KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 259 endelig udg. 
Bruxelles, den 13. juli 1993 
Forslag til 
om ændring af forordning (EØF) nr. 636/82 om indførelse af en procedure 
for økonomisk passiv forædling for visse tekstilvarer og beklædningsgenstande, 
der genindføres til Fællesskabet efter bearbejdning i visse tredjelande 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
Ved Rådets forordning (EØF) nr. 636/82 af 16. marts 19820> blev der indført en procedure for 
økonomisk passiv forædling for visse tekstilvarer og beklædningsgenstande, der genindføres til 
Fællesskabet efter bearbejdning i visse tredjelande. I forbindelse med denne procedure blev de årlige 
mængder forædlingsprodukter, som brugerne af proceduren kunne genindføre, indtil udgangen af 1992 
fordelt af de kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater inden for de lofter for de årlige 
mængder forædlingsprodukter, som den pågældende medlemsstat kunne give bevilling til genindførsel 
af. 
Som omtalt i Kommissionens meddelelse om virkeliggørelsen af det indre marked for handel med 
tekstilvarer og beklædningsgenstande (dok 7006/92), som Rådet har godkendt, indebærer oprettelsen 
af det indre marked i 1993, at der skabes et område uden indre grænser med bl.a. fri bevægelighed 
for varer og fjernelse af forskelle mellem importordninger. 
Rådets forordning (EØF) nr. 636/82 må derfor ændres, så det sikres, at den i forordningen 
omhandlede procedure implementeres på fællesskabsplan. 
I den henseende foreslog Kommissionen i januar 1993 (KOM(93) 10 endelig udg.), at man gik frem 
i to etaper: 
I den første etape skulle de eksisterende nationale kontingenter for passiv forædling pr. 
1. januar 1993 afløses af fællesskabskontingenter, som de efter forordning (EØF) nr. 636/82 
berettigede erhvervsdrivende skulle have adgang til efter det såkaldte først til mølle-princip. De 
kompetente myndigheder i medlemsstaterne skulle fortsat udstede forhåndsbevillinger til an­
søgerne. Ved hjælp af et edb-system oprettet mellem medlemsstaterne og Kommissionen skulle 
medlemsstaterne påse, at de meddelte forhåndsbevillinger ikke overskred de samlede årlige 
mængder, der var til rådighed. Det skulle endvidere være muligt at genindføre forædlings­
produkterne i enhver medlemsstat, uanset i hvilken medlemsstat forhåndsbevillingen var udstedt. 
I anden etape, og senest ved udgangen af 1993, skulle der ske en harmonisering af reglerne for 
anvendelsen af forordning (EØF) nr. 636/82, især med hensyn til betingelserne for at opnå bevil­
linger, som hidtil har været forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Andre udestående 
spørgsmål, såsom forvaltningen af 14%-dispensationen for tekstilvarer fra tredjelande, skulle 
også tages op. 
Under Artikel 113-Udvalgets drøftelser af Kommissionens forslag vedrørende første etape viste det 
sig, at hovedparten af medlemsstaterne ikke fandt det hensigtsmæssigt med to etaper, men foretrak 
en samlet revision af forordning (EØF) nr. 636/82, som skulle omfatte alle tilpasninger, der er 
nødvendige for, at proceduren implementeres på fællesskabsplan i overensstemmelse med målene for 
det indre marked. 
(i; EFT nr. L 76 af 20.3.1982, s. 1 
Kommissionen har derfor besluttet at foreslå en samlet revision af Rådets forordning (EØF) 
nr. 636/82, der omfatter alle nødvendige ændringer herunder dem, der indgik i forslaget af 
januar 1993 - og især vedrører: 
a) Fordeling af de mængder, der er til rådighed. Efter den foreslåede nye ordning skal ansøgere, 
der ikke tidligere har erhvervet udnyttelsesrettigheder, tildeles maksimumsmængder ved 
meddelelse af forhåndsbevillinger efter princippet om, at den, der kommer først, får først. Der 
skal i den forbindelse oprettes et informationssystem mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
for at sikre, at de tildelte mængder ikke overskrider de samlede årlige mængder, der er til 
rådighed. 
