EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 31.10.2019 COM(2019) 557 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Rapport om det europæiske kvotemarkeds funktion





Indholdsfortegnelse Akronymer og forkortelser RESUMÉ 1. INDLEDNING 2.1 Omfang af aktiviteter, anlæg og luftfartøjsoperatører 2.2 EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) 3. KVOTEMARKEDETS FUNKTION I 2018 3.1. Udbud: Kvoter bragt i omsætning 3.1.1. Loft 3.1.2. Udstedte kvoter 3.1.2.1. Gratistildeling 3.1.2.2. NER300-programmet og innovationsfonden 3.1.2.3. Kompensation af indirekte kulstofomkostninger 3.1.2.4. Bortauktionering af kvoter 3.1.2.5. Undtagelse for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen 3.1.3. Internationale kreditter 3.2. Efterspørgsel: kvoter, der er taget ud af omsætning 3.3. Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel 4. LUFTFART

5. MARKEDSTILSYN 5.1. Juridisk og skattemæssig behandling af emissionskvoter 6. OVERVÅGNING, RAPPORTERING OG VERIFIKATION AF EMISSIONER 7. OVERSIGT OVER ADMINISTRATIVE ORDNINGER 8. OVERHOLDELSE OG HÅNDHÆVELSE 9. Konklusioner og fremtidsudsigter BILAG Akronymer og forkortelser AVR Akkrediterings- og verifikationsforordningen (Accreditation and Verification Regulation) CA Kompetent myndighed CCS Opsamling og lagring af CO2 (Carbon Capture and Storage) CCU Opsamling og anvendelse af CO2 (Carbon Capture and Utilisation) CDM Mekanisme for bæredygtig udvikling (Clean Development Mechanism) CER'er Godkendte emissionsreduktioner (Certified Emission Reductions) CORSIA CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation) CSCF Tværsektoriel korrektionsfaktor EA Den Europæiske Organisation for Akkreditering (European Cooperation for Accreditation) EØS Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde EEA Det Europæiske Miljøagentur

EEX Den Europæiske Energibørs (European Energy Exchange) EIB Den Europæiske Investeringsbank ERU'er Emissionsreduktionsenheder (Emission Reduction Units) ESMA Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed EU ETS Den Europæiske Unions Emissionshandelssystem (European Union Emissions Trading System) EUTL EU-transaktionsjournalen (European Union Transaction Log) GHG Drivhusgasser (Greenhouse Gas) ICAO Organisationen for International Civil Luftfart (International Civil Aviation Organization) ICE InterContinental Exchange Futures Europe InnovFin EDP Energidemonstrationsprojekter under InnovFin JI Fælles gennemførelse (Joint Implementation) MAR Markedsmisbrugsforordningen (Market Abuse Regulation) MiFID2 Direktivet om markeder for finansielle instrumenter (Directive on Markets in Financial Instruments) MiFIR Forordningen om markeder for finansielle instrumenter (Regulation on Markets in Financial Instruments) MRR Overvågnings- og rapporteringsforordningen (Monitoring and Reporting Regulation) MRVA Overvågning, rapportering, verificering og akkreditering (Monitoring, Reporting, Verification and Accreditation) MSR Markedsstabilitetsreserven (Market Stability Reserve) NAB Nationalt akkrediteringsorgan (National Accreditation Body) NER Reserve for nytilkomne (New Entrants Reserve) OTC Over-the-counter

PFC Perfluorcarboner RES Vedvarende energikilder (Renewable Energy Sources) SARP'er Standarder og anbefalet praksis under CORSIA TNAC Samlet mængde kvoter i omsætning (Total Number of Allowances in Circulation) RESUMÉ I 2018 faldt emissionerne fra anlæg, der er omfattet af EU's emissionshandelssystem (EU ETS), med 4,1 % i forhold til 2017. Faldet skyldes primært el- og varmeproduktionen, mens emissionerne fra industrien kun faldt let (se tabel 7 i afsnit 3.2). De verificerede emissioner fra luftfart steg fortsat, svarende til en stigning på 3,9 % sammenholdt med 2017 (se tabel 8 i afsnit 4). Efter vedtagelsen af det reviderede EU ETS-direktiv er fokus nu flyttet over på gennemførelsen af de nye bestemmelser forud for fase 4. Gennemførelsesarbejdet er i fuld gang, og der er i løbet af det sidste år blevet vedtaget ny gennemførelseslovgivning om kulstoflækagelisten, regler om gratistildeling, innovationsfonden, bortauktionering, MRVA og EU-registret (se afsnit 2.2, 3.1.2 og 6.1). Indikatoren for markedsstabilitetsreservens overskud blev offentliggjort for tredje gang og androg 1 654 909 824 kvoter. Offentliggørelsen vil fortsat medføre, at kvoter overføres til reserven, hvilket vil mindske auktionsmængden med næsten 40 % eller tæt på 397 mio. kvoter i 2019 (se afsnit 3.3). I 2018 førte et styrket kulstofprissignal på det europæiske kvotemarked til rekordhøje indtægter på ca. 14 mia. EUR fra bortauktionering af kvoter for medlemsstaterne. Medlemsstaterne anvendte eller planlagde at anvende næsten 70 % af disse indtægter til specifikke klima- og energirelaterede formål i løbet af året (se afsnit 3.1.2.4)

1. INDLEDNING EU's emissionshandelssystem (EU ETS) har siden 2005 været hjørnestenen i EU's strategi for at mindske drivhusgasemissionerne fra industrien og el- og varmeproduktionen. Det bidrager i betydelig grad til at nå EU's overordnede mål om frem til 2020 at reducere drivhusgasemissionerne med 20 % i forhold til 1990-niveauet. Selv om EU er på vej til at overgå dette mål, vil en reduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 40 % (som led i EU's nuværende klima- og energipolitiske ramme for 2030) og på mindst 50 % og på vej mod 55 % på en ansvarlig måde (i overensstemmelse med de politiske retningslinjer for den tiltrædende Kommission) kræve fortsatte fremskridt. Efter at revisionen af EU ETS for fase 4 trådte i kraft i april 2018, vedtages gennemførelseslovgivningen for den fjerde handelsperiode i et hurtigt tempo. I løbet af det seneste år er der blevet vedtaget gennemførelseslovgivning om den nye kulstoflækageliste og regler om gratistildeling, og den retlige ramme for EU-registret er blevet revideret med de krævede justeringer til fase 4. Reglerne for operationaliseringen af innovationsfonden — ETS' vigtigste instrument til finansieringen af innovative lavemissionsteknologier og banebrydende innovation i fase 4 — er blevet fastlagt. Samtidig er auktioneringsforordningen blevet revideret, således at de første 50 mio. kvoter til innovationsfonden kan bortauktioneres i 2020. En anden revision, der har til formål at etablere den institutionelle ramme for bortauktioneringen af kvoter til innovationsfonden og moderniseringsfonden i fase 4, blev vedtaget af Kommissionen i august 2019. Sidst men ikke mindst er rammen for overvågning, rapportering, verifikation og akkreditering (MRVA) i EU ETS blevet opdateret med henblik på at forbedre og præcisere de eksisterende regler baseret på gennemførelseserfaringerne fra fase 3. Kommissionen er i gang med hurtigt at færdiggøre de resterende gennemførelsesbestemmelser med henblik på at få dem vedtaget inden januar 2021, når den nye handelsperiode indledes. De lovgivningsmæssige ændringer, der er vedtaget i de seneste år for at løse problemet med overskuddet af kvoter på kvotemarkedet, er også begyndt at bære frugt. Siden offentliggørelsen af den seneste rapport om situationen på kvotemarkedet er indikatoren for markedsstabilitetsreservens overskud blevet offentliggjort for tredje gang. På grundlag af indikatoren og den reviderede EU ETS-lovgivning vil auktionsmængden i 2019 blive reduceret med næsten 400 mio. kvoter, svarende til 24 % af overskuddet. Det seneste år har også været præget af øget tillid blandt markedsdeltagerne, som blev afspejlet i et styrket kulstofprissignal. De højere priser på emissionskvoter førte til en markant stigning i medlemsstaternes samlede indtægter fra bortauktionering. I 2018 beløb de samlede indtægter sig til 14 mia. EUR, mere end det dobbelte af indtægterne i 2017. Ifølge de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet, blev næsten 70 % af disse indtægter anvendt (eller var afsat) til specifikke klima- og energirelaterede formål i løbet af 2018. Denne rapport om det europæiske kvotemarkeds funktion fremlægges i overensstemmelse med kravene i artikel 10, stk. 5, og artikel 21, stk. 2, i direktiv 2003/87/EF (EU ETS-direktivet). Som fastsat i direktivet er formålet med rapporten regelmæssigt at gøre status over udviklingen på det europæiske kvotemarked på årsbasis. Rapporten dækker 2018, men fremlægger også initiativer, der er foreslået eller vedtaget i første halvdel af 2019. Medmindre andet er angivet, omfatter denne rapport data, der var tilgængelige for offentligheden og Kommissionen ved udgangen af juni 2019 . Generelle og beskrivende oplysninger om forskellige aspekter af EU ETS vises i bokse undervejs i rapporten.



2. EU ETS' INFRASTRUKTUR 2.1 Omfang af aktiviteter, anlæg og luftfartøjsoperatører EU's emissionshandelssystem anvendes i de 31 lande i det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Det begrænser emissionerne fra cirka 11 000 energikraftværker og produktionsanlæg samt lidt over 500 luftfartøjsoperatører, som flyver mellem lufthavnene inden for EØS. Det dækker omkring 39 % af EU's drivhusgasemissioner. I fase 3 (2013-2020)* er de sektorer med stationære anlæg, der reguleres af EU ETS, energiintensive industrier, herunder kraftværker og andre fyringsanlæg, med en samlet nominel indfyret effekt på over 20 MW (bortset fra anlæg til forbrænding af farligt affald eller kommunalt affald), olieraffinaderier, koksovne, jern og stål, cementklinker, glas, kalk, mursten, keramik, papirmasse, papir og pap, aluminium, produktion af petrokemikalier, ammoniak, salpetersyre, adipinsyre samt glyoxal og glyoxylsyre, CO2-opsamling, transport i rørledninger og geologisk lagring af CO2. Hvad luftfart angår, blev EU ETS begrænset til flyvninger inden for EØS i perioden 2013-2016 i afventning på Den Internationale Organisation for Civil Luftfarts (ICAO) vedtagelse af en global tilgang. For at støtte udviklingen af ordningen for CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (CORSIA) blev begrænsningen af flyvninger inden for EØS i 2017 forlænget indtil 2023 (se kapitel 4). EU ETS omfatter kuldioxidemissioner (CO2), men også dinitrogenoxidemissioner (N2O) fra al produktion af salpetersyre, adipinsyre, glyoxylsyre og glyoxal samt perfluorcarbonemissioner (PFC) fra aluminiumproduktion. Selv om deltagelse i EU ETS er obligatorisk, er det i nogle sektorer kun anlæg over en vis størrelse, der er medtaget. Deltagerlandene kan desuden udelukke små anlæg (der udsender under 25 000 ton CO2e) fra systemet, hvis der er tilsvarende alternative foranstaltninger på plads. I fase 4 kan meget små udledere (der har indberettet udledningsmængder på under 2 500 ton CO2e i de seneste tre år) undtages fra EU ETS, hvis der foreligger forenklede overvågningsordninger til at vurdere mængden af deres emissioner. Deltagerlandene kan også føje flere sektorer og drivhusgasemissioner til EU ETS under såkaldt "opt-in". * Oplysninger om fase 1 og 2 i EU ETS kan findes her: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_en. Ifølge de artikel 21-rapporter, som deltagerlandene har indsendt i 2019, var der i alt 10 744 tilladte anlæg i 2018. Som det var tilfældet i tidligere år, var de forbrændte brændstoffer inden for EU ETS i 2018 stadig i overvældende grad fossile brændstoffer. 29 andre lande rapporterede imidlertid også om brug af biomasse på 2 181 anlæg (20,3 % af alle anlæg). To lande (LI og MT) rapporterede ikke om brug af biomasse. De samlede emissioner fra biomasse i 2018 udgjorde omkring 151 mio. ton CO2 (9 % af de indberettede ETS-emissioner), hvilket kun er en lille stigning fra de 145 mio. ton CO2 i 2017 (8 % af de indberettede ETS-emissioner). Af disse havde 99,2 % en værdi på nul. For 2018 var der ingen lande, der rapporterede om brug af biobrændstof for luftfartøjsoperatører, mens kun Sverige havde rapporteret om sådan brug for to luftfartøjsoperatører for 2017.

