg uforholdsmæssigt efter de ti nye medlemsstaters tiltrædelse i 2004.

I forbindelse med behandlingen af klager og overtrædelser blev der i nogen udstrækning lagt vægt på sager vedrørende ukorrekt gennemførelse af miljødirektiver samt sager vedrørende manglende overholdelse af grundlæggende sekundære forpligtelser i henhold til Fællesskabets miljølovgivning, systemiske problemer med ukorrekt gennemførelse og store infrastrukturprojekter. Sager vedrørende ukorrekt gennemførelse udgør nu en betydelig del af de igangværende sager (17,81 %) og overtrædelser (22,61 %). Der var flest uafsluttede sager inden for natur (250 sager), efterfulgt af affald (119 sager), vand (103), miljøvurdering (98) og luft (89), og 26 sager fra de resterende sektorer.

I fiskerisektoren har den bæredygtige forvaltning af havets levende ressourcer til formål at varetage samfundsmæssige og økonomiske interesser på lang sigt.

Med hensyn til gennemførelsen af reglerne om bevaring af ressourcer blev der lagt særlig vægt på overholdelse af standarderne vedrørende de nationale kontrolsystemers funktion, kontrol med anvendelsen af tekniske bevaringsforanstaltninger, indberetning af data om fangster og fiskeriindsats, flådekapacitet samt anvendelse af drivgarn.

Kommissionen videreførte arbejdet med at oprette EF-fiskerikontrolagenturet.

På området informationssamfundet og medier er vægten i forbindelse med håndhævelsen af de forskriftsmæssige rammer for elektronisk kommunikation nu flyttet fra spørgsmål vedrørende gennemførelse til sikring af fuld overholdelse og effektiv gennemførelse i alle 25 medlemsstater, navnlig undersøgelsen af de alvorlige problemer, der fremgik af bilaget til gennemførelsesrapporten fra 2005. Nye procedurer vedrørte derfor først og fremmest de manglende lokaliseringsfaciliteter for alarmtjenester ved opkald til 112 foretaget fra fastnet- og/eller mobiltelefoner, den manglende sikring af en rettidig afslutning af markedsanalyserne og nationale must-carry-bestemmelser. Andre spørgsmålet vedrørte tilsynsmyndighedernes uafhængighed og beføjelser, retten til at klage over tilsynsmyndighedsafgørelser, brugsrettigheder, manglen på et standardtilbud på ubundtet adgang, omkostningsregnskaber, nummerportabilitet og finansiering af forsyningspligten. For at øge gennemsigtigheden for alle interessenter har Kommissionen løbende udsendt pressemeddelelser i hver fase af de procedurer, der er blevet indledt.

Med hensyn til mediepolitik vedrører den vigtigste udvikling revisionen af direktivet om fjernsyn uden grænser , hvor ændringsforslaget nu drøftes i Rådet og Parlamentet. Direktiv 2003/98 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (PSI-direktiv) søger at fremme etablering af tjenester i hele Fællesskabet, som er baseret på dokumenter fra den offentlige sektor, at øge en effektiv grænseoverskridende brug af disse dokumenter for at skabe tjenester af forøget værdi og at begrænse konkurrenceforvridninger på fællesskabsmarkedet. Kommissionen har nøje kontrolleret gennemførelsesforløbet og ydet faglig bistand for at øge videreanvendelsen og fremme udvekslingen af god praksis i medlemsstaterne.

Der blev vedtaget en rapport om gennemførelsen af direktivet om elektroniske signaturer , som ikke var genstand for overtrædelsesprocedurer.

Juridisk Tjeneste : I sagen vedrørende anlægget til oparbejdning af brugt brændsel i Sellafield baserede Domstolen til dels sin dom på EF-traktatens artikel 292; dette var første gang, at denne artikel var blevet påberåbt og anvendt. Domstolen fastslog, at den har enekompetence til at afgøre enhver tvist vedrørende fortolkningen og anvendelsen af fællesskabsretten, og at Irland havde tilsidesat sine forpligtelser, da det indbragte en tvist mellem sig selv og Det Forenede Kongerige vedrørende spørgsmål, som i det væsentlige var fællesskabsretlige spørgsmål, for en voldgiftsdomstol nedsat i henhold til havretskonventionen.

På området retfærdighed, frihed og sikkerhed udløb fristerne for at gennemføre to vigtige direktiver, der tillægger tredjelandsstatsborgere rettigheder på asyl- og indvandringsområdet, i 2006 (direktiv 2003/109 og 2004/83). Ligeledes skulle det vigtige direktiv 2004/38, som konsoliderer og ajourfører EU-borgeres og deres familiemedlemmers ret til fri bevægelighed, gennemføres i 2006. Kommissionen vedtog en beretning om anvendelsen af direktiv 93/96, 90/364 og 90/365 om opholdsret for studerende samt økonomisk inaktive og pensionerede unionsborgere.