b) Begrebet "berettigede" og kriterier herfor. Kriterierne for at få adgang til at anvende proceduren 
for passiv forædling er ikke klart defineret i forordning (EØF) nr. 636/82. Det har resulteret i 
forskelle i fortolkningen og anvendelsen medlemsstaterne imellem. Med dette forslag tilstræbes 
det at klargøre kriterierne. Samtidig vil virksomhedernes hidtidige udnyttelsesrettigheder blive 
bevaret. De kan imidlertid tages op til overvejelse, hvis de pågældende ikke har haft en 
produktion i Fællesskabet i mindst de sidste tre år, og der ikke er tilstrækkelige mængder til 
rådighed til nye berettigede. 
c) Begrebet "tilsvarende produkter". Ifølge den nugældende forordning skal virksomheder, der 
ønsker en forhåndsbevilling, normalt godtgøre, at de fremstiller tilsvarende produkter. 
Forordning (EØF) nr 636/82 indeholder imidlertid ingen definition af, hvad der i praksis skal 
forstås ved "tilsvarende produkter". Det foreslås derfor, at de forskellige kategorier af produkter 
inddeles i tre grupper, og at tilsvarende produkter defineres som "produkter, der henhører under 
samme kategori eller samme gruppe af kategorier". 
d) Forbindelsen mellem passiv forædling og produktion. Det er nødvendigt at klargøre den 
bestående sammenhæng mellem adgang til proceduren for passiv forædling og produktion i 
Fællesskabet. Uden at det berører hidtidige brugeres rettigheder, foreslås det, at myndighederne 
i medlemsstaterne de første ni måneder hvert år kun skal kunne meddele forhåndsbevillinger til 
fabrikanter, der det foregående år havde en produktion i Fællesskabet, der i værdi svarede til 
mindst 50% af deres samlede omsætning. De sidste tre måneder hvert år skal også fabrikanter, 
der ikke opfylder denne betingelse, men som har en betydelig produktion i Fællesskabet, have 
adgang til at deltage i fordelingen af mængderne. 
e) 14%-dispensationen. Medlemsstaterne anvender ikke på ensartet vis den undtagelsesbestem­
melse, der gør det muligt, at indtil 14% af de stoffer, der undergår passiv forædling, kan have 
oprindelse i et tredjeland, hvis de pågældende varer ikke er til rådighed i tilstrækkelige mængder 
i Fællesskabet. For at fjerne forskellene foreslås det, at denne undtagelsesbestemmelse anvendes 
i forhold til hver enkelt bruger af proceduren. En højere dispensationsprocent skal dog kunne 
indrømmes i særlige, økonomisk begrundede tilfælde på basis af en afgørelse truffet efter 
fremgangsmåden i den nugældende forordnings artikel 12, der omhandler reglerne for 
forvaltningen af forordningen. 
Forslaget omhandler tillige to andre spørgsmål, der må tages op: 
a) en teknisk tilpasning af listen over tekstilvarer (kategorier), der er omfattet af forordningen, 
denne tilpasning er påkrævet som følge af de ændringer, der er foretaget i Den Kombinerede 
Nomenklatur, efter at forordning nr. 636/82 trådte i kraft 
b) indsættelse af en bestemmelse, der skal sikre en ensartet anvendelse af den toldfritagelse, der 
indrømmes over for central- og østeuropæiske lande ved genindførsel af tekstilvarer og 
beklædningsgenstande efter passiv forædling i disse lande. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om ændring af forordning (EØF) nr. 636/82 om indførelse af en procedure 
for økonomisk passiv forædling for visse tekstilvarer og beklædningsgenstande, 
der genindføres til Fællesskabet efter bearbejdning i visse tredjelande 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig 
artikel 113, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabets importordninger for tekstil- og beklædningssektoren omfatter for visse tredjelandes 
vedkommende særlige foranstaltninger, der finder anvendelse på produkter, der fremkommer ved 
passiv forædling; 
ved Rådets forordning (EØF) nr. 636/82(1>, ændret ved akten vedrørende Spaniens og Portugals 
tiltrædelse, indførtes der derfor en procedure for økonomisk passiv forædling for visse tekstilvarer 
og beklædningsgenstande, der genindføres til Fællesskabet efter bearbejdning i visse tredjelande; 
med oprettelsen af det indre marked i 1993 skabes der et område uden grænser, hvor der især sikres 
fri bevægelighed for varer; dette indebærer bl.a., at kontrollen ved de indre grænser afskaffes, at 
afvigelser mellem importordninger fjernes, samt at det bliver muligt at genindføre forædlingsprodukter 
i en anden medlemsstat end den, hvor forhåndsbevillingen blev udstedt; 
handelen med tekstilvarer og beklædningsgenstande bør tilpasses det indre marked, især hvad angår 
anvendelsen af proceduren for økonomisk passiv forædling for tekstilvarer; 
(i) EFTnr. L 76 af 20.3.1982, s. 1. 