Inden for de anlægskategorier, der er baseret på årlige emissioner , viser 2018-oplysningerne som i de foregående år, at 72 % af anlæggene er anlæg i kategori A, næsten 21 % er anlæg i kategori B, og lidt over 7 % er anlæg i kategori C. 6 113 anlæg blev indberettet som "anlæg med små emissionsmængder" (57 % af den samlede mængde). Hvad angår de EU ETS-aktiviteter, der udleder andre drivhusgasemissioner end CO2, er der rapporteret om tilladelser for primær aluminium og perfluorcarboner (PFC'er) i 12 lande (PFC) (DE, FR, GR, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK og UK), mens der er rapporteret om tilladelser for salpetersyreproduktion og N2O i 20 lande (alle undtagen CY, DK, EE, ES, IE, IS, LI, LU, LV, MT og SI). De andre N2O-sektorer — adipinsyreproduktion samt glyoxal- og glyoxylsyreproduktion — er rapporteret i henholdsvis tre (DE, FR og IT) og to (DE og FR) lande. Kun Norge og Østrig rapporterede om CO2-opsamling og -lagring. Som sidste år har syv lande (ES, FR, HR, IS, IT, SI og UK) benyttet muligheden for at udelukke små udledere fra EU ETS, jf. artikel 27 i EU ETS-direktivet. Emissioner, der ikke var medtaget i 2018, udgjorde 2,92 mio. ton CO2 (omkring 0,17 % af de samlede verificerede emissioner, sammenlignet med 0,16 % året før). Ifølge artikel 21-rapporterne i 2019 har otte lande (BE, DK, FR, HR, HU, LI, LT og NL) indtil videre benyttet sig af bestemmelsen i artikel 13 i Kommissionens forordning om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner, der giver mulighed for at anvende forenklede overvågningsplaner i tilfælde af lav risiko for stationære anlæg. Med hensyn til luftfartøjsoperatører med lave emissioner har tre lande rapporteret brug af denne bestemmelse (BE, IS og PL) siden 2018. I 2018 blev det indberettet, at 655 luftfartøjsoperatører har en overvågningsplan (sammenholdt med 541 for 2017 og 503 for 2016). 50 % (328) af de anmeldte operatører var kommercielle, mens de øvrige 50 % (327) var ikke-kommercielle. I alt 287 (44 %) betegnes som små udledere (sammenholdt med 280 (52 %) i 2017 og 249 (50 %) i 2016). 2.2 EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) sporer ejerskabet af de almindelige kvoter og luftfartskvoter ved at registrere mængderne på deres konti og transaktioner mellem konti. Registrene føres og vedligeholdes af Kommissionen, mens de nationale registeradministratorer i deltagerlandene er kontaktpunkt for repræsentanterne for kontiene (virksomheder og fysiske personer). Mens EU-registret fører regnskab med de stationære anlæg og luftfartøjsoperatører, kontrollerer, registrerer og autoriserer EUTL automatisk alle transaktioner mellem konti og sikrer dermed, at alle transaktioner opfylder EU ETS-bestemmelserne. De data, der er registreret i EU-registret og EUTL'en, er en vigtig kilde til information til forskellige typer ETS-rapportering, såsom beregningen af indikatoren for markedsstabilitetsreservens overskud (se afsnit 3.3) og rapportering foretaget af Det Europæiske Miljøagentur (EEA). EUTL'en sikrer også gennemsigtighed i EU ETS, idet der offentliggøres* oplysninger om tildelingsrettigheder samt de stationære anlægs og luftfartøjsoperatørers overholdelse af ETS-bestemmelserne. * Oplysninger offentliggjort af EUTL'en kan findes på: https://ec.europa.eu/clima/ets/. EU-registret og EUTL'en var fuldt operationelle 365 dage døgnet rundt i hele 2018 med kun mindre afbrydelser på i alt ca. 26 timer på grund af tekniske opgraderinger. Fra den 1. januar 2019 suspenderede Kommissionen alle processer for Det Forenede Kongerige vedrørende gratistildeling, bortauktionering og udveksling af internationale kreditter i overensstemmelse med de foranstaltninger , der er vedtaget for at beskytte EU ETS' miljømæssige integritet i tilfælde, hvor EU-lovgivningen ikke længere finder anvendelse på en medlemsstat, der udtræder af Unionen. I marts 2019 blev Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1122 om reglerne for driften af EU-registret i den næste EU ETS-handelsperiode (2021-2030) vedtaget. Med forordningen kan EU-registret opfylde de krav til fase 4, der er fastsat i det reviderede EU ETS-direktiv. Eksempelvis tilpasses funktionerne, således at kvoter gælder på ubestemt tid og kun kan anvendes til at dække emissioner fra og med det første år i den tiårsperiode, i hvilken de er udstedt, og det sikres, at internationale kreditter ikke kan anvendes til at dække emissioner fra og med 2021. Med den nye forordning bringes reglerne for EU-registret i overensstemmelse med kravene i finansmarkedslovgivningen efter klassificeringen af emissionskvoter som "finansielle instrumenter" i direktiv 2014/65/EU fra den 3. januar 2018 og med kravene i de reviderede databeskyttelsesregler. 3. KVOTEMARKEDETS FUNKTION I 2018 Dette kapitel indeholder oplysninger om aspekter vedrørende udbud og efterspørgsel af kvoter i ETS. Afsnittet om udbudssiden indeholder oplysninger om loftet, gratistildeling, NER300-programmet (herunder forberedelser til den kommende innovationsfond), bortauktionering, undtagelse for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen (artikel 10c) og brug af internationale kreditter samt et afsnit om kompensationsordninger for indirekte CO2-omkostninger. På efterspørgselssiden gives der oplysninger om antallet af verificerede emissioner og om afbalanceringen af kvoteudbud og -efterspørgsel på kvotemarkedet via markedsstabilitetsreserven (MSR). 3.1. Udbud: Kvoter bragt i omsætning 3.1.1. Loft Loftet er den absolutte mængde drivhusgasser, der må udledes af omfattede enheder for at sikre, at målet for reduktion af emissioner nås. Loftet svarer til antallet af kvoter, der er bragt i omsætning i en given handelsperiode. I fase 3 anvendes et fælles EU-loft, som erstatter det tidligere system med nationale lofter. Loftet i 2013 for emissioner fra stationære anlæg blev sat til 2 084 301 856 kvoter. Dette loft mindskes år for år med en lineær reduktionsfaktor på 1,74 % af den gennemsnitlige samlede mængde kvoter tilladt på årsbasis fra 2008-2012. Hermed sikres det, at antallet af kvoter, som kan anvendes af stationære anlæg, vil være 21 % lavere i 2020 end i 2005. Loftet i luftfartssektoren blev oprindeligt fastsat til 210 349 264 luftfartskvoter pr. år, hvilket er 5 % under det gennemsnitlige årlige niveau af emissioner fra luftfarten i 2004-2006. Det blev øget med 116 524 luftfartskvoter pr. 1. januar 2014 for at tilpasse til Kroatiens tiltrædelse af EU ETS. Loftet skulle afspejle lovgivningen i 2008*, som bestemte, at alle flyvninger fra, til og inden for EØS skulle være omfattet af EU ETS. Dog blev anvendelsesområdet for EU ETS midlertidigt begrænset til flyvninger inden for EØS i perioden 2013-2016 for at støtte udviklingen af den globale ICAO-foranstaltning og stabilisere emissionerne fra international luftfart på 2020-niveauet. Antallet af luftfartskvoter, der blev bragt i omsætning i 2013-2016, var derfor betydeligt lavere end det oprindelige loft. For at støtte udviklingen af ICAO's globale foranstaltning blev begrænsningen af flyvninger inden for EØS i 2017 forlænget indtil 2023 (se kapitel 4). * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/101/EF af 19. november 2008 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på inddragelse af luftfarten i ordningen for handel med drivhusgasemissionskvoter i Fællesskabet. Tabel 1 viser tallene for loftet for det årlige antal kvoter for stationære anlæg og luftfartskvoter i omsætning under fase 3 i EU ETS.

Tabel 1: ETS-loft 2013-2020

År

Årligt loft (anlæg) Årlige kvoter i omsætning

2013

2 084 301 856 32 455 296

2014

2 046 037 610 41 866 834

2015

2 007 773 364 50 669 024

2016

1 969 509 118 38 879 316

2017

1 931 244 873 38 711 651

2018

1 892 980 627 38 909 625

2019

1 854 716 381 35 172 897

2020

1 816 452 135 3.1.2. Udstedte kvoter 3.1.2.1. Gratistildeling Selv om bortauktionering i fase 3 er standardmetoden for tildeling af emissionskvoter, tildeles et betydeligt antal kvoter stadig gratis. Følgende principper finder anvendelse: Gratis kvoter tildeles industrianlæg, som skal håndtere risici for kulstoflækager (en situation, hvor virksomhederne flytter produktionen til tredjelande med mere lempelige begrænsninger på drivhusgasemissioner, hvilket kan føre til en stigning i deres samlede emissioner). De sektorer og delsektorer, der vurderes at være i væsentlig risiko for kulstoflækage, figurerer på en kulstoflækageliste*. Listen omfattede oprindelig perioden 2015-2019, men med det reviderede EU ETS-direktiv er denne forlænget til den 31. december 2020. * Den aktuelle kulstoflækageliste kan findes her: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/ALL/?uri=CELEX:32014D0746 ·Elproduktion modtager ikke gratiskvoter. ·Gratiskvoter til fremstillingsindustrien fordeles efter EU-harmoniserede regler. ·Gratistildeling er baseret på resultatparametre for at styrke incitamentet til at reducere drivhusgasemissioner og belønne de mest effektive anlæg. ·Der er oprettet en EU-dækkende reserve for nytilkomne (NER) for nye industrianlæg og anlæg, der i betydelig grad mindsker kapaciteten, svarende til 5 % af den samlede mængde kvoter i fase 3. I løbet af fase 3 vil 43 % af den samlede mængde disponible kvoter blive tildelt gratis, mens den andel af kvoter, som medlemsstaterne bortauktionerer, udgør omkring 57 %. Den oprindelige reserve for nytilkomne omfattede efter fradrag af 300 mio. kvoter til NER300-programmet 480,2 mio. kvoter. Frem til juni 2019 er 167,9 mio. kvoter blevet reserveret til 937 anlæg for hele fase 3. De resterende NER udgør 312,3 mio. kvoter. Det forventes, at et betydeligt antal af disse kvoter ikke vil blive tildelt. Ved udgangen af fase 3 vil de blive overført til markedsstabilitetsreserven, hvoraf 200 mio. vil blive anvendt til at etablere NER til fase 4. Ved udgangen af juni 2019 var gratistildelingen blevet reduceret med ca. 457 mio. kvoter på grund af anlæg, der er lukket eller har reduceret deres produktion eller produktionskapacitet i forhold til den kapacitet, der lå til grund for beregning af fase 3-tildelingen. 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Gratistildeling

(EU-28 + EØS- og EFTA-lande) 903,0 874,8 847,6 821,3 796,2 771,9 748,1 Tildelinger fra reserven for nytilkomne (investeringer i nye virksomheder og kapacitetsforøgelser) 11,7 15,3 18,6 21,8 23,4 23,6 22,9 Gratis kvoter, der ikke tildeles på grund af lukninger eller ændringer i produktion/produktionskapacitet 40,1 58,9 70,8 67,5 71,6 75,9 71,9 Da efterspørgslen efter gratiskvoter har været større end mængden af disponible kvoter, er tildelingen til alle anlæg, der er omfattet af EU ETS, blevet reduceret med den samme procentsats ved anvendelse af en "tværsektoriel korrektionsfaktor". I 2017 blev de værdierne for den oprindelige korrektionsfaktor revideret. For at forebygge risikoen for kulstoflækage vil gratistildeling fortsætte efter 2020 på grundlag af benchmarkværdier, der beregnes på baggrund af resultaterne fra de 10 % mest effektive anlæg i EU. Risikoen for kulstoflækage i forskellige sektorer er blevet vurderet på grundlag af en kombineret indikator, der multiplicerer sektorens handelsintensitet med tredjelande med sektorens emissionsintensitet. På grundlag af denne vurdering vedtog Kommissionen i februar 2019 kulstoflækagelisten for den næste handelsperiode, som vil være gyldig for hele fase 4. For at afspejle teknologiske fremskridt og innovation vil benchmarkværdierne blive ajourført to gange i fase 4 på grundlag af konkrete data. De anlæg, der ansøger om gratistildeling for den første tildelingsperiode (2021-2025), skal indgive de krævede data til de kompetente myndigheder senest den 30. maj 2019. Kommissionen vil anvende disse data til at beregne hvert anlægs tildeling og til at ajourføre benchmarkværdierne for 2021-2025. Den delegerede retsakt om revision af reglerne om gratistildeling for 2021-2030 blev vedtaget i december 2018 , og arbejdet med at ajourføre benchmarkværdierne for 2021-2025 er blevet igangsat (se tillæg 7 til bilaget). I fase 4 vil tildelingerne til de individuelle anlæg blive reguleret efter behov, så de afspejler betydelige stigninger og fald i produktionen. For at forhindre manipulation med og misbrug af reguleringssystemet og for at undgå unødig administration vil Kommissionen vedtage en gennemførelsesretsakt, der fastsætter yderligere regler for justeringerne (se tillæg 7 til bilaget).





