EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.8.2021 COM(2021) 486 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om aktiviteterne for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i 2019 og 2020



RESUMÉ Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet i 2007 for at støtte arbejdstagere, der mister deres job som følge af globaliseringen og ændrede handelsmønstre. Fonden blev yderligere tilpasset for at yde støtte i forbindelse med afskedigelser som følge af den globale finansielle og økonomiske krise. Fonden sigter mod en bedre fordeling af fordelene af globaliseringen ved at hjælpe afskedigede arbejdstagere, der oplever problemer i vanskelige overgangssituationer, med at tilpasse deres færdigheder og finde nye job. I regioner med høj ungdomsarbejdsløshed kan EGF yde støtte til unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET'er). EGF medfinansierer op til 60 % af omkostningerne ved de foranstaltninger, som foreslås af de medlemsstater, der indgiver ansøgninger om EGF-støtte. Foranstaltningerne omfattede individualiseret hjælp til jobsøgning og -vejledning, en bred vifte af skræddersyede tiltag inden for erhvervsuddannelse og opkvalificering, støtte til iværksætteri og virksomhedsetablering og midlertidige økonomiske incitamenter og tilskud. Denne rapport giver et overblik over EGF's aktiviteter og resultater i 2019 og 2020. Ø I denne periode indgav seks medlemsstater otte ansøgninger, hvoraf én blev trukket tilbage senere. De otte ansøgninger omfattede i alt 34,6 mio. EUR (nationalt bidrag og EGF-støtte) rettet mod 10 505 arbejdstagere og 330 unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse. Det største antal arbejdstagere var i lufttransportsektoren efterfulgt af hjælpevirksomhed i forbindelse med transport samt i fremstilling af motorkøretøjer. Ø Europa-Parlamentet og Rådet vedtog en afgørelse om at mobilisere EGF-midler til et samlet beløb på 2 mio. EUR til støtte for 500 støttemodtagere. Ø Medlemsstaterne rapporterede om 16 EGF-sager, der blev vedtaget i perioden 2016-2018. Resultaterne viste, at i gennemsnit havde 56 % af de arbejdstagere, der deltog i foranstaltningerne, fundet nye job ved udgangen af gennemførelsesperioden. Andelen af arbejdstagere, der vendte tilbage til arbejdsmarkedet, var navnlig stor i følgende sager: Microsoft (Finland) 92 %, Retail (Finland) 84 %, Financial service activities (Nederlandene) 78 %, og Norte Centro Lisboa wearing apparel (Portugal) 77 %. Ved udgangen af 2020 blev der opnået politisk enighed om EGF-forordningen for 2021-2027. Forordningen trådte i kraft i marts 2021. Den udvider anvendelsen af fonden, således at den kan intervenere mere effektivt for at støtte flere arbejdstagere, der har mistet deres arbejde. EGF vil ikke kun yde støtte til arbejdstagere i tilfælde af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene som følge af globaliseringen og den globale økonomiske og finansielle krise, men også af andre årsager såsom automatisering, digitalisering eller overgang til lavemissionsøkonomi. Der tages således hensyn til de nye udfordringer på et arbejdsmarked i udvikling. INDHOLDSFORTEGNELSE 1. Indledning

2. Analyse af EGF's aktiviteter i 2019 og 2020 2.1. Indgivne ansøgninger 2.1.1. Ansøgninger indgivet i medfør af afskedigelses- og interventionskriteriet 2.1.2. Ansøgninger indgivet pr. sektor (NACE rev. 2) 2.1.3. Ansøgninger indgivet efter antal støttemodtagere i målgruppen 2.1.4. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse 2.1.5. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse pr. støttemodtager 2.2. Vedtagne afgørelser og bevilget støtte 2.2.1. Foranstaltninger finansieret med støtte fra EGF 2.2.2. Komplementaritet med foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) 2.3. Ansøgninger, der ikke blev godkendt 2.4. EGF's resultater 2.4.1. Sammenfatning af de indberettede resultater i 2019 og 2020 2.4.2. Andelen af støttemodtagere, der har fået støtte til at vende tilbage til arbejdsmarkedet 2.4.3. Kvalitativ vurdering af de forelagte endelige rapporter i 2019 og 2020 2.5. Finansiel gennemførelse 2.5.1. EGF-støtte 2.5.2. Teknisk bistand 2.5.3. Anmeldte uregelmæssigheder 2.5.4. Opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF

2.6. Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 2.6.1. Information og offentlig omtale: internetwebsted 2.6.2. Møder med nationale myndigheder og EGF-interessenter 2.6.3. Det elektroniske system til udveksling af data (SFC2014) 2.6.4. Efterfølgende evaluering af EGF 2014-2020 3. EGF-forordningen 2021-2027 1. Indledning Via Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) udviser EU solidaritet med og støtte til afskedigede arbejdstagere og selvstændige, hvis aktivitet er ophørt grundet gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene som følge af globaliseringen og den globale økonomiske og finansielle krise. EGF medfinansierer aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, som gennemføres af medlemsstaterne for at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at finde nye job. Fonden supplerer nationale foranstaltninger i tilfælde af pludselige kollektive afskedigelser, som skyldes ovennævnte årsager, ved at henvende sig til de mest sårbare afskedigede arbejdstagere på en mere individualiseret og målrettet måde. I overensstemmelse med artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet denne rapport, som indeholder en kvantitativ og kvalitativ vurdering af EGF's aktiviteter i de to foregående år. Rapporten fokuserer på de resultater, der er opnået gennem EGF, og indeholder især oplysninger om: ·indgivne ansøgninger ·vedtagne afgørelser ·støttede aktioner, herunder sådanne aktioners komplementaritet med aktioner, der modtager støtte fra andre EU-fonde, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) ·statistikker over andelen af støttemodtagere, der vender tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat ·opgørelse over den økonomiske støtte og ·afviste ansøgninger på grund af manglende opfyldelse af kriterierne. Rapporten slutter med en præsentation af de vigtigste resultater af den undersøgelse, der understøtter den efterfølgende evaluering af perioden 2014-2020, og de vigtigste principper i den reviderede EGF-forordning for 2021-2027.

