Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed sikkerhed og retfærdighed (Omarbejdet udgave) /* COM/2012/0254 final - 2008/0242 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Eurodac blev oprettet ved forordning (EF) nr. 2725/2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen[1]. Et omarbejdet forslag om ændring af Eurodacforordningen blev vedtaget af Kommissionen i december 2008[2] (i det følgende benævnt "forslaget fra december 2008"). Dette forslag havde til formål at sikre en mere effektiv støtte til anvendelsen af Dublinforordningen[3] og løse problemer med hensyn til databeskyttelse på en hensigtsmæssig måde. Forslaget bragte også de forvaltningsmæssige it-rammer i overensstemmelse med rammerne for SIS II- og VIS-forordningerne ved at fastsætte, at opgaver i tilknytning til Eurodacs operationelle forvaltning skulle overtages af det fremtidige agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed[4] (i det følgende benævnt "it-agenturet"). Forslaget fra december 2008 omfattede også et forslag om at ophæve gennemførelsesforordningen og lade dens indhold indgå i Eurodac­forordningen. Endelig blev der foretaget ændringer i forslaget for at tage højde for udviklingen i forskrifterne på asylområdet og de tekniske fremskridt siden vedtagelsen af forordningen i 2000. Forslaget blev sendt til Europa-Parlamentet og Rådet den 3. december 2008. Europa-Parlamentet henviste forslaget til Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. På sit møde den 7. maj 2009 vedtog Europa-Parlamentet en lovgivningsmæssig beslutning[5] om godkendelse af Kommissionens forslag med forbehold af en række ændringer. Kommissionen vedtog et ændret forslag i september 2009 for dels at tage højde for Europa-Parlamentets beslutning og resultatet af drøftelserne i Rådet, dels at give medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og Europol adgang til den centrale Eurodacdatabase med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser (i det følgende benævnt "forslaget fra september 2009")[6]. Med dette forslag indførtes navnlig en passerellebestemmelse, der tillader adgang med henblik på retshåndhævelse, muliggør de nødvendige ledsagebestemmelser samt ændrer forslaget fra december 2008. Det blev lagt frem samtidigt med forslaget til en rådsafgørelse om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse[7] (i det følgende benævnt "Rådets afgørelse), der fastlagde de nærmere bestemmelser for en sådan adgang. Europa-Parlamentet har ikke vedtaget en lovgivningsmæssig beslutning om forslagene fra september 2009. Med ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og afskaffelsen af søjlesystemet bortfaldt forslaget til en rådsafgørelse. Ifølge meddelelsen om følgerne af Lissabontraktatens ikrafttrædelse for de igangværende interinstitutionelle beslutningsprocedurer[8] vil sådanne forslag formelt blive trukket tilbage og erstattet med et nyt forslag udarbejdet i overensstemmelse med de nye TEUF-rammer. For at komme videre i forhandlingerne om asylpakken og lette indgåelsen af en aftale om Eurodacforordningen mente Kommissionen imidlertid i 2010, at det var mere hensigtsmæssigt at trække de bestemmelser tilbage fra Eurodacforordningen, hvori der henvises til adgang med henblik på retshåndhævelse, og fremlagde et nyt forslag den 11.10.2010[9], som svarede til omarbejdningen af Eurodacforordningen fra 2008. Kommissionen bemærkede i begrundelsen til sit forslag fra 2010, at muliggørelsen af en hurtigere vedtagelse af den nye Eurodacforordning også ville fremme en rettidig etablering af agenturet for den operationelle forvaltning af store it-systemer på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, eftersom dette agentur får ansvaret for forvaltningen af Eurodac pr. 1. december 2012. Siden da er det imidlertid blevet klart, at det som led i en afbalanceret aftale om forhandlingerne om et fælles europæisk asylsystem er nødvendigt at inkludere de retshåndhævende myndigheders adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse for derved at afslutte forhandlingerne om pakken inden udgangen af 2012. Kommissionen har derfor besluttet at genfremsætte forslag, som skal muliggøre de retshåndhævende myndigheders adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse, men de er denne gang samlet i én enkelt ny Eurodacforordning, da dette har været muligt siden ikrafttrædelsen af TEUF, og det er en mere hensigtsmæssig lovgivningspraksis kun at fremlægge én enkelt retsakt. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed fastsætter, at agenturet skal varetage de opgaver vedrørende Eurodac, som Kommissionen pålægges som myndighed med ansvar for operationel forvaltning af Eurodac i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2725/200 og (EF) nr. 407/2002, samt visse opgaver vedrørende kommunikationsinfrastrukturen, nemlig overvågning, sikkerhed og koordinering af forbindelserne mellem medlemsstaterne og udbyderen. Agenturet skal varetage de opgaver, det pålægges i medfør af denne forordning, og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1077/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed. Europol bør desuden gives observatørstatus i agenturets bestyrelse, når et spørgsmål vedrørende Eurodac er på dagsordenen. Med det nærværende forslag trækkes forslaget fra 2010 derfor tilbage, og det erstattes med et nyt med henblik på for det første at tage hensyn til Europa-Parlamentets beslutning og resultatet af drøftelserne i Rådet; for det andet at åbne mulighed for, at medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og Europol kan få adgang til den centrale Eurodacdatabase som led i forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser og for det tredje at gennemføre de nødvendige ændringer af forordning (EU) nr. 1077/2011. Forslaget afhjælper en strukturel informations- og kontrolmangel, som skyldes, at der på nuværende tidspunkt ikke findes et EU-redskab, der gør det muligt for de retshåndhævende myndigheder at afgøre, hvilken medlemsstat der råder over oplysninger om en asylansøger. Mens der i mange forskellige databaser i medlemsstaterne findes oplysninger om EU-borgere, som de retshåndhævende myndigheder i andre medlemsstater generelt har adgang til, er der ingen effektiv mulighed for, at de retshåndhævende myndigheder kan udveksle oplysninger om asylansøgere. Hensigten er nu at tillade retshåndhævende myndigheder at foretage søgninger i Eurodac med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. Det skal være muligt for de retshåndhævende myndigheder at anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger med dem, der opbevares i den centrale Eurodacdatabase, når de søger at fastslå en persons nøjagtige identitet eller at samle yderligere oplysninger om en person, der mistænkes for at have begået en alvorlig lovovertrædelse eller er offer for en lovovertrædelse. Fingeraftryksoplysninger er et vigtigt element, når en persons nøjagtige identitet skal fastslås, og de anerkendes generelt som en vigtig oplysningskilde med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. På grundlag af "hit"/"no hit" vil den retshåndhævende myndighed, der anmoder om oplysninger, blive informeret om, hvorvidt der findes tilgængelige oplysninger om den pågældende person i en anden medlemsstats nationale asyldatabase. I bekræftende fald kan der anmodes om yderligere oplysninger om personen fra denne medlemsstat ved anvendelse af de eksisterende retsakter om udveksling af oplysninger som f.eks. rammeafgørelse 2006/960/RIA om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. Sammenligning af de fingeraftryk, som medlemsstaternes udpegede retshåndhævende myndigheder og Europol har, med de fingeraftryk, der er lagret i Eurodacdatabasen, kan kun finde sted, når en sådan sammenligning er nødvendig i en konkret sag og under veldefinerede omstændigheder. Bestemmelserne om adgang til oplysninger og datasikkerhed tager også højde for adgangen til oplysninger til retshåndhævelsesformål. Det er derfor nødvendigt at ændre Eurodacforordningen med henblik på at indføje dette supplerende formål. General baggrund Med Haagprogrammet blev der opfordret til at forbedre den grænseoverskridende udveksling af oplysninger mellem retshåndhævende myndigheder, herunder ved at udvide adgangen til eksisterende registreringssystemer i Den Europæiske Union. Med Stockholmprogrammet blev der opfordret til at iværksætte en målrettet dataindsamling og udvikling af informationsudveksling og tilhørende redskaber, som er i overensstemmelse med behovene for retshåndhævelse. I de konklusioner, der blev vedtaget af det blandede udvalg på Rådets møde (retlige og indre anliggender) den 12.-13. juni 2007, opfordredes Kommissionen til snarest muligt at fremlægge de nødvendige forslag med henblik på under visse betingelser at give medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og Europol adgang til Eurodac som led i deres indsats for at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. Konsekvenserne af adgang til retshåndhævelsesformål som indføjet i dette ændrede forslag er vurderet i en konsekvensanalyse, der er vedlagt forslaget. Dette forslag ændrer ligeledes forordning (EU) nr. 1077/2011 (agenturforordningen) for at bringe det i overensstemmelse med nærværende forordning. 2. Sammenhæng med andre politikker Forslaget er helt i tråd med Haagprogrammet fra 2004, Stockholmprogrammet fra 2009, den europæiske pagt om indvandring og asyl vedtaget af Det Europæiske Råd på mødet den 15.‑16. oktober 2008 og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig for så vidt angår retten til asyl og beskyttelse af personoplysninger. Endvidere er nærværende forslag i tråd med meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om øget effektivitet, kompatibilitet og synergi blandt europæiske databaser inden for retlige og indre anliggender[10], hvori det bemærkes, at Rådet og de retshåndhævende myndigheder betragter interne sikkerhedsmyndigheders manglende adgang til oplysninger i VIS, SIS II om indvandring og Eurodac som en brist, der fører til yderst mangelfuld identificering af personer mistænkt for terrorhandlinger og alvorlige lovovertrædelser. Siden meddelelsen blev vedtaget i 2005, er VIS-afgørelsen blevet vedtaget for at give retshåndhævende myndigheder og Europol adgang til VIS-databasen. 