22. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/3 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Udkast til Rådets resolution om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af nye og vedvarende 
energikilder 
KOM(86) 12 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 29. januar 1986) 
(86/C 94/03) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER — 
som er gjort bekendt med Kommissionens meddelelse af 
. . . »Fællesskabets retningslinjer for udvikling af nye og 
vedvarende energikilder«, 
som er gjort bekendt med udtalelsen fra Europa-Parla­
mentet, 
som er gjort bekendt med udtalelsen fra Det økonomiske 
og sociale Udvalg, 
som tager følgende i betragtning: 
Rådets resolution af 9. juni 1980 om Fællesskabets ener­
gipolitiske målsætninger for 1990 og samstemmigheden 
af medlemsstaternes politik (') samt Kommissionens 
meddelelse til Rådet om Fællesskabets nye energipoliti­
ske målsætninger for 1995 (2); 
i Rådets resolution af 25. juli 1983 (3) om rammepro­
grammer for Fællesskabets forsknings-, udviklings- og 
demonstrationsaktiviteter og om det første rammepro­
gram for 1984-1987 betragtes udviklingen af vedvarende 
energikilder som en af F, U & D-målsætningerne til vir­
keliggørelse af Fællesskabets mål med hensyn til »forbed­
ring af forvaltningen af energiressourcerne«; 
udviklingen af en energistrategi for Fællesskabet indebæ­
rer, at der i højere grad gøres brug af nye og vedvarende 
energikilder, og udviklingen i anvendelsen af disse kilder 
bidrager til virkeliggørelsen af de nævnte målsætninger; 
Fællesskabet har inden for rammerne af forordning 
(EØF) 1972/83 (4) iværksat et fællesskabsprogram for 
finansiel støtte til demonstrationsprojekter på området alternative energikilder; som følge af en positiv vurdering 
af dette program videreføres dette blot i perioden 1986-
1989, som fastsat i forordning . . .; 
de forsknings- og udviklingsprogrammer på energiområ­
det, som er vedtaget med Rådets afgørelse 75/510/ 
EØF (5) og 79/785/EØF (6) har ført til positive resultater 
og har åbnet lovende udsigter for virkeliggørelsen af de 
fastsatte målsætninger; Rådet vedtog den 12. marts 1985 
et nyt program for perioden 1985-1988; 
de aktioner, der allerede er iværksat med henblik på at 
fremme anvendelsen af de nye og vedvarende energikil­
der, giver sikkerhed for en forbedring af Fællesskabets 
energiforsyningssikkerhed på lang sigt; 
i kraft af Fællesskabets og medlemsstaternes forsknings-, 
udviklings- og demonstrationsprogrammer bør der grad­
vis udvikles egnede teknologier for anvendelse af de nye 
og vedvarende energikilder; 
ud over disse programmer og i betragtning af, at de nye 
energikilder ofte er bundet til lokale vilkår, og at der 
ikke er samme interesse for at udnytte dem i hele Fælles­
skabet, bør man ved at undgå spredte eller divergerende 
foranstaltninger nå frem til en vis ligevægt i udviklingen 
af de nye og vedvarende energikilder; 
der bør derfor vedtages fælles retningslinjer for udviklin­
gen af de nye og vedvarende energikilder, dels ved at 
anvende samråds- og, om nødvendigt, samordningsin-
strumenter på medlemsstaternes foranstaltninger med 
henblik på en større sammenhæng, dels ved at iværksætte 
eventuelle EF-foranstaltninger — 
O EFT nr. L 149 af 18. 6. 1980, s. 1. 
O KOM(85) 245 af 22. 5. 1985. 
O EFT nr. C 208 af 4. 8. 1983, s. 1. 
(4) EFT nr. L 195 af 19. 7. 1983, s. 6. (5) EFT nr. L 231 af 2. 9. 1975, s. 1. 
(6) EFT nr. L 231 af 16. 9. 1979, s. 30. 