2. Analyse af EGF's aktiviteter i 2019 og 2020 2.1. Indgivne ansøgninger I 2019 og 2020 modtog Kommissionen otte ansøgninger fra seks medlemsstater: Belgien, Spanien, Estland, Tyskland, Nederlandene og Finland. De otte ansøgninger omfattede i alt 34,6 mio. EUR (nationalt bidrag og EGF-støtte) rettet mod 10 505 arbejdstagere og 330 unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse. Alle disse medlemsstater havde allerede ansøgt om EGF-støtte. Der er angivet nærmere oplysninger om ansøgningerne i tabel 1. Tabel 1: Ansøgninger indgivet i 2019 og 2020 Medlemsstaterne indgav fem af de otte ansøgninger ved udgangen af 2020 i kølvandet på covid-19-udbruddet, hvilket har en stor indvirkning på medlemsstaternes økonomier. Fire medlemsstater (Estland, Belgien, Finland og Nederlandene) indgav ansøgninger vedrørende afskedigelser i tre sektorer, der er særlig berørt af covid-19-udbruddet: lufttransport og turismerelaterede aktiviteter. Derudover indgav Spanien en ansøgning i henhold til det handelsrelaterede globaliseringskriterium (EGF/2020/006 ES/Cataluña automotive). Spanien trak imidlertid sin ansøgning tilbage den 4. maj 2021 og er ikke medtaget i den følgende analyse. 2.1.1. Ansøgninger indgivet i medfør af afskedigelses- og interventionskriteriet De syv ansøgninger, der blev indgivet i 2019 og 2020, var omfattet af forordning (EU) nr. 1309/2013, som finder anvendelse på afskedigelser som følge af: vGennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som skyldes globaliseringen Der blev indgivet tre ansøgninger i henhold til handelskriteriet, hvoraf én (EGF/2020/001 ES/Galicia shipbuilding ancilliary sectors) blev begrundet med særlige omstændigheder. vVirkningerne af den globale økonomiske krise Der blev indgivet fire ansøgninger på grund af den globale økonomiske krise, hvoraf én (EGF/2020/002 EE/Estonian tourism industry) også blev begrundet med særlige omstændigheder. 2.1.2. Ansøgninger indgivet pr. sektor (NACE rev. 2) De syv ansøgninger, der blev indgivet, var forbundet med afskedigelser i 22 forskellige sektorer. Tre ansøgninger – fra Belgien, Estland og Spanien – tilhørte mere end én aktivitetssektor. De pågældende sektorer var:

1)Fremstilling af metal (to ansøgninger) 2)Jern- og metalvareindustri, undtagen maskiner og udstyr 3)Fremstilling af andet transportmateriel 4)Anden fremstilling 5)Reparation og installation af maskiner og udstyr 6)Bygge- og anlægsvirksomhed, som kræver specialisering 7)Handel med biler og motorcykler og reparation heraf 8)Detailhandel 9)Landtransport og rørtransport 10)Skibsfart 11)Lufttransport (tre ansøgninger) 12)Hjælpevirksomhed i forbindelse med transport (to ansøgninger) 13)Indkvartering 14)Restaurationsvirksomhed 15)Andre liberale, videnskabelige og tekniske tjenesteydelser 16)Udlejning og leasing 17)Rejsebureauers og rejsearrangørers virksomhed og andre reservationstjenesteydelser og tjenesteydelser i forbindelse hermed 18)Serviceydelser i forbindelse med ejendomme samt landskabspleje 19)Kreative aktiviteter, kunst og forlystelser 20)Biblioteker, arkiver, museer og anden kulturel virksomhed

21)Lotteri- og anden spillevirksomhed 22)Sport, forlystelser og fritidsaktiviteter. For første gang siden EGF's begyndelse blev der indgivet ansøgninger for følgende sektorer (NACE-kode i parentes): ·Handel med biler og motorcykler og reparation heraf (45) ·Skibsfart (50) ·Hjælpevirksomhed i forbindelse med transport (52) ·Indkvartering (55) ·Andre liberale, videnskabelige og tekniske tjenesteydelser (74) ·Rejsebureauers og rejsearrangørers virksomhed og andre reservationstjenesteydelser og tjenesteydelser i forbindelse hermed (79) ·Serviceydelser i forbindelse med ejendomme samt landskabspleje (81) ·Kreative aktiviteter, kunst og forlystelser (90) ·Biblioteker, arkiver, museer og anden kulturel virksomhed (91) ·Lotteri- og anden spillevirksomhed (92) ·Sport, forlystelser og fritidsaktiviteter (93) Det største antal arbejdstagere i målgruppen var i lufttransportsektoren (1 715), efterfulgt af hjælpevirksomhed i forbindelse med transport (1 340) og indkvartering (775). (se diagram 1).

Diagram 1: Antal arbejdstagere i målgruppen pr. sektor (NACE rev. 2) i 2019-2020 *Fire sektorer (77, 91, 92 og 93) er ikke medtaget i diagrammet, fordi antallet af afskedigede arbejdstagere i disse sektorer (den estiske sag) var ukendt på ansøgningsstadiet. Antal arbejdstagere i målgruppen pr. sektor i to tværsektorielle sager (Estland og Spanien) blev anslået på grundlag af antallet af afskedigede arbejdstagere. 2.1.3. Ansøgninger indgivet efter antal støttemodtagere i målgruppen De syv ansøgninger, der blev indgivet i 2019 og 2020, var forbundet med 16 387 afskedigelser. Det samlede antal støttemodtagere i målgruppen for EGF-støtte (arbejdstagere og NEET'er) var på 9 935. Ud af de 9 935 støttemodtagere i målgruppen var 9 605 afskedigede arbejdstagere og 330 var NEET'er. (se tabel 1) Estland søgte om EGF-støtte til det største antal arbejdstagere (5 060), efterfulgt af Belgien (1 868) og Nederlandene (1 201). Belgiens ansøgning omfattede 330 NEET'er, der også var målgruppen for støtte. Det gennemsnitlige antal støttemodtagere i målgruppen pr. ansøgning var på 1 419. (se diagram 2).



