Nr. C 116/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 30. 9.74 
3. Andre  forurenende  stoffer 
3.1. Det  første  problem  vedrører  de stoffer,  der 
skulle  tilsættes  benzin  i stedet  for bly for at opnå 
samme  modstandsevne  mod  bankning.  Der  er ganske givet  risiko  for,  at disse  stoffer  forurener  mere  end 
bly. 
3.2. Der  var imidlertid  enighed  om,  at direktivets 
artikel  3 syntes  at klare  dette  problem  tilfredsstil-
lende.  Bly bør ikke  fjernes,  hvis  der i stedet  må tilsæt-
tes andre  stoffer,  der enventuelt  forurener  mere. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 27. juni  1974. 
Det økonomiske  og sociale  TJdvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om fastsættelse  af betingelserne  for 
ydelse  af national  støtte  inden  for rammerne  af den  fælles  strukturpolitik  for  hav-
fiskerisektoren« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 110,  af 13. december  1973,  side  64. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 117.  plenarforsamling  den 30. og 31. januar  1974  på forslag 
fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 121.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den 26. og 27. juni  1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  43 og 198  i traktaten  om 
oprettelse  af EØF, 
under  henvisning  til den  beslutning,  der blev  truffet 
den 30. januar  1974  i medfør  af artikel  20, stk.  4, i 
forretningsordenen,  om at udarbejde  en initiativudta-
lelse om »Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om 
fastsættelse  af betingelserne  for  ydelse  af national støtte  inden  for rammerne  af den  fælles  strukturpoli-
tik for havfiskerisektoren«, 
under  henvisning  til de forskellige  udtalelser,  som  er 
blevet  afgivet  af Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
på fiskeriområdet  og i særdeleshed  til dets  udtalelse 
dateret  27. marts  1969  om forslag  til Rådets  forord-
ning om  etablering  af en fælles  strukturpolitik  for 
havfiskeri  (1), 
(*) EFT  nr. C 76 af 17. 6. 1969. 
30. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 116/21 
under  henvisning  til den  beslutning,  der  blev  truffet 
af præsidiet  den  29.  januar  1974,  om  at pålægge 
Landbrugsafdelingen  at forberede  Udvalgets  arbejde 
herom, 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  der 
blev aflagt  af ordføreren,  fr. Mackie, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat  af 
Landbrugsafdelingen  på mødet  den  3. maj  1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på plenarfor-
samlingen  den  26.  og 27. juni  1974,  mødet  den  27. 
juni 1974, 
énstemmigt,  idet  dog  16 undlod  at stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  bifalder  den  foreslåede  forordning,  som 
Kommissionen  har forelagt  Rådet,  under  forbehold  af 
følgende  almindelige  og særlige  bemærkninger. 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Dett^  forslag  stammer  fra artikel  9 i forord-
ning  (EØF)  nr. 2141/70,  hvorom  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  fremsatte  en udtalelse  den  27.  marts 
1969  (*). Det  glæder  Udvalget,  at det  her  kan  frem-
sætte  en udtalelse  om  et forslag  om fastlæggelse  af 
betingelserne  for  ydelse  af national  støtte  til hav-
fiskerisektoren,  men  det beklager  imidlertid  den  store 
forsinkelse,  hvormed  Kommissionen  har  forelagt  sit 
forslag.  Ikke  mindst  da skæringsdatoen  for  forord-
ning  (EØF)  nr. 2141/70  var fastsat  til den 1. juni  1971. 
1.2. Ligesom  Udvalget  allerede  ved  gentagne  lejlig-
heder  i tidligere  udtalelser  har fremhævet,  må det un-
derstreges,  at en rationel  udvikling  af havfiskerisekto-
ren bl. a. kræver,  at man  i så vid udstrækning  som 
muligt  i Fællesskabet  undgår,  at finansieringen  og an-
vendelsen  af fiskefartøjer  afhænger  af regional  eller 
national  intervention,  hvilket  fremkalder  skæve  kon-
kurenceforhold.  Derfor  er Udvalget  af den  mening,  at 
havfiskerisektoren  fortsat  skal  støttes,  men  på en 
sådan  måde,  at størstedelen  af denne  støtte  snarest 
muligt  bliver  fællesskabsstøtte,  uden  at støttemodta-
gerne  dog  modtager  mindre  støtte. 
C1) EFT  nr. C 76 af 17. 6. 1969. 1.3. Udvalget  mener  desuden,  at man  inden  for 
Fællesskabet  må nå frem  til en fuldstændig  og objek-
tiv offentliggørelse  af de forskellige  støtteformer  i 
hver medlemsstat  for  at gøre  det  muligt  for  hver 
medlemsstat,  for fagfolk  og Fællesskabets  instanser  at 
blive  fuldstændig  klar  over  den  nøjagtige  situation  in-
den for sektoren  og de eventuelle  forskelle,  som  for 
tiden  forefindes  i Fællesskabet. 