Nr. C 94/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.4.86 
1. tager Fællesskabets retningslinjer for udvikling af nye 
og vedvarende energikilder, navnlig de i disse af 
Kommissionen foreslåede retningslinjer fastsatte ak­
tioner og midler, til efterretning; 
2. opfordrer medlemsstaterne til at bistå Kommissionen i 
gennemførelsen af disse retningslinjer; 
3. tager til efterretning, at Kommissionen agter at ned­
sætte en »EF-ekspertgruppe for udvikling af de nye 
og vedvarende energikilder« bestående af personlighe­
der fra de videnskabelige og industrielle kredse; 
denne gruppe skal have til opgave at bistå Kommissio­
nen i fastlæggelsen og iværksættelsen af aktioner i 
overensstemmelse med disse retningslinjer og videre­
give impulserne i medlemsstaterne samt udveksle op­
lysninger med henblik på at fremme anvendelsen af de 
nye og vedvarende energikilder; 
4. er enigt om, at medlemsstaterne i højere grad bør ud­
veksle oplysninger om udviklingen i anvendelsen af de 
nye og vedvarende energikilder ved at etablere en 
samrådsprocedure og i givet fald sikre sammenhæng i 
foranstaltningerne på fællesskabsplan, og opfordrer 
Kommissionen til at fremsætte et forslag i dette øje­
med; 5. opfordrer medlemsstaterne til at undersøge muligheder 
for at oprette særlige organer for anvendelsen af de 
nye og vedvarende energikilder, som bl.a. på lokalt 
plan kan yde bistand til offentlige bygherrer, lokal­
samfund og små og mellemstore virksomheder i udar­
bejdelsen af gennemførlighedsundersøgelser og tek­
nisk og økonomisk udformning af projekter, der tager 
sigte på udnyttelsen af disse energikilder; 
6. er enigt om, at der bør udarbejdes en ordning for regi­
strering og formidling af oplysninger om anvendelsen 
af nye og vedvarende energikilder i Fællesskabet, og 
opfordrer Kommissionen til at videreføre og udbygge 
det arbejde, der er iværksat inden for rammerne af 
demonstrationsprogrammet, og at undersøge mulighe­
derne for at oprette en egnet statistisk registrerings­
ordning for disse kilder; 
7. opfordrer Kommissionen til regelmæssigt at forelægge 
den en beretning om udviklingen i anvendelsen af de 
nye og vedvarende energikilder i medlemsstaterne og 
om gennemførelsen af retningslinjerne; 
8. tager til efterretning, at Kommissionen forelægger Rå­
det egnede forslag. 
BILAG 
NYE OG VEDVARENDE ENERGIKILDER 
Anvendelsesområde, teknologisk stade og innovation, økonomiske aspekter, hindringer 
På de følgende sider figurerer nedenstående oplysninger i form af datablade for hver af de pågældende 
energikilder: 
a) anvendelsesområde; 
b) det teknologiske stade, de hidtidige teknologiske landvindinger samt de forventede innovationer; 
c) de økonomiske aspekter, herunder oplysninger om produktionsomkostninger, konkurrenceevne og 
finansiering; 
d) eventuelle lovgivningsmæssige, finansielle, tekniske eller miljømæssige hindringer for udvikling af de nye 
energikilder. 
SOLENERGI (SE) TERMISK 
a) Anvendelse — rumopvarmning og -afkøling; 
— vandopvarmning (i boliger, i industrien og i landbruget). 
b) Det teknologiske stade 
— Aktiv: Den mest almindelige anvendelse af termisk solenergi er vandopvarmning, hvor gennemsnitlig 
30 % af den indkommende energi omdannes til mærkbar varme på 30-60° C. Omdannelsen kan 
også finde sted ved temperaturer på 80-120° C, som anvendes til drift af kølesystemer, fremstilling 
af procesvarme i industrien eller rumopvarmning. 
22.4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/5 
Rumopvarmningssystemer er mere komplekse end systemer til vandopvarmning. Der bruges snarere 
luft end vand som opvarmningsmiddel i solfangersystemerne; arealer på 30-60 m2 kan give op til 
10-25 MWh til boligopvarmning eller endog mere ved kombination med varmepumper; varme­
lagringskapaciteten varierer fra nogle få timer til en eller to dage. Sådanne systemer kan være 
ret kostbare, og har kun sjældent været rentable i sammenligning med konventionelle systemer; 
endvidere er udstyrets pålidelighed og levetid endnu ikke blevet efterprøvet i samtlige lande. 
— Passiv: Arbejdet på dette område går ud på at sikre, at en ny bygnings konfiguration eller moderni­
sering af eksisterende bygninger er af en sådan art, at solens stråler kan udnyttes bedst muligt. 
