ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE

RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN

Ledsagedokument til

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale (lovgivning om planteformeringsmateriale)

1. Problemdefinition

Baggrund

EU's marked for kommercielle frø har i dag en værdi af ca. 6,8 mia. EUR, hvilket svarer til over 20 % af verdensmarkedsværdien af kommercielle frø. I 2002/2003 blev EU nettoeksportør af plantefrø. I øjeblikket er EU's planteformeringsmaterialesektor meget konkurrencedygtig på globalt plan. Det er verdens største eksportør med en eksportværdi på 4,4 mia. EUR, hvilket er over 60 % af den globale eksport. Sektoren er meget koncentreret (de ti største virksomheder udgør næsten 67 % af det globale marked for frø), men SMV'er og mikrovirksomheder spiller en afgørende rolle i det indre marked, især i nichemarkeder som f.eks. økologiske afgrøder.

Planteformeringsmateriale er et grundlæggende element i produktiviteten, diversiteten og kvaliteten af planter og fødevarer. Dette har været afspejlet i national lovgivning siden sidst i det 19. århundrede og i EU-lovgivningen. Den nugældende EU-lovgivning om planteformeringsmateriale har udviklet sig siden 1960'erne. Denne ramme består i dag af 12 af Rådets grunddirektiver, der dækker sortsregistrering som en tilladelse til markedsføring og specifikke markedsføringskrav til forskellige arter (foderplantefrø, sædekorn, bederoefrø, grøntsagsfrø, frø af olie- og spindplanter, vinplanteformeringsmateriale, læggekartofler, grøntsagsplanteformeringsmateriale bortset fra frø, frugtplanteformeringsmateriale, prydplanteformeringsmateriale og forstligt formeringsmateriale).

GMO'er behandles i særlovgivning (direktiv 2001/18/EF, forordning (EF) nr. 1829/2003 og forordning (EF) nr. 1830/2003) og er ikke omfattet af dette initiativ.

Identifikation af problemet

Selv om den eksisterende EU-lovgivning om planteformeringsmateriale har været værdifuld med hensyn til at opfylde de oprindelige målsætninger om at garantere fri markedsføring af materiale og sikre sunde planteformeringsmaterialer af god kvalitet og dermed bidrage til produktiviteten i landbruget, havebruget eller skovbruget, er der dukket et stigende antal problemer op:

· Lovgivningens kompleksitet og fragmentering, manglen på sammenhæng med andre politikker, manglende EU-regler om omkostningsdækning, ikkeharmoniseret gennemførelse af de aktuelle direktiver i både national ret og i praksis og den deraf følgende forskel på f.eks. tekniske krav udgør en række forhindringer for at skabe ensartede spilleregler for alle erhvervsdrivende. Der er også brug for at opnå større gevinster ved regelforenkling og politisk sammenhæng. Gennemgangen af lovgivningen om planteformeringsmateriale er derfor led i en pakke med gennemgang af fire områder, nemlig plantesundhed, dyresundhed, markedsføring af planteformeringsmateriale og offentlig kontrol af foder og fødevarer.

· Den nuværende lovgivnings mangel på fleksibilitet med hensyn til fordeling af opgaver lægger en stor administrativ byrde på de offentlige myndigheder og begrænser de erhvervsdrivendes fleksibilitet (f.eks. er det umuligt at udføre visse opgaver).

· Den manglende horisontale koordinering med andre EU-politikker og strategier er en hindring for en mere effektiv gennemførelse af eksisterende EU-lovgivning, EU-politikker og EU-strategier (for bæredygtigt landbrug og skovbrug, biodiversitetsbeskyttelse, klimaforandringer og bioøkonomi).

Disse problemer er beskrevet nærmere i rapportens afsnit 2.3.

