DA Den Europæiske Unions Tidende C 318/87

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om grønbog om momssystemets fremtid — På vej mod et enklere, mere solidt og effektivt momssystem

KOM(2010) 695 endelig

2011/C 318/14

Ordfører: Reine-Claude MADER

Kommissionen besluttede den 1. december 2010 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Grønbog om momssystemets fremtid – På vej mod et enklere, mere solidt og effektivt momssystem

KOM(2010) 695 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 24. juni 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 473. plenarforsamling den 13.-14. juli 2011, mødet den 14. juli, følgende udtalelse med 161 stemmer for, ingen imod og 10 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Udvalget godkender uden forbehold Kommissionens initiativ gående ud på at overveje muligheden for en samlet revision af momssystemet, en afgift hvis ordning, defineret som »midlertidig« lige fra den blev indført i 1967, kritiseres fra mange sider. Grønbogen er kun starten på en procedure, som ventes at være længerevarende, vanskelig og kompleks og dens succes vil bevise medlemsstaternes konkrete vilje til at nå frem til en udformning af et »enklere, mere solidt og effektivt system.«

1.2 Den nuværende ordning har undergået en lang række ændringer i tidens løb. Blandt dem kan nævnes, at Kommissionen har fremsat forslag til forbedringer med sigte på større effektivitet og på ordningens overensstemmelse med principperne gældende i det indre marked. Medlemsstaterne har accepteret flere tiltag vedrørende tilrettelæggelsen, samarbejdet mellem forvaltninger og automatisering. Andre tiltag har primært været af administrativ og organisatorisk karakter. Rådet har dog indtil nu modsat sig forslagene om at reformere systemet betragtet under ét.

1.3 Udvalget tilslutter sig Kommissionens erklæring om, at et globalt momssystem vil mindske de operationelle omkostninger for brugerne, de administrative byrder for forvaltningerne og de forsøg på svig, der belaster de offentlige finanser. Derudover bør man tage højde for de erhvervsdrivendes behov, da det jo i sidste ende er dem, der skal forvalte opkrævningen af afgiften og bære byrden for den manglende effektivitet sammen med forbrugerne. Som udvalget tidligere har givet udtryk for, bør man ikke glemme momsordningen for finansielle tjenester (1), og især hvis der skulle blive indført en ny skat på den finansielle sektor baseret på pengestrømme eller lignende faktorer, burde Kommissionen vurdere fordelene ved at udforme den inden for rammerne af momssystemet (2).

1.4 Et særlig omtåleligt problem er behandlingen af grænseoverskridende transaktioner. Ud fra et rationelt synspunkt bør afgiften opkræves i oprindelsesmedlemsstaten efter samme regler som i indenrigshandelen. Betalingsvanskelighederne mellem medlemsstaterne har fået Rådet til at vælge den mest enkle løsning dvs. opkrævning i modtagermedlemsstaten, dog med undtagelser navnlig inden for tjenesteydelser. Kommissionen foreslår nu nogle alternative løsninger, men er klar over, at den ideelle løsning er svær at finde.

1.4.1 Udvalget mener, at man under alle omstændigheder bør undgå radikale ændringer og gennemføre en politik skridt for skridt. En løsning baseret på almindelig beskatning i modtagermedlemsstaten, samtidig med at man beholder det nuværende systems principper, ville muligvis være den bedste løsning. Det vil samtidig være nødvendigt med en generel anvendelse af mekanismen med omvendt betalingspligt, først på frivillig basis, derefter generelt og obligatorisk. Med henblik på en administrativ forenkling skal der under alle omstændigheder etableres kvikskranker for virksomhederne.

1.5 Grønbogen indsamler kommentarer og forslag fra alle interessenter, der kan være nyttige med henblik på den endelige udformning af Kommissionens forslag. Med det formål for øje stilles der 33 spørgsmål, som udvalget svarer på, men som det er umuligt at opsummere. Yderligere detaljer findes i afsnit 5 i denne udtalelse.

2. Indledning

2.1 I mange år har forbedringen af momssystemet været en af prioriteterne i Kommissionens skatte- og afgiftspolitik. Denne afgift, som blev indført i 1967 som et fælles afgiftssystem for alle medlemsstater, udgør en vigtig del (over 20 %) af disses indtægter. Derudover bidrager en del af den opkrævede moms til EU's budget. Derfor er det bl.a. klart, at Kommissionen har en direkte interesse i at forsvare sine interesser ved at sikre den mest effektive anvendelse af afgiften.