Effektive passive solsystemer tager sigte på at indfange mest mulig solenergi og dernæst ikke at tabe 
denne energi. 
c) Økonomiske aspekter 
— Termisk: Prisen på installerede vandopvarmningssystemer ligger generelt på 260-580 ECU/m2; disse 
systemer er på grænsen til at blive rentable i Nordeuropa og er allerede et økonomisk attraktivt 
alternativ i Sydeuropa. 
— Passiv: Intelligente passive konstruktioner kombineret med lagring, god isolering og små aktive sol­
systemer er lovende. Der kan opnås samlede energibesparelser på mere end 60 % sammenlignet med 
konventionelle varmesystemer og amortiseringstiden er rimelig. 
d) Hindringer 
— Økonomiske: Solfangere repræsenterer en betydelig investering, som ofte resulterer i lange tilbage­
betalingstider; navnlig på de nordlige breddegrader bør omkostningerne mindskes. 
— Tekniske: At forene energibehov og tilstedeværelsen af solskin er et vanskeligt problem, som even­
tuelt kan løses ved varmelagringssystemer. Disse er imidlertid stadig i udviklingsfasen og er endnu 
hverken effektive eller rentable. 
— Brugernes holdning: Forbrugernes og varmeværkernes forventninger spiller en vigtig rolle; forbru­
gerne kræver bedre betingelser, før de tør investere i solsystemer; varmeværkernes indflydelse på 
markedet afhænger af deres F & U-indsats og af de skattemæssige vilkår. 
SOLENERGI (SE) FOTOVOLTAISK 
a) Anvendelse Elfremstilling til afsidesliggende landsbyer, belysning, pumpning, kommunikation, katode­
beskyttelse, isolerede boliger. 
b) Teknologiens stade 
Fotovoltaisk omdannelse af solenergi til elektrisk strøm er endnu mere kostbar end elproduktion ved 
traditionelle midler. Omkostningerne er imidlertid faldende, og fordelen ved simple, pålidelige og for­
holdsvis nemt vedligeholdelige og ikke-forurenende anlæg er en altafgørende faktor for mange anven­
delsers vedkommende. 
Batterier eller andre lignende del-systemer er generelt nødvendige, fordi fotovoltaiske systemer (ligesom 
alle andre solsystemer) kun kan arbejde i 20-30 % af døgnet. Der behøves styreanordninger i tilfælde af 
tilslutning til nettet. 
På nuværende tidspunkt er den fotovoltaiske teknologi mere eller mindre afprøvet med hensyn til frem­
stilling af materialer, hovedsagelig silicium (mono- og polykrystallinsk eller amorf). 
c) Økonomiske aspekter 
På mellemlang sigt (intil 1988) vil verdensmarkedet for fotovoltaisk solenergi stige fra 55 mio ECU til 
ca. 300 mio ECU, og det internationale marked i vesten vil vokse med gennemsnitlig 50 %. I denne 
periode vil omkostningerne falde, forudsat at der sker en betydelig teknologisk udvikling med indførelse 
af nye materialer, nye fremstillingsmetoder og en udvidelse af markedet. 
Nr. C 94/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.4.86 
d) Hindringer 
—Økonomiske: Med undtagelse af specifikke anvendelser på afsidesliggende steder er omkostningerne 
til fotovoltaisk energi langt fra rentable; der forventes dog en betydelig nedgang i det næste årti; 
denne nedgang vil i vid udstrækning afhænge af F & U-indsatsen. 
— Tekniske: Det samme som for de termiske anvendelsers vedkommende, hvor forening af energibehov 
og solskin er et vanskeligt poblem. 
—Forbrugernes holdning: Ligesom for den termiske solenergis vedkommende spiller forbrugernes og 
elværkernes forventninger en stor rolle. 
BIOMASSE OG ENERGIMÆSSIG UDNYTTELSE AF AFFALD (BM) 
a) Anvendelse — indhøstning af biomasse, 
— energiafgrøder, 
— behandling af affald, 
— fremstilling og anvendelse af biogas, 
— fremstilling og anvendelse af brændsel afledt af affald, 
— fremstilling af varme og energi ved direkte forbrænding, 
— fremstilling af gas, olie og kul ved forgasning og pyrolyse, 
— fremstilling af kompost, 
— fremstilling af brændstoffer og kemiske produkter, 
— fremstilling af proteiner. 
b) Det teknologiske stade 
Teknologien har nået forskellige modenhedsstadier afhængig af anvendelsernes art. 