3.1.2.2. NER300-programmet og innovationsfonden NER300 er et omfattende finansieringsprogram for demonstrationsprojekter vedrørende innovativ lavemissionsenergi. Formålet med programmet er at demonstrere innovative teknologier til miljømæssigt forsvarlig CO2-opsamling og -lagring (CCS-teknologier) samt til vedvarende energi (RES-teknologier) på kommerciel skala i EU. NER300 blev finansieret ved monetarisering af 300 mio. emissionskvoter fra NER. Midlerne blev tildelt projekter, der er udvalgt via to runder forslagsindkaldelser i henholdsvis december 2012 og juli 2014. Innovationsfonden er én af de to lavemissionsmekanismer, der blev oprettet med det reviderede EU ETS-direktiv for fase 4. Den vil på et konkurrencemæssigt grundlag støtte ny markedsudvikling og kommerciel demonstration af innovative teknologier og banebrydende innovation i sektorer, der er omfattet af EU ETS, herunder innovative vedvarende energikilder, kulstofopsamling og -anvendelse (CCU) og energilagring. Den finansieres ved bortauktionering af mindst 450 mio. kvoter og eventuelle uudnyttede budgetmidler fra NER300-programmet. Den første indkaldelse af forslag er under udarbejdelse med henblik på lancering i 2020. Som et resultat af de to indkaldelser af forslag under NER300 blev 38 RES-projekter og ét CCS-projekt fordelt på 20 EU-medlemsstater til et samlet beløb på 2,1 mia. EUR. Heraf er syv igangsat: bionergiprojekterne BEST i Italien og Verbiostraw i Tyskland, de landbaserede vindkraftprojekter Windpark Blaiken i Sverige og Windpark Handalm i Østrig, havvindmølleprojekterne Veja Mate og Nordsee One i Tyskland samt projektet vedrørende intelligente net Puglia Active Network i Italien. Fem projekter fra den første indkaldelse forventes at blive igangsat ved udgangen af 2019, mens forberedelserne af fire projekter fra den anden indkaldelse skrider frem, således at projekterne forventes igangsat inden den 30. juni 2021. Som følge af den udfordrende økonomiske og politiske situation siden oprettelsen af NER300-programmet er der ikke opnået tilstrækkelig yderligere finansiel støtte til 19 projekter, som er blevet trukket tilbage og dermed har frigivet i alt 1,358 mia. EUR. Fire yderligere projekter befinder sig i forskellige udviklingsfaser. Den ændrede NER300-afgørelse gav mulighed for at geninvestere de frigivne midler fra de annullerede projekter fra den første indkaldelse (indtil videre 623 mio. EUR) i eksisterende finansielle instrumenter såsom InnovFin-energidemonstrationsprojekterne og Connecting Europe-facilitetens låneinstrument, der begge forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank. Dette vil gøre det muligt at maksimere fordelene ved NER300-programmet og tiltrække yderligere private investeringer i lavemissionsinnovation. Indtil videre er der udvalgt tre projekter til at modtage de uudnyttede NER300-midler under InnovFin-energidemonstrationsprojekter, hvor støtten således beløber sig til ca. 73 mio. EUR (se tillæg 9 til bilaget). De frigivne midler fra annullerede projekter fra den anden forslagsindkaldelse (735,5 mio. EUR indtil videre) vil blive føjet til de ressourcer, der er disponible for innovationsfonden. Tabel 3: NER300-projekter, der er blevet godkendt under den første og anden forslagsindkaldelse 1. indkaldelse af forslag 2. indkaldelse af forslag Projekter under forberedelse 6 7 Igangværende projekter 6 1 Tilbagetrukne projekter 8 11 I alt 20 19 I fase 4 vil den samlede værdi af de ressourcer, der er til rådighed for demonstrationen af innovative teknologier og banebrydende innovation under innovationsfonden med sandsynlighed langt overstige de 2,1 mia. EUR til NER300. I februar 2019 blev den delegerede forordning om anvendelsen af innovationsfonden. Projekter i alle medlemsstater, også mindre projekter, vil være berettigede til støtte fra fonden. For at øge bevidstheden om innovationsfonden gennemfører Kommissionen i 2019 og første halvår 2020 opsøgende aktiviteter sammen med industrien og medlemsstaterne for at drøfte de spørgsmål vedrørende udvælgelsen og gennemførelsen af projekter, der er centrale for hver sektor. Den første indkaldelse af forslag under innovationsfonden planlægges gennemført i 2020 og vil blive efterfulgt af regelmæssige indkaldelser indtil 2030.

3.1.2.3. Kompensation af indirekte kulstofomkostninger Ud over gratistildeling til dækning af de direkte kulstofomkostninger kan EU's medlemsstater yde statsstøtte som kompensation til en række elintensive industriers indirekte kulstofomkostninger, dvs. omkostninger til stigende elpriser som følge af, at elektricitetsgeneratorerne vælter deres omkostninger til køb af kvoter over på forbrugerne. For at sikre en harmoniseret gennemførelse af indirekte omkostningskompensation på tværs af medlemsstaterne og en minimal konkurrenceforvridning i det indre marked har Kommissionen vedtaget EU ETS-statsstøtteretningslinjerne*, der gælder indtil udgangen af 2020. Retningslinjerne fastlægger bl.a. støtteberettigede sektorer og maksimumsbeløb for kompensation af indirekte kulstofomkostninger. Det reviderede ETS-direktiv giver medlemsstaterne mulighed for fortsat at yde kompensation for indirekte kulstofomkostninger i fase 4 og supplerer den med øget gennemsigtighed og rapporteringsbestemmelser. På denne baggrund har Kommissionen indledt en revision af EU ETS-statsstøtteretningslinjerne for den næste handelsperiode (se tillæg 7 til bilaget). Som led i denne proces vil Kommissionen på baggrund af de høringer af interessenter og medlemsstaterne, der blev gennemført i begyndelsen af 2019, revidere både listen over støtteberettigede sektorer og de faktorer, der lægges til grund for fastsættelsen af de maksimale støttebeløb. * Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2012 (EUT C 158 af 5.6.2012, s. 4). Kommissionen har til dato godkendt 13 ordninger for indirekte kulstofomkostninger i 12 medlemsstater. I 2018 udbetalte den vallonske ordning og den luxembourgske ordning kompensation for første gang. Den spanske regering gav Kommissionen meddelelse om en revision af den spanske ordning med henblik på at øge dens budget. I 2019 meddelte Polen Kommissionen et udkast til en foranstaltning og fik indrømmet en statsstøttegodkendelse for en ordning, hvorunder støtte til indirekte omkostninger afholdt i 2019 vil blive udbetalt fra 2020. Senest tre måneder efter udgangen af hvert år skal medlemsstater, der har indført en kompensationsordning for indirekte omkostninger, i henhold til EU ETS-direktivet i en let tilgængelig form offentliggøre den samlede kompensation og en fordeling pr. begunstiget sektor og delsektor. Et sammendrag af de data, som medlemsstaterne har offentliggjort om kompensation udbetalt i 2018, findes i tabel 4. Tabel 4: Kompensation af indirekte CO2-omkostninger betalt af medlemsstaterne i 2018 Medlemsstat Ordningens varighed Kompensation udbetalt i 2018 for indirekte omkostninger i 2017 (i mio. EUR) Antal støttemodtagere (anlæg) Auktionsindtægter 2017 (ekskl. luftfartskvoter, i mio. EUR) Procentdel af auktionsindtægter anvendt til kompensation af indirekte omkostninger UK 2013-2020 22,36 60 1 607 3,7 % DE 2013-2020 202 891 1 141,7 17,6 % BE (FL) 2013-2020 31,7 106 143,5 27,3 % BE (WL) 2017-2020 7,5 30 NL 2013-2020 36,9 96 189 19,5 % EL 2013-2020 16,8 50 196,6 8,5 % LT 2014-2020 0,24 1 31,4 0,8 % SK 2014-2020 10 7 87 11,4 % FR 2015-2020 98,7 296 309,8 31,8 % FI 2016-2020 26,7 58 94,6 28,2 % ES 2013-2015 6 151 488,8 12,2 % LU 2018-2020 3,4 2 6,8 50 % Den samlede kompensation af indirekte omkostninger, der blev betalt af de 11 medlemsstater i 2018, beløb sig til ca. 462 mio. EUR, hvilket svarer til næsten 11 % af de pågældende medlemsstaters auktionsindtægter. Medlemsstater med ordninger for kompensation tegner sig sammenlagt for ca. 70 % af EU's BNP. De største modtagere af kompensation var den kemiske sektor, sektoren for ikkejernholdige metaller og jern- og stålsektoren. En af bestemmelserne om gennemsigtighed i det reviderede EU ETS-direktiv fastsætter, at medlemsstater, som har brugt mere end 25 % af deres auktionsindtægter på kompensation af indirekte omkostninger i et givet år, skal offentliggøre en rapport, hvori der redegøres for grundene til, at dette beløb er overskredet. På grundlag af auktionsindtægterne i kalenderåret 2017 overskred fire lande tærsklen på 25 % i 2018 . 3.1.2.4. Bortauktionering af kvoter I fase 3 er bortauktionering standardmetoden for tildeling af kvoter. De primære auktioner reguleres af auktioneringsforordningen*, der indeholder bestemmelser om tidsfrister, administration og andre aspekter af, hvordan auktionerne skal finde sted, for at sikre en åben, gennemsigtig, harmoniseret og ikkediskriminerende proces. * Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1).