Diagram 2: Antal støttemodtagere i målgruppen pr. medlemsstat i 2019-2020 Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes. *2 ansøgninger fra BE: EG/2019/001 BE/Carrefour og EGF/2020/005 BE/Swissport Samlet antal støttemodtagere i målgruppen: 9 935 Gennemsnitligt antal støttemodtagere i målgruppen: 1 419

Af arbejdstagerne i målgruppen var 55 % mænd, 62 % var mellem 25-54 år, og 88 % var EU-borgere. Arbejdstagernes kønsprofil varierer imidlertid betydeligt fra sag til sag. Den belgiske ansøgning (detailhandel) var rettet mod kvinder, der udgjorde 71 % af arbejdstagerne i målgruppen, og i den estiske ansøgning (turisme) udgjorde kvinder 61 % af arbejdstagerne i målgruppen. De tyske og spanske ansøgninger omfattede henholdsvis 4 % og 6 % kvinder. Disse ansøgninger vedrørte fremstillingssektorer, der traditionelt er "mandsdominerede" (metaller og køretøjer). Forskelle i antallet af afskedigede arbejdstagere og antallet i målgruppen for EGF-støtte kan forekomme, fordi medlemsstaten kan beslutte udelukkende at fokusere på bestemte grupper såsom de mest sårbare arbejdstagere, dem, der har usædvanlige vanskeligheder på arbejdsmarkedet, og/eller dem, der har det største behov for hjælp. Den almindelige støtte, der er til rådighed for afskedigede arbejdstagere i medlemsstaterne, er muligvis i nogle tilfælde nok til hurtigt at få arbejdstagerne tilbage i beskæftigelse, eller også kan arbejdstagere i visse tilfælde vælge at gå på tidlig pension.



Diagram 3: Kønsprofil for arbejdstagere i målgruppen pr. ansøgning Diagram 4: Kønsprofil for arbejdstagere i målgruppen Diagram 5: Profil vedrørende statsborgerskab for arbejdstagere i målgruppen Diagram 6: Aldersprofil for arbejdstagere i målgruppen

2.1.4. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse Økonomisk EGF-støtte supplerer medlemsstaternes foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt plan. Den ansøgende medlemsstat skal sikre, at de specifikke foranstaltninger, der modtager økonomisk EGF-støtte, ikke modtager anden økonomisk støtte fra EU-budgettet, og at de overholder statsstøttereglerne. De foranstaltninger, der støttes af EGF, erstatter ikke foranstaltninger, som det påhviler virksomhederne at gennemføre i henhold til national lovgivning eller kollektive overenskomster. Alle medlemsstater, der ansøger om støtte fra EGF, skal udarbejde en samordnet pakke af foranstaltninger, der bedst muligt passer til profilen for støttemodtagerne i målgruppen, og fastlægge, hvor stort et støttebeløb de har behov for. I forordning (EU) nr. 1309/2013 fastsættes den maksimale EGF-medfinansieringssats til 60 %. Der blev ansøgt om et samlet støttebeløb på 19 733 416 EUR fra EGF for de syv sager. Belgien anmodede om det højeste beløb (5 351 252 EUR) for to ansøgninger, efterfulgt af Nederlandene (5 019 218 EUR) og Estland (4 474 480 EUR) for hver én ansøgning. Størrelsen på den EGF-støtte, der blev anmodet om, varierede fra 1 081 706 EUR til 5 019 218 EUR, og gennemsnittet lå på 3 288 903 EUR pr. medlemsstat og på 2 819 059 EUR pr. ansøgning. Diagram 7: Samlet ansøgt EGF-støtte (i EUR) pr. medlemsstat i 2019-2020 Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes. Samlet ansøgt EGF-støtte: 19 733 416 EUR Gennemsnitligt ansøgt EGF-støtte pr. medlemsstat: 3 288 903 EUR 2.1.5. Ansøgninger indgivet efter ansøgningsbeløbets størrelse pr. støttemodtager I forordning (EU) nr. 1309/2013 fastsættes der ingen grænser for det samlede beløb, der kan søges om. Det beløb, der blev ansøgt om pr. støttemodtager i målgruppen, kan variere alt efter situationen på det pågældende arbejdsmarked, de pågældende støttemodtageres individuelle situation, de foranstaltninger, som medlemsstaterne allerede har truffet, og udgifterne ved disse tilbud i den pågældende medlemsstat eller region. Dette er årsagen til, at den foreslåede EGF-støtte pr. støttemodtager i 2019 og 2020 varierede mellem 884 EUR og 4 179 EUR med et gennemsnit på 1 986 EUR. Nederlandene anmodede om det højeste gennemsnitlige beløb pr. støttemodtager (4 179 EUR) og Estland anmodede om det laveste (884 EUR). Diagram 8: Ansøgt EGF-støtte (i EUR) pr. støttemodtager og pr. medlemsstat i 2019-2020 Antal indgivne ansøgninger er angivet i parentes. Gennemsnitligt ansøgt EGF-støtte pr. støttemodtager: 1 986 EUR