de hidtidige regionale kontingenter for passiv forædling afløstes den 1. januar 1993 af en ordning med 
fællesskabskontingenter, der ikke fordeles mellem medlemsstaterne; 
medlemsstaternes myndigheder bør fortsat udstede forhåndsbevillinger til ansøgere, der ønsker at gøre 
brug af passiv forædling, men de bør i sådanne tilfælde meddele Kommissionen de ansøgte mængder 
for at sikre sig, at disse holder sig inden for de samlede lofter, der er fastsat på fællesskabsplan; 
mængderne bør fordeles i form af maksimumsmængder, og der bør først kunne ansøges om en ny 
mængde, når mindst 50% af den tidligere tildelte mængde er opbrugt; 
de kriterier og betingelser, som erhvervslivet i medlemsstaterne skal opfylde for at få adgang til 
proceduren, anvendes på nuværende tidspunkt ikke på ensartet vis i hele Fællesskabet; 
reglerne for anvendelsen af disse kriterier og betingelser må derfor harmoniseres, så der bliver adgang 
til passiv forædling på fælles vilkår i Fællesskabet, især hvad angår definition af de berettigede, 
begrebet tilsvarende produkter, fortrinsret for fabrikanter med en betydelig produktion i Fællesskabet 
og undtagelsen fra reglen vedrørende oprindelsen af det produkt, der udføres til passiv forædling; 
ved tildelingen af produktmængder til de enkelte ansøgere bør der ikke alene tages hensyn til de 
mængder, der er til rådighed i medfør af importordningen for det pågældende produkt og tredjeland, 
men også til om det er klart, at ansøgeren er fabrikant, og at fabrikanten bestræber sig på at bevare 
produktion og beskæftigelse i Fællesskabet for varer på samme fremstillingstrin, samtidig med, at det 
sikres, at der ikke sker nedsættelse af de mængder, der stilles til rådighed for og anvendes af behørigt 
berettigede tidligere brugere af proceduren; 
i overensstemmelse med denne forordnings mål bør de produktmængder, der tildeles personer, som 
i mindst tre år ikke har fremstillet tilsvarende produkter i Fællesskabet, tages op til revision ved 
udgangen af ethvert år, hvor det viser sig, at der ikke er tilstrækkelige mængder til rådighed for nye 
berettigede; 
for at sikre en effektiv og objektiv forvaltning af ordningen bør de mængder, som ikke er øremærket 
til imødekommelse af ansøgninger fra personer med tidligere udnyttelsesrettigheder, fordeles efter 
princippet om, at den, der kommer først, får først; 
på baggrund af protokol nr. 1 om tekstilvarer og beklædningsgenstande til Europaaftalerne og de 
interimsaftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og Bulgarien, Polen, Rumænien, Den Slovakiske 
Republik, Den Tjekkiske Republik og Ungarn, bør forordningens anvendelsesområde udvides til også 
at omfatte visse kategorier af liberaliserede produkter med oprindelse i disse lande; 
listen over produkter, der er omfattet af denne forordning, bør være i overensstemmelse med den 
nuværende tarifering af tekstilvarer (kategorier) baseret på Den Kombinerede Nomenklatur; 
denne forordning bør ikke berøre genindførsel til Fællesskabet af produkter, der er bearbejdet i 
tredjelande på grundlag af forhåndsbevillinger, som er udstedt før datoen for anvendelse af 
forordningen; 
en effektiv fællesskabsforvaltning af proceduren for passiv forædling forudsætter et snævert 
samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EØF) nr. 636/82 foretages følgende ændringer: 
1. 1 artikel I, stk. I, ændres "50-62 i den fælles toldtarif til "50-63 i Den Kombinerede 
Nomenklatur". 