1.4. Udvalget  mener,  at Kommissionen  vil kunne 
opstille  en sådan  liste,  ikke  blot  i henhold  til bestem-
melserne  i den  forelagte  forordning,  men  også  i hen-
hold  til artikel  92 og 94 i traktaten. 
1.5. På  grund  af forholdene  inden  for Fællesskabet 
har Kommissionen  udelukkende  set  det  som  sin 
opgave  at fastsætte  visse  målsætninger  for medlems-
staterne  og har fastsat  det maksimale  nationale  støtte-
beløb,  som  kan  ydes,  med  henblik  på at mindske  de 
konkurrenceskævheder,  som  forefindes  mellem  lande, 
som yder  høj  nationalstøtte,  og lande,  som  yder  lav 
nationalstøtte. 
1.6. Udvalget  mener  som  Kommissionen,  at den 
rationelle  udvikling  af havfiskerisektoren  inden  for 
Fællesskabet  kunne  hæmmes,  hvis  fastsættelsen  af 
den maksimale  støtte  blev  overladt  til medlemsstater-
nes frie  skøn.  Udvalget  mener  imidlertid,  at det loft, 
Kommissionen  har  foreslået,  bør  hæves,  da de fore-
slåede  støttebeløb  i visse  lande  ikke  vil være  tilstræk-
kelige  til at udligne  de høje  kapitaludgifter  til køb  af 
udrustning  af nye  fiskefartøjer. 
1.7. Kommissionen  er ikke  i stand  til at tvinge 
medlemsstaterne  til at yde  minimumsstøtte.  Udvalget 
mener  derfor,  at total  harmonisering  i form  af fæl-
lesskabsstøtte  såvidt  muligt  bør  være  målet  på langt 
sigt. 
1.8. Endelig  henleder  Udvalget  Kommissionens 
opmærksomhed  på det  nødvendige  i, at man  sikrer 
sig, at oversættelserne  af forslaget  til Fællesskabets 
sprog  stemmer  nøje  overens;  dette  gælder  især  artik-
lerne  2, 3 og 5. 
2. Bemærkninger  til artiklerne 
2.1. Artikel  2 A — anden  linie 
2.1.1.  Afdelingen  mente,  at man  af såvel  økono-
miske  som  af juridiske  grunde  burde  foretrække  føl-
gende  formulering:  »registreret  på et af medlemssta-
ternes  område«.  Den  opfordrer  Kommissionen  til at 
overveje  dette  spørgsmål. 
Nr. C 116/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 30. 9. 74 
2.2. Artikel  2 A a) 
2.2.1.  Køb  af brugte  fiskefartøjer  bør  også  medta-
ges, da talrige  fiskere  på grund  af stigende  udgifter 
ikke længere  har midler  til at købe  nye  fartøjer,  og 
brugte  fartøjer  ofte  kan  forbedre  eller  endda  fuld-
stændig  udgøre  andre  fiskeres  levevej.  Dette  gælder 
især unge  fiskere. 
2.2.2.  Udvalget  mener,  at betegnelsen  »hydrauliske 
spil«  er for speciel  og anmoder  om,  at ordet  »hydrau-
liske«  slettes. 
2.2.3.  For  at undgå  risikoen  for,  at der lægges  hin-
dringer  i vejen  for en modernisering  af udstyret,  der 
er nødvendiggjort  af tekniske  fremskridt,  bør  føl-
gende  ligeledes  tilføjes  efter  ordet  »spil«;  »og  det 
udstyr  som  er nødvendigt  til forbedring  af fangstme-
toder  og fangstkvalitet«. 
2.3. Artikel  2 A c) 
2.3.1.  Med  de hastige  fremskridt  inden  for fiske-
teknologien  og de mulige  ændringer  i fangsten  fra 
visse  grunde  såvel  som  virkningerne  af de beslutnin-
ger, der er blevet  taget  på havlovskonferencen,  kan 
fiskefartøjer  blive  urentable,  inden  der er gået  15 år; 
udvalget  mener  derfor,  at den  pågældende  periode 
bør være  kortere. 
2.4. Artikel  3 a) og c) 
2.4.1.  Udvalget  foreslår,  at man  i udtrykket  »kon-
servering  ved  frysning«  sletter  »ved  frysning«.  Man 
bør nemlig  tage  hensyn  til nye konserveringsmetoder, 
som kan  tænkes  anvendt  i en nær  fremtid. 
2.5. Artikel  4 b) 
2.5.1.  Første  linje  ændres  således: 
»Foranstaltninger  med  henblik  på faglig  uddan-
nelse  og faglig  videreuddannelse  af fiskere  og 
arbejdstagere...«. 