2.2. Vedtagne afgørelser og bevilget støtte I 2019-2020 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet en afgørelse om at mobilisere EGF-midler. Den tildelte EGF-medfinansiering var på i alt 2 054 400 EUR til afskedigede arbejdstagere i målgruppen i skibsværftsindustriens hjælpesektorer i Spanien. Ansøgningen vedrørte 960 afskedigede arbejdstagere i seks sektorer og 38 virksomheder i NUTS 2-regionen Galicien. Af de 500 arbejdstagere i målgruppen, der forventedes at deltage i foranstaltningerne (svarende til 52 % af de afskedigede arbejdstagere) var 94 % mænd, 78 % var mellem 30-54 år, og 97 % var EU-borgere. 2.2.1. Foranstaltninger finansieret med støtte fra EGF I henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 1309/2013 kan der ydes økonomisk støtte fra EGF til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, der indgår i en samordnet pakke af individualiserede tilbud, som har til formål at lette en tilbagevenden til beskæftigelse eller selvstændig virksomhed for støttemodtagerne i målgruppen, herunder navnlig ugunstigt stillede, ældre og unge ledige. De aktive beskæftigelsesforanstaltninger, der blev godkendt til EGF-støtte i 2020, bestod hovedsagelig af følgende: ·erhvervsvejledning ·intensiv individualiseret hjælp til jobsøgning og jobmatching ·en bred vifte af tiltag inden for omskoling, opkvalificering og erhvervsuddannelse, horisontale og bløde færdigheder og iværksætteruddannelse ·rådgivning og mentorordninger med henblik på genansættelse og mentorstøtte i den første fase af det nye job ·genplaceringsincitamenter samt ·en bred vifte af tilskud (jobsøgning, uddannelse) og støtte (pendling, personer med omsorgsansvar). Da medlemsstaterne udformede deres støttepakker, tog de hensyn til den enkelte støttemodtageres baggrund, erfaringer og uddannelsesniveau, deres mobilitetsevne samt de nuværende og forventede muligheder for job i de pågældende regioner. 2.2.2. Komplementaritet med foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) EGF har til formål at øge beskæftigelsesegnetheden og lette tilbagevenden til beskæftigelse for støttemodtagerne i målgruppen ved hjælp af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Fonden supplerer derfor ESF, der er det vigtigste EU-instrument til fremme af beskæftigelse. De to fondes komplementaritet består i deres mulighed for at løse disse problemer ud fra to forskellige tidsperspektiver. EGF yder støtte til afskedigede arbejdstagere eller selvstændige i forbindelse med en specifik masseafskedigelse, som har fundet sted inden for en kort periode. Fonden yder konkret europæisk støtte i en krisesituation. Gennem EGF kan medlemsstaterne tilbyde støttemodtagerne i målgruppen en mere individualiseret og vidtgående støtte, bl.a. foranstaltninger, hvortil arbejdstagerne normalt ikke ville have haft adgang (f.eks. gymnasiale eller videregående uddannelser). EGF giver mulighed for at udforme individualiserede tilbud til afskedigede arbejdstageres individuelle behov, der rækker langt ud over standardkurser og -tiltag. Derimod er ESF-støtte normalt rettet mod en bredere befolkning (både personer i arbejde og ledige). De arbejdstagere, der anses for at have nydt mest gavn af EGF-støtten, var dem, der tilhørte de mest sårbare grupper af berørte arbejdstagere, herunder ældre arbejdstagere, lavtuddannede arbejdstagere, arbejdstagere med migrantbaggrund og kvinder (især enlige mødre). EGF giver medlemsstater mulighed for at sikre et bedre forhold mellem rådgiver og støttemodtager og i et længere tidsrum. Dette øger støttemodtagernes udsigt til at forbedre deres situation. ESF støtter – på en foregribende vis — strategiske langsigtede mål (f.eks. forøgelse af menneskelig kapital og forvaltning af forandringer) gennem flerårige programmer. EGF- og ESF-foranstaltninger anvendes undertiden af medlemsstaterne således, at de supplerer hinanden ved at tilbyde både kortsigtede og langsigtede løsninger. På sagsniveau bygger EGF almindeligvis oven på eksisterende nationale foranstaltninger eller ESF-foranstaltninger eller tilbyder forskellige supplerende foranstaltninger. Det afgørende kriterium er de eksisterende instrumenters mulighed for at hjælpe støttemodtagere i målgruppen, og det er op til medlemsstaterne at udvælge og planlægge de instrumenter og tiltag, som er bedst egnede til at nå de tilstræbte mål.

I overensstemmelse med nærhedsprincippet træffes beslutningen om, hvorvidt der skal ansøges om støtte fra ESF eller EGF på medlemsstatsplan. Det er op til medlemsstaterne bedst muligt at sørge for komplementaritet mellem de to fonde alt efter de lokale forhold på det pågældende tidspunkt. I henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal alle medlemsstater etablere de nødvendige mekanismer for at undgå enhver risiko for dobbeltfinansiering fra EU's finansielle instrumenter. I de fleste medlemsstater er ESF-forvaltningsmyndigheden også ansvarlig for gennemførelsen af EGF. Dette giver medlemsstaterne mulighed for at sikre komplementaritet mellem de forskellige interventioner. 2.3. Ansøgninger, der ikke blev godkendt I løbet af perioden 2019-2020 blev én ansøgning fra Belgien (EGF/2019/001 BE/Carrefour) afvist, fordi Rådet fandt, at forbindelsen mellem afskedigelserne og de gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som skyldes globaliseringen som omhandlet i artikel 2, litra a), i forordning 1309/2013, ikke var tilstrækkeligt dokumenteret. Europa-Parlamentet støttede fuldt ud Kommissionens forslag, men budgetmyndigheden nåede ikke til enighed i denne sag. 2.4. EGF's resultater De vigtigste kilder til information om EGF's resultater er medlemsstaternes endelige rapporter, som skal forelægges senest seks måneder efter afslutningen af gennemførelsen. Disse suppleres med oplysninger, som medlemsstaterne deler med Kommissionen igennem direkte kontakt, under møder og i forbindelse med evaluerings- og revisionsarbejde. De væsentligste resultater og oplysninger, som medlemsstaterne har indberettet i 2019 og 2020, er sammenfattet i dette afsnit og i tabel 2. 2.4.1. Sammenfatning af de indberettede resultater i 2019 og 2020 I 2019 og 2020 modtog Kommissionen 16 endelige rapporter om sager, der blev medfinansieret af EGF, og som var blevet gennemført af 11 medlemsstater fra juli 2016 til juni 2020. Alle disse sager var genstand for en efterfølgende evaluering. Disse endelige rapporter viste, at 6 235 arbejdstagere (56 % af de arbejdstagere, der har fået støtte) og 112 NEET'er, dvs. i alt 55 % af de 11 511 EGF-støttemodtagere, havde fundet nye job ved udgangen af EGF-gennemførelsesperioden (5 695 som lønmodtagere, 652 som selvstændige). Ca. 5 % af støttemodtagerne var stadig under uddannelse eller erhvervsuddannelse, 27 % var arbejdsløse eller inaktive af forskellige årsager, og for 13 % var oplysninger om deres beskæftigelsesstatus ikke tilgængelige. Den gennemsnitlige andel af støtteberettigede, der blev nået (dvs. antallet af støttemodtagere, der fik støtte via EGF, sammenlignet med dem, som foranstaltningerne oprindeligt var rettet mod) var 74 % og varierede betydeligt fra 9 % til 100 %. Medlemsstaternes endelige rapporter beskriver, hvordan afskedigede arbejdstagere får individualiserede og skræddersyede foranstaltninger, der hjælper dem i retning af alternative beskæftigelsesmuligheder. Disse rapporter bekræftede også, at EGF bidrager med en merværdi til det, som medlemsstaterne ellers kunne gøre for at hjælpe støttemodtagerne i målgruppen med at finde ny beskæftigelse og vende tilbage til arbejdsmarkedet.