I 2018 blev auktioneringsforordningen ændret med henblik på at genudpege European Energy Exchange ("EEX") som Tysklands fravalgsauktionsplatform og muliggøre monetarisering af en første batch på 50 mio. kvoter fra markedsstabilitetsreserven til finansiering af innovationsfonden i 2020. En yderligere ændring af auktioneringsforordningen blev vedtaget af Kommissionen i august 2019 med det formål at etablere rammen for bortauktionering af kvoter og forvaltning af projekter under innovationsfonden og moderniseringsfonden i fase 4. Ændringen afspejler også klassifikationen af EU ETS-kvoter som finansielle instrumenter i henhold til direktiv 2014/65/EU om markeder for finansielle instrumenter (MiFID2). I overensstemmelse med de foranstaltninger, der er vedtaget for at beskytte EU ETS' miljømæssige integritet (se afsnit 2.2), blev kvoter udstedt af Det Forenede Kongerige for 2018 accepteret til returnering, mens der ikke er blevet bortauktioneret kvoter i 2019 for Det Forenede Kongerige. Auktionerne i 2018 fandt sted via følgende auktionsplatforme: ·EEX, der fungerer som den fælles auktionsplatform for de 25 medlemsstater, der deltager i en fælles udbudsprocedure, og for Polen, som har fravalgt den fælles udbudsprocedure, men ikke har udpeget sin egen auktionsplatform. Fra den 5. september 2016 har EEX forestået auktionerne som den anden fælles auktionsplatform, som blev udpeget den 13. juli 2016. ·EEX, der auktionerer for Tyskland som fravalgsauktionsplatform. ·ICE Future Europe (ICE), der auktionerer for Det Forenede Kongerige som fravalgsauktionsplatform. Island, Liechtenstein og Norge begyndte at bortauktionere kvoter i juni 2019 efter en ændring af EØS-aftalen, som giver dem mulighed for at deltage i den fælles indkøbsprocedure for den fælles auktionsplatform. Efter aftale med de tre lande er auktionsmængderne for 2013-2018 blevet fordelt over 2019 og 2020 for at sikre markedet et stabilt og forudsigeligt udbud af kvoter og for at undgå negative virkninger på kvotemarkedet som følge af dette yderligere udbud. De reviderede auktionskalendere for 2019 og 2020 omfatter derfor dele af de tidligere mængder, som blev tilbageholdt fra auktionerne. I 2018 bortauktionerede EEX på vegne af 27 medlemsstater 89 % af den samlede bortauktionerede mængde, mens ICE bortauktionerede 11 % af den samlede mængde på vegne af Det Forenede Kongerige. Der var afholdt over 1 480 auktioner pr. 30. juni 2019. I tabel 5 gives der et overblik over den mængde kvoter, der er bortauktioneret af EEX og ICE frem til den 30. juni 2019, herunder tidlige auktioner over almindelige kvoter. Tabel 5: Samlet mængde fase 3-kvoter bortauktioneret i 2012-2019 År

Almindelige kvoter Luftfartskvoter 2012 89 701 500 2 500 000 2013 808 146 500 0 2014 528 399 500 9 278 000 2015 632 725 500 16 390 500 2016 715 289 500 5 997 500 2017 951 195 500 4 730 500 2018 915 750 000 5 601 500 2019 (indtil 30. juni 2019) 292 975 500 2 032 500 Kilde: EEX Tallene for 2019 afspejler virkningen af markedsstabilitetsreservens ikrafttræden i januar 2019, som markant sænkede auktionsudbuddet i 2019 (se afsnit 3.3). Auktionerne blev i det store og hele afviklet gnidningsløst, og clearingpriserne var generelt på linje med priserne på det sekundære marked. Mellem januar 2018 og juni 2019 blev fem auktioner aflyst, enten fordi mindsteprisen ikke blev overholdt, eller fordi den samlede budmængde var mindre end den bortauktionerede mængde. Inklusive disse fem blev i alt 12 auktioner aflyst ud af de over 1 480 auktioner, der er afholdt siden slutningen af 2012. En oversigt over auktionspriserne fra 2013 til 30. juni 2019 findes i figur 1: Figur 1: Clearingpris for auktioner med almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2019 Kilde: EEX

___ Clearingpris på auktion Antallet af deltagere i auktioner af almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2019 findes i tillæg 2. Auktionsplatformene offentliggør rettidigt detaljerede resultater for den enkelte auktion på dedikerede websteder. Yderligere oplysninger om auktionernes resultater, herunder om deltagelse, dækningsgrad og priser, findes i medlemsstaternes rapporter offentliggjort på Kommissionens websted . Medlemsstaternes samlede indtægter fra bortauktionering mellem 2012 og 30. juni 2019 oversteg 42 mia. EUR (se tabel 2.1 i tillæg 2). Alene i 2018 beløb de samlede indtægter sig til 14 mia. EUR. I henhold til EU ETS-direktivet skal mindst 50 % af auktionsindtægterne, inklusive alle indtægter fra kvoter, der tildeles med henblik på solidaritet og vækst, anvendes af medlemsstaterne til klima- og energirelaterede formål. Af de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet til Kommissionen, fremgår det, at medlemsstaterne i 2018 anvendte eller planlagde at anvende 70 % af disse indtægter til specifikke klima- og energirelaterede formål. I perioden 2013-2018 blev ca. 80 % af auktionsindtægterne anvendt til sådanne formål. 3.1.2.5. Undtagelse for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen * Bulgarien, Cypern, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Malta, Polen og Rumænien er berettigede til at anvende undtagelsen. Malta og Letland besluttede ikke at anvende den i fase 3. ** Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2012 (EUT C 158 af 5.6.2012, s. 4). Den samlede værdi af de rapporterede investeringsomkostninger for perioden 2009-2018 er ca. 12,4 mia. EUR. Omkring 82 % heraf er afsat til opgradering og renovering af infrastrukturen, mens resten er afsat til rene teknologier eller diversificering af forsyningen. Antallet af kvoter tildelt gratis til elektricitetsgeneratorer i 2018 findes i tabel 1.1 i tillæg 1 til bilaget, mens det maksimale antal årlige kvoter er oplyst i tabel 1.2 i tillæg 1. Ikketildelte kvoter kan enten bortauktioneres eller — i overensstemmelse med bestemmelserne i det reviderede EU ETS-direktiv — tildeles i perioden 2021-2030 til investeringer, der er udvalgt gennem en udbudsprocedure, jf. artikel 10c. Figur 2 viser antallet af kvoter, der blev tildelt i årene 2013-2018. Figur 2: Kvoter tildelt gratis i overensstemmelse med artikel 10c Kilde: GD CLIMA I december 2018 meddelte Polen Kommissionen, at man planlagde at bortauktionere 55,8 mio. af landets ikketildelte kvoter i henhold til artikel 10c-undtagelsen i 2019. I maj 2019 meddelte Polen videre Kommissionen, at man planlagde at lægge 49,52 mio. ikketildelte artikel 10c-kvoter til den mængde, som Polen skal bortauktionere i 2020. Figur 3 viser, i hvilket omfang artikel 10c-kvoter er blevet tildelt, føjet til auktionerne eller ikke er blevet udnyttet (hverken tildelt eller bortauktioneret endnu).

Figur 3: Fordeling af kvoter (tildelte, bortauktionerede, uudnyttede) Kilde: GD CLIMA Tildelte kvoter Bortauktionerede kvoter Uudnyttede kvoter Tabel 6 viser det antal artikel 10c-kvoter, som blev bortauktioneret i perioden 2013-2018, og antallet af uudnyttede kvoter. Tabel 6: Behandling af uudnyttede artikel 10c-kvoter 2013-2018 Medlemsstat Antal artikel 10c-kvoter, som er blevet bortauktioneret (i mio.) Antal uudnyttede kvoter (i mio.) BG 9,5 0,8 CY 0,0 0,0 CZ 0,3 0,1 EE 2,1 0,0 LT 1,1 0,1 PL 55,8 68,9 RO 15,4 2,8 HU 0 0,9 I alt 84,2 73,5 Kilde: GD CLIMA Antallet af ikketildelte kvoter, som er blevet bortauktioneret (eller planlægges bortauktioneret) af medlemsstaterne i henhold til artikel 10c-undtagelsen for hvert år af fase 3, er anført i tabel 1.3 i tillæg 1 til bilaget. 3.1.3. Internationale kreditter

Deltagerne i EU ETS kan fortsat benytte deres internationale kreditter fra Kyotoprotokollens mekanisme for bæredygtig udvikling (CDM) og den fælles gennemførelse (JI) til opfyldelse af deres EU ETS-forpligtelser frem til 2020 med forbehold af kvalitative og kvantitative begrænsninger. Disse kreditter er finansielle instrumenter, som repræsenterer et ton CO2, der er fjernet fra eller nedbragt i atmosfæren som resultat af et emissionsreducerende projekt. I fase 3 returneres kreditter ikke længere direkte, men kan i stedet ombyttes til kvoter når som helst i løbet af kalenderåret. Ifølge bestemmelserne i det reviderede ETS-direktiv vil internationale kreditter ikke længere blive anvendt til ETS-overholdelse i den næste handelsperiode. * CDM- og JI-projekter genererer Kyotokulstofkreditter, dvs. henholdsvis certificerede emissionsreduktioner (CER'er) og emissionsreduktionsenheder (ERU). Selv om det præcise antal internationale kreditanvendelsesrettigheder i fase 2 og 3 (2008-2020) delvist vil afhænge af mængden af fremtidige verificerede emissioner, vurderer markedsanalytikere, at der vil blive tale om ca. 1,6 mia. kreditter. Ved udgangen af juni 2019 var i alt ca. 1,51 mia. internationale kreditter blevet anvendt eller ombyttet, svarende til over 90 % af det anslåede tilladte maksimum. En fuldstændig oversigt over ombytningen af internationale kreditter findes i tillæg 3 til bilaget. 3.2. Efterspørgsel: kvoter, der er taget ud af omsætning Det anslås, at emissionerne fra anlæg, der deltager i EU ETS, i 2018 faldt med 4,1 % i forhold til 2017 baseret på oplysningerne i EU's register. Som det fremgår af tabel 7, skyldes faldet i emissioner primært el- og varmeproduktionen, mens emissionerne fra industrien kun faldt let.

År 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Samlede verificerede emissioner 1 904 1 867 1 908 1 814 1 803 1 750 1 755 1 682 Ændring i forhold til år x-1 -1,8 % -2 % 2,2 % -4,9 % -0,6 % -2,9 % 0,2 % -4,1 % Verificerede emissioner fra el- og varmeproduktion 1 190 1 184 1 125 1 037 1 032 992 985 913 Ændring i forhold til år x-1 -0,5 % -5,0 % -7,8 % -0,5 % -3,8 % -0,7 % -7,3 % Verificerede emissioner fra industrianlæg 715 683 783 777 771 758 769 769 Ændring i forhold til år x-1 -4,5 % 14,7 % -0,9 % -0,7 % -1,7 % 1,4 % -0,1 %

Realvækst i BNP EU-28 1,8 % -0,4 % 0,3 % 1,8 % 2,3 % 2,0 % 2,5 % 2,0 % Kilde: EUTL, BNP-data indberettet på http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115 . (adgang juli 2019). Verificerede luftfartsemissioner er angivet separat i kapitel 4. En opdeling af verificerede ETS-emissioner fra anlæg efter drivhusgastype (CO2, N2O og PFC) findes i tabel 5.1 i tillæg 5 til bilaget. Antallet af frivilligt annullerede kvoter er 36 559 kvoter i 2018. Der var ved udgangen af juni 2019 registreret i alt 345 893 frivilligt annullerede kvoter. 3.3. Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel Ved starten af fase 3 i 2013 var EU ETS kendetegnet ved en stor strukturel uligevægt mellem udbud og efterspørgsel af kvoter svarende til 2,1 mia. kvoter. Overskuddet er faldet i løbet af indeværende handelsperiode, lå stabilt i 2014, men faldt kraftigt til 1,78 mia. kvoter i 2015, 1,69 mia. kvoter i 2016 og 1,65 mia. kvoter i 2017. I 2018 lå overskuddet igen på 1,65 mia. kvoter. Figur 4 viser udviklingen i overskuddet på det europæiske kvotemarked inden udgangen af 2018. Figur 4: Udvikling af overskuddet på det europæiske kvotemarked i 2013-2018 Kilde: GD CLIMA For at imødegå den strukturelle uligevægt mellem udbud og efterspørgsel af kvoter blev der i 2015 indført en markedsstabilitetsreserve (MSR), der skulle gøre auktionsudbuddet af emissionskvoter mere fleksibelt. I forbindelse med revisionen af EU ETS blev markedsstabilitetsreservens funktionsmåde ændret på vigtige områder, som det fremgår af tekstboksen nedenfor. Markedsstabilitetsreserven blev taget i brug ved begyndelsen af 2019. Et nøglebegreb for markedsstabilitetsreservens funktion er den samlede mængde kvoter i omsætning (TNAC). Der føjes kvoter til reserven, hvis den samlede mængde kvoter i omsætning ligger over en foruddefineret øvre grænse (833 mio. kvoter), og der frigives kvoter fra reserven, hvis antallet ligger under en foruddefineret nedre grænse (under 400 mio. kvoter)*. På den måde absorberer eller frigiver markedsstabilitetsreserven kvoter, hvis den samlede mængde kvoter i omsætning ligger uden for det foruddefinerede interval. Udskudte kvoter fra perioden 2014-2016** og såkaldte ikketildelte*** kvoter tilføres også reserven. Den samlede mængde kvoter i omsætning, som er relevant for at fastsætte antallet af kvoter, der absorberes og frigives af markedsstabilitetsreserven, beregnes efter følgende formel: Samlet mængde kvoter i omsætning = udbud — (efterspørgsel + kvoter i MSR) De enkelte komponenter for udbud og efterspørgsel, der anvendes i formlen, er nærmere beskrevet i tabel 4.1 i tillæg 4 til bilaget. Det reviderede EU ETS-direktiv indeholder to markante ændringer af MSR's funktionsmåde. For det første fordobles den andel af den samlede mængde kvoter i omsætning, der skal overføres til reserven fra 2019 til 2023, fra 12 % til 24 %. Dette fremskynder i høj grad nedbringelsen af overskuddet. For det andet vil kvoter i markedsstabilitetsreserven, som overstiger det foregående års auktionsmængde, ikke længere være gyldige fra 2023. * Eller hvis der vedtages foranstaltninger i henhold til artikel 29a i EU ETS-direktivet. ** Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1359/2013/EU af 17. december 2013 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på præcisering af bestemmelserne om det tidsmæssige forløb for auktioner med kvoter for drivhusgasemissioner (EUT L 343 af 19.12.2013, s. 1). *** Ikketildelte kvoter er kvoter, der ikke er tildelt, jf. artikel 10a, stk. 7, i EU ETS-direktivet, dvs. resterende kvoter i reserven for nytilkomne (NER-reserven), samt kvoter, der er omfattet af artikel 10a, stk. 19 og 20, dvs. kvoter, der er afsat til gratistildeling til anlæg, men som ikke er blevet tildelt på grund af (delvist) driftsophør eller væsentlige kapacitetsnedskæringer. De facto "ikketildelte" kvoter, som stammer fra anvendelsen af den relevante kulstoflækagefaktor på sektorer, der ikke er omfattet af kulstoflækagelisten i den indeværende periode, og kvoter, der ikke er tildelt i henhold til EU ETS-direktivets artikel 10c, skal efter planen ikke placeres i markedsstabilitetsreserven i henhold til artikel 1, stk. 3, i afgørelse (EU) 2015/1814. Sådanne kvoter er derfor ikke omfattet (jf. s. 225 i konsekvensanalysen (SWD(2015) 135 final), som ledsager forslaget om revision af EU ETS-direktivet i fase 4. Rapporten om kvotemarkedet muliggør konsolidering af tallene for udbud og efterspørgsel, der er offentliggjort i henhold til tidsplanen for de rapporteringsforpligtelser, der følger af EU ETS-direktivet og dets gennemførelsesbestemmelser. Figur 5 viser sammensætningen af udbud og efterspørgsel i 2018. De relevante data er også blevet offentliggjort som en del af meddelelsen om det samlede antal kvoter i omsætning (TNAC) med henblik på markedsstabilitetsreserven .