Med tanke på Europa 2020-strategien om "Intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst" og behovet for at fremme konkurrenceevnen hos Europas erhvervsliv, især SMV'erne, og under hensyntagen til Kommissionens principper om smart regulering og udviklingen af den økonomiske og teknisk-videnskabelige kontekst i planteformeringsmaterialesektoren er det ikke tilstrækkeligt at foretage ændringer i lovgivningen og gennemføre dem bedre.

Der blev således gennem evaluering, analyse og brede høringer af medlemsstater og interessenter afdækket et behov for at ajourføre systemet. Dette kan gøres ved at kombinere foranstaltninger langs nedennævnte tre akser og resulterede i en række politiske løsningsmodeller til overvejelse:

1) Forenkling: Lovarkitekturen kræver betydelig forenkling i form af en forordning, så der kan sikres harmoniseret gennemførelse i alle medlemsstater og ensartede spilleregler for alle erhvervsdrivende.

2) Fleksibilitet og ansvarsfordeling: De erhvervsdrivende kræver mere fleksibilitet til at udføre arbejdet i forbindelse med sortsregistrering og certificering, og de kompetente myndigheders arbejde skal rettes mere mod tilsyn med produktionen af planteformeringsmateriale i EU (procesaudit i stedet for produktkontrol). De offentlige tjenester skal derfor sikres finansiering. Registrering af sorter af planteformeringsmateriale under et unikt navn i nationale og EU-baserede registre generelt er et markedsføringskrav og bygger på sortens identitet (SES – selvstændighed, ensartethed og stabilitet) og egenskaber (dyrknings- og brugsværdi). Desuden er det enkelte parti planteformeringsmateriale underlagt kvalitetskontrol. Disse aktiviteter kunne udføres af de kompetente myndigheder, de erhvervsdrivende under officielt tilsyn eller (for visse kategorier af planteformeringsmateriale) på den erhvervsdrivendes eget ansvar. Denne ansvarsfordeling og øgede fleksibilitet bør resultere i samlede omkostningsbesparelser takket være en mere effektiv og rettidig tilrettelæggelse af arbejdet og bør fremme nye innovative sorters adgang til det indre marked.

3) Sammenhæng og horisontale forbindelser: Bæredygtighed, biodiversitetsbeskyttelse og klimaforandringer skal behandles i tillæg til produktiviteten og kvaliteten af planteformeringsmaterialet.

Hvordan ville problemet udvikle sig, hvis der ikke blev gjort en indsats?

Den aktuelle lovgivning muliggør kun sortsundersøgelser udført af offentlige myndigheder. I et vist omfang kan certificeringsopgaverne udføres af de erhvervsdrivende under officielt tilsyn. Men der er lagt restriktioner på certificering under tilsyn af visse arter (f.eks. kartofler) og kategorier af planteformeringsmateriale. Dette har en indvirkning på erhvervslivet, som får mindre råderum, især i takt med den internationale udvikling. Hvis der ikke gøres en indsats, vil systemets mangler vokse og blive en stadig større byrde for både offentlige myndigheder og erhvervslivet med følger for konkurrenceevnen, tilpasning af markedsefterspørgslen og eksportkapaciteten over for tredjelandskonkurrenter.

Bestemmelserne kunne blive mere problematiske på grund af konsekvenserne af det stigende pres på de nationale budgetter. Desuden er uoverensstemmelser med hensyn til tekniske krav til planteformeringsmateriale undergravende for etableringen af ensartede spilleregler for erhvervslivet i det indre marked. Lovgivningens kompleksitet og fragmentering vil fortsat nære usikkerheden om gennemførelsen af den. For så vidt angår nye problemer som biodiversitet, klimaforandringer og bioøkonomi, vil den aktuelle lovgivning fortsat kun dække dem marginalt.

Der ville ikke kunne skabes synergieffekter med plantesundhedsloven med hensyn til plantesundhedskontroller, som er led i certificeringsprocessen for planteformeringsmateriale, eller integration af generelle principper for offentlig kontrol, der er forankret i forordning (EF) nr. 882/2004.