2.2 Selv om momsordningen er vigtig for medlemsstaternes indtægter, er den langt fra tilfredsstillende og møder udbredt kritik fra medlemsstaternes og de andre berørte parters side, herunder navnlig virksomhederne og forbrugerne. Kommissionen har i lang tid forsøgt at tage højde herfor og indføre forbedringsforslag med henblik på større effektivitet samt ordningens overensstemmelse med de regler og principper, der gælder i det indre marked. Det bør siges, at dens anstrengelser ofte har mødt mere eller mindre åben modstand fra medlemsstaternes side.

2.3 Det må siges åbent og uden forbehold, at den europæiske samhørighedsvilje på afgiftsområdet begrænses af hver medlemsstats overvejelser eller tilmed behov for at beskytte sine egne finansieringskilder. Når en medlemsstat vurderer, at visse regler kunne skade dens interesser eller føre til større udgifter eller tungere procedurer, går den mere eller mindre åbent og ofte på uigennemskuelig vis imod.

2.4 Alt dette er jo til skade for den fælles europæiske politik, men forklarer, hvorfor Kommissionens prisværdige bestræbelser i løbet af årene er mislykkedes. På trods heraf er der stor succes inden for områder som hhv. rationalisering og informatisering af procedurerne, mindskelse af omkostningerne for forvaltningerne og skatteyderne og inden for det administrative og retlige samarbejde.

2.5 Nu vender Kommissionen med fuldt kendskab til sagens problemer og hindringer tilbage til det mål, den altid har efterstræbt, nemlig at reformere hele systemet for at bringe det i samklang med principperne for det indre marked under hensyntagen til samtlige berørte parters ønsker. I overensstemmelse med reglerne stiller grønbogen en række spørgsmål vedrørende de forskellige aspekter af momsordningen. De svar, der indsendes, vil udgøre grundlaget for forslagene til et nyt »enklere, mere solidt og effektivt« momssystem. EØSU fremlægger i denne udtalelse bidraget fra de socio-økonomiske kredse, det repræsenterer.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Kommissionen bemærker med rette, at krisen har påvirket de offentlige finanser, navnlig i form af en ændring i de direkte skatters relative vægt over for den indirekte beskatning. Momsens andel af de samlede indtægter, som hidtil har været på 22 %, udviser en stigende tendens. Dette er resultatet af en politik, der generelt har været rettet mod at forbedre konkurrenceevnen via en mindskelse af skatten på arbejde og virksomheder. EØSU bemærker, at selv om dette er et positivt signal, bør det ikke føre til en forhøjelse af momssatserne i rammedirektivet, hvilket bl.a. ville føre til en yderligere uacceptabel byrde for arbejdstagere og forbrugere.

3.2 Forbedringen af mekanismen »kræver etablering af et globalt momssystem«, der i følge Kommissionen vil mindske de operationelle omkostninger for brugerne, de administrative byrder for forvaltningerne og forsøg på svig. Angående sidste punkt deler udvalget Kommissionens bekymringer. Udvalget har i flere udtalelser henledt opmærksomheden på, at moms er den form for beskatning, der mest er udsat for unddragelse i EU og at unddragelsen er en vigtig kilde til finansiering af organiseret kriminalitet og terrorisme. Indbyrdes forbundne fænomener som skatteunddragelse, kriminalitet samt den dertil knyttede hvidvaskning af penge udgør en alvorlig trussel for samfundet på verdensplan. Udvalget lægger derfor kraftig vægt på, at de nye regler undersøges for, hvor »vandtætte« de er over for angreb fra svindlere.

3.3 Grønbogen ser ikke bort fra de virksomhedsrelaterede aspekter: Momsforvaltning og -administration (hertil føjer udvalget momstvister) udgør størsteparten af virksomhedernes administrative omkostninger, og den byrde er så stor, at mange SMV'er afholder sig fra at begive sig ud i international handel. Udvalget henleder atter opmærksomheden på behovet for, at forvaltningen af moms gøres mere smidig, mere enkel og mindre bekostelig. Det er nemlig slutbrugerne, dvs. forbrugerne, der betaler for det.

3.4 Et andet vigtigt emne er muligheden for at indføre én enkelt momssats, der anses som »den ideelle forbrugsafgift«. EØSU er enig med Kommissionen i, at det er så godt som umuligt at nå dette mål og støtter den kraftigt i dens forsøg på at mindske eller fjerne de alt for mange fritagelser, undtagelser, anvendelser af nedsatte satser eller præferencesatser, idet disse fænomener mindsker indtægterne med 45 % i forhold til det, man teoretisk kunne få ind ved anvendelse af normalsatsen. Det bliver nødvendigt at finde en fornuftig balance mellem de budgetmæssige behov og de sociale og økonomiske hensyn, som disse særordninger beror på, især inden for lokale og arbejdskraftintensive tjenesteydelser.