3. Overensstemmelse med Charteret om grundlæggende rettigheder Respekten for de grundlæggende rettigheder er et retligt krav, der kan prøves ved Den Europæiske Unions Domstol. Når Den Europæiske Unions og medlemsstaternes institutioner, organer, agenturer og kontorer gennemfører EU-ret, er de bundet af EU's charter om grundlæggende rettigheder, der har samme retlige værdi som traktaterne. Respekten for de grundlæggende rettigheder er en betingelse for EU-retsakternes lovlighed. Der blev under udarbejdelsen taget fuldt hensyn til konsekvenserne for de grundlæggende rettigheder for at sikre, at forslaget er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, der er beskyttet af charteret. Den konsekvensanalyse, som er knyttet til forslaget, er baseret på grundige overvejelser om behørigt hensyn til retten til asyl og retten til beskyttelse af personoplysninger[11]. Med hensyn til retten til asyl, som er fastsat i charterets artikel 18, sætter ændringerne af forordningens bestemmelser om de oplysninger, der skal gives asylansøgerne om anvendelsen af Dublinsystemet, asylansøgerne i stand til effektivt at udøve deres ret til asyl. Den nye bestemmelse, der pålægger medlemsstaterne, at de i Eurodac skal angive det forhold, at de anvender skønsklausulerne i Dublinforordningen, letter kommunikationen mellem medlems­staterne og forebygger derfor uvished for asylansøgeren ved at skabe klarhed om, hvilken medlemsstat der behandler vedkommendes sag. Med hensyn til den særlige situation for personer, der søger om international beskyttelse, blev der givet udtryk for bekymring over, at oplysninger, der var uddraget af Eurodac med henblik på retshåndhævelse, kunne falde i hænderne på de lande, som ansøgerne var flygtet fra, og fra hvis side de frygtede at blive forfulgt. Det kunne have skadelige virkninger for ansøgeren og dennes slægtninge og venner og ville derfor kunne afskrække flygtninge fra overhovedet at indgive en formel ansøgning om international beskyttelse. Som følge af denne undersøgelse indeholder forslaget et særligt forbud mod at videregive personoplysninger, der er opnået i henhold til dette forslag, til tredjelande, organisationer og enheder. Derudover indeholder det bestemmelser om omfattende overvågning og evaluering. Evalueringen vil omfatte en vurdering af, om søgefunktionen til retshåndhævelsesformål har ført til en stigmatisering af dem, der søger om international beskyttelse. Forslaget begrænser derfor ikke retten til asyl som fastsat i charterets artikel 18. Med hensyn til beskyttelsen af personoplysninger, som er fastsat i charterets artikel 8, sikrer forslaget ved at skabe mulighed for en effektiv forvaltning af sletningen af data, at der ikke opbevares oplysninger på en sådan måde, at det er muligt at identificere de registrerede i et længere tidsrum end det, der er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil oplysningerne indsamles. Samme princip ligger til grund for den ændring, der består i en tilpasning af opbevaringsperioden for oplysninger om tredjelandsstatsborgere eller statsløse, hvis fingeraftryk er optaget i forbindelse med ulovlig passage af en ydre grænse, til den periode, for hvilken Dublinforordningen tildeler ansvar på grundlag af de samme oplysninger. Sammenligningen med Eurodacoplysninger med henblik på forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser udgør en begrænsning af retten til beskyttelse af personoplysninger, da disse formål ikke er kompatible med de formål, til hvilke oplysningerne oprindeligt blev indsamlet, og Eurodac blev etableret. Eurodac indeholder desuden oplysninger om enkeltpersoner, som i princippet ikke er mistænkt for at have begået nogen lovovertrædelse. Anvendelsen af Eurodacoplysninger til retshåndhævelse indebærer en ændring af formålet med de oplysninger, der er behandlet, og udgør et "indgreb" i retten til beskyttelse af oplysninger[12]. Som fastsat i charterets artikel 52, stk. 1, skal enhver begrænsning af retten til beskyttelse af personoplysninger være fastsat i lovgivningen, respektere denne rets væsentligste indhold, være nødvendig for at nå et mål af almen interesse, der er anerkendt af Unionen, eller beskytte andres rettigheder og friheder og stå i et rimeligt forhold til det mål, der forfølges, og ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det. Lovgivning, der fastsætter en sådan begrænsning, skal være formuleret tilstrækkeligt præcist til, at den enkelte kan tilpasse sin adfærd og være beskyttet mod vilkårlighed. Den skal ligeledes med tilstrækkelig tydelighed angive omfanget af det skøn, der indrømmes de kompetente myndigheder, og hvordan det skal udøves[13]. Forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser bidrager til etableringen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der af Unionen anerkendes som værende af fælles interesse i artikel 3, stk. 2, i TEUF. Ifølge artikel 8, stk. 2, i den europæiske menneskerettighedskonvention kan en offentlig myndighed også gøre indgreb i udøvelsen af en persons ret til privatlivets fred, såfremt det sker af hensyn til den nationale sikkerhed, den offentlige orden eller for at forebygge lovovertrædelser. Forslaget sikrer en mere effektiv og mindre indgribende foranstaltning, som sætter retshåndhævende myndigheder i stand til at fastslå, om en anden medlemsstat råder over oplysninger om en asylansøger. Efter de nuværende regler skal medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder bilateralt tage kontakt til alle de andre medlemsstater, der deltager i Eurodac, for at kunne afgøre, om en anden medlemsstat råder over oplysninger om en asylansøger. Den utilstrækkelige opklaring af lovovertrædelser under de nuværende regler kræver, at de retshåndhævende myndigheder får adgang til flere personoplysninger eller oplysninger om flere personer, end det er nødvendigt for at afgøre, om der foreligger relevante oplysninger. Forslaget omhandler effektive sikkerhedsforanstaltninger, der opvejer begrænsningen af retten til beskyttelse af personoplysninger. Sammenligningen af Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse sker efter en totrinsprocedure, da denne sammenligning kun kan finde sted efter en forudgående kontrol i henhold til Prümkriterierne, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA, og hvis denne kontrol giver et negativt resultat. Det betyder, at medlemsstater, der ikke har gennemført Rådets afgørelse 2008/615/RIA, ikke vil kunne foretage søgninger i Eurodac med henblik på retshåndhævelse. Sammenligningen med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse må desuden kun finde sted for at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser, hvis det er nødvendigt i en specifik sag som omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme og Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA om den europæiske arrestordre. Dette udelukker både sammenligning med Eurodacoplysninger i forbindelse med lovovertrædelser, der ikke er alvorlige, og en systematisk eller meget omfattende sammenligning af oplysninger. De udpegede retshånd­hævende myndigheder kan desuden kun kræve sammenligning med Eurodacoplysninger, hvis der er rimelig grund til at antage, at en sådan sammenligning i betydeligt omfang vil bidrage til forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af den pågældende lovovertrædelse. Ved modtagelsen af en sådan anmodning fra en retshåndhævende myndighed efterprøver en kontrolmyndighed, om de strenge krav til en anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse er opfyldt. Hvis kontrolmyndigheden godkender anmodningen, videresender den anmodningen til det nationale adgangspunkt, som vil behandle den i det centrale Eurodacsystem. Medlemsstaterne kan ikke gennemføre søgninger systematisk og rutinemæssigt. Som en supplerende sikkerhedsforanstaltning omfatter forslaget derfor en tretrinsprocedure for de myndigheder, der kan søge i Eurodac­systemet. EU's sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse vil give et "hit"-/"no hit"-resultat, dvs. den vil kun gøre det muligt at se, om en anden medlemsstat ligger inde med oplysninger om en asylansøger. Forslaget omfatter ikke nye muligheder for at behandle supplerende personoplysninger som opfølgning på et "hit". Forslaget fastlægger desuden strenge sikkerhedsforanstaltninger for at garantere sikkerheden for personoplysninger, der behandles, og indfører overvågning af sagsbehandlingen fra uafhængige offentlige databeskyttelsesmyndigheders side og dokumentation for alle de søgninger, der gennemføres. Det fastsættes også i forslaget, at behandling af alle personoplysninger fra Eurodac, der gennemføres af de retshåndhævende myndigheder efter udskrivning, er underlagt Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA. Enkeltpersoner bør have ret til indsigt, berigtigelse og klage, herunder adgang til retlig prøvelse, og behandlingen af oplysninger bør overvåges af offentlige uafhængige myndigheder. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (for så vidt angår alle behandlingsaktiviteter i Eurodac) og de nationale databeskyttelsesmyndigheder vil føre tilsyn med overholdelsen af databeskyttelsesloven og eventuelt håndhæve den. Begrænsningen af retten til beskyttelse af personoplysninger ved sammenligning med Eurodacoplysninger som omhandlet i nærværende forslag ledsages derfor af de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger til at garantere overholdelsen af de grundlæggende rettigheder. Databaser over asylansøgere kan indeholde fingeraftryksoplysninger for personer helt ned til 14 år, men børn på den alder er ikke strafferetligt ansvarlige i alle medlemsstater. Medlemsstaterne skal sikre, at hvis de ved søgning i sådanne databaser henter oplysninger om børn, som i henhold til deres nationale ret ikke er strafferetligt ansvarlige, skal disse oplysninger behandles lovligt og på en ikke-diskriminerende måde (i forhold til oplysninger om børn, der er borgere i den pågældende medlemsstat), idet der tages hensyn til barnets tarv. Forslaget er således i fuld overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig med hensyn til retten til asyl (artikel 18) og beskyttelse af personoplysninger (artikel 8). Forslaget er også i overensstemmelse med artikel 16 i TEUF, som garanterer, at enhver har ret til beskyttelse af personoplysninger om sig selv. 4. Resultat af høringer af interesserede parter og konsekvensanalyser I nærværende ændrede forslag er alle de bestemmelser, der blev foreslået i det bortfaldne udkast til Rådets afgørelse fra 2009, genindføjet. Herudover tilføjes der heri to tekniske bestemmelser vedrørende asylbestemmelserne[14]. Ingen af disse bestemmelser er nye, og de blev begge vurderet grundigt i konsekvensanalyserne til de foregående forslag fra 2008 og 2009. Derfor er der ikke foretaget nogen ny høring og konsekvensanalyse specifikt for nærværende forslag. Konsekvensanalyserne fra 2008 og 2009[15] har imidlertid stadig gyldighed. Kommissionen offentliggjorde i juni 2007 en grønbog om det fremtidige fælles europæiske asylsystem[16] med forslag til den fremtidige udformning af Dublin- og Eurodacforordningerne. I forbindelse med den vidtgående offentlige høring om grønbogen blev der modtaget 89 bidrag fra en bred vifte af interessenter. Kommissionens tjenestegrene drøftede resultaterne af evalueringsrapporten og en skitse over de planlagte ændringer af forordningen med medlemsstaterne i udvalget for indvandring og asyl (CIA) i marts 2008 samt på to uformelle ekspertmøder med medlemsstaternes aktører på asylområdet om evalueringsrapportens konklusioner i oktober 2007 og i april 2008. UNHCR, Det Europæiske Råd for Flygtninge og Personer i Eksil samt Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev ligeledes hørt under forberedelsen af ændringerne af forordningen. Under udarbejdelsen af forslagene fra 2008 om forbedret anvendelse af Eurodac og de ændrede forslag fra 2009 vedrørende adgang til retshåndhævelse konsulterede Kommissionen de stater, der anvender Dublinreglerne, dvs. medlemsstaterne, Island, Norge og Schweiz samt Europol, ved hjælp af to spørgeskemaer og et ekspertmøde, der fandt sted i Bruxelles den 25.‑26. september 2007. På dette møde havde eksperterne mulighed for at præcisere svarene i spørgeskemaet og uddybe deres holdninger. Derudover hørte Kommissionen flere tværstatslige organisationer, ikke-statslige organisationer og andre eksperter, der arbejder på asylområdet på et møde i Bruxelles den 8. oktober 2007. Endelig hørte Kommissionen repræsentanter for de nationale databeskyttelsesmyndigheder i de stater, der gennemfører Dublinreglerne, samt Europols fælles kontrolinstans og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse på et møde i Bruxelles den 11. oktober 2007. Da Liechtenstein kun for kort tid siden har gennemført Dublinreglerne, har det ikke været muligt at høre Liechtenstein om dette forslag. Forslaget fra 2009 var vedlagt en konsekvensanalyse med en udtømmende liste over de konsulterede parter. 5. Forslagets juridiske aspekter Dette forslag ændrer det ændrede forslag fra 2010 til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] - KOM(2010) 555. Dette forslag ændrer også Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det foreliggende ændrede forslag har hjemmel i artikel 78, stk. 2, litra e), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedrørende kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for at behandle en ansøgning om asyl eller subsidiær beskyttelse, som er den TEUF-artikel, der svarer til retsgrundlaget i det oprindelige forslag (artikel 63, stk. 1, litra a), i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab). Hertil kommer, at artikel 87, stk. 2, litra a), heri anvendes som retsgrundlag for så vidt angår sammenholdelse, opbevaring, behandling, analyse og udveksling af relevante oplysninger med henblik på retshåndhævelse, og artikel 88, stk. 2, litra a), udgør retsgrundlaget for så vidt angår Europols aktivitetsområde og opgaver omfattende sammenholdelse, opbevaring, behandling, analyse og udveksling af oplysninger. Afsnit V i TEUF finder ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige og Irland, medmindre disse to lande træffer anden beslutning i overensstemmelse med protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og TEUF. Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 er bindende for Det Forenede Kongerige og Irland, da de i medfør af ovennævnte protokol har meddelt deres ønske om at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af den forordning. Disse medlemsstaters stilling i forhold til den gældende forordning berører ikke deres mulige deltagelse i forhold til den ændrede forordning. Ifølge protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, deltager Danmark ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger, der foreslås inden for rammerne af afsnit V i TEUF (bortset fra "foranstaltninger, der udpeger de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser, eller foranstaltninger vedrørende en ensartet udformning af visa"). Danmark deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da Danmark imidlertid anvender den nuværende Eurodacforordning som følge af en international aftale[17], som Danmark indgik med Fællesskabet i 2006, skal Danmark i overensstemmelse med aftalens artikel 3 meddele Kommissionen, hvorvidt landet ønsker at gennemføre indholdet af den ændrede forordning. Med forslaget opretholdes de foregående forslags ændringer vedrørende afskaffelse af det udvalg, der er omhandlet i forordningens artikel 22. 6. Forslagets virkning for medlemsstater, der ikke er medlemmer af eu, men er associeret med Dublinsystemet Sideløbende med, at flere stater, der ikke er medlemmer af EU, er blevet associeret med Schengenreglerne, har Fællesskabet/EU indgået eller er i færd med at indgå flere aftaler, hvorved disse lande også tilknyttes Dublinsystemet og Eurodacreglerne: – aftalen om Islands og Norges associering, indgået i 2001[18] – aftalen om Schweiz' associering, indgået den 28. februar 2008[19] – aftalen om Liechtensteins associering, undertegnet den 18. juni 2011[20]. For at skabe rettigheder og forpligtelser mellem Danmark - der som nævnt ovenfor er associeret med Dublin-/Eurodacbestemmelserne i form af en international aftale - og de associerede lande nævnt ovenfor, er der mellem Fællesskabet og de associerede lande indgået aftaler om yderligere to instrumenter[21]. I overensstemmelse med ovennævnte tre aftaler accepterer de associerede lande Dublin-/Eurodacreglerne og deres videreudvikling uden undtagelse. De deltager ikke i vedtagelsen af retsakter, der ændrer eller bygger på Dublinreglerne (dvs. heller ikke nærværende forslag), men giver inden for en given frist Kommissionen meddelelse om deres beslutning om, hvorvidt de efterkommer indholdet af sådanne retsakter, når de er vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet. Hvis Norge, Island, Schweiz eller Liechtenstein ikke ønsker at acceptere en retsakt, der ændrer eller bygger på Dublin-/Eurodacreglerne, finder den såkaldte guillotineklausul anvendelse, og de respektive aftaler opsiges, medmindre det blandede udvalg oprettet som følge af aftalerne træffer anden afgørelse med enstemmighed. Anvendelsesområdet for de ovennævnte associeringsaftaler med Island, Norge, Schweiz og Liechtenstein og den parallelle aftale med Danmark dækker ikke adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse. Som i forslaget fra 2009 fastsætter nærværende forslag, at sammenligning af fingeraftryks­oplysninger under anvendelse af Eurodac kun kan finde sted, hvis anvendelsen af de nationale fingeraftryksdatabaser og andre medlemsstaters elektroniske databaser over fingeraftryk, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA (Prümaftalerne), har givet negative resultater. Denne regel indebærer, at hvis en medlemsstat ikke har gennemført ovennævnte rådsafgørelse og ikke kan gennemføre kontrol i henhold til Prümkriterierne, kan den heller ikke foretage en søgning i Eurodac med henblik på retshåndhævelse. På tilsvarende vis kan associerede lande, der ikke har gennemført eller ikke deltager i Prümaftalerne, ikke søge i Eurodac. 7. Nærmere redegørelse for forslaget Henvisningerne til "blokering" af oplysninger blev ændret i det omarbejdede forslag fra 2008 til "markering" af oplysninger vedrørende personer, der har opnået international beskyttelse. I henhold til den oprindelige forordning forblev oplysninger om personer, der var indrømmet international beskyttelse, i Eurodacsystemet, men var blokerede. Eurodacsystemet registrerede derfor, når der var hit vedrørende fingeraftryk af personer, der havde opnået international beskyttelse, men medlemsstaterne blev ikke informeret herom. Ifølge det nye forslag skulle disse oplysninger i stedet "markeres" med henblik på at informere medlemsstaterne, hvis der var et hit vedrørende en markeret registreret person. Dette for at informere medlemsstaterne, hvis en person, der allerede havde opnået international beskyttelse, skulle forsøge at indgive en ny asylansøgning. Flere af ændringerne af forslaget fra 2010 er taget direkte fra det bortfaldne forslag fra september 2009 om adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse. Dette afsnit er opdelt på ændringer af den resterende del af forslaget og ændringer, der i store træk er inspireret af forslaget fra september 2009, inklusive artikelhenvisningerne for at lette sammenligning. De bestemmelser, der er taget fra forslaget fra september 2009, er følgende: Artikel 1, stk. 2, om fastlæggelse af betingelser - fra artikel 1 i forslaget fra september 2009 Artikel 5 om udpegede myndigheder med adgang til Eurodacoplysninger - fra artikel 3 i forslaget fra 2009, bortset fra tydeliggjort overskrift. Artikel 6 om kontrolmyndigheder, der skal sikre, at betingelserne for at anmode om sammenligninger af fingeraftryk med Eurodacoplysninger er opfyldt - fra artikel 4 i forslaget fra september 2009. Artikel 7 om Europol - fra artikel 5 i forslaget fra september 2009. Kapitel VI (artikel 19-22) om proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse - fra artikel 6 til 9 i forslaget fra september 2009. Artikel 33 om databeskyttelse, artikel 34 om datasikkerhed, artikel 35 om forbud mod videregivelse af oplysninger og artikel 36 om registrering og videregivelse af oplysninger - fra artikel 10 til 13 i forslaget fra september 2009. Artikel 39, stk. 3, om udgifter i forbindelse med forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af nogen af de lovovertrædelser, der er defineret i denne forordning - fra artikel 14 i forslaget fra september 2009. Artikel 40, stk. 8 og 9, om årlig rapportering om adgang til Eurodac med henblik på retshåndhævelse - ændrede udgaver af artikel 17, stk. 1 og 3, i forslaget fra september 2009. Artikel 43 om informering af de udpegede myndigheder og kontrolmyndighederne - fra artikel 16 i forslaget fra september 2009. De bestemmelser, der hverken var indeholdt i forslaget fra september 2009 eller fra 2010, er følgende: Artikel 2, stk. 1, indeholder yderligere definitioner angående it-agenturet og Europol og arten af terrorhandlinger og lovovertrædelser. Artikel 2, stk. 2 og 4, tydeliggør med henblik på databeskyttelse, hvornår direktiv 95/46/EF og hvordan rammeafgørelse 2008/977/RIA anvendes. Artikel 29 - brochuren er forbedret med henblik på at sikre, at den er nemt tilgængelig og skrevet på et sprog, ansøgeren forstår. Kapitel VIII (artikel 38) omfatter flere ændringer af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Artikel 41 - "og Europol" er tilføjet i artiklen om sanktioner. I den omarbejdede udgave er henvisningerne til "forvaltningsmyndigheden" erstattet med "agenturet" 8. Virkninger for budgettet Nærværende forslag medfører en teknisk ændring af Eurodacs centrale system for at skabe mulighed for at foretage sammenligninger til retshåndhævelsesformål. En ny funktion, der tillader søgning på grundlag af et latent aftryk, foreslås også. Fra forslaget fra 2010 beholder dette forslag forbedringerne af systemet, hvad angår nye, asylfokuserede funktioner vedrørende oplysninger om den registreredes status (hvilket var resultatet af forhandlinger i Rådet). Finansieringsoversigten vedlagt dette forslag afspejler denne ændring og er ligeledes gyldig for bestemmelserne om medlemsstaternes retshånd­hævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terror­handlinger og andre alvorlige lovovertrædelser (KOM(2009) 344). De anslåede ikke-administrative omkostninger på 2,415 mia. EUR (2,771 mia. EUR inkl. udgifter til administration/menneskelige ressourcer) omfatter 3 års teknisk vedligeholdelse og består i it-relaterede ydelser, software og hardware og dækker også opgradering og særlig indretning af systemet for at gøre det muligt at foretage søgninger til retshåndhævelsesformål tillige med ændringer af det oprindelige system til asylformål uden relevans for adgangen med henblik på retshåndhævelse. Beløbene i det omarbejdede Eurodacforslag, der blev vedtaget den 10. september 2009, er bibeholdt i store træk og kun ændret lidt for at tage hensyn til personaleomkostningerne i it-agenturet. På grund af de relativt begrænsede samlede omkostninger vil der ikke blive anmodet om yderligere ressourcer eller ændring af budgettet for GD for Indre Anliggender, og finansieringen vil ske over eksisterende budgetposter - enten for it-agenturet eller over budgettet for GD for Indre Anliggender. 9. Nærhedsprincippet Da problemerne i tilknytning til asyl og beskyttelse af flygtninge er af tværnational karakter, er EU godt placeret til inden for rammerne af det fælles europæiske asylsystem at foreslå løsninger på spørgsmål som ovennævnte og dermed problemer i tilknytning til Eurodacforordningen. Selv om der allerede med den forordning, der blev vedtaget i 2000, blev indført en stor grad af harmonisering, er der stadig mulighed for at udvikle den støtte, som Eurodac bidrager med til gennemførelsen af Dublinforordningen. Det synes klart, at forvaltningen af en EU-database, som blev oprettet for at bidrage til gennemførelsen af en forordning, der omhandler asylansøgeres tværnationale bevægelser, kræver en indsats på EU-plan. Der er også behov for en ændring af Eurodacforordningen for at tilføje endnu et formål med systemet, nemlig at tillade adgang til oplysninger lagret i den centrale Eurodac med henblik på at bekæmpe terrorisme og kriminalitet. Dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne, da en sådan ændring kun kan foreslås af Kommissionen. 10. Proportionalitetsprincippet Konsekvensanalyserne i tilknytning til forslagene fra 2008 og 2009[22] vurderede hver valgmulighed i forhold til de indkredsede problemer, så der fremkom et ideelt forhold mellem praktisk værdi og nødvendige tiltag. Det blev konkluderet, at valget af en EU-indsats ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå målet, nemlig at løse de kortlagte problemer. Den relevante konsekvensanalyse konkluderede, at hvis de retshåndhævende myndigheder hurtigt, sikkert, præcist og omkostningseffektivt skal kunne undersøge, om der foreligger oplysninger om asylansøgere i medlemsstaterne og i givet fald hvor, er det nødvendigt at give dem adgang til Eurodac. Til at fastslå eller kontrollere en asylansøgers nøjagtige identitet er der ingen effektive alternativer til Eurodac, som sætter de retshåndhævende myndigheder i stand til at opnå samme resultat. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 2008/0242 (COD) Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] ð og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed sikkerhed og retfærdighed ï (Omarbejdet udgave) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 78, stk. 2, litra e), artikel 63, nr. 1, litra a), ð artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, litra a), ï under henvisning til forslag fra Kommissionen[23], under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse[24], under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[25], Ö efter den almindelige lovgivningsprocedure, og Õ ud fra følgende betragtninger: ò ny (1) Der bør foretages en række væsentlige ændringer af Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11. december 2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen[26] og af Rådets forordning (EF) nr. 407/2002 af 28. februar 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2725/2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen[27]. Forordningerne bør af klarhedshensyn omarbejdes. ê 2725/2000/EF betragtning 1 (1) Medlemsstaterne har ratificeret Genève-konventionen af 28. juli 1951 som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967 vedrørende flygtninges retsstilling. ê 2725/2000/EF betragtning 2 (tilpasset) (2) Medlemsstaterne har indgået konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, undertegnet i Dublin den 15. juni 1990, (i det følgende benævnt "Dublin-konventionen"). òny (2) En fælles asylpolitik, herunder et fælles europæisk asylsystem, er en grundlæggende del af Den Europæiske Unions målsætning om gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er åbent for personer, der på grund af omstændighederne berettiget søger international beskyttelse i Unionen. (3) Det Europæiske Råd vedtog på sit møde den 4. november 2004 Haagprogrammet, som fastsætter de mål, der skal realiseres på området frihed, sikkerhed og retfærdighed i perioden 2005-2010. Den europæiske pagt om indvandring og asyl vedtaget af Det Europæiske Råd på dets møde den 15. og 16. oktober 2008 opfordrede til at fuldføre gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem ved at indføre en ensartet asylprocedure med fælles garantier og vedtage en ensartet status både for flygtninge og for personer, der bevilges subsidiær beskyttelse. ê 2725/2000/EF betragtning 3 (tilpasset) ðny (4) Med henblik på anvendelsen af Dublinkonventionen Ö Rådets forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs][28] Õ, er det nødvendigt at fastslå asylansøgernes identitet ð identiteten af personer, der søger om international beskyttelse, ï og identiteten af personer, der pågribes i forbindelse med ulovlig passage af Fællesskabets Ö Unionens ydre grænser Õ. Med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen Ö Rådets forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] Õ, særlig artikel 1018, stk. 1, litra c) og e) b) og d), er det ligeledes ønskeligt, at hver medlemsstat kan kontrollere, om en udlænding, Ö tredjelandsstatsborger eller statsløs Õ, der opholder sig ulovligt på dens område, har søgt asyl ð om international beskyttelse ï i en anden medlemsstat. ê 2725/2000/EF betragtning 4 (5) Fingeraftryk er et vigtigt element, når de pågældendes nøjagtige identitet skal fastslås. Det er derfor nødvendigt at oprette et system til sammenligning af deres fingeraftryksoplysninger. ê 2725/2000/EF betragtning 5 (tilpasset) ðny (6) Til det formål er det nødvendigt at oprette et system benævnt "Eurodac", som består af en central enhed ð et centralt system ï, der skal oprettes i Kommissionen, og som skal drive en central edb-database med fingeraftryksoplysninger, samt de elektroniske midler til videregivelse mellem medlemsstaterne og den centrale database ð det centrale system, herefter benævnt "kommunikationsinfrastrukturen" ï. òny (7) I Haagprogrammet blev der opfordret til, at adgangen til eksisterende registreringssystemer i Den Europæiske Union forbedres. Herudover blev der i Stockholmprogrammet opfordret til, at der iværksættes en målrettet dataindsamling og udvikling af informationsudvekslingen og redskaberne hertil, som skal styres af behovene for retshåndhævelse. (8) I forbindelse med bekæmpelsen af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser er det af afgørende betydning, at de retshåndhævende myndigheder råder over så fuldstændige og ajourførte oplysninger som muligt, for at de kan udføre deres arbejde. Oplysningerne i Eurodac er nødvendige for at kunne forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. Oplysningerne i Eurodac bør derfor på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, være til rådighed for medlemsstaternes udpegede myndigheder og Europol med henblik på sammenligninger. (9) Kommissionen anførte i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 24. november 2005 om øget effektivitet, kompatibilitet og synergi blandt europæiske databaser inden for retlige og indre anliggender[29], at myndigheder, der er ansvarlige for national sikkerhed, kunne få adgang til Eurodac i nærmere afgrænsede tilfælde, hvor der er en begrundet mistanke om, at gerningsmanden til en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse har søgt asyl. I meddelelsen fastslog Kommissionen, at det af hensyn til proportionalitetsprincippet kræves, at der med henblik herpå kun kan søges i Eurodac, når der foreligger et tungtvejende hensyn til den offentlige sikkerhed, dvs. hvis den forbryder eller terrorist, der skal identificeres, har begået en så forkastelig handling, at det kan retfærdiggøres at søge i en database, hvor der registreres personer med ren straffeattest, og den konkluderede, at tærsklen for, hvornår myndigheder med ansvar for intern sikkerhed kan foretage søgninger i Eurodac, derfor altid skal være væsentligt højere end tærsklen for søgning i databaser over forbrydere. (10) Desuden skal Europol spille en nøglerolle i samarbejdet mellem medlemsstaternes myndigheder vedrørende efterforskning af kriminalitet på tværs af grænserne til støtte for kriminalitetsforebyggelse, analyser og efterforskning på EU-plan. Europol bør derfor også have adgang til Eurodacoplysninger inden for rammerne af sine opgaver i overensstemmelse med afgørelse 2009/371/RIA om oprettelse af den europæiske politienhed (Europol)[30]. (11) Eftersom Eurodac blev oprettet for at lette anvendelsen af Rådets forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs], vil det, hvis der gives adgang til Eurodac med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser, udgøre en ændring i forhold til det oprindelige formål med Eurodac, og en sådan ændring griber ind i retten til respekt for privatlivets fred, for så vidt angår de personer, hvis personoplysninger behandles i Eurodac. Et sådant indgreb skal ske i henhold til loven, og loven skal være formuleret tilstrækkeligt præcist til, at borgerne kan indrette deres adfærd herefter, og skal beskytte den enkelte mod vilkårlighed og med tilstrækkelig klarhed angive omfanget af det skøn, der indrømmes de kompetente myndigheder, og bestemme, hvordan skønnet skal udøves. Ethvert indgreb skal i et demokratisk samfund anses for nødvendigt for at opnå et lovligt formål, og indgrebet skal stå i et rimeligt forhold til det lovlige formål, der forfølges med det. (12) Det oprindelige formål med oprettelsen af Eurodac omfattede ikke muligheden for at anmode om sammenligning af oplysninger med databasen på grundlag af et latent aftryk, som er det spor af fingeraftryk, der kan findes på et gerningssted, men muligheden herfor er af afgørende betydning inden for politisamarbejde. Muligheden for at sammenligne et latent aftryk med de fingeraftryksoplysninger, der er lagret i Eurodac, vil give de myndigheder, medlemsstaterne har udpeget, et særdeles værdifuldt redskab til at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser, for eksempel når de eneste beviser, der findes på et gerningssted, er latente aftryk. (13) I denne forordning fastsættes desuden betingelserne for, hvilke anmodninger om sammenligning af fingeraftryksoplysninger med oplysninger i Eurodac med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser der bør tillades, og de nødvendige garantier, der skal sikre beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder af respekt for privatlivets fred, for så vidt angår de personer, hvis personoplysninger behandles i Eurodac. (14) For at sikre lige behandling af alle ansøgere og personer, der nyder international beskyttelse, samt sikre sammenhæng med gældende EU-ret vedrørende asyl, navnlig Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse[31] og forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs], er det hensigtsmæssigt at udvide anvendelsesområdet for denne forordning til også at omfatte ansøgere om subsidiær beskyttelse og personer, der nyder subsidiær beskyttelse. ê 2725/2000/EF betragtning 6 (tilpasset) ðny (15) Det er også nødvendigt at pålægge medlemsstaterne straks at tage ð og videregive ï fingeraftryk af ð fingeraftryksoplysninger om ï alle asylansøgere ð ansøgere om international beskyttelse ï samt af alle udlændinge Ö tredjelandsstatsborgere eller statsløse Õ, der pågribes i forbindelse med ulovlig passage af en medlemsstats ydre grænse, hvis de er fyldt 14 år. ê 2725/2000/EF betragtning 7 (tilpasset) ðny (16) Det er nødvendigt at fastsætte