Figur 5: Sammensætning af kumuleret udbud og efterspørgsel frem til udgangen af 2018 Udbud (kumuleret, mio.) Efterspørgsel (kumuleret, mio.) Kilde: GD CLIMA Bortauktionering Gratistildeling Gratistildeling (NER) Gratistildeling (artikel 10c) Ombyttede internationale kreditter NER300-monetarisering via EIB Tidlige auktioner Bankvirksomhed Verificerede emissioner Annulleringer Som forberedelse til ibrugtagningen af markedsstabilitetsreserven i 2019 har Kommissionen regelmæssigt fra midten af maj 2017 offentliggjort den samlede mængde kvoter i omsætning for det foregående år. I maj 2019 blev den samlede mængde kvoter i omsætning offentliggjort for tredje gang og udgjorde 1 654 909 824 kvoter . Offentliggørelsen i 2019 vil fortsat medføre, at kvoter overføres til reserven, således at auktionsmængden mindskes i 2019 og 2020. På grundlag af den samlede mængde kvoter i omsætning i 2017 og 2018 og den reviderede lovgivning blev auktionsmængderne i 2019 reduceret med næsten 40 % eller tæt på 397 mio. kvoter. Auktionsmængderne i 2020 vil også blive reduceret tilsvarende . Der vil følgelig blive bortauktioneret ca. 30 % færre kvoter i 2019 end i 2018. Tillæg 8 indeholder oplysninger om medlemsstaternes bidrag til markedsstabilitetsreserven for hele 2019 og fra januar til august 2020. 4. LUFTFART Luftfartssektoren har været med i EU ETS siden 2012. Den oprindelige lovgivning omfattede alle flyvninger ind og ud af det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). EU besluttede imidlertid at begrænse forpligtelserne for perioden 2012-2016 til flyvninger inden for EØS for at støtte udviklingen af ICAO's globale foranstaltning til reduktion af luftfartens emissioner. I oktober 2016 vedtog ICAO-forsamlingen en resolution om programmet for kulstofmodregning og -reduktion for international luftfart (CORSIA). CORSIA er tænkt som en kulstofmodregningsordning, der skal stabilisere emissionerne fra international luftfart på niveauerne for 2020. På baggrund af dette resultat blev EU ETS-direktivet ændret i 2017, således at begrænsningen af flyvninger inden for EØS blev forlænget indtil den 31. december 2023. Hvis der ikke foretages en revision, genindføres det oprindelige fulde omfang. I henhold til det reviderede EU ETS-direktiv skal Europa-Kommissionen desuden aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan CORSIA kan gennemføres i EU-retten gennem en revision af direktivet. I henhold til direktivet skal den lineære reduktionsfaktor anvendes på kvoter til luftfart fra 2021. I 2018 blev der udstedt kvoter i overensstemmelse med anvendelsesområdet inden for EØS. Gratistildeling udgjorde lidt over 32,3 mio. kvoter. Dette antal omfatter både den gratis tildeling (lidt over 31,2 mio. kvoter) til etablerede operatører og næsten 1,1 mio. tildelinger fra den særlige reserve for nytilkomne og hurtigt voksende operatører. Tildelinger fra denne reserve fordobles i perioden 2017-2020, eftersom de vedrører den fulde periode 2013-2020. I 2018 blev der bortauktioneret omkring 5,6 mio. kvoter. De verificerede emissioner fra luftfart voksede fortsat og udgjorde 67 mio. ton CO2 i 2018, hvilket var en stigning på 4 % i forhold til 2017. Tabel 8 viser en oversigt over verificerede emissioner, gratistildeling og auktioneringsmængder for luftfartssektoren siden starten af fase 3. Tabel 8: Verificerede emissioner og tildeling til luftfartssektoren

År 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019

Verificerede emissioner (i mio. ton CO2-ækvivalenter) 53,5 54,8 57,1 61,5 64,4 67,0

Ændring af verificerede emissioner for år X-1 +2,5 % +4,1 % +7,6 % +4,7 % +4 %

Gratistildeling (EU-28 + EØS- og EFTA-lande) 32,4 32,4 32,1 32,0 33,1 31,2 31,2 Gratistildeling fra særlig reserve for nytilkomne og hurtigt voksende operatører 0 0 0 0 1,1 1,1 1,1 Mængde af bortauktionerede kvoter 0 9,3 16,4 5,9 4,7 5,6 2,0

Kilder: EUTL, GD CLIMA og EEX I 2013 blev afgørelsen om at begrænse klimaforpligtelserne til kun at gælde flyvninger inden for EØS vedtaget. Overholdelsen for luftfartssektoren blev udsat for 2012 og 2013. Den mængde kvoter, der blev udskudt i 2012, blev derfor bortauktioneret i 2014, mens overholdelsen fandt sted mellem januar og april 2015 for luftfartsemissioner fra 2013 og 2014. I juni 2018 vedtog ICAO "CORSIA Standards and Recommended Practices" (SARP). Sammen med gennemførelseselementerne beskriver de, hvordan CORSIA fungerer. Vigtige gennemførelseselementer, f.eks. "Eligible Units" og "Framework for Alternative Fuels", er endnu ikke blevet vedtaget. EU og medlemsstaterne anerkender og støtter ICAO's formelle vedtagelse af SARP og har fulgt ICAO's procedurer for anmeldelse af de eksisterende forskelle mellem relevant EU-lovgivning og CORSIA. Fra den 1. januar 2019 skal luftfartøjsoperatører overvåge og rapportere deres emissioner, også for CORSIA. Rammen for overvågning, rapportering, verifikation og akkreditering (MRVA) i EU ETS blev revideret med henblik på at indføre en retligt bindende forpligtelse i denne retning (se afsnit 6.1). En sådan integreret tilgang til begge instrumenter sikrer, at den administrative byrde minimeres. 5. MARKEDSTILSYN I henhold til det reviderede direktiv om markeder for finansielle instrumenter* (MiFID2) klassificeres emissionskvoter som finansielle instrumenter pr. 3. januar 2018. Det betyder, at regler, der gælder for traditionelle finansielle markeder (dvs. markeder, der omfatter handel med CO2-derivater på førende platforme eller over-the-counter (OTC)), også kommer til at gælde for det sekundære kvotemarkeds spotsegment (transaktioner med emissionskvoter til øjeblikkelig levering på det sekundære marked). Dette segment ligestilles således med markedet for derivater, hvad angår gennemsigtighed, investorbeskyttelse og integritet. Tilsynet med det primære marked vil fortsat være omfattet af auktioneringsforordningen, medmindre der er tale om markedsmisbrug. I kraft af krydshenvisninger til MiFID2-pakkens definitioner af finansielle instrumenter vil andre dele af lovgivningen vedrørende finansielle markeder finde anvendelse. Dette gælder navnlig markedsmisbrugsforordningen (MAR)**, der dækker transaktioner med emissionskvoter og adfærd i forbindelse hermed, både på det sekundære og det primære marked. På samme måde vil en krydshenvisning til MiFID2 i hvidvaskningsdirektivet*** udløse obligatorisk anvendelse af kundelegitimationskontrol, der skal udføres af MiFID-licenserede CO2-handlere på deres kunder på det sekundære spotmarked for emissionskvoter. **** * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU. ** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 596/2014 af 16. april 2014 om markedsmisbrug (markedsmisbrugsforordningen) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF og Kommissionens direktiv 2003/124/EF, 2003/125/EF og 2004/72/EF. *** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF. **** Kundelegitimationskontrol er allerede obligatorisk på det primære marked og det sekundære marked for emissionskvotederivater. Efter reformen af EU ETS for fase 4 er en række markedsdeltagere, f.eks. vigtige finansielle aktører og formidlere, igen trådt ind på markedet. Antallet af deltagere, der kan afgive bud på auktionerne på den fælles auktionsplatform, er steget fra 73 (januar 2018) til 79 (december 2018). Langt de fleste deltagere var driftsledere (73 %), mens resten var investeringsselskaber og kreditinstitutter (19 %) samt personer fritaget for MiFID-krav (8 %). Da auktionerne blev åbnet i slutningen af 2012, var der 42 deltagere, der kunne afgive bud på auktionerne, hvoraf 67 % var driftsledere, 26 % investeringsselskaber og kreditinstitutter og 7 % ikkefinansielle formidlere . Under de eksisterende regler om markedsmisbrug er de nationale kompetente myndigheder ansvarlige for at overvåge markedet med hensyn til både auktionerne og det sekundære marked. På europæisk plan koordineres deres aktioner af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), som det også er tilfældet for andre finansielle instrumenter. De nationale kompetente myndigheder har også beføjelse til at pålægge korrigerende foranstaltninger eller sanktioner, hvis de fastslår, at bestemte former for adfærd giver anledning til markedsmisbrug. For at de kan varetage deres opgave med markedsovervågning, fastsættes der i finansmarkedslovgivningen en række rapporterings- og gennemsigtighedskrav, som finder anvendelse på markedspladser og investeringsselskaber. Som led i rapporteringskravene skal markedspladser og investeringsselskaber meddele de kompetente myndigheder detaljerede oplysninger om transaktioner med emissionskvoter eller derivater deraf, der gennemføres på markedspladserne og over-the-counter (OTC) . Rapporteringskravene omfatter også en forpligtelse for markedspladser og investeringsselskaber til at indgive en opgørelse af positioner vedrørende emissionskvoter til de kompetente myndigheder. Som led i gennemsigtighedskravene offentliggøres handelsdata og ugentligt aggregerede opgørelser af positioner af markedspladser og investeringsselskaber. 5.1. Juridisk og skattemæssig behandling af emissionskvoter Den juridiske og skattemæssige behandling af emissionskvoter varierer fra land til land, da disse to aspekter ikke er defineret i ETS-direktivet. Landene har som en del af deres artikel 21-rapporter pligt til årligt at foretage indberetninger om deres nationale ordninger vedrørende den juridiske og skattemæssige behandling af kvoterne. På trods af manglende harmonisering i denne henseende etablerer det nuværende regelsæt det nødvendige retlige fundament for et gennemsigtigt og likvidt kvotemarked, samtidig med at markedets stabilitet og integritet sikres. Efter Revisionsrettens henstilling offentliggjorde Kommissionen i juli 2019 en undersøgelse af kvoters retlige stilling. Undersøgelsen, der blev gennemført af en uafhængig konsulent, identificerede ingen praktiske problemer i forbindelse med den manglende definition af kvoters retlige stilling. Den konkluderede, at en harmoniseret definition ikke ville øge retssikkerheden og heller ikke nødvendigvis ville have en indvirkning på kvotemarkedets likviditet. Undersøgelsen anbefalede ingen lovgivningsinitiativer, men foreslog, at der blev tilbudt information, rådgivning, uddannelse og kapacitetsopbygning til driftslederne efter at kvoter blev klassificeret som finansielle instrumenter i MiFID2 . Hvad angår den skattemæssige behandling af kvoter, har tre lande rapporteret, at der lægges merværdiafgift (moms) på udstedelse af emissionskvoter. Til gengæld lægges der moms på transaktioner med emissionskvoter på det sekundære marked i 27 deltagerlande. De fleste af landene melder om, at de anvender reglen om omvendt betalingspligt på transaktioner med emissionskvoter. I henhold til reglen om omvendt betalingspligt flyttes ansvaret for momsbetaling på transaktionen fra sælgeren til køberen af en vare eller en tjenesteydelse og udgør en effektiv beskyttelse mod momssvig. I november 2018 blev medlemsstaternes mulighed for at anvende undtagelsen forlænget til den 30. juni 2022. Medlemsstaterne tilskyndes til fortsat at anvende ordningen for omvendt betalingspligt for fortsat at yde tilstrækkelig beskyttelse til kvotemarkedet. 6. OVERVÅGNING, RAPPORTERING OG VERIFIKATION AF EMISSIONER Kravene til overvågning, rapportering, verifikation og akkreditering (MRVA) i EU ETS er harmoniseret i overvågnings- og rapporteringsforordningen (MRR) samt i akkrediterings- og verifikationsforordningen (AVR) **. Overvågningssystemet i EU ETS er udviklet som en "modulbaseret" tilgang, som muliggør en høj grad af fleksibilitet for driftsledere for at sikre omkostningseffektivitet, mens der samtidig opnås en høj pålidelighed af de overvågede emissionsdata. Med henblik herpå er flere overvågningsmetoder tilladt ("beregningsbaserede" eller "målingsbaserede" samt "alternative løsninger"). Metoderne kan kombineres for dele af et anlæg. For luftfartøjsoperatører er kun beregningsbaserede tilgange mulige. Her er brændstofforbruget den centrale parameter, som skal fastsættes for flyvninger omfattet af EU ETS. Kravet om, at anlæg og luftfartøjsoperatører skal have en overvågningsplan godkendt af den kompetente myndighed på grundlag af MRR, forhindrer vilkårlige valg af overvågningsmetoder og tidsmæssige udsving. Med akkrediterings- og verifikationsforordningen indføres der en EU-harmoniseret tilgang til akkreditering af verifikatorer i fase 3 og frem. En verifikator, der er en juridisk person/enhed, skal for at kunne udføre verifikationer i overensstemmelse med akkrediterings- og verifikationsforordningen akkrediteres af et nationalt akkrediteringsorgan. Det nye ensartede akkrediteringssystem har den fordel, at verifikatorerne kan operere i alle deltagerlande som følge af gensidig anerkendelse og dermed udnytte det indre marked fuldt ud og bidrage til at sikre tilstrækkelig tilgængelighed generelt. * Kommissionens forordning (EU) nr. 601/2012 af 21. juni 2012 om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 181 af 12.7.2012, s. 30). ** Kommissionens forordning (EU) nr. 600/2012 af 21. juni 2012 om verifikation af rapporter om drivhusgasemissioner og rapporter om tonkilometer og akkreditering af verifikatorer i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 181 af 12.7.2012, s. 1). 6.1. Generel udvikling Erfaringerne med gennemførelsen af forordningen om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og akkrediterings- og verifikationsforordningen har vist, at der er behov for yderligere forbedringer, præciseringer og forenkling af kravene for yderligere at fremme harmoniseringen, mindske den administrative byrde for driftslederne og deltagerlandene samt styrke systemets effektivitet yderligere.