Et andet vigtigt anliggende, der også stammer fra Haag-programmet, var vedtagelsen af udkastet til den første SB+-resultattavle. Ud over at kontrollere vedtagelsesproceduren vil der i denne meddelelse for første gang inden for rammerne af en sådan vurdering af politikkerne på området retfærdighed, frihed og sikkerhed blive set nærmere på gennemførelsen af disse politikker på nationalt plan.

Med hensyn til det indre marked intensiverede Kommissionen i 2006 sine aktiviteter inden for gennemførelsen af fællesskabsretten. Målet var at udvikle håndhævelsespolitikken yderligere og gøre den til et politisk instrument til fremme af generaldirektoratets overordnede politikprioriteringer. Indsatsen var fokuseret på følgende områder:

Opfølgning på meddelelsen fra 2002 - Principperne i meddelelsen blev fortsat anvendt aktivt. Der blev afholdt pakkemøder og gennemførelsesworkshopper i forskellige sektorer. Disse initiativer sikrede en forebyggende dialog med medlemsstaterne og bidrog til at forberede nationale gennemførelsesforanstaltninger bedre. Generaldirektoratet for Det Indre Marked styrkede også sin indsats for at fremme SOLVIT som en supplerende problemløsningsordning.

Opfølgning på henstillingen af 12. juli 2004 om bedste praksis for gennemførelse af direktiver - Der blev fortsat udvekslet oplysninger med medlemsstaterne om, hvordan denne henstilling var blevet gennemført. Undersøgelsen bekræftede, at mange af de af Kommissionen formulerede anbefalinger var blevet fulgt og afspejlet i konkrete nationale initiativer. Resultattavlen for det indre marked fra juli 2006[4] analyserede resultaterne og konkluderede, at henstillingen spillede en afgørende rolle med hensyn til at reducere gennemførelsesefterslæbet i de fleste medlemsstater.

"Prioritering" af overtrædelsesprocedurer – Der er indledt overvejelser om, hvordan overtrædelsesprocedurernes effektivitet kunne forbedres på grundlag af markedsmæssige og juridiske kriterier. Det er nødvendigt, at procedurerne bliver mere effektive (bl.a. rangordning, hurtigere behandling, valg af den mest hensigtsmæssige metode i forbindelse med hvert enkelt problem, der afdækkes), så der kan opnås mere håndgribelige resultater for borgerne og erhvervslivet. Disse overvejelser resulterede i, at der blev udviklet og gennemført en bedre strategi i forbindelse med behandlingen af klager og overtrædelser. Med denne nye tilgang blev der indført et benchmarkingsystem for hurtigere at finde løsninger i forbindelse med vigtige sager. Der tages også bedre højde for den indvirkning, som de kortlagte problemer har på de centrale mål for politikken for det indre marked. Der lægges endvidere vægt på de problemer, der underminerer udøvelsen af grundlæggende frihedsrettigheder, eller at afledt ret fungerer efter hensigten.

Etableringsfrihed og fri bevægelighed for tjenesteydelser : Som i de foregående år var de væsentligste relevante indsatsområder udstationering af arbejdstagere, patientmobilitet og refusion af lægeudgifter, oprettelse af apoteker, spil, godkendelse af organisationer inden for bilinspektion, oprettelse af salgssteder, tjenesteydelser inden for certificering og private vagttjenester.

Regionalpolitik : Støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til programmer eller individuelle projekter under samhørighedsfonden er baseret på partnerskabsprincippet, dvs. tæt samarbejde mellem Kommissionen og de nationale (og regionale) myndigheder, hvor sidstnævnte er ansvarlige for, at projekter, der finansieres af fondene, er korrekte, navnlig ved at sikre overholdelse af Fællesskabets politikker for f.eks. miljø eller det indre marked (direktiv om offentlige indkøb) og af principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning.

På området sundhed og forbrugerbeskyttelse blev der fortsat lagt vægt på at sikre en rettidig og korrekt gennemførelse af EU's sundheds- og forbrugerlovgivning.

De inspektioner, som foretages af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret, er grundlaget for et tæt samarbejde med medlemsstaterne for at opnå et højt niveau for fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd samt plantesundhed. Kommissionen tøver ikke med at gribe ind over for medlemsstater, som forsinker gennemførelsen af handlingsplaner med henblik på afhjælpning af mangler, som træffer utilstrækkelige foranstaltninger, eller hvor der er konstateret betydelige trusler for menneskers eller dyrs sundhed.

Kommissionen har også hurtigt truffet lovgivningsforanstaltninger vedrørende markedsføringen af tobaksvarer.