Direkte forbrænding af landbrugs- eller skovbrugsaffald og fremstilling af biogas på grundlag af kon­
trolleret affald eller spildevand fra levnedsmiddelindustrien har nået et avanceret teknologisk stade. 
Andre teknologier, såsom forgasning eller pyrolyse, er ikke i alle tilfælde tilstrækkelig pålidelige i tek­
nisk henseende. Visse teknologier, såsom energiafgrøder, er endnu ikke blevet demonstreret. 
Til løsning af problemerne med udeladelse af bly i benzin og delvis erstatning heraf med oxygenholdige 
forbindelser, bør der gøres en forsknings-, udviklings- og demonstrationsindsats med hensyn til forar­
bejdning af landbrugsråstofferne for at nå frem til en højere ydende og økonomisk mere rentabel frem­
stillingsteknologi. 
c) Økonomiske aspekter 
Bortset fra forskelle i teknologisk modenhed, der skyldes anvendelsernes forskelligartethed, er udsig­
terne til økonomisk rentabilitet forskellige. 
De ovennævnte teknologier, der er nået længst på det teknologiske plan, indebærer ligeledes de bedste 
økonomiske udsigter. For andre teknologiers vedkommende skal den økonomiske rentabilitet endnu 
forbedres betydeligt, f.eks. ved en nedbringelse af omkostningerne til udstyr. 
Et særligt punkt, der bør understreges, er, at affald generelt er kendetegnet ved meget lave priser, i visse 
tilfælde endog negative priser, som imidlertid hurtigt kan stige, så snart efterspørgslen vokser. Denne 
usikkerhed med hensyn til prisudviklingen bør medtages i rentabilitetsberegningerne for projekter på 
dette område. 
d) Hindringer 
— Lovgivningsmæssige: transport og salg af gas/elektricitet, nye miljøbeskyttelseslove. 
— Økonomiske: Investerings- og forvaltningsomkostningerne, der til tider kan være meget betydelige, 
kan indebære vanskeligheder for en mere udbredt anvendelse som følge af de store risici, der er 
forbundet med projekter, der tager sigte på ny teknologi eller nye markeder. 
11.4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/7 
— Teknologiske: For nogle af de anførte anvendelsers vedkommende er der endnu ikke demonstreret 
ydedygtige og rentable teknologier. Affald indebærer ligeledes problemer med hensyn til indsamling, 
oplagring og vedligeholdelse. Optimal udnyttelse af den fremstillede energi, f.eks. biogas i land­
brugsbedriften, kan være uhyre vanskelig at realisere. 
— Andre: Med hensyn til affald omdannet til brændstoffer, kompost eller andre produkter, kan afsæt­
ningen være vanskelig som følge af produkternes forskelligartede karakteristika. Det er væsentligt at 
sikre* at der er konstante og langsigtede afsætningsmuligheder for produkterne på et konkurrence­
dygtigt og variabelt marked. 
GEOTERMISK ENERGI (GE) 
a) Anvendelse — elfremstilling, 
— kraftvarmefremstilling, 
— opvarmning af lokaler og brugsvand, 
— opvarmning af væksthuse, dambrug og akvakultur, 
— procesvarme i industrien. 
b) Det teknologiske stade 
— Undergrunden: Boringerne udføres efter de samme metoder som ved olieprospektering. Det samme 
er tilfældet for den forudgående geologiske undersøgelsesfase, der er nødvendig for planlægning og 
optimal gennemførelse af boringen og lokalisering af de geotermiske forekomster samt navnlig for 
udvindingsanlæg (boringsudbygning) og pumpeanordninger. Disse teknologier, der nu er klassiske i 
olieindustrien, kan vanskeligt tilpasses udvindingen af geotermiske ressourcer, hvor udstrømningen 
er større og hvor der optræder korrosive og kalkholdige væsker; disse kilder er endvidere ofte belig­
gende i bymæssige områder. Der er sket fremskridt i den senere tid, bl.a. takket være F, U & D-pro-
grammerne, men indsatsen bør videreføres for at konsolidere geotermiindustrien. 
Forskellige lovende teknikker, f.eks. horisontale høringer og turbopumper, vil formodentlig i en nær 
fremtid medføre en betydelig forbedring i vilkårene for udvinding af geotermiske forekomster. Der 
bør navnlig lægges vægt på problemerne i forbindelse med reinjektion. 
På længere sigt kræves der udvikling af økonomisk acceptable teknikker til udvinding af varmen fra 
varme, tørre klipper. På dette område bør indsatsen være på højde med de fordele, der kan drages 
heraf. 
— Overflade: De nuværende teknikker for udvinding af termalvand med lavt indhold af salte og gasser 
er tilfredsstillende. Der skal stadig gøres en indsats for at øge pålideligheden af udstyr (vekslere, 
pumper, separatorer osv.) til udvinding af stærkt saltholdige væsker, navnlig ved høje temperaturer. 
Der bør gøres en særlig indsats med henblik på optimering af udstyr (varmepumper, varmeapparater 
osv.) til udnyttelse af vand med lave og meget lave temperaturer, hvilket ville give mulighed for en 
betydelig forøgelse af Fællesskabets geotermiske ressourcer og samtidig mindske boringsrisikoen. 
c) Økonomiske aspekter 
Geotermi er karakteriseret ved høje investeringsomkostninger og beskedne udvindingsomkostninger, 
hvilket, til forskel fra de konkurrerende energiformer, giver mulighed for bedre beherskelse af udviklin­
gen i fremstillingsprisen. En fremherskende del af investeringerne, nemlig boringerne, som kan nå op på 
og endog overskride 50 % af de samlede omkostninger, er endvidere risikoinvesteringer. Hvis den ge­
otermiske kilde kan udvindes, ligger kostprisen på geotermi på et niveau, der kan sammenlignes med 
prisen på de konkurrerende energikilder. 
De finansielle kriterier (finansieringsbetingelser, garanti osv.) spiller en vigtig rolle for afgørelsen om at 
iværksætte et geotermisk projekt, dels på grund af den geologiske risiko, dels på grund af den meget 
betydelige startkapital. Tilbagebetalingstiden ligger nu, alt efter projekttype, i de fleste tilfælde på mel­
lem 5 og 15 år. 
d) Hindringer 
— Lovgivningsmæssige: De nuværende nationale love vedrørende minedrift er i de fleste tilfælde ikke 
egnet til at fremme prospektering efter og udvinding af geotermiske forekomster. 
— Økonomiske: Til dækning af borerisikoen kræves der nye finansielle strukturer (ad hoc). 
Nr. C 94/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.4.86 
— Teknologiske: Bore- og udvindingsudstyret er endnu ikke tilstrækkelig udviklet til behandling af især 
varme væsker med særlige kemiske karakteristika. Problemerne i forbindelse med reinjektion i visse 
reservoiretyper er endnu ikke løst fuldt ud. 
— Administrative: Iværksættelse af en geotermisk boring er en kompleks opgave, hvori mange kompe­
tenceområder er involveret. Der er ikke altid adgang til de nødvendige strukturer til at yde bygher­
rer og lokale myndigheder juridisk, teknisk, administrativ eller finansiel bistand. 
VINDENERGI (WE) 
a) Anvendelse — elforsyning i isolerede egne, 
— elfremstilling i stor målestok, 
— opvarmning og køling, 
— vandpumpning; afsaltning; søtransport. 
b) Det teknologiske stade og økonomiske aspekter 
— Elforsyning til isolerede egne: I egne med megen vind (øer, kystområder og bjerge) er elproduktionen 
allerede konkurrencedygtig med dieselgeneratorer. Til sikring af elforsyningen er der imidlertid brug 
for energilagring. På det nuværende teknologiske stade kan elproducerende vindmøller ikke erstatte 
dieselgeneratorer, men de åbner mulighed for betydelige brændstofbesparelser. 
— Elfremstilling i stor målestok: De betydelige tekniske fremskridt i de seneste år vil givetvis snart gøre 
vindenergi rentabel. På mellemlang sigt vil denne energi kunne dække en betydelig del af elforsynin­
gen i en lang række lande. Frem til år 2 000 vil vindkraft kunne dække en betydelig del af elbehovet 
i ø- og kystområder. Store elproducerende vindmøller, op til 7 MW, vil kunne tilsluttes elnettene, 
således at energiforsyningen sikres af varmekraftværkerne i perioder med svag vind. 
— Opvarmning og køling: Ad mekanisk, hydraulisk eller elektrisk vej kan vindenergien let omdannes til 
varmeenergi. Sådanne systemer kan have en vis interesse i kolde landbrugsområder, hvor der er 
sammenhæng mellem tilstedeværelse af vind og behov for opvarmning. Det samme er tilfældet for 
vandopvarmning og tørring af landbrugsprodukter. Vindenergi kan ligeledes anvendes til afkøling, 
enten ved omdannelse til elektricitet eller ved direkte tilkobling til en varmepumpe eller en kompres­
sor. 