3.5 Som EØSU anførte i sin udtalelse om »Beskatning af den finansielle sektor« (ECO/284 – CESE 991/2011), skal behandlingen af finanssektoren i relation til moms tages op til fornyet drøftelse.

4. Momsbehandling af grænseoverskridende transaktioner i det indre marked

4.1 Ved indførelsen i 1967 blev momsordningen mellem medlemsstaterne baseret på beskatning i modtagerlandet omtalt som »midlertidig«. Den endelige ordning forudser beskatning i oprindelseslandet. 44 år efter er den »midlertidige« ordning stadig gældende. Rationelt set bør afgiften inddrives i oprindelsesmedlemsstaten på samme måde som i indenrigshandelen, undtagen for så vidt angår modregningen af forskellen mellem den del, der skal betales til modtagermedlemsstaten. De problemer, der var fra starten og som stadig til dels gør sig gældende, fik Rådet til at vælge den mest enkle løsning, nemlig opkrævning i modtagermedlemsstaten. Dette gælder stadig, om end med vigtige undtagelser, især vedrørende grænseoverskridende telematiktjenester.

4.2 Kommissionen har to gange tidligere forsøgt at opnå Rådets samtykke til at ensarte momssystemet baseret på princippet om opkrævning i oprindelseslandet. Men disse forsøg mislykkedes på grund af alvorlige problemer med gennemførelsen. Kommissionen undersøgte i 2007 en model med afgiftspåligning på 15 % på oprindelsesstedet, hvor det blev overladt til modtagermedlemsstaten alt efter situationen at opkræve det manglende eller refundere det for meget betalte beløb i forhold til landets egen afgiftssats. Rådet tog ikke dette forslag til følge.

4.3 EØSU er klar over, at problemet er kompliceret og at det i lyset af de forskellige afgiftsniveauer og de forskellige administrative procedurer, der fortsat eksisterer trods Kommissionens harmoniseringsindsats, er meget vanskeligt at finde en perfekt løsning. Man kan dog ikke se bort fra de fremskridt, der er konstateret eller som er undervejs inden for beskatning af tjenesteydelser (3), forbedring af beskatningssystemerne (4), administrativt samarbejde og kvikskranker (5), god forvaltning og bekæmpelse af svig (6).

4.4 Grønbogen går i den rigtige retning og søger at indhente nyttige oplysninger for at foreslå forbedringer. I forhold til tidligere erfaringer og den aktuelle situation ønsker EØSU, at man går frem etapevis i stedet for at indføre radikale løsninger. Derfor mener det, at løsningen i grønbogens punkt 4.2 gående ud på at gøre beskatning i bestemmelsesmedlemsstaten samt opretholdelse af principperne i det aktuelle system til den almindelige ordning (punkt 4.2.1) med en gradvis, først frivillig og senere obligatorisk indførelse af mekanismen med omvendt betalingspligt (punkt 4.2.2) er den bedste løsning. Samtidig med oprettelsen af kvikskranke-tjenester bør man sørge for, at virksomhederne kan afvikle deres grænseoverskridende skattegæld med færrest mulige administrative omkostninger.

5. Besvarelse af spørgsmålene

5.1 Momssystemet gældende for samhandelen inden for EU (sp. 1): Det nuværende system er ikke perfekt. Det medfører flere ulemper, primært på grund af de mange særordninger, undtagelser, fritagelser, som medlemsstaterne har. Dog har ordningen fungeret for længe til, at man rimeligvis kan ændre den radikalt. En radikal omvæltning ville være katastrofal. Det er bedre at koncentrere sig om anvendelsen af principperne for god forvaltning, som Kommissionen mange gange henviser til, og som EØSU har støttet i sine udtalelser. Disse er opsummeret i det dokument, der ledsager grønbogen (7). De vigtigste hindringer for, at man kan opnå de størst mulige fordele, skal ikke findes i principperne, men snarere i deres manglende anvendelse og modstanden mod forandring i medlemsstaternes forvaltninger.