Siden februar 2017 er deltagerlandene blevet hørt med henblik på at ajourføre disse to forordninger og dermed forberede fase 4 af EU ETS samt forbedre og forenkle MRVA-processerne. Den første af disse ajourføringer fandt sted i 2018. For at sikre, at et verifikationssystem var på plads til indsamlingen af data om gratistildelinger i 2019, og at et ajourført MRVA-system var på plads, inden dataindsamlingen til CORSIA blev påbegyndt (se kapitel 4), har reviderede udgaver af forordningen om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og akkrediterings- og verifikationsforordningen fundet anvendelse fra den 1. januar 2019. Yderligere arbejde og høringer gennemføres aktuelt for at afslutte MRVA-revisionsprocessen i tilstrækkelig god tid inden påbegyndelsen af fase 4. Overholdelsessystemets effektivitet er blevet bedre, siden forordningen om overvågning og rapportering gav landene mulighed for at gøre elektronisk indberetning obligatorisk. I 2019 rapporterede 17 deltagerlande om brug af elektroniske skabeloner eller særlige filformater til overvågningsplaner, emissionsrapporter, verifikationsrapporter og/eller forbedringsrapporter på grundlag af de mindstekrav, der er fastsat af Kommissionen. 13 deltagerlande rapporterede, at de anvender en form for automatisk IT-system til deres EU ETS-rapportering. 6.2. Anvendt overvågning Ifølge artikel 21-rapporterne, der blev indsendt i 2019, bruger de fleste anlæg en beregningsbaseret metode . Kun 182 anlæg (1,7 %) i 23 lande rapporterede, at de anvendte systemer til konstant emissionsmåling, hyppigst i Tyskland, Frankrig og Tjekkiet. Mens antallet af lande er det samme som sidste år, er der yderligere tre anlæg, som bruger denne tilgang. Kun 11 lande rapporterede om brug af den alternative løsning på 38 anlæg, som dækker ca. 2,6 mio. ton CO2e (sammenholdt med 3,4 mio. ton CO2e året før). Ét anlæg i Nederlandene tegner sig for 31 % af de samlede indberettede emissioner i forhold til den alternative metode. De minimumsmetodetrin , der er fastsat i overvågnings- og rapporteringsforordningen, overholdes af langt de fleste anlæg. Kun 97 kategori C-anlæg (sammenlignet med 106 sidste år), dvs. 13,4 %, blev rapporteret med mindst én afvigende parameter for kravet om anvendelse af de højeste metodetrin for større kildestrømme. Disse afvigelser er kun tilladt, hvis driftslederen påviser, at det højeste metodetrin er teknisk umuligt eller medfører urimelige omkostninger. Når disse betingelser ikke længere gælder, skal driftslederen forbedre overvågningssystemet i overensstemmelse hermed. I 2013 blev det rapporteret, at 16 % af kategori C-anlæggene ikke på nogen måde opfyldte de højeste metodetrin. Derfor er det muligt at se en støt forbedring for kategori C-anlæg med hensyn til overholdelsen af de højeste metodetrin siden begyndelsen af fase 3. På samme måde fremgår det af rapporter fra 22 deltagerlande, at i alt 19 % af kategori B-anlæggene har tilladelse til visse afvigelser fra standardkravene i MRR, sammenlignet med 21 % sidste år og 22 % året før, hvilket viser en støt forbedring i overholdelsen af de højeste metodetrin. 6.3. Akkrediteret verifikation Det samlede antal verifikatorer fremgår ikke af artikel 21-rapporterne. Den Europæiske Organisation for Akkreditering (EA) giver imidlertid et centralt link til relevante nationale akkrediteringsorganer (nationale akkrediteringsorganer) og deres lister med EU ETS-akkrediterede verifikatorer . Den gensidige anerkendelse af verifikatorer blandt deltagerlandene er en succes: 24 lande rapporterede, at mindst én udenlandsk verifikator er aktiv inden for deres territorium. Verifikatorernes overholdelse af akkrediterings- og verifikationsforordningen har vist sig at være meget høj. Polen rapporterede om suspension af en verifikator, men ingen andre lande rapporterede om tilbagetrækning af akkreditering i 2018. Dette skal sammenlignes med én suspendering og tre tilbagekaldelser i 2017. Tyskland, Frankrig og Polen rapporterede en begrænsning af omfanget for henholdsvis to, en og tre verifikatorers akkreditering i 2018, sammenlignet med begrænsninger for to verifikatorer fra Polen i 2017. Ti lande rapporterede om klager over verifikatorer i dette år (en mere end sidste år). Det samlede antal klager (71) er imidlertid 14 % lavere. 93 % af de indkomne klager blev indberettet som behandlet (sidste år var denne procentdel 95 %). Ti lande rapporterede om verifikatorers manglende overholdelse i forbindelse med informationsudvekslingen mellem nationale akkrediteringsorganer (NAB) og de kompetente myndigheder (sammenholdt med 12 året før). 7. OVERSIGT OVER ADMINISTRATIVE ORDNINGER Lande, der deltager i EU's emissionshandelssystem, benytter forskellige tilgange for så vidt angår de kompetente myndigheder med ansvar for dets gennemførelse. I nogle lande er flere lokale myndigheder involveret, mens tilgangen i andre er meget mere centraliseret. Ifølge artikel 21-rapporterne i 2019 var gennemsnitligt fem kompetente myndigheder involveret i gennemførelsen af EU ETS pr. land . Der blev rapporteret om forskellige værktøjer til koordinering mellem myndighederne såsom lovgivningsinstrumenter til central administration af overvågningsplaner (i 14 lande), fastsættelse af bindende instruktioner og vejledning fra en central kompetent myndighed til lokale myndigheder (i ti lande) og regelmæssige arbejdsgruppemøder eller møder mellem myndigheder (i 15 lande). Syv lande rapporterede, at sådanne værktøjer ikke anvendes. Med hensyn til administrative gebyrer i forbindelse med udstedelse af tilladelser og godkendelse af overvågningsplaner rapporterede 13 lande i 2019, at de ikke opkræver gebyrer af driftsledere (CY, DE, EE, EL, IE, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE og SK), hvilket er ét land mindre end sidste år. I lighed med sidste år betaler luftfartøjsoperatører i 15 lande ikke gebyrer (BE, CY, CZ, DE, EE, ES, EL, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE og SK). Gebyrerne varierer betydeligt mellem lande og forskellige typer tjenester. Gebyrerne for tilladelse og godkendelse af overvågningsplan varierer f.eks. fra 5 EUR til 6 913,31 EUR og fra 5 EUR til 2 400 EUR for den samme tjeneste til luftfartøjsoperatører. Overordnet set fungerer deltagerlandenes organisation til forvaltning af ETS stort set effektivt. Kommunikation og udveksling af bedste praksis, herunder via aktiviteterne i EU ETS' overholdelsesforum og den årlige EU ETS-overholdelseskonference, bør fortsat fremmes og styrkes. 8. OVERHOLDELSE OG HÅNDHÆVELSE EU ETS-direktivet fastsætter en bøde for en kvoteoverskridelse på 100 EUR for hvert udledt ton CO2, for hvilket der ikke er returneret en kvote rettidigt. Andre sanktioner for overtrædelser i forbindelse med gennemførelsen af EU ETS fastsættes af det pågældende land i henhold til nationale bestemmelser. EU ETS har en meget høj overholdelsesgrad: Hvert år dækkes således ca. 99 % af emissionerne rettidigt af det påkrævede antal kvoter. I 2018 returnerede mindre end 0,5 % af de anlæg, der rapporterede om emissioner, ikke kvoter svarende til alle deres emissioner inden fristen den 30. april 2019. I luftfartssektoren overholder luftfartøjsoperatører, der tegner sig for 99,1 % af luftfartsemissionerne under EU ETS, kravene. Operatører, der ikke overholder kravene, var typisk små eller indstillede driften i 2018.