— Vandpumpning: Den klassiske vindrose blev tidligere anvendt i vid udstrækning, men der er i den 
senere tid konstrueret nye vindmøller, der er lettere, nemmere at bygge og hvis ydelse er større. 
Disse nye vindmøller, der især er bedre egnet til landbrugsformål, bl.a. i udviklingslandene, kan 
bygges lokalt, hvilket åbner mulighed for betydelige besparelser. Anvendelsen af disse vindmøller er 
endnu ikke udbredt i mangel af intensive afprøvninger i marken. 
— Afsaltning: Afsaltning kan foretages ved omvendt osmose ved hjælp af vindenergidrevne højtryks-
pumper. Det herved udvundne vand kan koste to gange mindre end vand udvundet ved soldestilla­
tion i samme tørre område. 
— Søtransport: På grundlag af nye teknikker, nye materialer og automatisering vil vindenergi kunne 
anvendes kombineret med de mere klassiske fremdrivningsmetoder. 
c) Hindringer 
— Lovgivningsmæssige: Fjernelse af juridiske hindringer, der står i vejen for eller skaber forvridninger 
eller uligheder for udviklingen af vindenergimarkedet. 
— Teknologiske: Med hensyn til godkendelse af vindmøller bør samarbejdet mellem medlemsstaternes 
afprøvningscentre for vindmøller styrkes. 
— Administrative: På området information og uddannelse af specialister bør der sikres teknisk bistand, 
bl.a. i udviklingslandene. 
22.4.86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/9 
LAVEFFEKTVANDKRAFT (HY) 
a) Anvendelse — elfremstilling på grundlag af vandkraftressourcer med lav effekt og ringe faldhøjde. 
b) Det teknologiske stade 
Den teknologiske udvikling inden for højeffektvandkraftværker har allerede nået højdepunktet, og man 
forventer ikke betydelige variationer med hensyn til teknisk konstruktion og omkostninger. Men man 
må ikke opfatte laveffektvandkraft som en kopi i reduceret målestok af et større anlæg. Det er navnlig 
inden for laveffektvandkraft, at der er behov for innovation med henblik på at reducere omkostningerne 
og samtidig sikre pålidelig og ukompliceret drift. 
— Elektromekanisk udstyr: Innovationsbestræbelserne bør omfatte standardisering, navnlig i konstrukti­
onen af det hydrauliske udstyr (det elektriske udstyr er allerede standardiseret). 
— Bygningsteknik: Påvisning af mulighederne for at fremstille kompakte vandværker, der er samlet på 
fabrik, således at der kræves mindst mulig byggearbejde på stedet. 
— Driftsteknikker: Anordninger til elektronisk regulering er kun udviklet til små generatorer (mindre 
end 100 kW); disse anordninger bør kunne udvikles til større vandkraftværker. De anordninger til 
automatisk styring, der allerede anvendes til mikrovandkraftværker, bør ligeledes udvikles til større 
anlæg med henblik på at nedbringe personaleomkostningerne, som er den største post i årsbudgettet. 
Med hensyn til tilkobling til andre energiformer kræves der stadig yderligere forskning og forsøg 
med henblik på en optimering af driften af multienergisystemer. 
c) Økonomiske aspekter 
Omkostningerne til opførelse af et lille vandkraftværk ligger mellem 1 500 og 3 000 ECU/kW alt efter 
type enhed og byggearbejdets omfang. Disse omkostninger er langt højere end de specifikke omkostnin­
ger ved store kernekraftværker og kulfyrede kraftværker, hvorfor disse omkostninger må nedbringes (jf. 
»Det teknologiske stade«). Driftsomkostningerne udgøres næsten udelukkende af personaleudgifter, 
hvorfor det er vigtigt at undersøge mulighederne for automatisk forvaltning af små vandkraftværker. På 
den anden side må det ikke overses, at selv om et projekt viser sig at være økonomisk acceptabelt, er det 
af afgørende betydning, at der er tilstrækkelig fleksibilitet og stabilitet i forholdet til det nationale net 
for elproduktion og -distribution. 
d) Hindringer 
— Lovgivningsmæssige: Fjernelse af hindringer for udvikling af laveffektvandkraft (forenkling og frem­
skyndelse af godkendelsesprocedurerne med samtidig hensyntagen til miljøbeskyttelsesaspekterne, 
harmonisering eller indbyrdes tilnærmelse af godkendelsesbetingelserne). 