5.2 Momsen og de offentlige myndigheder (sp. 3): I princippet er momsfritagelserne for de offentlige organer, der udøver aktiviteter i konkurrence med private leverandører (f.eks. transport, sundhedsydelser) begrundet i sociale hensyn, som er typiske for den offentlige sektor. Det bør dog anerkendes, at private leverandører ofte har en supplerende rolle i forhold til den offentlige leverandørs mangler og svagheder. Der er formentlig tale om konkurrenceforvridning, som man forsøger at mindske via nye samarbejdsformer. Under alle omstændigheder har forbrugeren valget mellem at betale mindre ved at benytte en offentlig tjeneste eller betale mere til en privat leverandør. Bortset fra de tilfælde, hvor hverken den ene eller den anden serviceydelse kan benyttes (f.eks. transportmidler), bestemmes valget mellem de to især ud fra en kvalitetsvurdering.

5.2.1 En rimelig og gunstig løsning for forbrugerne ville ifølge EØSU bestå i opretholdelsen af fritagelserne for de offentlige tjenester og lade dem omfatte de private tjenester, når disse yder en nødvendig service, som den offentlige sektor ikke tilbyder. Vi er helt klar over, hvor vanskeligt der er at anvende dette princip, men på den anden side er det uacceptabelt, at forbrugere bosiddende i de mindst begunstigede egne tvinges til at betale mere for tjenester, som de får tilbudt uden at kunne vælge imellem dem. For at undgå konkurrenceforvridning i forhold til det private marked bør undtagelsen under alle omstændigheder være begrænset til offentlige opgaver (8).

5.3 Momsfritagelser (sp. 6): Der er ikke længere grund til at opretholde de momsfritagelser, medlemsstaterne fik før den 1. januar 1978, og de bør ophæves. I betragtning af, at de er privilegier, som medlemsstaterne forhandlede i forbindelse med oprettelsen af EU eller lidt senere, udgør de nu en uacceptabel afvigelse fra principperne gældende for det indre marked. Det samme ræsonnement gælder for de nye medlemsstater, hvor fritagelserne kan bortfalde gradvis i takt med forbedringen af levefoden, men med fastsættelse af gennemsigtige parametre til måling heraf.

5.3.1 Mere vanskelig og nuanceret er problematikken omkring fritagelser for visse aktiviteter af almen interesse eller andre aktiviteter. Begge typer aktiviteter afhænger af hver medlemsstats politiske valg og økonomiske politikker. Selv om de fraviger principperne for det indre marked, kan de bruges som et instrument til støtte for en national vækst- og beskæftigelsespolitik. Under alle omstændigheder bør en fremtidig politik for god forvaltning kun tillade den form for fritagelser som ekstraordinære og midlertidige foranstaltninger. Som tidligere nævnt i sin udtalelse om momsordningen for finansielle tjenester (9) så EØSU gerne en mere grundlæggende lovtilgang med henblik på at eliminere de resterende fortolkningsvanskeligheder og uløste problemer. Med hensyn til den eventuelle indførelse af en afgift på finansielle transaktioner (10) burde Kommissionen endvidere vurdere fordelene ved at udforme den inden for rammerne af den gældende momsordning med henblik på at lette den administrative tilgang for sektoren og for at mindske virkningerne af ikke-fradragsberettiget moms.

5.3.2 Et særligt tilfælde er fritagelser til SMV i visse lande, hvilket bør ophæves. Alle ved, at momsunddragelsen i alle lande er betragtelig. Eksistensen af en »lovlig unddragelse« i visse nabolande øger kun den grænseoverskridende benyttelse af tjenester og indkøb af produkter i disse lande. Der er to konsekvenser for lande uden fritagelser, nemlig svækkelse af indsatsen mod ulovlig unddragelse og konkurrenceforvridning til skade for de SMV'er, der overholder reglerne.

5.4 Beskatningssystem for passagertransport (sp. 7): svaret ligger allerede implicit i kommentarerne som svar på spørgsmål 3 (jf. punkt 5.2). Beskatningen bør gælde alle former for transport, herunder lufttransport (hvilket i øvrigt allerede synes at være tilfældet).

5.5 Problemer i forbindelse med fradragsretten (sp. 9): Momsfradraget er et af de største problemer for virksomhederne. Det er kompliceret, vanskeligt at anvende i flere tilfælde, og en kilde til tvistigheder, retsstridigheder og bøder. Derudover beror den på et uretfærdigt princip, hvilket Kommissionen selv anfører, således forstået, at fradragsretten (men også pligten til at svare moms) opstår på det tidspunkt, hvor varen leveres eller tjenesten ydes, uanset om kunden har betalt eller ej. De dårlige betalere har også det, Kommissionen kalder en »likviditetsfordel«, men som man lige så godt kan kalde en sikker indtægt for skattemyndighederne, som sælgeren eller leverandøren har betalt på forhånd, og en garanti selv i tilfælde af kundens insolvens (11).