2.6. Artikel  5 
2.6.1.  Som  Udvalget  allerede  har nævnt  i de almin-
delige  bemærkninger,  mener  den,  at de støttebeløb, 
som Kommissionen  har foreslået,  er lavere  end dem, 
som sædvanligvis  er påkrævede,  dersom  produktivt 
fiskeri,  og i særdeleshed  kystfiskeri,  skal  kunne  bibe-holdes  og udvides.  Udvalget  mener  generelt,  at støtte-
beløbene  bør forhøjes  på grund  af de store  kapitalbe-
hov i havfiskerisektoren. 
2.6.2.  Endvidere  fremhæver  Udvalget  at begrebet 
»faktiske  omkostninger«,  som  Kommissionen  nævner 
ved forskellige  lejligheder,  kan  tolkes  på forskellige 
måder.  Udvalget  foreslår,  at man  forklarer  udtrykket. 
2.6.3.  Udvalget  mener  endvidere,  at Kommissionen 
bør udarbejde  en klar  oversigt  over  de metoder,  som 
skal anvendes  til vurdering  af disse  omkostninger,  så 
at de virkelig  kan sammenlignes. 
2.7. Artikel  5, stk. 1 
2.7.1.  Udvalget  bemærker,  at Kommissionen  skel-
ner mellem  specialiserede  fartøjer  og fartøjer  til for-
skellige  formål.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at der 
ved kystfiskeri  eller  minderei  fiskeri  kan  tages  større 
hensyn  til fartøjer,  der er udstyret  til at udøve  flere 
former  for fiskeri.  Imidlertid  må det understreges,  at 
man ikke  bør  favorisere  byggeri  af fiskefartøjer  til 
flere  forskellige  former  for fiskeri  med  henblik  på 
søgående  fiskeri  eller  større  søgående  fiskeri.  For 
denne  sidste  type  fiskeri  er effektiviteten  direkte 
afhængig  af større  specialisering. 
2.8. Artikel  5, stk. 2 — andet  led 
2.8.1.  Den  planlagte  støtte  burde  fastsættes  til 200 
regningsenheder  pr. registerton  og ikke  100  regnings-
enheder  således  som  Kommissionen  foreslår. 
2.9. Artikel  5, stk. 3 
2.9.1.  Udvalget  mener,  at størrelsen  af den 
påtænkte  støtte  bør forhøjes  til 15 % i overensstem-
melse  med  det,  Kommissionen  har foreslået  i artikel 
6. For  at gøre  teksten  klarere  anmoder  afdelingen 
om, at punkt  3 i artikel  5 udgår,  og om en ny affat-
telse af artikel  6. 
2.10.  Artikel  6 
2.10.1.  Under  hensyntagen  til den  foregående 
bemærkning  anmoder  Udvalget  om,  at første  linie 
affattes  således: 
»Den  støtte,  der vedrører  de i artikel  2 A d) og 
artikel  3, litra  a), b) og c) nævnte  foranstaltninger, 
må ikke  overstige  ...«. 
30.9.  74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 116/23 
2.11.  Artikel  7 
2.11.1.  Udvalget  bemærker,  at medlemmer  af aner-
kendte  producentorganisationer  kan  opnå  5 point 
ekstra  i støtte. 
2.11.2.  Udvalget  fremhæver,  at al fællesskabspoli-
tik inden  for fiskerisektoren  er baseret  på anerkendte 
producentorganisationer,  og at det altid  har bestræbt 
sig på at styrke  disse  organisationers  og deres  sam-
menslutningers  rolle  og indflydelse  på landbrugsom-
rådet.  Det  glæder  derfor  Udvalget  at bemærke,  at 
Kommissionen  har  til hensigt  om kort  tid at offent-
liggøre  en rapport  om  producentorganisationernes 
stilling  i fiskerisektoren  inden  for det udvidede  Fæl-
lesskab. 
2.11.3.  Efter  Udvalgets  mening  bør  statsstøtten  til 
»anerkendte  aktiviteter«  kun  omfatte  medlemmer  af 
producentorganisationer,  som  er anerkendt  af Kom-
missionen.  Da der  imidlertid  ikke  findes  anerkendte 
producentorganisationer  i visse  medlemsstater,  kan 
denne  indskrænkning  ikke  anvendes  for tiden.  Udval-
get tager  dog  til efterretning,  at medlemsstaterne  efter 
Kommissionens  opfattelse,  såfremt  de ønsker  det,  kan 
nøjes  med  at yde  støtte  til producentorganisationerne. 