Tabel 2: Endelige rapporter modtaget i 2019 og 2020 * Støttemodtagernes status på arbejdsmarkedet i denne tabel afspejler principielt situationen ved udgangen af gennemførelsesperioden.

** "Inaktiv" betyder, at folk ikke længere er til rådighed for arbejdsmarkedet af forskellige personlige årsager, f.eks. pensionering. * Støttemodtagernes status på arbejdsmarkedet i denne tabel afspejler principielt situationen ved udgangen af gennemførelsesperioden.

** "Inaktiv" betyder, at folk ikke længere er til rådighed for arbejdsmarkedet af forskellige personlige årsager, f.eks. pensionering. 2.4.2. Andelen af støttemodtagere, der har fået støtte til at vende tilbage til arbejdsmarkedet Ifølge de endelige rapporter modtaget i 2019 og 2020 kom gennemsnitligt 55 % af støttemodtagerne i ny beskæftigelse indenfor seks måneder efter afslutningen af en EGF-intervention. Andelen af arbejdstagere, der fik støtte og vendte tilbage til arbejdsmarkedet, varierede imidlertid fra 28 % (i Frankrig) til 92 % (i Finland). Se tabel 2.

Ifølge de endelige rapporter er der en tendens til at EGF-støttemodtagerne har et uddannelsesniveau, der er lavere end gennemsnittet, og dermed færre tværgående færdigheder. Dette mindsker under normale omstændigheder deres beskæftigelsesmuligheder og gør dem mere sårbare på arbejdsmarkedet. Desuden har EGF til formål især at yde støtte i regioner, der er særligt hårdt ramt af omstruktureringer. Derfor er et gennemsnit på 56 % af de arbejdstagere, der har fået støtte og er vendt tilbage til arbejdsmarkedet ved udgangen af gennemførelsesperioden, sammenlignet med 47 % i den foregående programmeringsperiode, et opmuntrende resultat. Denne forbedring skal dog fortolkes med forsigtighed eftersom gennemførelsesperioden for 2014-2020 (24 måneder eller længere, hvis gennemførelsen begyndte tidligt) kun delvis kan sammenlignes med den foregående programmeringsperiode 2007-2013. I henhold til de endelige rapporter modtaget i 2019 og 2020 var der kun tre sager, der var rettet mod NEET'er. Da de endelige rapporter var blevet indgivet, var 29 % af de NEET'er, der havde modtaget støtte fra EGF, i beskæftigelse eller selvstændige, og yderligere 11 % var vendt tilbage til uddannelse. Midtvejsevalueringen viste, at der ikke var nogen sammenhæng mellem udgifterne forbundet med en sag og en forbedring af genbeskæftigelsesfrekvensen. Ifølge bemærkningerne, der blev fremsat af medlemsstaterne i deres endelige rapporter, er en tilbagevenden til arbejdsmarkedet påvirket af de følgende faktorer: ØLokale og regionale arbejdsmarkeders økonomiske velstand og udnyttelseskapacitet. Andelen af personer, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet, kan derfor variere betydeligt afhængigt af den pågældende økonomiske sektor og det pågældende område. ØAfskedigede arbejdstageres uddannelse og færdigheder. ØForanstaltningernes reaktionsevne med hensyn til de afskedigede arbejdstageres behov. ØOmfanget af støttemodtageres eller deres repræsentanters inddragelse fra begyndelsen i udformningen og gennemførelsen af EGF-støtten. ØMedlemsstaternes institutionelle kapacitet til og erfaring med at yde støtte i forbindelse med omstruktureringer. Andelen af arbejdstagere, der vender tilbage til arbejdsmarkedet, registreres ved udgangen af gennemførelsesperioden. Derfor giver dette kun et øjebliksbillede af støttemodtagernes beskæftigelsessituation på det tidspunkt, hvor oplysningerne blev indsamlet. De ovennævnte faktorer har stor indflydelse på antallet af støttemodtagere, der finder et nyt job ved afslutningen af gennemførelsen. EGF's succes bør derfor ikke kun måles på antallet af arbejdstagere, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet, men også på mere langsigtede virkninger såsom nye færdigheder, kvalifikationer, selvtillid, følelsen af indflydelse og sociale netværker, der er opbygget ved deltagelse i EGF-foranstaltninger. Ifølge oplysninger fra medlemsstaterne har andelen af arbejdstagere, der vender tilbage til arbejdsmarkedet, tendens til at stige i seks måneder efter gennemførelsesperioden og stige yderligere på mellemlangt sigt (18 måneder efter gennemførelsesperiodens udløb). Denne tendens viser, at de langvarige virkninger af EGF-foranstaltninger resulterer i en mere proaktiv tilgang til jobsøgning. Desuden er der taget hensyn til erfaringerne med udformningen og gennemførelsen på nationalt og regionalt plan med henblik på at forbedre støtten til arbejdstagere fremover. Diagram 9: Andelen af støttemodtagere, der har fået støtte til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, pr. medlemsstat Antal EGF-sager er angivet i parentes. 2.4.3. Kvalitativ vurdering af de forelagte endelige rapporter i 2019 og 2020 Medlemsstaternes støttepakker til støttemodtagere i målgruppen omfatter en lang række individualiserede foranstaltninger inden for jobsøgning, genplacering og omskoling. De højeste beløb blev brugt på tre kategorier:

·Hjælp til jobsøgning og sagsforvaltning: 12,3 mio. EUR (28 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud) Dette var en af de hyppigst tilbudte foranstaltninger. Den omfattede generelle informationstjenester til arbejdstagere/NEET'er, karrierevejledning, rådgivningstjenester, mentorordninger, hjælp til genplacering, individuelle interview med støttemodtagere med henblik på at etablere deres skræddersyede forløb for tilbagevenden til arbejdsmarkedet eller for at vurdere deres færdigheder, workshopper om opbygning af CV og selvtillid, psykologisk rådgivning, peergrupper og støtte i forbindelse med overgangen til et nyt job. Denne foranstaltning blev tilbudt 15 022 støttemodtagere i 18 ud af 19 sager. ·Efteruddannelse og omskoling: 12,4 mio. EUR (28 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud) Ligesom den ovenstående var denne foranstaltning også hyppigt anvendt og blev tilbudt til 5 525 støttemodtagere fra alle indberettede sager. Denne foranstaltning er skræddersyet til EGF-støttemodtagernes behov og ønsker, samtidig med at der tages hensyn til kravene på de lokale eller regionale arbejdsmarkeder og til potentielt jobskabende sektorer. Uddannelsestilbuddet har ofte et større omfang end det, der normalt udbydes på nationalt plan. Det kan spænde fra erhvervsuddannelser til universitetsuddannelser, sprogkurser osv. ·Fremme af iværksætteri: 8,7 mio. EUR (20 % af det samlede beløb til individualiserede tilbud). Denne var den tredjehyppigste foranstaltning og blev tilbudt i 16 sager, og derved støttedes 1 020 støttemodtagere. Denne støtte omfattede oprettelse af virksomheder, vejledningsmøder, mentoraktiviteter og finansielle incitamenter i form af tilskud til opstartsvirksomheder. Den betydelige variation i andelen af støtteberettigede, der blev nået, på tværs af sagerne (mellem 9 % og 100 %) afhænger i høj grad af personlige årsager (støttemodtagere, der ikke ønsker at deltage) og kontekstuelle omstændigheder (arbejdsmarkedssituationen). Måden, hvorpå foranstaltningerne blev udformet og gennemført kan imidlertid også have haft en betydning. Hvad angår Ericsson-sagen i Sverige var arbejdsmarkedet stærkere end forventet på ansøgningstidspunktet, hvilket reducerede behovet for EGF-støtte, fordi mange arbejdstagere selv fandt et nyt job. I Estland (sagen om olie og kemikalier) reducerede den positive arbejdsmarkedssituation og det forhold, at flere af de tilbudte foranstaltninger svarede til dem, der blev tilbudt på nationalt plan, behovet for EGF-støtte. I Spanien var den primære faktor for den lavere deltagelse forbundet med nationale procedurer, der medførte forsinkelser i gennemførelsen (Comunidad Valenciana automotive case) og generel mangel på tillid, manglende motivation og lav selvtillid som følge af den lange periode uden støtte (Galicia wearing apparel case). Med hensyn til operationel effektivitet kan EGF-sagerne i Finland (Microsoft 2) betragtes som meget vellykket og et eksempel på bedste praksis. Ved udgangen af gennemførelsesperioden havde 92 % af arbejdstagerne fundet ny beskæftigelse. Udnyttelsesgraden var også høj, da 83 % af EGF-midlerne blev anvendt. Centrale elementer, der spillede en vigtig rolle i opnåelsen af sådanne gode resultater, omfatter: 1)en meget hurtig reaktion på afskedigelserne og tidlig iværksættelse af foranstaltningerne med nationale midler 2)stærkt samarbejde mellem den tidligere arbejdsgiver, de regionale og nationale myndigheder, den offentlige arbejdsformidling og tjenesteydere 3)indhøstede erfaringer fra tidligere EGF-projekter gennem eksisterende projektstyringsgrupper og netværk af EGF-eksperter samt 4)individuel tilpasning af uddannelse, der passede til den enkelte støttemodtagers behov. De endelige rapporter viser, at EGF-støtte: 1)øger antallet og mangfoldigheden af tilbudte tjenester 2)hjælper et større antal arbejdstagere 3)gør det muligt at eksperimentere med "innovative" foranstaltninger og 4)styrker partnerskaber mellem interessenter (f.eks. statslige organer og arbejdstagerorganisationer eller uddannelsesudbydere).

EGF fremmer muligheder for livslang læring for alle gennem skræddersyet uddannelse, der har til formål at opgradere og ajourføre færdigheder. Længere uddannelsesprogrammer er også berettigede til EGF-støtte. I eksempelvis Sverige og Finland havde EGF-støttemodtagerne en bred vifte af uddannelser at vælge mellem, fra enkelte kursusgange til hele universitetsuddannelser. EGF-støtten muliggjorde tjenesteydelser, der ikke ville være blevet indkøbt gennem de offentlige arbejdsformidlinger. I Tyskland (Goodyear-sagen) blev der tilbudt supplerende og meget individualiserede foranstaltninger, herunder psykologisk støtte, stresshåndtering, rådgivning om personlige problemer såsom gæld og afhængighed, kurser i sprog og læse- og skrivefærdigheder for voksne osv., til dårligt stillede og sårbare grupper. De ville ikke have modtaget disse foranstaltninger uden EGF. For arbejdstagere på 60 år og derover blev der tilbudt forskellige formater af peergrupper for at fremme frivilligt arbejde og social udveksling, som blev modtaget meget positivt. EGF-foranstaltningerne tager hensyn til den socioøkonomiske kontekst og giver støttemodtagerne mulighed for at deltage i disse foranstaltninger gennem befordringstilskud eller ved at støtte børnepasning. Dette var tilfældet i Spanien, hvor udgifterne til børnepasning blev dækket for arbejdstagere, der deltog i uddannelsesaktiviteter. I Italien er Almaviva-sagen et godt eksempel på at EGF gav mulighed for at eksperimentere med innovative foranstaltninger, som f.eks. en "genansættelseskupon", som de jobsøgende kunne bruge til at købe tjenester vedrørende intensiv hjælp til jobsøgning hos både offentlige og private arbejdsformidlinger. I Belgien er der blevet testet flere innovative foranstaltninger i EGF-sager. Særligt i Caterpillar-sagen fik arbejdstagerne foreslået et rigt udvalg af løsninger. Den mest innovative foranstaltning var at afsætte betydelige menneskelige og finansielle ressourcer til at stimulere iværksætterånden, hvilket resulterede i gennemførelsen af 117 projekter. Desuden blev en række innovative foranstaltninger integreret i standardtilbuddet til afskedigede arbejdstagere, særligt med hensyn til opmærksomhed på psykologiske og følelsesmæssige faktorer og Coup de Boost-projektet, der er rettet mod NEET'er. 2.5. Finansiel gennemførelse 2.5.1. EGF-støtte Som fastsat i artikel 12 i Rådets forordning om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 må EGF ikke overstige et årligt beløb på 150 mio. EUR (i 2011-priser). EGF-støtte udbetales til medlemsstaterne som en enkelt 100 % forfinansieringsrate inden for 15 dage efter budgetmyndighedens godkendelse af afgørelsen om mobilisering af EGF. I rapporteringsperioden godkendte budgetmyndigheden EGF-støtte for i alt 2 054 400 EUR. De anslåede omkostninger til individualiserede tilbud omfattede 8 % af udgifterne til forberedende workshopper, 8 % til erhvervsvejledning, 52 % til uddannelse, 12 % til intensiv hjælp til jobsøgning, 18 % til tilskud og incitamenter og 2 % til vejledning efter tilbagevenden til arbejdsmarkedet. 2.5.2. Teknisk bistand I henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1309/2013, og på Kommissionens initiativ, kan op til 0,5 % af de årlige finansielle midler, som EGF råder over, anvendes til teknisk bistand. Dette beløb skal benyttes til finansiering af de aktiviteter, der er nødvendige for gennemførelsen af EGF-forordningen, som f.eks. forberedelse, overvågning, dataindsamling, oprettelse af en videnbase, administrativ og teknisk støtte, oplysnings- og kommunikationsvirksomhed samt revision, kontrol og evaluering. Budgetmyndigheden stillede 610 000 EUR til rådighed for 2019 og 345 000 EUR for 2020 til teknisk bistand.