5.5.1 Et andet stort problem er fradrag af moms ved modregning når der opstår en positiv saldo for den momspligtige. I visse medlemsstater sker refusionen med betragtelig forsinkelse, hvilket skader virksomhedernes likviditet og fører undertiden til, at de går fallit. Medlemsstaterne indvender, at modregningssystemet indebærer en vis risiko for svig, hvilket er rigtigt, men det er op til dem selv at iværksætte hurtige kontroller, og det er virksomhederne der betaler for konsekvenserne af deres manglende effektivitet.

5.5.2 EØSU er enig i Kommissionens betragtninger om, at kasseregnskabssystemet er en mulig, retfærdig og neutral løsning i samhandelen i EU, især fra et virksomhedslikviditetssynspunkt. En sådan løsning er imidlertid kun mulig i samhandelen i EU ved oprettelse af en kvikskranke-modregningsmekanisme, som Kommissionen har fremlagt til vedtagelse, men hvis anvendelse der er flere hindringer for.

5.6 Momsregler for internationale tjenesteydelser (sp. 11): betydningen af de internationale tjenester, navnlig dem, der leveres elektronisk, berettiger indførelsen af særregler for disse tjenester. Dog vanskeliggør tjenesternes immaterielle karakter undertiden kontrollen med leverandørernes anvendelse af moms, især når der er tale om leveringer til private (software, musik osv.). Denne kontrol er umulig, når leverandørerne bor i lande uden for EU. Såvel OECD som Kommissionen undersøger problemet, men der synes ikke at være nogen let løsning inden for den nærmeste fremtid.

5.6.1 Hovedproblemerne ligger i en betydelig konkurrenceforvridning mellem tjenester leveret inden for EU i forhold til tjenester hidrørende udefra. Der er ikke mange effektive midler til at bringe orden i forholdene, ud over muligheden for internationale samarbejdsaftaler mellem skattemyndigheder. EØSU er under alle omstændigheder imod indførelsen af foranstaltninger som i Canada, hvor afgiften opkræves hos forbrugerne, og kontrollen sker ved at tjekke deres onlinebetalinger. Udover den gene, det er for forbrugerne at skulle betale moms ved hvert køb, er den forudsete kontrol en uacceptabel krænkelse af borgernes privatliv.

5.7 EU's momslovgivning (sp. 13): Traktatens artikel 113 giver Rådet alle beføjelser inden for harmonisering af lovgivning vedrørende moms. Der er således ingen restriktioner for, hvilket instrument man vælger, det være sig et direktiv eller en forordning. I lyset af erfaringen og medlemsstaternes tendens til at fortolke bestemmelserne i forhold til deres egne synspunkter, er det formentlig bedst at vælge en rådsforordning. Men realistisk anskuet bør de lovbestemmelser, der omfattes af denne forordning, være begrænset til nogle grundlæggende aspekter, dvs. anvendelsesområde, definition af de afgiftspligtige, fritagelser, samarbejde mellem forvaltninger, bekæmpelse af svig. Men jo mere detaljerede bestemmelserne er, jo større vanskeligheder vil der være med at få konsensus i Rådet, og så opstår der igen behov for gennemførelsesdirektiver.

5.7.1 Gennemførelsesbestemmelser (sp. 14): Løsningen gående ud på at give Kommissionen tilladelse til at vedtage gennemførelsesafgørelser hilses velkommen, men allerede i 1997 afviste Rådet dette. Det er stadig uafklaret, om denne godkendelse kan indtræde ved en flertalsafgørelse. Reglen om enstemmighed (Rådets prærogativ) er svær at omgå ved en delegering af beføjelser til Kommissionen. En positiv beslutning ville være velkommen, men EØSU frygter, at dette er urealistisk.

5.7.2 Vejledning om den nye momslovgivning (sp. 15): En offentliggørelse af Kommissionens vejledning ville være nyttig for de medlemsstater, der ønsker at følge den. Der kan opstå ulemper som følge af, at vejledningen ikke er bindende, således forstået at momspligtige eller tilmed forvaltninger kunne forårsage tvister under påberåbelse af manglende eller forkert anvendelse af en vejledning, der ikke har juridisk værdi. Det ville således blive overladt til retsvæsenet at træffe beslutning sag for sag om det velbegrundede i klager, der henviser til en vejledning, hvis gyldighed ville blive anfægtet.

5.7.3 Forbedring af lovgivningsprocessen (sp. 16): Hvad forbedringen af lovgivningsprocessen angår, burde man i stedet for foranstaltninger snarere tale om en ændret tilgang og metode. I de første faser indtager Kommissionen en gennemsigtig og åben holdning i form af forudgående samråd med medlemsstaterne, indkaldelse af de rådgivende udvalg, grønbøger, kontakter med de berørte aktører. Her taler vi om det tidlige stadium. På et senere stadium bliver procedurerne i Rådet mindre gennemsigtige og mindre åbne over for udefra kommende tilbud om dialog.