De kompetente myndigheder fortsætter med at udføre forskellige overholdelseskontroller af de årlige emissionsrapporter. På grundlag af artikel 21-rapporterne i 2019 kontrollerer alle deltagerlande de årlige emissionsrapporter for fuldstændighed (100 % af rapporterne undtagen BE 31 %, ES 95 %, FR 99 % og SE 1 %). Rapporterne viser endvidere, at landene i gennemsnit kontrollerer næsten 80 % af rapporterne for overensstemmelse med overvågningsplanerne (alle lande undtagen HR) og næsten 75 % i forhold til tildelingsdata (alle lande undtagen FI, HR, MT, NO og SE). 24 lande rapporterede, at de også krydstjekker med andre data. De kompetente myndigheder i 12 lande foretog forsigtige skøn over manglende data for 57 anlæg (ca. 0,5 % af det samlede antal anlæg). For 2017 var dette tal 52 anlæg (0,5 %), og for 2016 var det 57 (0,5 %). Den indberettede mængde af berørte emissioner for 2018 var 11,2 mio. ton CO2 (sammenlignet med 2,8 mio. ton CO2 i 2017), ca. 0,7 % af de samlede emissioner (sammenlignet med 0,2 % i 2017). De hyppigste grunde, der blev angivet for sådanne forsigtige skøn, var, at der ikke forelå nogen emissionsrapport pr. 31. marts, eller at emissionsrapporten ikke var helt i overensstemmelse med MRR-/AVR-kravene. Syv lande indberettede forsigtige skøn over manglende data vedrørende 31 luftfartøjsoperatører (4,7 % af det samlede antal), der repræsenterede 4,7 % af emissionerne fra luftfarten. De kompetente myndigheders kontroller udgør også fortsat et vigtigt supplement til verifikatorens arbejde. For 2018 bekræftede alle lande, at de foretager yderligere kontroller af anlæg. De fleste lande indberettede en lignende tilgang vedrørende luftfartøjsoperatører (alle undtagen CY, EE, EL, IT og LI). De fleste lande (alle undtagen EL, IT, LU og MT) rapporterede, at de havde foretaget stikprøvekontrol på anlæg i 2018. For 2018 indberettede ti lande, at 36 anlæg var blevet pålagt sanktioner for overskridelse af emissioner (BG 1, CZ 2, FR 1, IE 2, IT 5, NL 1, PL 2, PT 7, RO 4 og UK 11). For luftfarten blev der rapporteret om sanktioner for overskridelse af emissioner til 26 luftfartøjsoperatører (DE 2, FR 1, IT 9, LT 1, NL 1, PT 8, SI 1 og UK 3). 12 lande bekræftede spørgsmålet om sanktioner (for andet end sanktioner for overskridelse) i 2018. Der blev ikke rapporteret om fængslinger, men der blev rapporteret om bøder, formelle meddelelser og endelige skriftlige advarsler for 36 anlæg og 26 luftfartøjsoperatører til en samlet finansiel værdi af 5,4 mio. EUR. De oftest rapporterede overtrædelser i 2018 var manglende behørigt godkendt overvågningsplan (9), drift uden tilladelse (8), manglende overholdelse af betingelserne for tilladelsen (6) og manglende forelæggelse af verificerede årlige emissionsrapporter inden for den fastsatte frist (5). Som rapporteret sidste år blev den femte EU ETS-evalueringsrunde indledt ved begyndelsen af 2018 med det formål at identificere problemer med overholdelsen af EU ETS i deltagerlandene og hjælpe dem med at forbedre deres gennemførelse af EU ETS. Evalueringen afsluttes ultimo 2019. 9. Konklusioner og fremtidsudsigter 2018 var præget af betydelige fremskridt med vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne for fase 4 af EU ETS. Bestemmelser om kulstoflækage, gratistildeling, bortauktionering, etablering af innovationsfonden samt overvågning, rapportering, verifikation og akkreditering blev vedtaget i løbet af året. Der lægges en sidste hånd på de resterende gennemførelsesbestemmelser, som forventes vedtaget, inden den nye handelsperiode indledes i januar 2021. Året var også kendetegnet ved et markant fald i emissionerne fra anlæg omfattet af EU ETS. Faldet på 4,1 % i forhold til 2017 skyldes primært el- og varmeproduktionen, mens emissionerne fra industrien kun faldt let. De verificerede emissioner fra luftfart voksede fortsat i 2018 og steg med 3,9 % i forhold til 2017. De lovgivningsmæssige ændringer, der er vedtaget i de seneste år for at løse problemet med overskud af kvoter, giver fortsat gode resultater. Indikatoren for markedsstabilitetsreservens overskud blev offentliggjort for tredje gang i 2019, og sammen med 2017-indikatoren førte den til en reduktion af auktionsmængden på næsten 40 % eller tæt på 397 mio. kvoter i 2019. Der vil følgelig blive bortauktioneret ca. 30 % færre kvoter i 2019 end i 2018. Den positive udvikling på disse fronter har givet sig udslag i øget tillid blandt markedsdeltagerne og styrkede fortsat kulstofprissignal. De højere priser på emissionskvoter førte til en markant stigning i medlemsstaternes samlede indtægter fra bortauktionering. I 2018 var de samlede indtægter mere end det dobbelte af indtægterne i 2017. I 2018 var overholdelsen af EU ETS fortsat høj, idet overholdelsesgraden oversteg 99 % for både stationære anlæg og luftfartøjsoperatører. EU ETS-ordningens struktur har været robust, og den administrative organisation i medlemsstaterne har vist sig at være effektiv.

Kommissionen vil fortsat overvåge det europæiske kvotemarked og udarbejde den næste rapport ved udgangen af 2020.

BILAG Tillæg 1 Tabel 1.1: Antal gratiskvoter tildelt til modernisering af elsektoren Antal gratiskvoter, som medlemsstaterne har anmodet om i henhold til artikel 10c Medlemsstat 2013 2014 2015 2016 2017 2018 BG 11 009 416 9 779 243 8 259 680 6 593 238 3 812 436 2 471 297 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 CZ 25 285 353 22 383 398 20 623 005 15 831 329 11 681 994 7 661 840 EE 5 135 166 4 401 568 3 667 975 2 934 380 2 055 614 38 939 HU 7 047 255 Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant LT 322 449 297 113 269 475 237 230 200 379 158 922 PL 65 992 703 52 920 889 43 594 320 31 621 148 21 752 908 31 942 281 RO 15 748 011 8 591 461 9 210 797 7 189 961 6 222 255 3 778 439 I alt 133 059 430 100 568 867 87 532 554 65 990 706 46 985 124 46 987 375 Kilde: GD CLIMA Tabel 1.2: Maksimalt antal årlige gratiskvoter ved dispensation fra fuld auktionering i energisektoren Medlemsstat Maksimalt antal kvoter om året 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 I alt BG 13 542 000 11 607 428 9 672 857 7 738 286 5 803 714 3 869 143 1 934 571 54 167 999 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 10 975 978 CZ 26 916 667 23 071 429 19 226 191 15 380 953 11 535 714 7 690 476 3 845 238 107 666 668 EE 5 288 827 4 533 280 3 777 733 3 022 187 2 266 640 1 511 093 755 547 21 155 307 HU 7 047 255 0 0 0 0 0 0 7 047 255 LT 582 373 536 615 486 698 428 460 361 903 287 027 170 552 2 853 628 PL 77 816 756 72 258 416 66 700 076 60 030 069 52 248 393 43 355 049 32 238 370 404 647 129 RO 17 852 479 15 302 125 12 751 771 10 201 417 7 651 063 5 100 708 2 550 354 71 409 917 I alt 151 565 434 129 504 488 114 522 628 98 384 792 81 126 965 62 749 153 42 070 421 679 923 881 Kilde: GD CLIMA Tabel 1.3: Antal uudnyttede gratiskvoter omfattet af undtagelsen for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen, som er blevet bortauktioneret eller planlægges bortauktioneret i 2013-2020 Bortauktionerede uudnyttede artikel 10c-kvoter Medlemsstat 2015 2016 2017 2018 2019 2020 BG 5 444 169 1 461 360 920 823 604 908 1 386 372 0 CY 0 0 0 0 0 0 CZ 0 90 694 77 741 66 740 54 550 80 295 EE 0 188 682 134 897 1 767 499 761 088 50 026 LT 259 924 0 456 725 191 229 161 522 128 105 PL 1 196 0 7 491 0 55 800 000 49 520 000 RO 2 104 468 6 710 664 3 540 974 3 011 456 0 0 HU 0 0 0 0 0 0 Kilde: GD CLIMA

Tillæg 2 Figur 2.1: Antal budgivere i auktioner af almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2019 Kilde: EEX . Antal budgivere



Tabel 2.1: Medlemsstaternes samlede indtægter fra bortauktionering i perioden 2012-2018 Indtægter fra bortauktionering af emissionskvoter 2012-2018 (i mio. EUR) 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Almindelig (tidlige auktioner) Luftfart (tidlige auktioner) Almindelig Luftfart Almindelig Luftfart Almindelig Luftfart Almindelig Luftfart Almindelig Luftfart Almindelig Luftfart AT 11,05 0,00 55,75 0,00 52,17 1,18 76,24 2,36 58,81 0,65 78,74 0,69 208,20 2,16 BE 0,00 0,00 114,99 0,00 95,03 2,05 138,96 2,69 107,14 0,74 143,52 0,79 379,00 2,47 BG 22,14 0,00 52,63 0,00 36,19 0,22 120,91 0,91 85,08 0,25 130,15 0,27 367,34 0,83 CY 1,58 0,00 0,35 0,00 0,43 0,30 0,00 1,42 0,00 0,39 6,15 0,41 24,66 1,30 HR 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 86,40 0,49 20,09 0,16 26,97 0,18 70,96 0,55 CZ 0,00 0,00 0,00 0,00 55,24 0,47 110,30 1,20 117,63 0,33 199,43 0,35 583,33 1,10 DE 166,18 17,52 791,25 0,00 749,97 0,00 1093,31 16,87 845,74 4,65 1141,74 5,07 2565,34 16,31 DK 1,07 0,00 56,06 0,00 46,93 1,16 68,64 2,71 52,93 0,74 70,93 0,79 187,32 2,48 EE 0,00 0,00 18,07 0,00 7,41 0,04 21,13 0,15 23,57 0,04 39,31 0,05 139,89 0,14 EL 14,84 0,00 147,64 0,00 129,97 1,10 190,17 4,99 146,68 1,37 196,57 1,46 518,96 4,57 ES 68,53 0,00 346,11 0,00 323,53 6,56 473,20 16,32 364,97 4,48 488,78 4,77 1291,07 14,97 FI 13,28 0,00 66,97 0,00 62,68 0,81 91,64 2,13 70,63 0,58 94,64 0,62 249,84 1,96 FR 43,46 0,00 219,25 0,00 205,29 10,05 299,94 12,18 231,34 3,35 309,85 3,55 818,40 11,16 HU 3,99 0,00 34,59 0,00 56,21 0,29 82,28 0,99 63,43 0,27 84,94 0,29 224,48 0,91 IE 0,00 0,00 41,68 0,00 35,11 0,87 51,32 2,15 39,54 0,59 52,93 0,63 140,10 1,97 IT 76,50 0,00 385,98 0,00 361,25 5,24 528,00 14,41 407,23 3,96 545,44 4,21 1440,10 13,22 LT 3,29 0,00 19,98 0,00 17,28 0,06 28,13 0,29 20,76 0,08 31,43 0,09 80,11 0,25 LU 0,74 0,00 4,97 0,00 4,52 0,63 6,62 0,22 5,08 0,06 6,81 0,07 18,09 0,20 LV 2,13 0,00 10,79 0,00 10,08 0,14 14,76 0,53 11,36 0,15 15,24 0,15 40,20 0,49 MT 0,27 0,00 4,47 0,00 3,81 0,10 5,62 0,57 4,30 0,16 5,78 0,17 15,19 0,52 NE 25,61 0,00 134,24 0,00 125,63 5,47 183,57 3,68 141,59 1,01 189,63 1,07 500,84 3,37 PL 0,00 0,00 244,02 0,00 78,01 0,00 129,84 2,98 135,57 0,58 505,31 0,69 1209,98 1,59 PT 10,65 0,00 72,78 0,00 65,82 1,27 96,32 2,89 74,29 0,79 99,50 0,85 262,96 2,65 RO 39,71 0,00 122,74 0,00 97,57 0,32 193,62 1,60 193,56 0,44 260,29 0,47 717,64 1,45 SE 7,07 0,00 35,67 0,00 33,34 1,02 48,79 3,63 37,61 1,00 50,45 1,06 132,98 3,34 SI 3,51 0,00 17,74 0,00 16,59 0,05 24,28 0,14 18,70 0,04 25,05 0,04 66,19 0,12 SK 12,19 0,00 61,70 0,00 57,59 0,04 84,31 0,20 64,99 0,06 87,01 0,06 229,74 0,18 UK 75,74 0,00 409,63 0,00 387,42 14,08 567,72 18,54 418,96 5,37 604,02 5,30 1607,32 0,00 I ALT: 603,52 17,53 3 550,73 0,00 3115,11 53,53 4 815,97 117,26 3 761,57 32,28 5 490,60 34,14 14 090,23 90,27 Tillæg 3 Tabel 3.1: Oversigt over ombytningen af internationale kreditter indtil udgangen af juni 2019 Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2019 mio. EUR i procent Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2019 mio. EUR i procent CER'er 261,42 57,65 % ERU'er 192,07 42,35 % Kina 195,20 74,67 Ukraine 147,69 76,89 % Indien 17,27 6,61 Rusland 32,06 16,69 % Usbekistan 9,89 3,79 Polen 2,82 1,46 % Brasilien 5,43 2,08 Tyskland 1,65 0,85 % Chile 3,16 1,21 Frankrig 1,24 0,64 % Korea 2,93 1,12 Bulgarien 0,50 0,26 % Mexico 2,89 1,10 Andre 6,11 3,21 % Andre 24,65 9,43 CER'er og ERU'er i alt 453,49 100 % Kilde: EUTL Tabel 3.2: Oversigt over ombytningen af internationale kreditter indtil udgangen af juni 2019 efter anlægstype Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2019 af CER'er i mio. ERU'er i mio. Stationære anlæg 256,46 191,25 Luftfartøjsoperatører 4,96 0,82 I ALT: 261,42 192,07 Kilde: EUTL Tillæg 4