præcise regler for videregivelsen af disse fingeraftryksoplysninger til den centrale enhed ð det centrale system ï, registreringen af disse fingeraftryksoplysninger og andre relevante oplysninger i den centrale enhed ð det centrale system ï, opbevaring af oplysningerne, sammenligning af oplysningerne med andre fingeraftryksoplysninger, videregivelse af resultaterne af sammenligningen og blokering ð mærkning ï og sletning af de registrerede oplysninger. Disse regler kan være forskellige for, og bør være specielt tilpasset til, de enkelte kategorier af udlændinge Ö tredjelandsstatsborgere og statsløse Õ. òny (17) Når der opnås hit i Eurodac, bør de kontrolleres af en fingeraftryksekspert for at sikre en præcis ansvarsfastsættelse i henhold til forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs]. ê 2725/2000/EF betragtning 8 (tilpasset) ðny (18) Udlændinge Ö Tredjelandsstatsborgere eller statsløse Õ, der har søgt asyl ð om international beskyttelse ï i én medlemsstat, kan i mange år have mulighed for at søge asyl ð om international beskyttelse ï i en anden medlemsstat. Den periode, som den centrale enhed ð det centrale system ï højst bør opbevare fingeraftryksoplysningerne i, bør derfor være temmelig lang. Da de fleste udlændinge Ö tredjelandsstatsborgere og statsløse Õ, som har opholdt sig i Fællesskabet Ö Den Europæiske Union Õ i adskillige år, vil have opnået fast status eller endog statsborgerskab i en medlemsstat inden for denne periode, bør en periode på ti år for opbevaring af fingeraftryksoplysninger anses for rimelig. ê 2725/2000/EF betragtning 9 (tilpasset) (19) Opbevaringsperioden bør være kortere i visse situationer, hvor der ikke er behov for at opbevare fingeraftryksoplysningerne så længe. Fingeraftryksoplysningerne bør slettes øjeblikkeligt, når en udlænding Ö tredjelandsstatsborger eller statsløs Õ opnår statsborgerskab i en medlemsstat. òny (20) Det er hensigtsmæssigt at lagre oplysningerne vedrørende de personer, der oprindeligt fik registreret deres fingeraftryk i Eurodac ved indgivelse af deres ansøgning om international beskyttelse, og som har opnået international beskyttelse i en medlemsstat, så oplysninger, der registreres ved indgivelse af en ansøgning om international beskyttelse, kan sammenlignes med dem. (21) Det europæiske agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011[32] ("agenturet"), har fået pålagt Kommissionens opgaver vedrørende den operationelle drift af Eurodac i henhold til denne forordning og visse opgaver vedrørende kommunikationsinfrastrukturen fra det tidspunkt, hvor agenturet indleder sin virksomhed (1. december 2012). Agenturet bør påtage sig de opgaver, det får pålagt i henhold til denne forordning, og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1077/2011 bør følgelig ændres. Desuden bør Europol have observatørstatus på agenturets bestyrelsesmøder, når et spørgsmål vedrørende anvendelsen af denne forordning om adgang til søgning i Eurodac for de udpegede myndigheder i medlemsstaterne og for Europol med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser er på dagsordenen. Europol bør kunne udpege en repræsentant til agenturets rådgivende gruppe vedrørende Eurodac. (22) Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union ("vedtægten for tjenestemænd") og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union ("ansættelsesvilkårene"), jf. forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (samlet benævnt "vedtægten") bør finde anvendelse på alt personale i agenturet, som arbejder med forhold, der vedrører denne forordning. ê 2725/2000/EF betragtning 10 (tilpasset) ðny (23) Det er nødvendigt helt klart at fastlægge det ansvar, der påhviler henholdsvis Kommissionen ð og agenturet ï for så vidt angår den centrale enhed ð det centrale system og kommunikationsinfrastrukturen ï, og medlemsstaterne for så vidt angår anvendelse af oplysninger databehandling og datasikkerhed samt adgang til og berigtigelse af de registrerede oplysninger. òny (24) Det er nødvendigt at udpege de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt de nationale centrale adgangspunkter, hvorigennem anmodninger om sammenligning med Eurodacoplysninger indgives, og at føre en liste over de operative enheder inden for de udpegede myndigheder, som er bemyndigede til at anmode om en sådan sammenligning særligt med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA af 13. juni 2002 om bekæmpelse af terrorisme[33] og andre alvorlige lovovertrædelser som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne[34]. (25) Anmodninger om sammenligning med data, der er lagret i den centrale Eurodacdatabase, skal indgives af de operative enheder inden for de udpegede myndigheder til de nationale adgangspunkter via kontrolmyndigheden og skal være begrundede. De operative enheder inden for de udpegede myndigheder, som er bemyndigede til at anmode om sammenligninger med Eurodacdata, skal ikke fungere som kontrolmyndighed. Kontrolmyndighederne bør have ansvar for at sikre, at de betingelser for at få adgang, der er fastsat i denne forordning, fuldt ud er opfyldt. Kontrolmyndighederne bør derefter videresende anmodningen om sammenligning via det nationale adgangspunkt til det centrale Eurodacsystem, efter at de har kontrolleret, at alle betingelser for at få adgang er opfyldt. I ekstraordinære hastetilfælde, hvor det er nødvendigt tidligt at få adgang til oplysninger for at reagere på en specifik og reel trussel i forbindelse med terrorhandlinger eller alvorlig kriminalitet, bør kontrolmyndigheden behandle anmodningen omgående og først foretage kontrollen bagefter. (26) For at beskytte personoplysninger og udelukke systematiske sammenligninger, som bør være forbudt, bør behandlingen af Eurodacoplysninger kun finde sted fra sag til sag, og når det er nødvendigt med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger. Endvidere bør der kun gives adgang, når sammenligning med medlemsstaternes nationale databaser og andre medlemsstaters elektroniske databaser over fingeraftryk, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænse­overskridende kriminalitet[35], har givet negative resultater. Det forudsætter, at Rådets afgørelse er blevet gennemført, da det ikke skal være tilladt at foretage checks i Eurodac med henblik på retshåndhævelse, hvis ovennævnte foranstaltninger ikke først er truffet. Et sådant særligt tilfælde foreligger navnlig, når anmodningen om sammenligning angår en nærmere bestemt konkret situation eller en nærmere bestemt konkret fare, som har forbindelse til en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse, eller angår nærmere angivne personer, som der er vægtige grunde til at antage vil begå eller har begået terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser. Et sådant særligt tilfælde foreligger også, når anmodningen om sammenligning angår en person, der har været offer for en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse. De udpegede myndigheder og Europol bør således kun anmode om at foretage sammenligninger med Eurodacdatabasen, når de har rimelig grund til at tro, at en sådan sammenligning vil kunne tilvejebringe oplysninger, der i væsentlig grad vil kunne hjælpe dem med at forebygge, opdage eller efterforske en terrorhandling eller en anden alvorlig strafbar handling. (27) Hvis den anmodende medlemsstat fastslår, at Eurodacoplysninger vedrører en mindreårig, kan den anmodende medlemsstat kun anvende disse oplysninger i henhold til landets lovgivning vedrørende mindreårige og pligten til først og fremmest at tage hensyn til, hvad der er bedst for barnets tarv. ê 2725/2000/EF betragtning 11 (tilpasset) (28) Fællesskabets Ö Unionens Õ ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med anvendelsen af Eurodacsystemet vil være underlagt de relevante bestemmelser i traktaten. Det er derfor nødvendigt at fastsætte specifikke regler for medlemsstaternes ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med anvendelsen af systemet. ê 2725/2000/EF betragtning 12 (tilpasset) (29) Målet for de påtænkte foranstaltninger er, at der i Kommissionen oprettes et system til sammenligning af fingeraftryksoplysninger til støtte for gennemførelsen af Fællesskabets asylpolitik; denne opgave kan ifølge sagens natur ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne selv og kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet Ö nærhedsprincippet Õ, jf. traktatens artikel 5, bedre gennemføres på fællesskabsplan Ö EU-plan Õ. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette disse mål. ê 2725/2000/EF betragtning 15 (tilpasset) ðny (30) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[36] bør finde anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurodacsystemet Ö i medfør af denne forordning Õ ð , medmindre denne behandling foretages af medlemsstaternes udpegede myndigheder med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser ï. òny (31) Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager[37] finder anvendelse på al behandling af personoplysninger foretaget af medlemsstaternes udpegede myndigheder med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser i medfør af denne forordning. ê 2725/2000/EF betragtning 16 (16) Efter traktatens artikel 286 finder direktiv 95/46/EF også anvendelse på Fællesskabets institutioner og organer. Da den centrale enhed oprettes i Kommissionen, finder nævnte direktiv anvendelse på denne enheds behandling af personoplysninger. ê 2725/2000/EF betragtning 17 (32) Principperne i direktiv 95/46/EF med hensyn til beskyttelse af fysiske personers rettigheder og frihedsrettigheder, især retten til privatlivets fred, i forbindelse med behandling af personoplysninger bør suppleres eller præciseres, navnlig for så vidt angår visse sektorer. òny (33) Videregivelse af oplysninger, der er opnået i henhold til denne forordning, til tredjelande, internationale organisationer og private enheder bør forbydes for at sikre retten til asyl og for at beskytte ansøgere om international beskyttelse mod at få deres oplysninger videregivet til et tredjeland. Dette forbud berører ikke medlemsstaternes ret til at videregive sådanne oplysninger til tredjelande, som Rådets forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] finder anvendelse på, for derved at sikre, at medlemsstaterne har mulighed for at samarbejde med disse tredjelande med henblik på denne forordning. (34) Nationale myndigheder, der har beføjelser til at føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger, bør kontrollere lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger, og den fælles kontrolinstans, der er oprettet ved Europolafgørelsen, bør kontrollere lovligheden af Europols databehandling. (35) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[38], særlig artikel 21 og 22 vedrørende fortrolighed og behandlingssikkerhed, finder anvendelse på den behandling af personoplysninger, som Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer foretager i medfør af denne forordning. Visse punkter bør dog præciseres, hvad angår ansvaret for behandlingen af oplysninger og tilsynet med databeskyttelsen. (36) Det er hensigtsmæssigt, at de nationale tilsynsmyndigheder kontrollerer, at medlemsstaternes behandling af personoplysninger er