5.7.4 I slutfaserne på nationalt niveau kunne forbedringerne bestå i en hurtigere lovgivningsproces med henblik på vedtagelse af gennemførelsesdirektiver og -forordninger. Især er gennemførelsesforordningerne ofte uklare og upræcise, hvilket gør det vanskeligt for virksomhederne og undertiden også forvaltningerne at overholde reglerne. På EU-plan bør man enes om et rimeligt tidsrum mellem fristen for medlemsstaternes omsætning af direktivet til national ret og de nye foranstaltningers ikrafttræden.

5.8 Undtagelser til medlemsstaterne (sp. 17): Et enkelt blik på listen, der består af over 100 undtagelser, viser, at medlemsstaterne, og især visse af dem, gør overdreven brug disse særordninger samt af forlængelsen af deres gyldighedsperiode. Kommissionen understreger med rette, at dette kludetæppe fører til forvirring, udgifter, konkurrenceforvridning og ofte udgør en hjælp til svig. Kommissionen beder om flere beføjelser til at tilstå undtagelser hurtigt og på passende vis. EØSU er enig, men beder samtidig om at få gennemført en samlet revision med det formål at sikre, at de eksisterende undtagelser fortsat er berettigede.

5.8.1 Procedure for tilståelse af undtagelser (sp. 18): Den nuværende procedure er langsom og anmodningen om at få de nødvendige beføjelser til at gøre proceduren hurtigere er berettiget. Samtidig beder EØSU om, at kriterierne for tilståelse gøres strengere, at listen over undtagelser konstant ajourføres og at den er nem og hurtig at få adgang til.

5.9 Den nuværende momssatsstruktur (sp. 19): Den nuværende momssatsstruktur er helt klart en afvigelse fra principperne gældende for det indre marked. Det skal fortsat fastslås, om og i hvilket omfang forskellene i satserne udgør en metode til tilpasning til særlige situationer på det ene eller andet aktivitetsområde. Angående de forskellige satser gældende for sammenlignelige produkter, navnlig onlinetjenester i forhold til produkter og tjenester med et lignende indhold, bemærker EØSU, at det generelt er forbrugeren, der nyder godt af de lavere priser. Men hvad angår produkter modsvares forsendelsesudgifterne i et vist omfang af omkostningerne til drift af en klassisk handelsvirksomhed. En moms ville således skade onlinekøberne. Angående tjenester er spørgsmålet endnu uafklaret og fortjener at blive uddybet. Endelig bør sammenlignelige produkter i hovedreglen afgiftsbelægges med samme sats.

5.9.1 Nedsatte momssatser (sp. 20): Det kan forekomme ønskeligt at fjerne de nedsatte satser. Denne hypotese er urealistisk, men listen bør absolut begrænses eller under alle omstændigheder underkastes en streng revision, for visse f.eks. ældre særordninger er simpelthen uacceptable i betragtning af de ændringer, der er sket i tidens løb.

5.9.2 Opstillingen af en liste med nedsatte satser, som er obligatoriske og skal anvendes ensartet, er en forførende tanke, men er ligeledes urealistisk. De nedsatte satser bruges i hver medlemsstat som en kraftig løftestang for den økonomiske politik, og undertiden med sociale eller ligefrem politiske hensyn som begrundelse. Uanset hvad vil medlemsstaterne aldrig acceptere at opgive den individuelle tilståelse af nedsatte satser. Man kan ræsonnere anderledes, når Europa har fået sig en økonomisk regering, som entydigt bestemmer alle medlemsstaters økonomiske politik.

5.10 Problemer med de nuværende regler (sp. 21): De problemer, som virksomheder, sælgere og købere støder på med hensyn til mængden af papirarbejde, er knyttet til de mange regler på begge sider af grænserne, som ofte er forskellige og undertiden overlapper hinanden. I den forbindelse skal navnlig følgende nævnes: sammenfattende indberetninger, registrerings-, dokumentations-, erklæringskrav, krav om fakturaudstedelse (elektronisk fakturering), krav om registrering i andre medlemsstater, skelnen mellem levering/ydelse. Sprogproblemer fører også til omkostninger og risiko for uheldige misforståelser.