2.11.4.  Indtil  den  tidligere  nævnte  rapport  bliver 
offentliggjort  — hvilket  vil give  et klarere  billede  af 
producentorganisationernes  stilling  i øjeblikket  — 
mener  Udvalget,  at forslaget  til forordning  ved  siden 
af de fælles  bestemmelser,  der allerede  er i kraft,  bør 
være  et yderligere  incitament  til oprettelse  af produ-
centorganisationer,  på steder  hvor  sådanne  endnu 
ikke eksisterer  og til indmeldelse  af de berørte  parter, 
på steder  hvor  de findes.  Hvad  angår  foranstaltninger 
i artikel  3 c), og hvad  angår  foranstaltningerne  i arti-
kel 2 A d) understreger  Udvalget  at støtte,  der  kan 
ydes  til producentorganisationerne,  ikke  må medføre 
konukrrencefordrejning  til skade  for  fiskeforarbejd-
nings-  og de andre  landbrugs-  og fødevareindustrier 
inden  for Fællesskabet. 
2.12.  Artikel  8 
2.12.1.  Udvalget  mener,  at en 10-års  periode,  som 
er fastsat  i afsnit  a) er for lang  af forskellige  grunde. Dersom  man  tvinger  en kapitalanbringer  til at be-
holde  sit fartøj  i 10 år, før han  afhænder  det,  løber 
man risikoen  for  at tvinge  ham  til at ignorere  de 
teknologiske  ændringer,  som  måtte  finde  sted,  eller 
som gør  hans  fartøj  uegnet  til den  rolle,  det  skal 
udføre.  Argumenterne  i artikel  2 c) finder  ligeledes 
anvendelse  på artikel  8, og Udvalget  anmoder  derfor 
om, at man  vedtager  en 5-års  periode  som  fastsat  i af-
snit b), der kan  finde  anvendelse  på afsnit  a) eller  i 
det mindste,  at det udtrykkelig  fastsættes,  at der kan 
gøres  undtagelser  i visse,  tilfælde. 
2.12.2.  Endvidere  mener  Udvalget,  at der  i visse 
tilfælde  skal  gives  tilladelse  til overdragelse  af fiske-
fartøjer,  uden  at støtten  skal  betales  tilbage,  f.eks.  fra 
far til søn eller  ved ejerens  død. 
2.12.3.  Endelig  opfordrer  Udvalget  Kommissionen 
til at tage  denne  artikel  op til fornyet  overvejelse  i 
lyset  af Fællesskabets  politik  ved  ophør  med  land-
brugsdrift. 
2.13.  Artikel  10 
2.13.1.  Skønt  Udvalget  tilslutter  sig  de mål,  der 
sættes  i denne  artikel,  mener  den,  at der må udfærdi-
ges en nøjagtig  oversigt  over,  hvilken  virkning  denne 
forordning  skal  have  på tildeling  af andre  former  for 
støtte.  Man  bør  især  sikre  sig,  at den  forelagte  for-
ordning  opretholder  støtten  på et niveau,  der  svarer 
til den,  andre  erhverv  får i egnen. 
2.14.  Artikel  11 
2.14.1.  I  tilslutning  til  kommentarerne  under 
overskriften  »Almindelige  bemærkninger«  anmoder 
Udvalget  Kommissionen  om  at ændre  denne  artikel, 
så at medlemsstaterne  får pligt  til at underrette  Kom-
missionen  om  alle  de støttebeløb,  som  er ydet,  lige 
meget  i hvilken  form  og af hvilken  offentlig  eller  halv-
offentlig  myndighed,  de ydes. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 27. juni  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand, 
Nr. C 116/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 30. 9. 74 
BILAG 
til udtalelsen  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændring  foreslået  i henhold  til forretningsordenens  bestemmelser  blev  forkastet  under 
forhandlingerne. 
Punkt  1.6. 
Anden  sætning  ændres  således: 
»... Afdelingen  mener  imidlertid,  at det  loft,  Kommissionen  har  foreslået,  bør  gøres  til 
genstand  for nærmere  undersøgelse,  da de foreslåede  støttebeløb  i visse  lande  . . .«. 
Resultat  af afstemningen 
26 stemmer  for, 
29 stemmer  imod, 
15 undlod  at stemme. 
Udtalelse  om 
— »Ændring  til forslaget  til Rådets  direktiv  om tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgiv-
ning  om  normer  og protokoller  for  analytiske,  toksiko-farmakologiske  og kliniske 
gennemprøvninger  af farmaceutiske  specialiteter«; 
— »Ændring  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  om 
reklame  for farmaceutiske  specialiteter  og om indlægssedler«; 
— »Ændring  til forslaget  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lov-
givning  om de farvestoffer,  der kan  tilsættes  farmaceutiske  specialiteter««. 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 35 af 28. marts  1974,  side  68 og 69. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  18.  februar  1974  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg  vedtog  på sin  121.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den  26. og 27. juni  1974  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: