36. minder om, at antipersonnelminer er et vedvarende problem i Mellemamerika, og at de er en alvor-
lig hindring for udviklingen; påpeger, at det er derfor vigtigt at afsætte særlige bevillinger til minerydnings-
programmer;
37. glæder sig over Kommissionens beslutning om en gang om året at informere Parlamentet og med-
lemsstaterne om gennemførelsen af programmet og vil nøje følge udviklingen i regionen;
38. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer og regeringerne i Honduras, Nicaragua, Guatemala, El Salvador og Costa Rica.
12. Fælles standarder for asylprocedurer
A5-0123/2000
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens arbejdsdokument om fælles standarder for
asylprocedurer (SEK(1999)271 Ddash C5-0157/1999Ddash 1999/2148(COS))
Europa-Parlamentet,
9dash der henviser til Kommissionens arbejdsdokument (SEK(1999) 271 9dash C5-0157/1999),
9dash der henviser til EF-traktatens afsnit IV, artikel 61 ff.,9dash der henviser til EU-traktaten, særlig artikel 2 og 6,9dash der henviser til den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende
frihedsrettigheder af 4. november 1950,
9dash der henviser til Genève-konventionen om flygtninges retsstilling af 28. juli 1951, som ændret ved New
York-protokollen af 31. januar 1967,
9dash der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne af 10. december 1948,9dash der henviser til FN’s konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf af 10. december 1984,
9dash der henviser til Rådets resolution af 20. juni 1995 om mindstegarantier for behandling af asylsager(
1),
9dash der henviser til Dublin-konventionen af 15. juni 1990 om fastlæggelse af, hvilken stat der er ansvarlig
for behandling af en asylansøgning, der indgives i et af EU’s medlemslande,
9dash der henviser til den handlingsplan for indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed,
der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Wien den 11.-12. december 1998(2),
9dash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999, sær-
lig punkt 2, 3, 4, 8 og 11-27,
9dash der henviser til sine tidligere beslutninger om indvandring og asyl,9dash der henviser til de igangværende drøftelser om udarbejdelse af et charter om de grundlæggende rettig-
heder i Den Europæiske Union,
9dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,9dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre
Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked (A5-0123/2000),
(1) EFT C 274 af 19.9.1996, s. 13.
(2) EFT C 19 af 23.1.1999, s.1.1.3.2001 DA C 67/301 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den 15. juni 2000
A. der henviser til, at de forberedende drøftelser om Fællesskabets lovgivningstiltag inden for asylpolitik-
ken børe være så objektive og fri for ideologiske overvejelser som muligt, og at der bør tages hensyn
til kravene fra de nationale myndigheder, der har ansvaret for den praktiske gennemførelse, samt
behovene hos dem, der ansøger om at få anerkendt deres status som flygtninge,
B. der henviser til, at det er nødvendigt, at man, før man behandler Fællesskabets fremtidige lovgivnings-
instrumenter, beskæftiger sig indgående med den faktiske asylsituation i Den Europæiske Unions med-
lemsstater, en situation, der er præget af en række skævheder og forskelle i behandlingen af asylan-
søgere, især i forbindelse med hvordan de modtages, og kriterierne for anerkendelse af
flygtningestatus,
C. der henviser til, at det i mange tilfælde må konstateres, at der er tale om uretmæssige forsøg på uret-
mæssig udnyttelse af asylretten med det formål at få adgang til landene i indvandringsøjemed,
D. minder om, at den minimumsbeskyttelse, som er indeholdt i Genève-konventionen om flygtninges
retsstilling, også er bindende for EU, jf. EF-traktatens artikel 63, stk. 1;
E. der henviser til, at der ved udarbejdelsen af bestemmelserne for det fælles europæiske asylsystem ikke
blot bør tages hensyn til Genève-konventionen, men også til andre internationale aftaler samt den nye
EF-traktat, som ændret ved Amsterdam-traktaten,
F. der henviser til, at der, hvad angår de eksterne forbindelser, desuden bør føres en politik, der tager
sigte på at bevare freden, forebygge konflikter og forhindre krænkelser af menneskerettighederne, og
at FN’s Højkommissariat for Flygtninge (UNHRC) og ngo’er skal inddrages i analysen af årsagerne tilflugt samt i udarbejdelsen af rapporter om situationen i oprindelseslandene,
G. der henviser til, at det er af stor betydning, at der stilles pålidelige og sammenlignelige statistikker til