2. Analyse af nærhedsprincippet

Den retlige ramme for planteformeringsmateriale bygger på artikel 43 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (den fælles landbrugspolitik), hvis målsætninger er at øge landbrugets produktivitet, sikre en rimelig levestandard for landbrugsbefolkningen, stabilisere markederne og sikre forsyninger til rimelige priser for forbrugerne. I Lissabontraktaten betegnes landbrug som en delt kompetence. Herudover består retsgrundlaget for en EU-indsats af reglerne om det indre marked (artikel 114 i TEUF) og miljøbeskyttelse (artikel 191 i TEUF).

Indførelsen i 1960'erne af EU-lovgivning om markedsføring af planteformeringsmateriale har bidraget til oprettelsen af det indre marked for planteformeringsmateriale. Som bekræftet af mange interessenter har disse EU-regler haft en positiv indvirkning på den frie bevægelighed, tilgængelighed og kvalitet af planteformeringsmateriale og har lettet samhandelen i EU. Godkendelse før markedsføring af planteformeringsmateriale foretages af de nationale myndigheder gældende for alle medlemsstater, hvilket sikrer åben konkurrence i det indre marked og samtidig beskyttelse af medlemsstaternes subsidiaritetselementer, idet der tages hensyn til deres nationale behov (f.eks. bygger fastlæggelse af dyrknings- og brugsværdi på en agro-økologisk vurdering). Hvis der ikke blev gjort en indsats på EU-plan, ville der findes 27 systemer i stedet for et enkelt. Dette ville lægge hindringer i vejen for planteformeringsmaterialernes bevægelighed i det indre marked og øge den finansielle byrde, der er forbundet med de nødvendige kontroller af planteformeringsmaterialets sundhed og kvalitet.

Der er indført internationale standarder for planteformeringsmaterialets kvalitet (OECD, FN/ECE) og sundhed (IPPC, WTO/SPS-aftalen), som berettiger en EU-indsats for at etablere ensartede spilleregler og en harmoniseret gennemførelse. Med henblik på at sikre foranstaltningernes proportionalitet, især ved at reducere den administrative byrde for interessenterne, skal der i systemet tages hensyn til både interessenternes frihed og økonomiske rentabilitet og til SMV'er og mikrovirksomheder. Foranstaltninger vedrørende bevarelses- og hobbysorter hjælper med at sikre adgang for dyrkere, herunder amatørgartnere, til et rigt udvalg af planteformeringsmateriale og spiller en rolle for opretholdelsen af resistente systemer i landbrugsproduktionen og den genetiske diversitet på markniveau. Intelligent vækst fremmes ved at tillade forenklet markedsadgang for bestemte sorter.

3. Politiske målsætninger

3.1. Overordnede målsætninger

· Sikre sundt planteformeringsmateriale af høj kvalitet

· Etablere en enkelt retlig ramme, der understøtter innovation og konkurrenceevne

· Støtte bæredygtig produktion, biodiversitet, tilpasning til klimaforandringer og bidrage til fødevareforsyningssikkerhed og fattigdomsbekæmpelse

3.2. Specifikke målsætninger

· Sikre ensartede spilleregler gennem forenklede harmoniserede regler

· Reducere unødige omkostninger og administrative byrder og øge fleksibiliteten

· Tilpasse lovgivningen om planteformeringsmateriale til andre nylige EU-strategier

· Fremme markedsadgang for innovativ planteformering.

3.3. Operationelle mål

· Etablere én lov om planteformeringsmateriale med fleksible og forholdsmæssige procedurer

· Fremme en harmoniseret gennemførelse af lovgivningen gennem audit og uddannelse

· Fremme innovation ved at forbedre EU-registrets rettidighed og oplysninger

· Styrke markedets gennemsigtighed og sporbarhed gennem registrering af de erhvervsdrivende.

4. Politiske løsningsmodeller

Problemdefinitionen udløste følgende primære akser, ad hvilke systemet skal ændres for at passe til de foranderlige økonomiske, miljømæssige, sociale og videnskabelige omstændigheder: i) forenkling af grundretsakterne (fra 12 direktiver til én forordning), ii) omkostningsdækning og forbedring af systemets virkningsfuldhed og effektivitet, iii) horisontal koordinering med nylige, allerede vedtagne EU-politikker. Der undersøges forskellige måder – øget fleksibilitet, deregulering eller centralisering – at forbedre systemets effektivitet på, samtidig med at garantierne for høj kvalitet i planteformeringsmaterialet, konkurrenceevnen og nye udfordringer såsom biodiversitet opretholdes. Baseret på disse tre akser er der i første omgang fundet fem politiske løsningsmodeller, hvor lovforenkling og omkostningsdækning går igen i alle modeller. I de forskellige modeller er spørgsmål om SMV'er og mikrovirksomheder behandlet udførligt, især for at sikre disse virksomheder adgang til offentlige tjenester for at få udført visse opgaver, som de ikke selv kan udføre, samt støtte og videreudvikle deres fleksibilitet for at skabe bedre adgang til markedet for planteformeringsmateriale.

Udgangssituationen og de fem modeller beskrives her:

– Model 0 – udgangssituationen: Ingen ændring af den aktuelle situation (12 direktiver og ingen regler om omkostningsdækning).

– Model 1 – omkostningsdækning: Modellen omfatter ikke ændringer af tekniske bestemmelser i den nugældende lovgivning eller fordeling af ansvar mellem de erhvervsdrivende og de kompetente myndigheder. Den eneste ændring består i fuld dækning hos interessenterne af de omkostninger til kontrol, som de kompetente myndigheder har i alle medlemsstater, hvilket allerede er tilfældet i de fleste medlemsstater.

– Model 2 – fællessystem: En vis fleksibilitet indføres for de erhvervsdrivende. Sortsregistrering er stadig obligatorisk for en række afgrøder, der er omfattet af EU-lovgivningen (SES og dyrknings- og nytteværdi), men den tekniske undersøgelse kan udføres af den erhvervsdrivende under officielt tilsyn. Certificeringskravene for partier af planteformeringsmateriale fortsætter uændret, men certificeringen kan varetages af den erhvervsdrivende under tilsyn af den kompetente myndighed i alle tilfælde. De aktuelle specifikke bestemmelser er fortsat gældende for bevarelses-/hobbysorter.

– Model 3 – deregulering: Mere fleksibilitet indføres ved hjælp af deregulering. Som led i sortsregistreringen vil SES-test fortsat være obligatorisk, mens dyrknings- og nytteværdi for landbrugsafgrøder ikke længere er et lovkrav. Der foregår ikke offentlig certificering. I stedet markedsføres alle partier af planteformeringsmateriale kun på baggrund af leverandøretiketter og minimumskriterier. De aktuelle specifikke bestemmelser er fortsat gældende for bevarelses-/hobbysorter.

– Model 4 – forstærket fleksibilitetssystem: Der oprettes et dobbelt system, der giver de erhvervsdrivende væsentlig fleksibilitet til at vælge mellem to systemer, nemlig et til officielt afprøvede sorter (SES, dyrknings- og nytteværdi og bæredygtighedskriterier) og et til ikke officielt afprøvede sorter med en beskrivelse fra ansøgeren til myndigheden. Certificeringen af planteformeringsmateriale begrænses til officielt afprøvede sorter. Markedsføring af f.eks. bevarelsessorter eller visse nichemarkedssorter liberaliseres, da der ikke er obligatorisk teknisk undersøgelse af sorter og ingen obligatorisk certificering af planteformeringsmateriale, så de kan markedsføres som ikkeafprøvede sorter.

– Model 5 – centralisering: EF-Sortsmyndigheden (CPVO) vil få til opgave at koordinere og træffe afgørelse om sortsregistrering og varetage både tekniske undersøgelser (SES og dyrknings- og nytteværdi) og sortsbetegnelse. Certificeringskravene til partier af planteformeringsmateriale forbliver uændrede, men certificeringen kan udføres under officielt tilsyn. Der vil blive oprettet "referencecertificeringscentre", som får til opgave at udvikle bedste praksis, udføre sammenlignende test og forsøg og undersøgelser til støtte for politikudformningen samt udbrede viden om certificering af planteformeringsmateriale. De aktuelle specifikke bestemmelser er fortsat gældende for bevarings-/amatørsorter.

5. Konsekvensanalyse

Den aktuelle omkostning ved gennemførelse af sortsregistreringsbestemmelserne beløber sig til ca. 55-60 mio. EUR om året i EU. SES og dyrknings- og nytteværdi udgør henholdsvis 45 % og 55 % af omkostningen. Udgiften til certificering af planteformeringsmateriale ligger i størrelsesordenen 73-79 mio. EUR. Et flertal af medlemsstaterne dækker allerede i dag alle eller nogle af omkostningerne, mens et mindretal ikke gør. De kompetente myndigheder dækker mindst 60 % af disse omkostninger i alle medlemsstaterne. Den kombinerede årlige omkostning ved registrering og certificering svarer til ca. 3 % (hvoraf mindst 60 % allerede betales af de erhvervsdrivende) af markedsværdien af afgrøder af landbrugsplantefrø. Virkningerne for SMV'er og mikrovirksomheder er blevet fulgt hele vejen.

Model 1 omhandler kun omkostningsdækning. Denne model vil etablere ensartede spilleregler for de erhvervsdrivende, sænke omkostningerne for medlemsstaternes kompetente myndigheder og sikre deres funktion i fremtiden. Denne model vil ikke få indflydelse på konkurrenceevnen og støtter ikke innovation og opfyldelsen af miljø- eller bæredygtighedsmålsætninger. Kompetente myndigheder fortsætter med at garantere, at offentlige tjenester er tilgængelige med hensyn til at udføre tekniske undersøgelser og kontrolbesøg. SMV'er og mikrovirksomheder, som ikke har ressourcer til at udføre disse opgaver selv, bliver dem, der primært nyder godt af denne garanti. Omkostningsdækningsprincippet vil ikke påvirke SMV'er og mikrovirksomheder i nogen betydelig grad, fordi dette princip allerede er gennemført i de fleste medlemsstater og giver disse virksomheder en fordel, idet det sikrer den fortsatte adgang til offentlige tjenester, som er nødvendige i markedsføringsøjemed.

Model 2 vil også give mere ensartede spilleregler for konkurrenterne i det indre marked, idet omkostningerne dækkes fuldt ud i alle medlemsstater. Den administrative byrde nedbringes, da mange opgaver (certificering, test før registrering) kan udføres af den erhvervsdrivende under officielt tilsyn. Dette vil øge fleksibiliteten betydeligt for de erhvervsdrivende med hensyn til at bringe nye sorter på markedet. Nogle jobs vil sandsynligvis flytte fra den offentlige sektor til den private sektor. Målet er at give alle erhvervsdrivende fleksibilitet til at udføre nogle opgaver direkte, hvis de ønsker det, men de offentlige tjenesters fortsatte eksistens garanteres også, sådan at SMV'er og mikrovirksomheder kan få tekniske undersøgelser og kontrolbesøg udført af de kompetente myndigheder. Denne model understøtter heller ikke klart opfyldelsen af miljø- og bæredygtighedsmålsætninger.