5.10.1 Afbøde problemerne (sp. 22): Kommissionen har selv foreslået løsninger i flere direktiver og henstillinger, som alle sigter på en administrativ forenkling, bl.a. oprettelse af en kvikskranke, oprettelse af et europæisk identifikationsnummer for virksomheder og e-forvaltning. Problemet er, at forvaltningerne kun i begrænset omfang har gennemført disse foranstaltninger, undertiden på forskelligartet vis og med betragtelige forsinkelser. Harmonisering og samordning af procedurerne bliver således til prioriterede mål, der er vigtigere end selve forenklingen (12).

5.11 Fritagelse af små virksomheder (sp. 24): En samlet revision af fritagelsesordningen kunne være berettiget ud fra forskellige synspunkter, såsom konkurrenceforvridning, kontrol med, om de begrundelser, der oprindeligt førte til oprettelsen af ordningen, fortsat er gældende, indvirkningen på hver medlemsstats budget, den overordnede økonomiske situation, følger for konkurrenceevnen, beskæftigelsen og forbrugerne, sammenhæng med Europa 2020-målene. Men grundlæggende har spørgsmålet vigtige politiske aspekter, og det står fortsat åbent, om Rådet har vilje til at forholde sig dertil.

5.12 De små landbrugeres behov (sp. 26): Hvis spørgsmålet virkelig vedrører de »små« landbrugere, burde problemet i de fleste tilfælde kun vedrøre mindre grænsehandel i nærområdet. I betragtning af handelens ringe betydning kunne man forestille sig at give en generel fritagelse.

5.13 Kvikskranke-mekanisme (sp. 27): EØSU bekræfter alle sine betragtninger (13) over forslagene vedrørende oprettelsen af en kvikskranke-mekanisme (14). En sådan mekanisme ville være en god løsning med henblik på at begrænse omkostningerne og sikre en administrativ forenkling, så snart man har fundet en overordnet og samordnet løsning på de mange problemer, der stadig er uløste, dvs. oprettelse af et elektronisk register anerkendt i hele EU, afskaffelse af forpligtelsen til at foretage finansielle overførsler direkte mellem debitoren og kreditormedlemsstaten, harmonisering af flere nationale bestemmelser, navnlig bestemmelser om perioden for indberetning.

5.14 Grænseoverskridende transaktioner (sp. 28): svaret ligger allerede i spørgsmålets formulering. De nuværende bestemmelser skaber helt sikkert problemer for europæiske virksomheder eller koncerner samt for forvaltningerne. De stærkt detaljerede bestemmelser gældende på området er nødvendigvis komplicerede for de virksomheder, der skal overholde dem, og de forvaltninger, hvis opgave det er at kontrollere dem. En løsning, som ikke ville være uden ulemper, kunne bestå i at opfatte multinationale selskaber som værende underlagt lovgivningen i det land, hvor deres hovedsæde ligger, uanset oprindelses- og modtagerland, bortset fra modregning for for meget eller for lidt betalte beløb via en kvikskranke. Den største ulempe ville bestå i en øget mulighed for svindel. Konklusionen er, at problemet er så kompliceret, at kun en studiegruppe bestående af specialister på området forvaltning og koncerner, ville kunne fremsætte fornuftige forslag.

5.15 Synergi med anden lovgivning (sp. 29): EØSU har allerede svaret detaljeret på dette spørgsmål i udtalelsen »Fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet« (15). I udtalelsen understregede udvalget behovet for at samordne momsdirektiverne (»tolddirektiverne«) med direktiverne om indirekte beskatning og direktiverne vedrørende hvidvaskning. Det blev ligeledes anset for yderst vigtigt at oprette et struktureret og strukturelt anlagt samarbejde mellem de forskellige instanser med ansvar for at bekæmpe unddragelse og organiseret kriminalitet. På disse områder er der intet sket på EU-plan, og udvalgets forslag synes ikke at have fået den mindste smule opmærksomhed.

5.16 Metoden for momsopkrævning (sp. 30): Blandt de fire foreslåede alternativer synes den anden model, som indebærer en central database, som modtager alle fakturadata, at være langt den bedste, fordi den er enkel og effektiv til imødegåelse af svig. Elektronisk fakturering er imidlertid forbundet med betydelige omkostninger for virksomhederne. Den endelige stillingtagen påhviler dog fagfolk i forvaltningerne og virksomhederne. Udvalget mener på sin side, at det vigtigste positive aspekt er, at denne metode synes at være den bedste til at imødegå svindel.