Tabel 3.1: Udgifter til teknisk bistand i 2019

Tabel 3.2: Udgifter til teknisk bistand i 2020 2.5.3. Anmeldte uregelmæssigheder Kommissionen modtog ingen underretninger om uregelmæssigheder i henhold til forordning (EU) nr. 1309/2013 i 2019 og 2020. 2.5.4. Opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF Procedurerne for opgørelse over den økonomiske støtte fra EGF er fastlagt i artikel 18 i forordning (EU) nr. 1309/2013. En EGF-sag opgøres når den endelige rapport med alle påkrævede oplysninger er blevet indgivet til Kommissionen, alle udestående godtgørelser er blevet betalt, og når det ikke er nødvendigt med yderligere foranstaltninger fra medlemsstatens eller Kommissionens side. Forpligtelsen til at sørge for, at alle udgiftsbilag forbliver tilgængelige for Kommissionen og Revisionsretten i tre år (artikel 21, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013) er stadig gældende. I 2019 og 2020 blev 19 sager, der var gennemført mellem marts 2012 og september 2019, opgjort. Den gennemsnitlige udnyttelsesgrad var 58 %, den laveste var 20 % og den højeste 85 %. Det samlede beløb for ikkeanvendte midler tilbagebetalt til Kommissionen beløb sig til 26 512 409 EUR, hvilket udgør 42 % af den bevilgede EGF-støtte. Der er angivet nærmere oplysninger om disse sager i tabel 4. Udnyttelsesgraden for den økonomiske EGF-støtte varierer betydeligt mellem medlemsstaterne (se diagram 10), med de lavest konstaterede gennemsnitsgrader i Italien (24 %), Grækenland (28 %) og Spanien (30 %) og de højeste i Finland (84 %), Frankrig (74 %) og Irland (72 %). Diagram 10: Gennemsnitlig udnyttelsesgrad pr. medlemsstat (% af bevilget EGF-støtte) Antal EGF-sager er angivet i parentes. Der er forskellige grunde til, at medlemsstaterne ikke anvendte hele den bevilgede støtte. Selv om medlemsstaterne opfordres til at udarbejde realistiske budgetoverslag for den samordnede pakke af individualiserede tilbud, er det ikke altid muligt at planlægge nøjagtigt på ansøgningstidspunktet. De har også tendens til at overvurdere budgetterne og medtage en høj sikkerhedsmargen i deres indledende beregninger for at mindske risikoen for at overskride budgettet, eller fordi der er mange ukendte faktorer på ansøgningstidspunktet, f.eks. de potentielle støttemodtageres profiler og behov. Antallet af arbejdstagere, der ønsker at deltage i de foreslåede foranstaltninger, er ofte overvurderet i planlægningsfasen. En lavere deltagelse end forventet kan skyldes uforudsete personlige faktorer, f.eks. arbejdstagere, der selv finder nyt job, manglende motivation eller valg af førtidspensionering. Derudover vælger nogle arbejdstagere måske en billigere foranstaltning fremfor en dyr, eller en kortsigtet foranstaltning fremfor en langsigtet. Andre årsager til lave udgifter har været forsinkelser i påbegyndelsen af foranstaltningerne, mangel på tilstrækkeligt personale til gennemførelsen, utilstrækkelig udnyttelse af den disponible fleksibilitet til at omfordele midler mellem budgetposter eller flere midler til rådighed på medlemsstatsniveau end først antaget. Kommissionen tilbyder fortsat vejledning til medlemsstaterne, allerede på ansøgningsstadiet, for at tilskynde til en optimal forvaltning af midlerne og forbedre gennemførelsesgraden. Budgetteringen af foranstaltningerne og prognosen for arbejdstagernes deltagelse i løbet af de 24 måneder forventes at blive bedre i takt med erfaringerne. Kommissionen kan også konstatere forbedringer med hensyn til kapaciteten i de forskellige koordinerings- og gennemførelsesstrukturer og kvaliteten af kommunikationen mellem de nationale og de regionale/lokale niveauer. Tabel 4: Opgjorte sager i 2019 og 2020