lovlig, mens Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, jf. artikel 41 i forordning (EF) nr. 45/2001, bør kontrollere Unionens institutioners, organers, kontorers og agenturers aktiviteter, hvad angår behandlingen af personoplysninger i medfør af denne forordning. ê 2725/2000/EF betragtning 18 ðny (37) Eurodacs virke bør overvåges og evalueres ð med jævne mellemrum ï ê 2725/2000/EF betragtning 19 (tilpasset) ðny (38) Medlemsstaterne bør indføre en sanktionsordning Ö , der er effektiv, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, Õ for at straffe brug behandlingen af oplysninger, der er registreret i den centrale database ð det centrale system ï , i modstrid med Eurodacs formål. òny (39) Det er nødvendigt, at medlemsstaterne oplyses om situationen med hensyn til særlige asylprocedurer for at lette en hensigtsmæssig anvendelse af forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs]. (40) Denne forordning overholder og skal anvendes i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. Denne forordning respekterer således fuldt ud individets ret til beskyttelse af egne personoplysninger og retten til asyl. (41) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Hvad angår Danmark, udgør denne forordning – dog med undtagelse af proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43 ‑ en ændring af Eurodacforordningen i betydningen i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Danmark om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i Danmark eller en anden EU-medlemsstat, og om Eurodac til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen[39]. I henhold til aftalens artikel 3 skal Danmark derfor meddele Kommissionen, hvorvidt landet ønsker at gennemføre indholdet af ændringerne eller ej, og i givet fald skaber denne forordning i henhold til international ret gensidige forpligtelser mellem Danmark og Den Europæiske Union. Når den omarbejdede forordning er vedtaget, og med forbehold af, at der vedtages en kommissionshenstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger, vil Danmark blive spurgt om, hvorvidt landet ønsker at indlede forhandlinger om supplerende aftaler, der også omfatter proceduren for sammenligning og videregivelse med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43. (42) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, [deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige/har Det Forenede Kongerige meddelt, at landet ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning]. (43) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, [deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland/har Irland meddelt, at landet ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning]. (44) For så vidt angår Republikken Island og Kongeriget Norge udgør denne forordning – dog med undtagelse af proceduren for sammenligning og videregivelse med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43 ‑ en ny foranstaltning i forbindelse med Eurodac i betydningen i aftalen mellem det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge[40]. Hvis de beslutter at gennemføre denne forordning i deres interne retsorden, bør denne forordning derfor anvendes på de gensidige forbindelser mellem Republikken Island og Kongeriget Norge og på deres forbindelse med Den Europæiske Unions medlemsstater. Når den omarbejdede forordning er vedtaget, og med forbehold af, at der vedtages en kommissionshenstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger, vil Republikken Island og Kongeriget Norge blive spurgt om, hvorvidt de ønsker at indlede forhandlinger om supplerende aftaler, der også omfatter proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43. (45) For så vidt angår Den Schweiziske Føderation udgør denne forordning – dog med undtagelse af proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43 ‑ en ny foranstaltning i forbindelse med Eurodac i betydningen i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz[41]. Hvis landet beslutter at gennemføre denne forordning i sin interne retsorden, bør denne forordning derfor anvendes på forbindelserne mellem Den Schweiziske Føderation og Den Europæiske Unions medlemsstater. Når den omarbejdede forordning er vedtaget, og Kommissionen har vedtaget en henstilling om Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger, vil Den Schweiziske Føderation blive spurgt om, hvorvidt landet ønsker at indlede forhandlinger om supplerende aftaler, der også omfatter proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43, med forbehold af at der indgås en særskilt aftale om anvendelse af de relevante bestemmelser i Rådets afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde. (46) For så vidt angår Fyrstendømmet Liechtenstein udgør denne forordning – dog med undtagelse af proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43 ‑ en ny foranstaltning i forbindelse med Eurodac i betydningen i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz[42]. Hvis landet beslutter at gennemføre denne forordning i sin interne retsorden, bør denne forordning derfor anvendes på forbindelserne mellem Fyrstendømmet Liechtenstein, Den Schweiziske Føderation og Den Europæiske Unions medlemsstater. Når den omarbejdede forordning er vedtaget, og med forbehold af, at der vedtages en kommissionshenstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger, vil Fyrstendømmet Liechtenstein blive spurgt om, hvorvidt landet ønsker at indlede forhandlinger om supplerende aftaler, der også omfatter proceduren for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, jf. artikel 5, 6, 19-22, 33 og 36, artikel 39, stk. 3, artikel 40, stk. 8, og artikel 43, med forbehold af at der indgås en særskilt aftale om anvendelse af de relevante bestemmelser i Rådets afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde. ê 2725/2000/EF betragtning 22 (tilpasset) (47) Denne forordnings geografiske anvendelsesområde bør begrænses, således at det svarer til det geografiske anvendelsesområde for Dublinkonventionen Ö forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] Õ — ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Formålet med Eurodac 1. Der oprettes et system, benævnt "Eurodac", hvis formål er at lette fastsættelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen Ö forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] Õ er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning ð ansøgning om international beskyttelse ï, der indgives ð af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs ï i en medlemsstat, samt på anden måde lette anvendelsen af Dublinkonventionen Ö Dublinforordningen Õ på de betingelser, der er fastsat i denne forordning. 2. Eurodac omfatter: a) den centrale enhed, der er omhandlet i artikel 3 b) en central elektronisk database, hvori de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, artikel 8, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, behandles med henblik på sammenligning af asylansøgeres fingeraftryksoplysninger samt fingeraftryksoplysninger af de i artikel 8, stk. 1, og artikel 11, stk. 1, omhandlede kategorier af udlændinge c) midler til videregivelse af oplysninger mellem medlemsstaterne og den centrale database. 2. I denne forordning fastsættes desuden betingelserne for, at medlemsstaternes udpegede myndigheder og Den Europæiske Politienhed (Europol) kan anmode om at sammenligne fingeraftryksoplysninger med de oplysninger, der er lagret i den centrale Eurodacdatabase med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 3. Uden at det i øvrigt berører oprindelsesmedlemsstatens anvendelse behandling af oplysninger, som er bestemt til Eurodac, i databaser oprettet i henhold til denne medlemsstats nationale ret, må fingeraftryksoplysninger og andre personoplysninger kun behandles i Eurodac til de i Dublin-konventionens artikel 15, stk. 1, omhandlede formålð , der er omhandlet i denne forordning og i Dublinforordningens artikel 32, stk. 1 ï. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny Artikel 2 Definitioner 1. I denne forordning forstås ved: a) "Ö Dublinforordningen ÕDublinkonventionen": konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, undertegnet i Dublin den 15. juni 1990 Ö Rådets forordning (EU) nr. […/…] [om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs] Õ b) "ð ansøger om international beskyttelse ï asylansøger": en udlænding Ö tredjelandsstatsborger eller en statsløs Õ, der har indgivet en asylansøgning, eller på hvis vegne en sådan asylansøgning er indgivet ð en ansøgning om international beskyttelse som defineret i artikel 2, litra g), i Rådets direktiv 2004/83/EF, og som der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om ï. c) "oprindelsesmedlemsstat": i) med hensyn til en asylansøger Ö en person, der er omfattet af artikel 6 Õ, den medlemsstat, der videregiver personoplysningerne til den centrale enhed ð det centrale system ï og modtager resultaterne af sammenligningen ii) med hensyn til en person, som er omfattet af artikel 811, den medlemsstat, der videregiver personoplysningerne til den centrale enhed ð det centrale system ï iii) med hensyn til en person, som er omfattet af artikel 1114, den medlemsstat, der videregiver personoplysningerne til den centrale enhed ð det centrale system ï og modtager resultaterne af sammenligningen ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny (d) "flygtning" ð "en person, der har fået international beskyttelse"ï: Ö en tredjelandsstatsborger eller statsløs Õ person, der er anerkendt som flygtning i overensstemmelse med Genève-konventionen om flygtninge af 28. juli 1951, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967 ð berettiget til international beskyttelse som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 2004/83/EF ï e) "hit": den centrale enheds ð det centrale systems ï konstatering af, at der ved sammenligning på et eller flere punkter er overensstemmelse mellem de fingeraftryksoplysninger, der er registreret i databasen Ö den centrale database Õ, og de fingeraftryk, en medlemsstat har videregivet vedrørende en person, idet medlemsstaterne dog er forpligtet til i medfør af artikel 418, stk. 64, omgående at kontrollere resultaterne af sammenligningen. òny f) "det nationale adgangspunkt": det udpegede nationale system, der kommunikerer med det centrale system g) "agentur": det agentur, der blev oprettet ved forordning (EU) nr. 1077/2011 h) "Europol": Den Europæiske Politienhed, der blev oprettet ved afgørelse 2009/371/RIA i) "Eurodacoplysninger": alle fingeraftryksoplysninger, der er lagret i den centrale database i henhold til artikel 11 og artikel 16, stk. 2 j) "terrorhandling": lovovertrædelser i henhold til national ret, der svarer til eller må ligestilles med de lovovertrædelser, der er nævnt i artikel 1-4 i rammeafgørelse 2002/475/RIA k) "alvorlige lovovertrædelser": de former for kriminalitet, der svarer til eller må ligestilles med de lovovertrædelser, der nævnes i artikel 2, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA, hvis de kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år i henhold til national ret l) "fingeraftryksoplysninger": fingeraftryksoplysninger om samtlige fingre eller i det mindste af pegefingeren, og hvis denne mangler, aftryk af samtlige andre fingre, eller latente aftryk. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 2. De udtryk, der er defineret i artikel 2 i direktiv 95/46/EF, anvendes i den samme betydning i nærværende forordning ð , medmindre medlemsstaternes udpegede myndigheder behandler personoplysninger med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser ï. 3. Medmindre andet er fastsat, anvendes de udtryk, der er defineret i artikel 12 i Dublinkonventionen Ö Dublinforordningen Õ, i den samme betydning i nærværende forordning. òny 4. De udtryk, der er defineret i artikel 2 i rammeafgørelse 2008/977/EF, anvendes i den samme betydning i nærværende forordning, medmindre medlemsstaternes udpegede myndigheder behandler personoplysninger med henblik på at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser i medfør af denne forordning. ê 2725/2000/EF (tilpasset) Artikel 3 Den centrale enhed Ö Systemarkitektur og grundlæggende principper Õ 1. Der oprettes en central enhed i Kommissionen, der på medlemsstaternes vegne er ansvarlig for driften af den centrale database, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b). Den centrale enhed udstyres med et edb-system til identifikation af fingeraftryk. òny 1. Eurodac omfatter: a) en central elektronisk database (det centrale system) med fingeraftryksoplysninger, der omfatter – en central enhed – et beredskabssystem b) en kommunikationsinfrastruktur mellem det centrale system og medlemsstaterne, der sikrer et krypteret virtuelt netværk forbeholdt Eurodacoplysninger (kommunikations­infrastrukturen) 2. Hver medlemsstat har ét nationalt adgangspunkt. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 2.3. Den centrale enheds ð Det centrale systems ï behandling af oplysninger om asylansøgere, personer, der er omfattet af artikel 8, og personer, der er omfattet af artikel 119, 14 og 17, sker på oprindelsesmedlemsstatens vegne og på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, Ö og adskilles ved brug af hensigtsmæssige tekniske midler Õ. ê 2725/2000/EF artikel 1, stk. 2, andet afsnit (tilpasset) ðny 4. De regler, der gælder for Eurodac, finder ligeledes anvendelse på de operationer, som medlemsstaterne foretager fra videregivelsen af oplysninger til den centrale enhed ð det centrale system ï, indtil der gøres brug af resultaterne af sammenligningen. ê 2725/2000/EF artikel 4, stk. 1, andet punktum (tilpasset) ðny 5. Proceduren for optagelse af fingeraftryk fastlægges ð og anvendes ï efter den pågældende medlemsstats nationale praksis og i overensstemmelse med de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastlagt i ð Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder ï i den europæiske menneskerettighedskonvention og i De Forenede Nationers konvention om barnets rettigheder. òny Artikel 4 Operationel forvaltning 1. Agenturet er ansvarligt for den operationelle forvaltning af Eurodac. Agenturet sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at den bedste disponible teknologi, på grundlag af en costbenefitanalyse, til enhver tid anvendes til det centrale system. 2. Agenturet er desuden ansvarligt for følgende opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen: a) tilsyn b) sikkerhed c) koordinering af forbindelserne mellem medlemsstaterne og udbyderen. 3. Kommissionen er ansvarlig for alle øvrige opgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen, særlig: a) opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen b) anskaffelse og fornyelse c) kontraktforhold. 4. Inden agenturet påtager sig sine pligter, er Kommissionen ansvarlig for alle de opgaver, der pålægges agenturet i henhold til denne forordning. 5. Den operationelle forvaltning af Eurodac omfatter alle de opgaver, der er nødvendige for, at Eurodac kan fungere 24 timer i døgnet alle ugens 7 dage i henhold til denne forordning, navnlig den vedligeholdelse og tekniske udvikling, der er nødvendig for at sikre, at systemet fungerer på et driftsmæssigt tilfredsstillende niveau, især hvad angår den tid, der kræves til søgninger i det centrale system. 6. Agenturet anvender relevante regler for tavshedspligt eller tilsvarende fortrolighedskrav i forbindelse med alt personale, der skal arbejde med Eurodacoplysninger, jf. dog artikel 17 i forordning (EØF) nr. 31, (Euratom) nr. 11[43]. Denne pligt består fortsat, når de pågældende medarbejdere er fratrådt deres stilling, eller deres aktiviteter er ophørt. òny Artikel 5 Udpegede myndigheder, der har ret til adgang til retshåndhævelsesformål 1. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der har tilladelse til at få adgang til Eurodacoplysninger i henhold til denne forordning. De udpegede myndigheder er de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. 2. Hver medlemsstat fører en liste over de udpegede myndigheder. 3. På nationalt plan fører hver medlemsstat en liste over de operative enheder inden for de udpegede myndigheder, der har tilladelse til at anmode om sammenligninger med Eurodacoplysninger gennem det nationale adgangspunkt. Artikel 6 Kontrolmyndigheder 1. Hver medlemsstat udpeger ét statsligt organ til kontrolmyndighed. Kontrolmyndighederne er de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. 2. Kontrolmyndighederne sikrer, at betingelserne for at anmode om sammenligninger af fingeraftryk med Eurodacoplysninger er opfyldt. Det er kun kontrolmyndigheden, der har tilladelse til at videresende anmodninger om sammenligninger af fingeraftryk til det nationale kontaktpunkt, som kommunikerer med det centrale system. Artikel 7 Europol 1. Europol udpeger en specialiseret enhed med hertil bemyndigede Europolembedsmænd, der skal fungere som dens kontrolmyndighed og udpeger i samråd med en medlemsstat det nationale adgangspunkt i den pågældende medlemsstat til at indsende Europols anmodninger om sammenligning af fingeraftryksoplysninger til det centrale system. 2. Europol udpeger en operativ enhed, der har tilladelse til at anmode om sammenligninger med Eurodacoplysninger gennem dets udpegede nationale adgangspunkt. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny Artikel 8 3 ÖStatistiske oplysninger Õ 3. 1. Den centrale enhed Ö Agenturet Õ udarbejder hvert kvartal ð hver måned ï en statistik over sit Ö det centrale systems Õ arbejde med angivelse af ð navnlig ï: a) antallet af videregivne datasæt om asylansøgere og de personer, der er omfattet af artikel 9, stk. 1, artikel 8, stk. 1, og artikel 11, stk. 1, artikel 14, stk. 1 og artikel 17, stk. 1 b) antallet af hits med hensyn til asylansøgere ð ansøgere om international beskyttelse ï, der har indgivet asylansøgning ð en ansøgning om international beskyttelse ï i en anden medlemsstat c) antallet af hits med hensyn til personer, der er omfattet af artikel 814, stk. 1, og som på et senere tidspunkt har indgivet en asylansøgning ð ansøgning om international beskyttelse ï d) antallet af hits med hensyn til personer, der er omfattet af artikel 1117, stk. 1, og som på et tidligere tidspunkt har indgivet en asylansøgning ð ansøgning om international beskyttelse ï i en anden medlemsstat e) antallet af fingeraftryksoplysninger, som den centrale enhed ð det centrale system ï ð gentagne gange ï har måttet anmode om at få udleveret på ny, fordi de fingeraftryksoplysninger, der oprindeligt blev videregivet, ikke egnede sig til en sammenligning i edb-systemet til identifikation af fingeraftryk. òny (f) antallet af anmodninger om mærkning og fjernelse af mærkning, der er sendt i henhold til artikel 18, stk. 1 og 2 g) antallet af hits, der har været for de i artikel 18, stk. 1, omhandlede personer i henhold til denne artikels litra b) og d). ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 2. Ved udgangen af hvert år opstilles der en statistik, der sammenfatter de kvartalsstatistikker, ð månedsstatistikkerne for det pågældende år ï som Eurodac har udarbejdet, siden den indledte sit virke, med angivelse af, hvor mange hits der har været for de personer, der er nævnt i henholdsvis litra b), c) og d). ðStatistikken skal indeholde særskilte angivelser for hver enkelt medlemsstat. ï 4. Den centrale enhed kan efter proceduren i artikel 23, stk. 2, pålægges at udføre visse statistiske opgaver på grundlag af de oplysninger, som den centrale enhed behandler. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny KAPITEL II ASYLANSØGERE Ö ANSØGERE OM INTERNATIONAL BESKYTTELSE Õ Artikel 9 4 Indsamling, videregivelse og sammenligning af fingeraftryk 1. Medlemsstaterne optager omgående fingeraftryk af samtlige fingre af alle asylansøgere ð ansøgere om international beskyttelse ï, der er fyldt 14 år, og videregiver straks ð snarest muligt og senest 72 timer efter, at ansøgningen om international beskyttelse som defineret i Dublinforordningens artikel 20, stk. 2, er indgivet, ï Ö disse sammen med Õ de i artikel 5, stk. 1, litra a)-f) 11. litra b)-g), omhandlede oplysninger til den centrale enhed ð det centrale system ï . òny ðManglende overholdelse af tidsfristen på 72 timer fritager ikke medlemsstaterne for deres pligt til at optage og videresende fingeraftrykkene til det centrale system. Når fingerspidsernes tilstand ikke gør det muligt at optage fingeraftryk af en kvalitet, der kan bruges til hensigtsmæssig sammenligning i medfør af denne forordnings artikel 25, optager oprindelsesmedlemsstaten på ny ansøgerens fingeraftryk og sender dem igen snarest muligt og senest 48 timer efter vellykket fingeraftryksoptagelse. ï ê 2725/2000/EF 2) De i artikel 5, stk. 1, omhandlede oplysninger registreres omgående i den centrale database af den centrale enhed, eller hvis de tekniske betingelser herfor er opfyldt, direkte af oprindelsesmedlemsstaten. òny 2. Når det ikke er muligt at optage fingeraftryk for en ansøger på grund af foranstaltninger truffet af hensyn til ansøgerens helbred eller til beskyttelsen af folkesundheden, optager og videresender medlemsstaterne som en undtagelse fra stk. 1 ansøgerens fingeraftryk snarest muligt og senest 48 timer efter, at disse hensyn ikke længere er nødvendige. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny 3. De i artikel 511, stk. 1, litra ba), omhandlede fingeraftryksoplysninger, som videregives af en medlemsstat, Ö med undtagelse af dem, der videregives i henhold til artikel 10, litra b), Õ sammenlignes i den centrale enhed ð det centrale system automatisk ï med de fingeraftryksoplysninger, der er videregivet af andre medlemsstater, og som allerede er lagret i den centrale database 4. Den centrale enhed ð Det centrale system ï sørger på anmodning af en medlemsstat for, at den i stk. 3 omhandlede sammenligning ud over fingeraftryksoplysninger fra andre medlemsstater også omfatter oplysninger, som den pågældende medlemsstat selv tidligere har videregivet. 5. Den centrale enhed ð Det centrale system ï videregiver straks ð automatisk ï hittet eller det negative resultat af sammenligningen til oprindelsesmedlemsstaten. Hvis der er tale om et hit, skal den centrale enhed ð det centrale system ï for alle datasæt, der svarer til hittet, videregive de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1 ð 8, litra a)-g), sammen med den mærkning, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1, hvis det er relevant ï; de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra b), videregives dog kun, hvis de lå til grund for hittet. Resultatet af sammenligningen kan sendes direkte tilbage til oprindelsesmedlemsstaten, hvis de tekniske betingelser herfor er opfyldt. 