— Økonomiske: Som følge af de betydelige investeringsomkostninger allerede i forbindelse med gen­
nemførlighedsundersøgelserne er der brug for særlige finansieringsstrukturer, bl.a. for lokale myn­
digheder og små og mellemstore virksomheder. 
— Teknologiske: Påvisning af mulighederne for at installere og forvalte modulanlæg på tilfredsstillende 
økonomiske vilkår; udvikling af pålidelige systemer til spændings- og frekvensregulering; optimering 
af multienergitilkoblingssystemer (vindenergi, diesel, osv.). 
— Andet: Relationerne mellem bestyrerne af små vandkraftværker og de offentlige elproducenter (salg 
og køb af energi, regulering osv.) skal være stabile. 
HAVENERGI 
(TERMISK ENERGI, BØLGEENERGI, TIDEVANDSENERGI) 
a) Anvendelse — elproduktion, 
— fremstilling af ferskvand, 
— energiintensive industrikomplekser. 
b) Det teknologiske stade 
— Termisk energi: Den tekniske gennemførlighed for termisk havenergi er blevet påvist i flere prototy­
per på 100 kW på landjorden (Japan) og 1 MW på havet (USA), men der er behov for at opføre et 
demonstrationsanlæg på 5-10 MWe svarende til det fremtidige marked for de første elværker, som 
vil være konkurrencedygtige med dieselfyrede værker. På grundlag af et sådant demonstrationsan­
læg skulle man kunne bekræfte valget af tekniske løsninger med hensyn til varmevekslere med stor 
overflade, store dampturbiner og rør med stor diameter til transport af det kolde vand. 
Nr. C 94/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.4.86 
— Bølgeenergi: Et stort antal anlægsprincipper er anvendelige, men der er endnu ikke afprøvet anlæg i 
stor og mellemstor målestok på havet, end ikke i form af prototype. Den usikkerhed, der stadig er 
knyttet til visse systemer, hvor der anvendes konventionel teknologi, kan fjernes ved opførelse af 
demonstrationsanlæg, uden at det må glemmes, at det optimale system for energiomdannelse endnu 
ikke er udviklet, og at der stadig er behov for F & U-arbejde. 
— Tidevandsenergi: I Fællesskabet har kun Storbritannien iværksat tidevandsprojekter, nemlig ved flod­
mundingerne Severn og Mersey. Der er udviklet teknikker for lukning af flodmundingerne og for 
turbogeneratorer. 
c) Økonomiske aspekter 
— Termisk energi: I lighed med de andre vedvarende energikilder kræver teknologien i forbindelse med 
termisk havenergi megen kapital. Med hensyn til de mellemstore kraftværker (10-15 MWe) er skala­
faktoren af stor betydning. Udgifterne til varmevekslere og rørledningen til koldt vand er ligeledes 
betydelige. Med hensyn til de store kraftværker (over 100 MWe) vil den producerede energi kunne 
være konkurrencedygtig med de andre elkraftressourcer, såsom kerneenergi og kul. Med hensyn til 
små kraftværker vil der kunne opnås konkurrencedygtighed med dieselolie ved effekter på over 
10 MWe. 
— Bølgeenergi: De økonomiske overslag er opmuntrende og har vist, at de første mellemstore konkur­
rencedygtige anlæg vil kunne placeres i isolerede egne, hvor energiomkostningerne er høje. 
— Tidevandsenergi: Omkostningerne pr. produceret kWh ligger mellem de tilsvarende omkostninger 
for kulfyrede centraler og kerneenergicentraler; investeringer i tidevandsenergi er imidlertid givende 
på lang sigt, da det giver mulighed for at spare fossilt brændsel og differentiere energikilderne til 
elfremstilling. 
d) Hindringer 
— Teknologiske: Udstyr i industriel målestok er endnu ikke rentabelt, og der er, undtagen for tidevands­
energiens vedkommende, stadig brug for F & U vedrørende anlægskomponenterne. 
— Økonomiske: Som følge af de betydelige kapitalbehov er der brug for samarbejde mellem handels­
banker og internationale agenturer for at fremme samfinansiering. 
— Administrative: Der bør iværksættes ledsageaktioner til opmuntring, uddannelse og informationsfor­
midling, bl.a. rettet mod de internationale pengeinstitutter.