Model 3 medfører en risiko for sundheden og kvaliteten af planteformeringsmateriale, fordi den obligatoriske certificering afskaffes. Kompetente myndigheder og erhvervsdrivende vil kunne opnå store omkostningsbesparelser, men afskaffelsen af certificeringen betyder, at EU's ækvivalenskrav til frøimport fra tredjelande også skal afskaffes. Det er også sandsynligt, at økonomiske aktiviteter såsom opformering af frø i højere grad bliver flyttet til tredjelande. SMV'erne vil blive forfordelt, fordi dyrknings- og nytteværdien afskaffes, da den udgør objektiv information til brugerne uanset sælgerens markedsstyrke. Afskaffelse af dyrknings- og nytteværdi truer også miljømålsætningerne, da der ikke findes måder at styre planteformeringen i retning af disse målsætninger.

Model 4 giver yderligere omkostningsbesparelser for kompetente myndigheder og erhvervsdrivende lige som model 3 og giver samtidig flere garantier for karakterisering af planteformeringsmateriale (dyrknings- og nytteværdi for offentligt afprøvede sorter). Imidlertid vil der fortsat være en risiko på grund af frivillig certificering og sortsregistrering. En række forskellige erhvervsdrivende, især SMV'er og mikrovirksomheder i nichemarkeder, vil klart nyde godt af den øgede handlefrihed. Denne model giver også gode muligheder for at understøtte bæredygtigt landbrug og agrobiodiversitet, da registreringen af bevarings-/amatørsorter forenkles administrativt og bør styrke markedsadgangen på dette område.

Model 5 giver stærke garantier for sundheden og kvaliteten af planteformeringsmateriale ved at centralisere sortsregistreringen i EU og samtidig etablere ensartede spilleregler for de erhvervsdrivende. Der etableres et effektivt og gennemsigtigt system med harmoniserede tekniske krav. Markedsadgangen for nye, forbedrede sorter sker i et højere tempo, og det kunne skabe job på længere sigt. Alle erhvervsdrivende får mulighed for at indgive en enkelt ansøgning til CPVO om plantesortregistrering og/eller plantesortbeskyttelse. Dette vil forenkle især SMV'ernes arbejde. Imidlertid mangler modellen klare midler til at styre planteformeringen i retning af målsætningerne om bæredygtighed og beskyttelse af agrobiodiversitet. Den er mere indrettet til konventionel planteformering.

6. Sammenligning af løsningsmodellerne

Oversigten i skemaet nedenfor viser en sammenligning af modellerne med hensyn til opfyldelse af målsætningerne for gennemgangen sammenlignet med den nuværende situation.

|| || Model 1 || Model 2 || Model 3 || Model 4 || Model 5 || Foretrukken model

Overordnede målsætninger || Sikre sundt planteformeringsmateriale af høj kvalitet || 0 || 0 || −− || −− || 0 || 0

Levere et enkelt og harmoniseret regelsæt, som er gunstigt for innovation og konkurrenceevne i den europæiske planteformeringsmaterialesektor || + || + || + || ++ || ++ || ++

Støtte bæredygtig produktion, biodiversitetsbeskyttelse, tilpasning til klimaforandringer og bidrage til fødevareforsyningssikkerhed og fattigdomsbekæmpelse || 0 || 0 || − || ++ || 0 || ++

Specifikke målsætninger || Sikre ensartede spilleregler i hele EU gennem forenklede, præciserede og harmoniserede grundregler om grundlæggende principper præsenteret i en forbedret retlig form || + || + || + || + || ++ || ++

Reducere unødige omkostninger og administrative byrder for offentlige myndigheder og øge fleksibiliteten for de erhvervsdrivende uden at undergrave de generelle politiske målsætninger || + || ++ || + || ++ || ++ || ++

Fremme innovation inden for planteformering, især hos SMV'er, for at forbedre brugernes udvalg af planteformeringsmateriale og adgang til en bred variation af plantesorter tilpasset betingelserne i Europa || 0 || + || 0 || ++ || ++ || ++

Tilpasse lovgivningen om planteformeringsmateriale til andre nylige EU-strategier (landbrug, biodiversitet, fødevareforsyningssikkerhed, klimaforandringer, bioøkonomi) || 0 || 0 || − || + || 0 || +