rådighed vedrørende asylforholdene i medlemsstaterne og ansøgerlandene, samt til det værdifulde
arbejde, som UNHRC hidtil har udført på dette område,
H. der henviser til, at ikke kun den nødvendige fremskyndelse af de administrative og retslige aktiviteter,
men også nødvendigheden af at beskytte asylansøgernes værdighed bør danne grundlag for den nye
harmoniserede asylprocedure,
I. der henviser til, at asylansøgningerne ikke er ligeligt fordelt mellem EU’s medlemsstater, og at et lille
antal medlemsstater derfor bærer de største byrder i forbindelse med modtagelsen af flygtninge, og at
harmoniseringen af asylproceduren i Unionen derfor skal suppleres med en byrdefordelingspolitik,
1. opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at rationalisere planlægningen i forbindelse med fore-
læggelsen af lovgivningsinitiativer, jf. EF-traktatens artikel 63, stk. 1 og 2, ved at foreslå følgende:
a) et direktiv, der skal vedtages inden for en frist på to år, om normerne for modtagelse af asylansøgere,
(især med hensyn til økonomisk hjælp, indkvartering og lægehjælp), betingelserne for at opnå flygt-
ningestatus og proceduren for tilkendelse eller frakendelse af denne status,
b) en forordning, der skal vedtages inden for en frist på to år, om gennemførelse på EU-plan af Dublin-
systemet, hvor man skal søge at finde mere effektive mekanismer med henblik på at fastslå medlems-
staternes beføjelser, og hvor man skal tage hensyn til flygtningens ønske om, at der af familiemæssigeårsager indledes asylprocedure i en bestemt medlemsstat efter eget valg; denne forordning bør samtidig
indeholde bestemmelser til sikring af en retfærdig byrdefordeling medlemsstaterne imellem; på længere
sigt skal bestemmelserne i Eurodac-forordningen, eventuelt i tilpasset form, indarbejdes i denne forord-
ning,
c) et direktiv om midlertidig beskyttelse af fordrevne personer, borgerkrigsflygtninge, de facto-flygtninge
og andre personer, der har behov for international beskyttelse, og som i givet fald skal garanteres
langfristet beskyttelse og opholdsret; dette instrument kan muligvis foreslås inden for en frist på tre
år og bør også tage højde for princippet om en retfærdig og rimelig byrdefordeling,
d) bestemmelserne vedrørende en ligelig og passende fordeling af indsatsen til fordel for fordrevne per-
soner og »de facto-flygtninge« kan enten indgå i det i litra c) nævnte direktiv eller gøres til genstand for
en specifik forordning;C 67/302 DA 1.3.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. juni 2000
2. er af den opfattelse, at der bør skelnes strengt mellem asylansøgeres indrejse i henhold til Genève-
konventionen, indvandring af økonomiske eller andre årsager og midlertidig modtagelse af flygtninge fra
kriseområder;
3. kræver, at følgende grundlæggende procedurekrav og betingelser skal indgå i enhver fremtidig fælles
asylprocedure:
9dash retten til adgang til asylproceduren,
9dash retten til en personlig samtale med henblik på en vurdering af omstændighederne omkring ansøg-
ningen,
9dash retten til at forblive på asyllandets territorium, indtil der er truffet en endelig afgørelse,
9dash retten til med opsættende virkning at appellere til en domstol eller et appelorgan i tilfælde af en
negativ afgørelse;
4. kræver, at der i enhver fremtidig fælles asylprocedure skal indgå følgende forpligtelser for myndig-
hederne:
9dash en upartisk og objektiv undersøgelse af ansøgningen foretaget af en fuldt ud kvalificeret myndighed,9dash skriftlig besked om afgørelser til ansøgeren på et sprog, som vedkommende forstår,
9dash adgang for ansøgeren igennem hele proceduren til juridisk rådgivning og om nødvendigt tolkning
samt mulighed for at kontakte UNHCR og ikke-statslige organisationer,
9dash fastsættelse af særlige procedurebestemmelser for grupper med særlige behov, f.eks. kvindelige asylan-
søgere uden ledsagelse, torturofre, ofre for seksuelle overgreb, mindreårige uden ledsagelse, handicap-
pede og ældre;
5. mener, at adgang til territoriet og til asylproceduren er af største betydning for det fremtidige fælles
asylsystem med henblik på at garantere beskyttelse af personer, der søger asyl på medlemsstaternes terri-
torium;
6. opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde en fælles liste over de lande, hvor der er visumpligt, en
liste, der skal gælde for samtlige EU-medlemsstater, og som regelmæssigt skal ajourføres; mener, at der bør
følges samme fremgangsmåde med hensyn til »sikre tredjelande og oprindelseslande«, og at de hidtidige
spændte forhold mellem medlemsstaterne, hvad angår disse lande, bør elimineres; mener desuden, at derbør indgås aftaler mellem EU og tredjelande, hvori tredjelandene forpligter sig til at give afviste asylansø-gere lov til at vende tilbage;