2. I artikel 1, stk. 3, indsættes efter det sidste ord: 
\jf dog artikel 11, stk. 3". 
3. I artikel I, stk. 4, indsættes som litra c) og d): 
"c) "kompetente myndigheder", de myndigheder i en medlemsstat, som det påhviler at 
administrere bestemmelserne i denne forordning, herunder at meddele forhåndsbevillinger; 
d) "tilsvarende produkter", produkter, der henhører under samme kategori eller samme gruppe 
af kategorier, jf. bilag I, der kan ændres efter proceduren i artikel 12." 
4. Artikel 2, stk. 2, litra a), affattes således: 
"a) Deskai: 
hvert år, når de ansøger om den første forhåndsbevilling, over for de kompetente myn­
digheder godtgøre, at de det foregående år har fremstillet tilsvarende produkter på 
samme fremstillingstrin som de forædlingsprodukter, for hvilke der søges om adgang 
til at anvende proceduren, 
i Fællesskabet udføre hovedproduktionsprocesserne for de pågældende produkter (til­
skæring, syning, sammenføjning eller strikning) for egen regning og på egen fabrik 
eller, for så vidt angår nogle, men ikke alle disse produktionsprocesser, også på en 
fabrik tilhørende en anden fabrikant, som de har tilknytning til i kraft af et joint 
venture, underl everan dørkontrakter eller andre former for langsigtede samarbejdsaftaler, 
i Fællesskabet fremstille de pågældende produkter til salg på markedet." 
5. I artikel 2, stk. 2, litra b), affattes sidste del af punktummet således: 
"... inden for de mængder, der på de i artikel 3 omhandlede betingelser tildeles dem af de 
kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor ansøgningen indgives." 
6. I artikel 2, stk. 2, litra c), første afsnit, affattes sidste punktum således: 
"Der kan dog kun dispenseres for maksimalt 14% af den samlede værdi af de varer^, for hvilke 
den berettigede det foregående år har fået adgang til at anvende proceduren. I særlige, 
økonomisk begrundede tilfælde kan de kompetente myndigheder på grundlag af en afgørelse 
truffet efter proceduren i artikel 12 indrømme en højere dispensationsprocent. 
( ) Ved den samlede værdi af varerne forstås: 
for så vidt angår varer, der allerede er indført, deres toldværdi som fastlagt i forordning 
(EØF) nr. 1224/80 (EFT nr L 134 af 31 5 1980, s 1) 
i andre tilfælde prisen ab fabrik." 
7. I artikel 2, stk. 3, fjerde afsnit, udgår andet punktum. 
8. Artikel 3 affattes således: 
"Artikel 3 
1. Rådet fastsætter på fællesskabsplan de årlige mængder forædlingsprodukter, som kan 
bevilges genindført i henhold til de i artikel 1, stk. 3, omhandlede særlige importordninger. 
2. De kompetente myndigheder fordeler dé i stk. 1 omhandlede årlige mængder mellem de 
berettigede som defineret i artikel 2. 
3. Uden at det berører bestemmelserne i artikel 2, stk. 3, og nærværende artikels stk. 5, fore­
tages fordelingen under iagttagelse af målsætningen om opretholdelse af den berettigedes 
produktion i Fællesskabet, som fastlagt i artikel 2, stk. 2, litra à), såvel hvad angår produk­
ternes art som deres mængde udtrykt i fysiske enheder eller værditilvækst. 
4. De årlige mængder forædlingsprodukter fordeles mellem de berettigede på grundlag af deres 
ansøgninger indgivet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2. 
Tildelingen sker i form af maksimumsmængder for hver kategori og hvert tredjeland. 
Indgives der en ny ansøgning, kan de kompetente myndigheder kun tildele den pågældende 
berettigede supplerende mængder for hver kategori og hvert tredjeland, hvis han reelt har 
opbrugt mindst 50% af den mængde, som han allerede er tildelt. 