Operationelle mål || Etablere en forenklet retlig ramme for markedsføring af planteformeringsmateriale – "planteformeringsmaterialeloven" – gennem indførelse af forenklede, mere fleksible og forholdsmæssige procedurer || 0 || ++ || ++ || ++ || ++ || ++

Fremme en mere harmoniseret gennemførelse af lovgivningen i hele EU gennem audit og uddannelse || 0 || 0 || 0 || 0 || ++ || ++

Fremme innovation ved at forbedre EU-registrets rettidighed og oplysninger || 0 || 0 || 0 || 0 || ++ || ++

Styrke markedets gennemsigtighed og forbedre sporbarheden gennem registrering af de erhvervsdrivende. || 0 || ++ || ++ || + || ++ || ++

Forklaring: 0: ingen ændring i udgangssituationen +: beskeden positiv virkning ++: betydelig positiv virkning −: beskeden negativ virkning −−: betydelig negativ virkning

Foretrukken løsningsmodel

Da ingen af de fem modeller gav en optimal balance mellem effektivitet i systemet, kvalitetssikring af planteformeringsmaterialet, opretholdelse af konkurrenceevne og stop for tab af biodiversitet, blev der udformet og valgt en foretrukken model ved at kombinere positive elementer fra de fem oprindelige modeller og opretholde så meget valgfrihed og fleksibilitet som muligt for de erhvervsdrivende. Den foretrukne model indeholder elementer fra model 2, 4 og 5. Denne kombination sigter mod at finde en balance mellem fleksibilitet for de erhvervsdrivende og biodiversitetshensyn (model 2 og 4) og den nødvendige ufravigelighed i sundheds- og kvalitetskrav (model 2 og 5) af hensyn til et retfærdigt fungerende marked og opretholdelse af kvalitet og sundhed i produkterne. Den indeholder de to horisontale principper om forenkling af den retlige arkitektur for planteformeringsmaterialer og omkostningsdækning.

De generelle principper er: Omkostningsdækning af tjenester udført af de kompetente myndigheder. Undtagelser er en mulighed afhængigt af graden af offentlig interesse i den pågældende markedsføring af planteformeringsmateriale eller i tråd med undtagelserne, der er planlagt i forbindelse med revisionen af forordning 882/2004. De erhvervsdrivende kan under officielt tilsyn af den kompetente myndighed udføre en lang række opgaver inden for registrering og certificering. Alle erhvervsdrivende skal registreres for at garantere planteformeringsmaterialets sporbarhed. Specifikke og strenge forpligtelser vedrørende registrering og certificering finder anvendelse på en specifik liste over arter, der er vigtige for EU-markedet. Generelle minimumskrav finder anvendelse på alle andre planteformeringsmaterialer (ikkelisteopførte arter) på markedet og dækker mærkningsforpligtelser og bestemmelser om brugsegnethed.

CPVO's rolle vil blive udvidet til at omfatte centralisering af alle oplysninger om sorter af planteformeringsmateriale registreret på nationalt eller europæisk plan. CPVO vil harmonisere de tekniske krav og auditere de nationale undersøgelseskontorer, som igen skal tillade afprøvningssteder i den private sektor at udføre tekniske undersøgelser. CPVO skal indtage en større rolle i tilrettelæggelsen af tilgængeliggørelsen af markedsinformation om sorter, der er godkendt til markedsføring i det indre marked (onlinedatabase), og verificere betegnelser til alle anvendelsesformål. Som et alternativ til national registrering skal CPVO tilbyde centraliseret registrering af sorter, som ikke kræver afprøvning af dyrknings- og nytteværdi.

Registrering af sorter, som ikke er officielt afprøvede, med en officielt anerkendt beskrivelse på nationalt og europæisk plan skal være en mulighed, der tilbydes for bevarelses- og hobbysorter i offentlighedens interesse. Eksisterende restriktioner for markedsføring af bevarelsessorter skal lempes.