2.6. Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 2.6.1. Information og offentlig omtale: internetwebsted I henhold til artikel 12, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal Kommissionen oprette, vedligeholde og ajourføre et internetwebsted, der er tilgængeligt på alle EU-sprog. I 2019 og 2020 ajourførte Kommissionen regelmæssigt EGF-internetwebstedet med relevante oplysninger. Internetwebstedet indeholder vejledning om indgivelse af ansøgninger, oplysninger om godkendte og afviste ansøgninger samt fakta og nøgletal om tidligere EGF-ansøgninger. Brugere kan også finde oplysninger om EGF-kontaktpersoner i medlemsstater og links til publikationer, nyheder og EGF-relaterede arrangementer tilrettelagt af Kommissionen og medlemsstaterne. 2.6.2. Møder med nationale myndigheder og EGF-interessenter Det 23. og 24. møde for EGF-kontaktpersoner blev afholdt i marts 2019 (i Athen) og i oktober 2019 (i Bruxelles). Møderne omhandlede de igangværende og planlagte EGF-ansøgninger, systemet til fondsforvaltning i Den Europæiske Union (SFC2014), den efterfølgende evaluering af EGF 2014-2020, juridiske og revisionsmæssige forhold, databeskyttelse, forenklede omkostninger og Kommissionens forslag til forordningen efter 2020, udveksling af bedste praksis samt en række andre relevante spørgsmål. Samtidig med kontaktpersonernes møder blev der afholdt to EGF-netværksseminarer, som omhandlede overvågning og evaluering af EGF efter 2020, samt grønne job og EGF. Seminaret i Athen blev suppleret med projektbesøg, som gav mulighed for at udveksle erfaringer blandt fagfæller og møde støttemodtagerne. Medlemsstaternes repræsentanter, interessenter og EGF-gennemførelsesorganer mødte talstærkt op til begge seminarer. De EGF-arrangementer, der var planlagt i marts og oktober 2020 blev aflyst på grund af covid-19-pandemien. Der blev dog afholdt et onlinemøde om den efterfølgende evaluering den 17. marts 2020. 2.6.3. Det elektroniske system til udveksling af data (SFC2014) Kommissionen ønskede i 2014 at forenkle procedurerne yderligere ved at indarbejde EGF i systemet til fondsforvaltning i Den Europæiske Union (SFC2014), der er systemet til udveksling af elektroniske data med medlemsstaterne. Medlemsstaterne har siden april 2015 indgivet EGF-ansøgninger online via en ansøgningsproces med trinvis vejledning, og siden august 2016 har de også indgivet de endelige EGF-rapporter via SFC2014. Anvendelsen af SFC2014 til EGF resulterede i mere korrekte og fuldstændige ansøgninger. Dette gjorde det lettere at indsamle og behandle data og hurtigere at rapportere om EGF's resultater. Ansøgning om EGF-støtte gennem SFC2014 har bidraget til at reducere den tid, det tager, fra en medlemsstat indgiver en ansøgning, indtil Europa-Parlamentet og Rådet vedtager Kommissionens forslag. 2.6.4. Efterfølgende evaluering af EGF 2014-2020 I henhold til artikel 20 i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal Kommissionen gennemføre en efterfølgende evaluering af EGF. Formålet med evalueringen er at undersøge EGF's effektivitet, bæredygtighed, virkningsfuldhed, sammenhæng, relevans og EU-merværdi. Evalueringen dækkede samtlige EGF-sager, for hvilke ansøgningerne blev modtaget mellem 2014 og 31. december 2019. I 2019 udvalgte Kommissionen en ekstern tjenesteyder til i 2020 at gennemføre en undersøgelse til støtte for evalueringen og fremlægge en rapport med svar på evalueringsspørgsmålene i form af resultater, konklusioner og anbefalinger. Dokumentationen bestod af skrivebordsundersøgelser, målrettede undersøgelser og dybdegående interviews med EU- og nationale interessenter og EGF-støttemodtagere samt en offentlig internethøring. For alle de vurderede sager blev der udarbejdet individuelle casestudier, som blev sendt sammen med rapporten. Kontrahentens rapport blev godkendt af Kommissionen i december 2020. Rapporten støtter evalueringen, der vil blive offentliggjort som et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (SWD) ved udgangen af 2021. Resultaterne af den eksterne undersøgelse viser, at EGF (i lighed med midtvejsevalueringen 2014-2020) generelt er lykkedes med at yde støtte til og vise solidaritet med arbejdstagere, selvstændige og (i nogle tilfælde) unge, der er berørt af større omstruktureringer. EGF skabte en reel EU-merværdi ved at øge antallet og udvalget af tilbud til afskedigede arbejdstagere, samt deres intensitetsniveau. Den tilbudte støtte var med til at øge støttemodtagernes selvværd, og de indtog efterfølgende en mere proaktiv tilgang til jobsøgning. Hvad angår vurderingen af EGF's effektivitet var undersøgelsens vigtigste konklusion en stigning i den gennemsnitlige genbeskæftigelsesfrekvens for afskedigede arbejdstagere på arbejdsmarkedet. Denne steg fra 49 % (i 2007-2013) til ca. 60 % (i 2014-2020), men varierer fra et lavt niveau på 18 % op til hele 94 % i forskellige sager. Ydermere er fonden fortsat relevant og nyttig, selv om der er plads til at genoverveje dens anvendelsesområde, med hensyn til hvem den er rettet mod og under hvilke omstændigheder, for at forenkle eller forkorte de administrative procedurer, for at forbedre resultaternes synlighed og foretage bedre overvågning af resultaterne af EGF-interventionerne. 3. EGF-forordningen 2021-2027 Den 28. april 2021 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet EGF-forordningen for perioden 2021-2027, der finder anvendelse fra den 1. januar 2021. Fonden ændrer navn til Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen for Afskedigede Arbejdstagere. Dette understreger EGF's hovedformål, der er at udvise EU-solidaritet over for arbejdstagere, der har mistet deres job, ved at hjælpe dem med at tilpasse sig strukturelle ændringer. Da formålet med EGF er at gribe hurtigt ind med finansiel støtte i nødsituationer og under særlige uventede omstændigheder, skal EGF fortsat skal være et særligt instrument uden for de budgetmæssige lofter i den flerårige finansielle ramme. EGF har derfor ikke et årligt budget, men et maksimalt årligt loft, der kan mobiliseres, hvis det er nødvendigt. Maksimumsbeløbet, der kan anvendes af EGF i perioden 2021-2027, er på 1,467 mia. EUR (i løbende priser) med et gennemsnit på 209,6 mio. EUR (i løbende priser) pr. år. Med henblik på at sikre, at EGF intervenerer mere effektivt og er mere inklusiv og fleksibel for at kunne reagere på nuværende og kommende økonomiske udfordringer og ændringer på arbejdsmarkedet, er de følgende forbedringer blevet indført i forordningen for 2021-2027.