5. Enhver behørigt berettiget har ret til en mængde, der svarer til den samlede mængde 
forædlingsprodukter for hver kategori og hvert tredjeland, som han lod undergå passiv 
forædling i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser i ét af de to kalenderår 
forud for ansøgningsåret. De i dette stykke nævnte berettigede får først adgang til 
tildelinger efter stk. 6, når deres tidligere udnyttelsesrettigheder er brugt fuldt ud. 
Desuden har en berettiget, der opgiver sine tidligere udnyttelsesrettigheder for en speciel 
kategori og/eller et specielt land, ret til at ansøge om en tilsvarende kvantitet i en anden 
kategori og/eller et andet land i overensstemmelse med stk. 6, første afsnit (generelle regler 
for nye berettigede). De kriterier, der normalt skal lægges til grund i sådanne sager, 
fastsættes efter proceduren i artikel 12. 
6. De kompetente myndigheder fordeler efter princippet om, at den, der kommer først, får 
først, de mængder forædlingsprodukter, som ikke foreløbigt er øremærket til 
imødekommelse af ansøgninger indgivet efter stk. 5. 
De første ni måneder af hvert år stilles der tildelinger til rådighed for fabrikanter, der kan 
godtgøre, at de det foregående år havde en produktion i Fællesskabet, der i værdi svarede 
til mindst 50% af deres samlede omsætning. 
De sidste tre måneder hvert år udvides adgangen til at deltage i fordelingen af det 
resterende kontingent til også at omfatte fabrikanter, der kan godtgøre, at de det foregående 
år i Fællesskabet havde en produktion af tilsvarende produkter, som var betydelig i forhold 
til de ansøgte mængder. 
7. Når de i stk. 5 omhandlede berettigede ikke fuldt ud bruger de mængder, de har ret til, 
lægges den resterende del af disse mængder, dog under ingen omstændigheder mere end 
10,5% af hver samlet mængde( }, til de i stk. 6 omhandlede mængder for det følgende år. 
8. Ved udgangen af ethvert år, hvor de mængder forædlingsprodukter, der er til rådighed, viser 
sig utilstrækkelige i forhold til ansøgningerne efter stk. 6, undersøges det efter proceduren 
i artikel 12, i hvilket omfang og på hvilken måde tildelingerne til dem, der ikke har frem­
stillet tilsvarende produkter inden for de sidste tre år, skal nedsættes. 
9. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 12. 
(*} Ifølge artikel 4, stk. 2, i bilag XXIII til Rådets forordning (EØF) nr. 4136/86, hvis 
gyldighedsperiode udløb den 31. december 1992." 
9. Artikel 4, stk. 1, affattes således: 
" 1. Anvendelsen af den procedure, der er omhandlet i denne forordning, er betinget af, at de 
kompetente myndigheder udsteder en forhåndsbevilling 
For at sikre, at de meddelte forhåndsbevillinger ikke overskrider de på fællesskabsplan fast­
satte samlede årlige mængder forædlingsprodukter, udsteder de kompetente myndigheder 
først forhåndsbevillinger, når Kommissionen har bekræftet, at der fortsat er mængder til 
rådighed af det samlede fællesskabskontingent for den kategori og det tredjeland, som de 
10 
pågældende anmoder om mængder for." 
10. I artikel 4 ophæves stk. 2. 
11. Artikel 5, stk. 4, affattes således: 
"4. Ved meddelelsen af forhåndsbevillinger skal de kompetente myndigheder finde det godt­
gjort, at beskæftigelsen på ansøgerens fabrik eller fabrikker ikke påvirkes i væsentlig grad." 
12. Artikel 7, stk. 1, ophæves. 
13. Artikel 8, stk. 1, affattes således: 
"l. Med forbehold af følgende stykker kan genindførsel af forædlingsprodukter ikke nægtes, 
såfremt betingelserne i bevillingen er opfyldt, og de øvrige toldformaliteter, der normalt 
kræves ved indførsel, er iagttaget." 