Selv om der stadig kræves dyrknings- og nytteværdi, som fastlægges fra art til art, skal kriterierne herfor primært afspejle offentlige interesser og være en "dyrknings- og nytteværdi for bæredygtighed og sundhed". Dyrknings- og nytteværdi skal så vidt muligt harmoniseres på tværs af agro-økologiske regioner og løbende forbedres så meget som muligt for at tage hensyn til en eventuel udvikling i offentlige og private behov og lovkrav.

Obligatorisk certificering af partier af visse afgrøder fastholdes. Listen over arter, som skal omfattes af denne forpligtelse, skal fastlægges fra afgrøde til afgrøde for at muliggøre fremtidige ændringer i f.eks. sundhedsrisici eller økonomisk betydning. Undersøgelse under officielt tilsyn skal udvides til alle arter og alle kategorier (dvs. basisafgrøder og præ-basisafgrøder).

Der skal tages specifikt hensyn til mikrovirksomheders og SMV'ers behov: Den ligelige adgang til det indre marked for sorter, der er udviklet af disse virksomheder, vil være garanteret i kraft af opretholdelsen af registreringsreglerne (opretholdelse af dyrknings- og nytteværdi) og ikke baseret på sælgerens markedsstyrke. Endvidere vil der med muligheden for at den erhvervsdrivende udarbejder en sortsbeskrivelse (offentligt anerkendt beskrivelse) være større chance for at skabe specifikke markeder (f.eks. for bevarelsessorter), som er af særlig interesse for SMV'er og mikrovirksomheder. Der skal altid stilles offentlige tilsynstjenester til rådighed for de kompetente myndigheder til udførelse af opgaver, som SMV'er og mikrovirksomheder ikke selv kan udføre.

Den foretrukne model opfylder dermed de fem primære målsætninger på følgende vis:

1) forenkling ved at erstatte 12 direktiver med én forordning

2) reduktion af den administrative byrde ved at indføre omkostningsdækning og overføre opgaver til de erhvervsdrivende

3) fremme af innovation gennem mulighed for mere operationel fleksibilitet for de erhvervsdrivende

4) støtte til bæredygtighed, biodiversitet og tilpasning til klimaforandringer gennem "bæredygtig dyrknings- og nytteværdi" og en reduceret byrde for bevarelsessorter

5) sikring af gennemsigtighed og sporbarhed ved hjælp af registrering af alle erhvervsdrivende og mindstekrav til ikkelistede arter.

7. Overvågning og evaluering

Til vurdering af de indførte foranstaltningers succes foreslås følgende indikatorer:

1) Harmonisering af lovgivning og gennemførelse i medlemsstaterne

– Antal modtagne anmodninger om klarlægning og klager

– Resultater af audit udført af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret eller CPVO af gennemførelsen af lovgivningen i medlemsstaterne

– Antal modtagne anmeldelser fra medlemsstaterne af nationale foranstaltninger

– Funktionelt register over erhvervsdrivende.

2) Reduktion af administrativ byrde og omkostninger og indførelse af fleksibilitet

– Sortsregistrering

– Ansøgning: antal, tidsbehov, omkostningsdækning

– Planteformeringsmaterialevirksomheder, der ansøger, med fokus på SMV'er: antal, type, udvikling

– Antal sorter registreret med en "offentligt anerkendt beskrivelse"

– Antal direkte ansøgninger om sortsregistrering til CPVO.

– Kvalitetskontrol af planteformeringsmateriale

– Certificering under officielt tilsyn sammenlignet med offentlig certificering i medlemsstater

– Omkostning ved kvalitetskontrol af planteformeringsmateriale.

3) Fastlæggelse af forholdsmæssige regler og tilpasning til andre EU-politikker og -strategier

– Antal og mængde af registrerede og markedsførte bevarings- og amatørsorter

– Antal arter berørt af disse regler

– Harmoniserede kriterier for sortsregistrering (f.eks. bæredygtig dyrknings- og nytteværdi).