5.17 Frivillig mekanisme med opsplittet betaling (sp. 31): EØSU er forbløffet over muligheden for at vælge en ordning med »opsplittet« betaling som foreslået i den første model i punkt 5.4.1 i grønbogen, således forstået, at dette at pålægge dobbelt betaling for hver transaktion komplicerer regnskabet og øger muligheden for fejl betydeligt. Derudover er det ifølge eksperter ikke sikkert, at denne model giver en absolut og nødvendig garanti mod »forsvundne erhvervsdrivende« (karruselsvindel). Under alle omstændigheder må en frivillig ordning skulle undgås, da dette ville stride imod harmoniseringsprincippet, der allerede tynges af for mange undtagelser.

5.18 Forholdet mellem de erhvervsdrivende og skattemyndighederne (sp. 32): I Kommissionens meddelelse fra december 2008 (16) skitseredes retningslinjerne (handlingsplan) allerede for en politik for på medlemsstatsniveau at forbedre forholdet mellem de erhvervsdrivende og skattemyndighederne. EØSU fremsatte sine bemærkninger og forslag i en udtalelse (17), hvor det samtidig med at det erklærede sig enigt i Kommissionens forslag (som stort set er de samme som forslagene i grønbogen), understregede behovet for bedre hensyntagen til databeskyttelse af erhvervslivet, bevidstgørelse i forvaltningerne om deres ansvar over for skatteyderne i tilfælde af fejl eller magtmisbrug fra forvaltningernes side og om et rimeligt begreb om solidarisk ansvar. Derudover henvises der også til de gentagne gange udtrykte henstillinger om klare og hurtige oplysninger og adgangen til dem via internettet og om de nationale myndigheders bistand til virksomhederne i forbindelse med deres kontakter med andre medlemsstaters forvaltninger osv.

Bruxelles, den 14. juli 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. EØSU's udtalelse EUT C 224 af 30.8.2004, s. 124 om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem med hensyn til behandlingen af forsikringstjenester og finansielle tjenester (KOM(2007) 747 endelig – 2007/0267 (CNS)).

(2) Jf. EØSU's udtalelse EUT C 248 af 25.8.2011, s. 64 om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om beskatning af den finansielle sektor (KOM(2010) 549 endelig).

(3) EØSU's udtalelse »Regler/leveringsstedet for tjenesteydelser«, EUT C 117 af 30.4.2004, s. 15.

(4) EØSU's udtalelse »Forbedring af beskatningssystemernes virkemåde i det indre marked (Fiscalis-2013-programmet)«, EUT C 93 af 27.4.2007, s. 1; EØSU's udtalelse »Fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet«, EUT C 255 af 22.9.2010, s. 61; EØSU's udtalelse »Bekæmpelse af svig«, EUT C 347 af 18.12.2010, s. 73.

(5) EØSU's udtalelse »Momsforenkling«. EUT C 267 af 27.10.2005, s. 30.

(6) EØSU's udtalelse »Misbrug inden for direkte beskatning«, EUT C 77 af 31.3.2009, s. 139.

(7) Kommissionens tjenestegrenes arbejdspapir SEK(2010) 1455 af 1.12.2010.

(8) Tjenesteydelser af almen interesse – Protokol fra regeringskonferencen nr. 26, 23.7.2007.

(9) Jf. EØSU's udtalelse EUT C 224 af 30.8.2008, s. 124 om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem med hensyn til behandlingen af forsikringstjenester og finansielle tjenester (KOM(2007) 747 endelig – 2007/0267 (CNS)).

(10) Jf. EØSU's udtalelse EUT C 248 af 25.8.2011, s. 64 om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om beskatning af den finansielle sektor (KOM(2010) 549 endelig).

(11) I mange medlemsstater er der lange, komplicerede og bekostelige procedurer i gang vedrørende tilbagebetaling af moms på leveringer eller tjenesteydelser, der i sidste ende ikke betales.

(12) EØSU har adskillige gange udtalt sig om dette emne: EØSU's udtalelse »Det fælles merværdiafgiftssystem (omarbejdning)«, EUT C 74 af 23.3.2005, s. 21; EØSU's udtalelse »Moms/Faktureringsregler«, EUT C 306 af 16.12.2009, s. 76, og alle EØSU-udtalelserne omtalt i denne udtalelse.

(13) EØSU's udtalelse »Momsforenkling«, EUT C 267 af 27.10.2005, s. 45.

(14) KOM(2004) 728 endelig.

(15) EØSU's udtalelse »Fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet«, EUT C 255 af 22.9.2010, s. 61.

(16) KOM(2008) 807 endelig, KOM(2008) 805 endelig – 2008/0228 (CNS).

(17) EØSU's udtalelse »Afgiftssvig i forbindelse med import«, EUT C 277 af 17.11.2009, s. 112.