Element Udbud eller efterspørgsel? Offentliggørelse Opdatering og usikkerheder Fase 2-opsparing i alt Udbud Rapport om situationen på det europæiske kvotemarked Ingen opdatering planlagt, da fase 2 er afsluttet. Endelige tal. Tidlige fase 3-auktioner Udbud GD Klimas websted, EEX- og ICE-websteder Ikke en del af fase 2-opsparing i alt. Endelige tal. Kvoter for NER300 Udbud EIB's websted 300 mio. kvoter blev monetariseret i perioden 2012-2014. Endelige tal. Luftfartsauktioner Udbud GD Klimas websted, EEX- og ICE-websteder Ingen — Tilpasninger afspejles i mængderne for det efterfølgende år. 2013- og 2014-auktioner fandt sted i 2015. Fase 3-auktioner Udbud GD Klimas websted, EEX- og ICE-websteder Ingen — Tallet kan ikke ændres. Imidlertid kan kvoter, der holdes tilbage fra auktioner (f.eks. på grund af forsinkelser i forhold til starten af bortauktioneringen for visse medlemsstater, såsom i EØS-EFTA), bortauktioneres i efterfølgende år. Gratistildeling (nationale gennemførelsesforanstaltninger) Udbud EUTL, tabeller Disse tal opdateres i løbet af året. — Medlemsstaten kan foretage forsinkede indgivelser for tidligere år, eller den aktuelle tildeling kan være lavere end den oprindeligt planlagte mængde. EUTL giver en præcis status for den aktuelle tildeling. Gratistildeling (NER) Udbud EUTL, tabeller Gratistildeling (luftfart) Udbud EUTL, medlemsstaters offentliggørelse af tildelingstabeller Gratistildeling (artikel 10c) Udbud EUTL, statustabel Emissioner (stationære anlæg) Efterspørgsel EUTL, overholdelsesoplysninger Overholdelsesoplysninger, der blev offentliggjort den 1. maj, viser emissioner og returnerede kvoter for anlæg, der overholder kravene (dvs. de anlæg, der rapporterer for alle de pågældende år). Emissioner (luftfart) Efterspørgsel Overholdelse for luftfartøjsoperatører for både 2013 og 2014 fandt sted i 2015. Annullerede kvoter Efterspørgsel Rapport om situationen på det europæiske kvotemarked Tidsplan Data Anvendelsesområde 1. januar til 30. april år x Opdateringer til gratistildeling til el- og varmeproduktion (artikel 10c) År x-1 1. april år x Verificerede emissioner Gratistildeling (artikel 10a, stk. 5 — nationale gennemførelsesforanstaltninger) År x-1 1. maj år x Overholdelsesfrist verificerede emissioner og returnerede kvoter År x-1 Maj/oktober år x Ombyttede internationale kreditter Sidste kvartal år x Rapport om situationen på det europæiske kvotemarked År x-1 Januar/juli år x Status for reserven for nytilkomne — NER-tabel Ikke offentliggjort på EU-niveau Gratistildeling til luftfartssektoren offentliggjort på medlemsstatsniveau Tillæg 5 Tabel 5.1 ETS-verificerede ikke-CO2-emissioner fra anlæg efter drivhusgastype 2013-2018 (i mio. ton) 2013 2014 2015 2016 2017 2018 PFCs 0,40 0,74 0,58 0,64 0,47 0,60 N2O 2,47 5,49 5,32 4,62 4,96 4,11 Kilde: EUTL Tillæg 6 Tabel 6.1: EU-Domstolens præjudicielle afgørelser i perioden juli 2018 til juni 2019, som er relevante for ETS' funktion Sagsnummer Berørt lovgivning Parter Sagsresumé Dato Domstolens konklusion Sag C-682/17 Direktiv 2003/87/EF, Afgørelse 2011/278/EU ExxonMobil Production Deutschland GmbH/ DE Anses et anlæg for en elektricitetsgenerator, når der ikke udføres andre bilag I-aktiviteter der, ud over produktionen af elektricitet, og har det i bekræftende fald ret til gratistildeling? 20. juni 2019 Domstolen bekræftede den bogstavelige fortolkning af definitionen af elektricitetsgenerator i direktiv 2003/87/EF. Sag T-330/18 Direktiv (EU) 2018/410, forordning (EU) 2018/842 og forordning (EU) 2018/841 Armando Carvalho m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union 37 privatpersoner anmodede om ophævelse af direktiv (EU) 2018/410, forordning (EU) 2018/842 og forordning (EU) 2018/841 med påstand om, at de planlægte reduktioner af drivhusgasemissionerne er utilstrækkelige. Europa-Parlamentet og Rådet nedlagde påstand om afvisning af sagen. 8. maj 2019 Retten afviste sagsøgers påstand. Sag C-561/18 Kommissionens forordning (EU) nr. 601/2012 Solvay Chemicals GmbH/ DE - Er forordning (EU) nr. 601/2012 ugyldig, og tilsidesætter den formålene med direktiv (EF) 2003/87, når den bestemmer, at den CO2, som ikke overføres som omhandlet i forordningens artikel 49, stk. 1, første afsnit, medregnes som udledt af anlægget, der har frembragt CO2-mængden, uanset om denne CO2 udledes i atmosfæren eller ej? - Er forordning (EU) nr. 601/2012 ugyldig, og tilsidesætter den formålene med direktiv (EF) 2003/87, når den bestemmer, at den CO2, der overføres fra et anlæg til fremstilling af natriumkarbonat til et andet anlæg til fremstilling af PCC, systematisk medregnes i dette anlægs emissioner? 6. februar 2019 Domstolen erklærede artikel 49, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 601/2012 og punkt 20, underafsnit B, i bilag IV til denne forordning for ugyldige, for så vidt som de systematisk medregner den CO2, der med henblik på fremstilling af udfældet kalciumkarbonat (PCC) overføres til et andet anlæg, i de emissioner, der er udledt af et anlæg til fremstilling af natriumkarbonat, uanset om denne CO2 udledes i atmosfæren eller ej. Tillæg 7 Tabel 7.1: Status over gennemførelsen af EU ETS fase 4 Foranstaltning Formål Typen af retsakt Forventet vedtagelse Kulstoflækageliste for 2021-2030 Udarbejdelse af den nye kulstoflækageliste for fase 4 af EU ETS baseret på kriterierne for fastlæggelse af sektorer, der er betydeligt eksponeret for risikoen for kulstoflækage Kommissionens delegerede afgørelse Vedtaget den 15. februar 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 8. maj 2019 Revision af reglerne om gratistildeling for 2021-2030 Revision af Kommissionens afgørelse 2011/278/EU om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter med henblik på at tilpasse den til den nye juridiske ramme for fase 4 Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 27. februar 2019 Tilpasning til gratistildeling på grund af produktionsændringer Definition af ordningerne for tilpasningen af niveauet for gratistildelinger til anlæg på grundlag af ændrede produktionsniveauer med mere end 15 % i opadgående eller nedadgående retning i gennemsnit over en periode på to år Kommissionens gennemførelsesforordning 2019 Ajourføring af benchmarkværdierne for gratistildeling for 2021-2025 Fastsættelse af ajourførte benchmarks for 2021-2025 på grundlag af de data, medlemsstaterne indsendte den 30. september 2019 for 2016 og 2017. Gennemførelsesretsakt 2020 Oprettelse af innovationsfonden Fastsættelse af regler om driften af innovationsfonden, herunder udvælgelsesprocedure og kriterier Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 26. februar 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 28. maj 2019 Oprettelse af moderniseringsfonden Fastsættelse af regler for driften af moderniseringsfonden Gennemførelsesretsakt 2020 Revisionen af forordning (EU) nr. 389/2013 (registerforordningen) Om krav til EU-register for fase 4 i form af standardiserede elektroniske databaser, der indeholder fælles data til sporing af udlevering, besiddelse, overdragelse og annullering af kvoter, til sikring af offentlig adgang og fortrolighed Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 12. marts 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 2. juli 2019 Ændring af forordning (EU) nr. 1031/2010 (auktioneringsforordningen) Muliggørelse af bortauktioneringen af de første 50 mio. kvoter til innovationsfonden fra markedsstabilitetsreserven (MSR) i 2020 Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 30. oktober 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 4. januar 2019 Revision af forordning (EU) nr. 1031/2010 (auktioneringsforordningen) Revidering af visse aspekter af auktionsprocessen for at gennemføre kravene til fase 4, navnlig for at muliggøre bortauktioneringen af kvoter til innovationsfonden og moderniseringsfonden, samt for at afspejle klassifikationen af EU ETS-kvoter som finansielle instrumenter i henhold til direktiv 2014/65/EU om markeder for finansielle instrumenter (MiFID 2). Delegeret retsakt 2019 Revision af forordning nr. 601/2012 om overvågning og rapportering Forenkling, forbedring og præcisering af regler om overvågning og indberetning og reduktion af den administrative byrde, baseret på erfaringerne med gennemførelse fra fase 3 Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 31. december 2018 Revision af forordning (EU) nr. 600/2012 om verifikation og akkreditering Forenkling, forbedring og præcisering af reglerne for akkreditering og verifikation og reduktion af den administrative byrde i videst muligt omfang baseret på erfaringen med gennemførelsen fra fase 3 Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 31. december 2018 Forordning om supplerende regler til direktiv 2003/87/EF for så vidt angår CORSIA Supplerende regler til EU ETS-direktivet for så vidt angår foranstaltninger vedtaget af Organisationen for International Civil Luftfart om overvågning, rapportering og verifikation af emissioner fra luftfarten med henblik på gennemførelsen af CORSIA Kommissionens delegerede forordning 2019 EU ETS-retningslinjerne for statsstøtte 2021-2030 Revision af EU ETS-statsstøtteretningslinjerne for fase 4 for at give plads til de nye bestemmelser, der blev indført ved det reviderede EU ETS-direktiv for ordninger for kompensation for indirekte kulstofomkostninger Meddelelse fra Kommissionen 2020 Status Planlagt Igangværende Afsluttet