7. Gennemførelsesbestemmelserne om fastsættelse af de procedurer, der er nødvendige for anvendelsen af stk. 1-6, vedtages efter proceduren i artikel 22, stk. 1. ò ny Artikel 10 Oplysninger om den registreredes status Følgende oplysninger sendes til det centrale system med henblik på opbevaring, jf. artikel 9, med henblik på videregivelse i medfør af artikel 9, stk. 5: a) Når en ansøger om international beskyttelse eller en anden person, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1, litra d), i Dublinforordningen, ankommer til den ansvarlige medlemsstat som følge af en overførsel i medfør af en afgørelse efter anmodning om tilbagetagelse som omhandlet i artikel 24 i Dublinforordningen, ajourfører den ansvarlige medlemsstat sit datasæt, som er registreret i overensstemmelse med artikel 8, for den pågældende ved at tilføje vedkommendes ankomstdato. b) Når en ansøger om international beskyttelse eller en anden person ankommer til den ansvarlige medlemsstat som følge af en overførsel i medfør af en afgørelse efter anmodning om tilbagetagelse som omhandlet i artikel 22 i Dublinforordningen, sender den ansvarlige medlemsstat i henhold til denne forordnings artikel 11 et datasæt vedrørende den pågældende person med angivelse af ankomstdato. c) Så snart oprindelsesmedlemsstaten kan fastslå, at den pågældende person, hvis data er registreret i Eurodac i henhold til denne forordnings artikel 11, har forladt medlemsstaternes område, opdaterer den sit datasæt, som er registreret i henhold til denne forordnings artikel 11, for den pågældende ved at tilføje det tidspunkt, hvor den pågældende forlod medlemsstaternes område for derved at gøre det lettere at anvende Dublinforordningens artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 5. d) Så snart oprindelsesmedlemsstaten sikrer, at den pågældende person, hvis data er registreret i Eurodac i henhold til artikel 11, har forladt medlemsstaternes område, i overensstemmelse med den afgørelse om tilbagesendelse eller afgørelse om udsendelse, den traf efter tilbagetrækningen eller afvisningen af ansøgningen, jf. Dublinforordningens artikel 19, stk. 3, opdaterer den sit datasæt, som er registreret i henhold til artikel 11, for den pågældende ved at tilføje det tidspunkt, hvor den pågældende blev udsendt af eller forlod medlemsstaternes område. (e) Den medlemsstat, der påtager sig ansvaret i henhold til Dublinforordningens artikel 17, stk. 1, opdaterer sit datasæt, som er registreret i henhold til denne forordnings artikel 11, for den pågældende ved at tilføje det tidspunkt, hvor afgørelsen om at behandle ansøgningen blev truffet. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny Artikel 11 5 Registrering af oplysninger 1. I den centrale enhed ð det centrale system ï registreres kun følgende oplysninger: ab) fingeraftryksoplysninger ba) oprindelsesmedlemsstat, samt sted og dato for indgivelse af asylansøgningen ð ansøgningen om international beskyttelse; i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 10, litra b), er ansøgningsdatoen den dato, der er indlæst af den medlemsstat, der har overført ansøgeren ï c) køn d) det referencenummer, oprindelsesmedlemsstaten bruger e) dato for optagelse af fingeraftrykkene f) dato for videregivelse af oplysningerne til den centrale enhed ð det centrale system ï g) dato for indlæsning af oplysningerne i den centrale database òny g) operatørens brugernavn ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny h) nærmere oplysninger om modtageren/modtagerne af de videregivne oplysninger og dato(er) for videregivelse. h) når det i henhold til artikel 10, litra a) eller b), er relevant, datoen for den pågældendes ankomst efter en vellykket overførsel i) når det i henhold til artikel 10, litra c), er relevant, datoen, hvor den pågældende forlod medlemsstaternes område j) når det i henhold til artikel 10, litra d), er relevant, datoen, hvor den pågældende forlod eller blev udsendt fra medlemsstaternes område k) når det i henhold til artikel 10, litra e), er relevant, datoen, hvor der blev truffet beslutning om at behandle ansøgningen. 2. Når oplysningerne er blevet registreret i den centrale database, tilintetgør den centrale enhed de databærere, der blev anvendt til at videregive oplysningerne, medmindre oprindelsesmedlemsstaten anmoder om at få dem tilbage. Artikel 12 6 Lagring af oplysninger Alle datasæt som omhandlet i artikel 5, stk. 1, 11 lagres i den centrale enhed ð det centrale system ï i ti år fra den dato, hvor de pågældende fingeraftryk blev optaget. Efter udløbet af denne periode sletter den centrale enhed ð det centrale system ï automatisk de pågældende oplysninger fra den centrale enhed ð det centrale system ï. Artikel 13 7 Sletning af oplysninger før tiden 1. Oplysninger om en person, som har opnået statsborgerskab i en af medlemsstaterne inden udløbet af den i artikel 6 omhandlede periode, slettes fra den centrale enhed ð det centrale system ï i overensstemmelse med artikel 15 27, stk. 3 4, så snart oprindelsesmedlemsstaten bliver klar over, at den pågældende har opnået et sådant statsborgerskab. òny 2. Det centrale system informerer samtlige oprindelsesmedlemsstater, hvis en anden oprindelsesmedlemsstat, der har registreret et hit med oplysninger, som de videregav vedrørende de personer omhandlet i artikel 9, stk. 1, eller artikel 14, stk. 1, har slettet oplysninger af de årsager, der er angivet i stk. 1. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny KAPITEL III UDLÆNDINGE Ö TREDJELANDSSTATSBORGERE ELLER STATSLØSE Õ, DER PÅGRIBES I FORBINDELSE MED ULOVLIG PASSAGE AF EN YDRE GRÆNSE Artikel 14 8 Indsamling og videregivelse af fingeraftryksoplysninger 1. Medlemsstaterne optager i overensstemmelse med de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastlagt i den europæiske menneskerettighedskonvention og i De Forenede Nationers konvention om barnets rettigheder omgående fingeraftryk af samtlige fingre af alle udlændinge Ö tredjelandsstatsborgere eller statsløse Õ, der er fyldt 14 år, og som pågribes af de kompetente kontrolmyndigheder i forbindelse med ulovlig passage af grænsen til den pågældende medlemsstat ad land-, sø- eller luftvejen efter at være kommet fra et tredjeland, og som ikke afvises ð , eller som fysisk forbliver på medlemsstaternes område uden at være varetægtsfængslet, indespærret eller på anden vis frihedsberøvet i hele tidsrummet mellem pågribelsen og udsendelsen på grundlag af afgørelsen om afvisning ï. 2. Den pågældende medlemsstat videregiver straks ð snarest muligt og inden 72 timer efter pågribelsen ï til den centrale enhed ð det centrale system ï følgende oplysninger vedrørende de i stk. 1 omhandlede udlændinge Ö tredjelandsstatsborgere eller statsløse Õ, som ikke afvises: ab) fingeraftryksoplysninger ba) oprindelsesmedlemsstat, sted og dato for pågribelsen c) køn d) det referencenummer, oprindelsesmedlemsstaten bruger e) dato for optagelse af fingeraftrykkene f) dato for videregivelse af oplysningerne til den centrale enhed ð det centrale system ï ê 2725/2000/EC (adapted) ð ny g) operatørens brugernavn 3. Som en undtagelse fra stk. 2 og vedrørende personer, der pågribes under de omstændigheder, der er omhandlet i stk. 1, og som fysisk forbliver på medlemsstaternes område, men er varetægtsfængslet, indespærret eller frihedsberøvet efter deres pågribelse længere end 72 timer, foretages videregivelsen af de oplysninger, der er nærmere angivet i stk. 2, for disse personer inden deres løsladelse fra varetægtsfængsling, indespærring eller anden frihedsberøvelse. 4. Manglende overholdelse af den i stk. 2 omhandlede tidsfrist på 72 timer fritager ikke medlemsstaterne for deres pligt til at optage og videresende fingeraftrykkene til det centrale system. Når fingerspidsernes tilstand ikke gør det muligt at optage fingeraftryk af en kvalitet, der kan bruges til hensigtsmæssig sammenligning i medfør af artikel 25, optager oprindelsesmedlemsstaten på ny den pågældendes fingeraftryk og sender dem igen snarest muligt og senest 48 timer efter vellykket fingeraftryksoptagelse. 5. Når det ikke er muligt at optage fingeraftryk for den pågældende på grund af foranstaltninger truffet af hensyn til vedkommendes helbred eller til beskyttelsen af folkesundheden, optager og videresender den berørte medlemsstat personens fingeraftryk inden for den i stk. 2 fastsatte tidsfrist, når disse hensyn ikke længere er nødvendige, jf. dog stk. 1. ê 2725/2000/EF (tilpasset) ðny Artikel 15 9 Registrering af oplysninger 1. De i artikel 5, stk. 1, litra g), og artikel 8 14, stk. 2, omhandlede oplysninger registreres i den centrale enhed ð det centrale system ï. Med forbehold af artikel 8 3, stk. 3, registreres oplysninger, der videregives til den centrale enhed ð det centrale system ï i henhold til artikel 8 14, stk. 2, udelukkende med henblik på sammenligning med oplysninger om asylansøgere ð ansøgere om international beskyttelse ï, som efterfølgende videregives til den centrale enhed ð det centrale system ï. Den centrale enhed ð Det centrale system ï sammenligner ikke oplysninger, der videregives til den Ö det Õ i henhold til artikel 8 14, stk. 2, med oplysninger, der tidligere er registreret i den centrale enhed ð det centrale system ï, eller med oplysninger, der efterfølgende videregives til den centrale enhed ð det centrale system ï i henhold til artikel 8 14, stk. 2. 2. Procedurerne i artikel 4, stk. 1, andet punktum, artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, samt de bestemmelser, der fastsættes i henhold til artikel 4, stk. 7, finder anvendelse. For så vidt angår sammenligning af de oplysninger om asylansøgere ð ansøgere om international beskyttelse ï, som efterfølgende videregives til den centrale enhed ð det centrale system ï, med de i stk. 1 omhandlede oplysninger, finder procedurerne i artikel 4, stk. 3, 5 og 6 9, stk. 3 og 5, og artikel 25, stk. 4, anvendelse. Artikel 16 10 Lagring af oplysninger 1. Alle datasæt vedrørende en udlænding Ö tredjelandsstatsborger eller statsløs Õ som omhandlet i artikel 8 14, stk. 1, lagres i den centrale enhed ð det centrale system ï i to ð et ï år fra den dato, hvor udlændingens Ö tredjelandsstatsborgerens eller den statsløses Õ fingeraftryk blev optaget. Efter udløbet af denne periode sletter den centrale enhed ð det centrale system ï automatisk de pågældende oplysninger fra den centrale enhed ð det centrale system ï. 2. Oplysninger om en udlænding Ö tredjelandsstatsborger eller statsløs Õ som omhandlet i artikel 8 14, stk. 1, slettes i overensstemmelse med artikel 15 28, stk. 3, omgående fra den centrale enhed ð det centrale system ï, hvis Ö så snart Õ oprindelsesmedlemsstaten inden udløbet af den i stk. 1 nævnte toårige ð etårige ï periode får kendskab til et af følgende forhold: a) udlændingen Ö tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse Õ har fået opholdstilladelse b) udlændingen Ö tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse Õ har forladt medlemsstaternes område c) udlændingen Ö tredjelandsstatsborgeren eller den statsløse Õ har opnået statsborgerskab i en af medlemsstaterne. òny 3. Det centrale system oplyser samtl