Inden for forbrugerpolitikken iværksatte Kommissionen en indgående undersøgelse af gennemførelsen af en række direktiver for at sikre, at fællesskabsregler, som på passende vis fremmer forbrugernes interesser, sundhed og sikkerhed i det indre marked, gennemføres på en ensartet måde.

Antallet af sager, som blev indledt på Kommissionens eget initiativ, steg betydeligt i 2006.

På området beskatning og toldunion gjorde følgende situation sig gældende i 2006. Trods de pæne tal for meddelelse om gennemførelsen af direktiver og en mere proaktiv strategi over for overtrædelser i forbindelse med kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten kan der på beskatningsområdet stadig være mange overtrædelser i national lovgivning.

EF-Domstolen har igen afsagt domme i relation til direkte beskatning med det heraf følgende øgede behov for opfølgning fra Kommissionens side. Fokus har været på grænseoverskridende udbyttebetalinger, navnlig kildeskat af udgående udbytte i tilfælde, hvor udbytte, der udbetales til hjemmehørende, ikke beskattes (forskelsbehandling og hindringer for investeringer).

Med hensyn til indirekte beskatning resulterede den proaktive strategi over for overtrædelser i, at der blev fastlagt en plan i forbindelse med bilafgifter med henblik på at afsløre overtrædelser og om nødvendigt indlede overtrædelsesprocedurer over for medlemsstaterne. Endvidere blev der indledt en række overtrædelsesprocedurer vedrørende anvendelse af lavere momssatser og den afgiftsmæssige behandling af posttjenester, og der blev også indledt sag mod de medlemsstater, der fastsætter minimumsdetailsalgspriser for cigaretter.

Inden for sektoren energi og transport faldt andelen af sager om manglende meddelelse i forhold til andre overtrædelsessager (manglende overensstemmelse og ukorrekt anvendelse) til 35 % af sagerne. Denne specifikke tendens kan forklares ved indsatsen for at kontrollere overensstemmelsen af nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver, hvilket førte til, at der blev fremsendt et stort antal åbningsskrivelser (91) og begrundede udtalelser (53) i overtrædelsessager.

På energiområdet blev undersøgt, om de to direktiver fra 2003 om det indre marked for elektricitet og gas, som spiller en vigtig rolle for liberaliseringen af markederne for elektricitet og gas i EU, blev gennemført korrekt.

Kommissionen fremskyndede endvidere indsatsen mod manglende overholdelse i forbindelse med Euratom-traktaten ved hjælp af initiativer, som ikke kun var rettet mod gældende strålingsbeskyttelsesregler, men også mod andre forpligtelser i forbindelse med kontrol af sikkerheden ved nukleart materiale, eksterne forbindelser og Euratoms Forsyningsagenturs rolle.

På transportområdet blev det undersøgt, om direktivet om vejafgifter og gennemførelsen af direktiverne i forbindelse med den anden jernbanepakke er gennemført korrekt. Inden for lufttransport besluttede Kommissionen at anlægge sag ved Domstolen mod én medlemsstat for ikke at overholde EU's lovgivning om oprettelse af en national tilsynsmyndighed som led i det fælles europæiske luftrum. Hvad angår sikkerhed til søs, blev der fortsat grebet ind over for medlemsstater, der ikke overholdt Fællesskabets lovgivning om havnestatskontrol og om flere modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe og bedre brug af sådanne faciliteter.

Medlemsstater, som ikke havde gennemført direktiverne om arbejdstid inden for vejtransport og indberetning af sikkerhedsrelaterede hændelser inden for lufttransport, blev indstævnet for Domstolen.

Med hensyn til personale og administration blev de eneste to overtrædelsesprocedurer, der var indledt over for medlemsstater, afsluttet. De vedrørte anvendelsen af tjenestemandsvedtægten og navnlig muligheden for, at tjenestemænd kunne få overført erhvervede pensionsrettigheder til Fællesskabets ordning.

På budgetområdet har Kommissionen forfulgt alle sager, hvor overtrædelser af EU's lovgivning resulterer i ukorrekt eller forsinket betaling af egne indtægter og andre indtægter, og anlagt sag i de tilfælde, hvor en indledende korrespondance eller drøftelser i Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter ikke kunne løse problemet.

Hvad angår EU-statistikker kan gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning anses for tilfredsstillende, og der blev ikke indledt nye overtrædelsessager.

På området udvidelse blev en sag vedrørende ukorrekt anvendelse af associeringsaftalen med Tyrkiet indbragt for Domstolen for forskelsbehandling af tyrkiske arbejdstagere, der ønskede at forlænge deres opholdstilladelse.

[1] Nye styreformer i EU – En hvidbog (KOM (2001)428).

[2] Nærmere oplysninger om de enkelte medlemsstater findes på generalsekretariatets websted på Europa-serveren: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm#transpositions.

[3] KOM(2006)689.

[4] Jf. http://europa.eu.int/comm/internal_market/score/index_en.htm.