14. I artikel 8 ophæves stk. 2. 
15. I artikel 9, stk. 1 og 2, udgår ordene "i den pågældende medlemsstat". 
16. Artikel 11, stk. 2, affattes således: 
"Rådets forordning (EØF) nr 2473/86 af 24. juli 1986 om proceduren for passiv forædling og 
om fremgangsmåden med standardombytning*** samt gennemførelsesbestemmelser dertil berøres 
ikke af denne procedure." 
n EFT nr. L 212 af 2.8.1986, s. 1." 
17. I artikel 11 indsættes som stk. 3: 
"For så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i artikel 2, stk. 3, i protokol nr. 1 om 
tekstilvarer og beklædningsgenstande til Europaaftalen og interimsaftalerne mellem Fællesskabet 
og henholdsvis Bulgarien, Polen, Rumænien, Den Slovakiske Republik, Den Tjekkiske Republik 
og Ungarn, behøver de i bilag 2 anførte varer, der har oprindelse i disse lande i 
overensstemmelse med protokol nr. 4 om oprindelse til deres Europaaftale med Fællesskabet, 
11 
ikke være underlagt de i artikel I, stk. 3, omhandlede ordninger eller særlige foranstaltninger 
eller de i artikel 2, stk 2, litra b), omhandlede årlige lofter. For disse kategorier af produkter 
meddeler de kompetente myndigheder forhåndsbevillinger, efter at de har underrettet 
Kommissionen om de ansøgte mængder, og under forudsætning af, at alle øvrige betingelser i 
nærværende forordning er opfyldt." 
18. Tillæg 1 til nærværende forordning indsættes som bilag 1. 
19. Bilaget til forordningen affattes som tillæg 2 til nærværende forordning og bliver bilag 2 til 
forordningen, og forordningens henvisninger til bilaget læses som henvisninger til bilag 2. 
Artikel 2 
Denne forordning berører ikke genindførsel til Fællesskabet af produkter, der er bearbejdet i 
tredjelande på grundlag af forhåndsbevillinger, som er udstedt inden forordningens ikrafttræden. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
12 
Tillæg I 
" BILAG 1 
Grupper af kategorier omhandlet i artikel 1, stk. 4, litra d): 
Ved "tilsvarende produkter på samme fremstillingstrin" forstås produkter, der henhører under samme 
kategori eller samme gruppe af kategorier, jf. nedenfor: 
Første gruppe (yderbeklædning) 
Kategorierne 4, 5, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17, 21, 26, 27, 28, 29, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 83. 
Anden gruppe (underbeklædning) 
Kategorierne 4, 13, 18, 24, 28, 31, 69, 72, 78, 83, 86. 
Tredje gruppe (andre produkter) 
Kategorierne 10, 12, 68, 70, 72, 78, 83, 85, 87." 
13 
Tillæg 2 
" BILAG 2 
Højeste tilladte forarbejdningsniveau, som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra d) 
Forædlingsprodukter opstillet efter 
kategori0} Højeste tilladte foranbejdsningsniveau 
Kategori Forarbejdning 
"4, 5, 6, 7, 8, 10, 12, 13, 14, 15, 
16, 17, 18,21, 24, 26, 27,28, 29, 
31,68,69,70,72, 73, 74,75,76, 
77, 78, 83, 85, 86, 87, 91." Forarbejdning af trikotage-
stoffer^ 
"(i) 
(2) Ved kategori forstås kategori som omhandlet i bilag I til Rådets forordning ...." 
Som forædling i henhold til denne forordning kan dog også betragtes sådan forædling, som 
består i direkte formfremstilling af trikotageartikler på grundlag af garn, såfremt de midlertidige 
udførsler af garn, der tillades til dette formål i et år, ikke i vægt overstiger 7% af de samlede 
midlertidige udførsler, som der i det foregående år er givet tilladelse til i Fællesskabet inden for 
rammerne af særlige ordninger af den i artikel 1, stk. 3, omhandlede type. 
Kommissionen drager omsorg for, at ovennævnte loft på 7% ikke overskrides på 
fællesskabsplan. 
1 det øjemed finder bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, anvendelse." 
14 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 259 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 02 
Katalognummer : CB-CO-93-286-DA-C 
ISBN 92-77-56465-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
15