7. opfordrer medlemsstaterne til at præcisere begreberne »sikkert tredjeland« og »sikkert oprindelses-
land«;
8. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at stille tilstrækkeligt og tilstrækkeligt kvalificeret perso-
nale til rådighed og sikre, at det til enhver tid råder over alle de nødvendige og aktuelle oplysninger, der
kræves til behandling af asylansøgninger; henviser til, at der for at garantere en ensartet bearbejdning af
ansøgningerne skal fastsættes ensartede kriterier for vurdering af forholdene i ansøgernes oprindelseslande;
mener desuden, at der skal sørges for videreuddannelse af personalet (udveksling af tjenestemænd og erfa-ringer mellem de forskellige myndigheder og sammenligning af arbejdsmetoder og procedurer);
9. gør opmærksom på, at betingelserne for indrejse i medlemsstaterne og behandlingen ved modtagel-
sen, især omsorg, indkvartering og lægehjælp, skal harmoniseres med behørig hensyntagen til asylansøger-
nes værdighed;
10. tilslutter sig Kommissionens forslag om at harmonisere asylretten i to faser, men gør opmærksom
på, at bestemmelserne om de proceduremæssige rettigheder og stadier principielt skal være ens og bin-
dende i hele EU, også i den første fase af harmoniseringen af asylretten; er af den opfattelse, at den handle-
frihed, medlemsstaterne har tilbage, skal være begrænset til aspekter, der ikke kan true den harmoniserede
asylret, der er målet;
11. mener, at den ønskede fælles asylret skal etableres inden for et overskueligt, let tilgængeligt og let
forståeligt retssystem;1.3.2001 DA C 67/303 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den 15. juni 2000
12. kræver en generel afkortning og forenkling af anerkendelsesproceduren, samtidig med at det sikres,
at kontrollen er tilstrækkelig omhyggelig; er af den opfattelse, at hurtige eller fremskyndede procedurer kun
bør anvendes i de tilfælde, som er åbenlyst grundløse;
13. henviser til, at der skal findes en klar definition på begrebet »åbenlyst grundløs asylansøgning« for at
imødegå fortolkningsmisbrug og forhindre, at medlemsstaterne benytter sig af denne juridiske konstruktiontil at skaffe sig af med deres asylansøgere uden en ordentlig behandling;
14. gør opmærksom på, at forslaget til retsakt bør indeholde bestemmelser om bevisførelse, der tager
tilstrækkeligt hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for en asylsag; asylansøgeren er forpligtet
til at fremlægge og bevise de omstændigheder, hvormed asylkravet begrundes;
15. er af den opfattelse, at asylansøgere, i princippet og medmindre der er sket væsentlige ændringer,
eller der er fremkommet nye beviser, kun må indgive én asylansøgning inden for EU, og at der ikke bør
indledes asylprocedure, når asylansøgeren allerede nyder tilstrækkelig beskyttelse i et andet land i henhold
til Genève-konventionen om flygtninges retsstilling;
16. er af den opfattelse, at der ikke må ske udvisning efter afvisning af en asylansøgning, når den afviste
asylansøgers liv er truet i oprindelseslandet; mener desuden, at der bør indføres specifikke bestemmelser
for særligt sårbare grupper som f.eks. torturofre, ofre for seksuelle overgreb, mindreårige uden ledsagelseog gravide og syge og handicappede, samt at der desuden bør træffes særlige foranstaltninger for ofre for
ikke-statslig forfølgelse, og derudover at instrumentet »tilbageholdelse med henblik på udvisning« bør tages
op til fornyet overvejelse;
17. gør opmærksom på, at der bør træffes egnede foranstaltninger vedrørende integration og bekæm-
pelse af forskelsbehandling i forbindelse med anerkendte flygtninge, og at afviste asylansøgere bør sikres
sociale og sundhedsmæssige minimumsydelser under deres ophold;
18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
13. Ofre for kriminalitet i Den Europæiske Union
A5-0126/2000
Europa-ParlamentetsbeslutningommeddelelsefraKommissionentilRådet,Europa-Parlamentetog
Det Økonomiske og Sociale Udvalg om ofre for kriminalitet i Den Europæiske Union Ddash Overve-
jelser om standarder og tiltag (KOM(1999)349 Ddash C5-0119/1999Ddash 1999/2122(COS))
Europa-Parlamentet,
9dash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(1999) 349 9dash C5-0119/1999),9dash der henviser til FN-erklæringen om de grundlæggende principper for retfærdighed for ofre for krimi-
nalitet og magtmisbrug (FN-resolution 40/34 fra 1985),
9dash der henviser til den europæiske konvention om erstatning til ofre for voldsforbrydelser, som blev
vedtaget af Europarådet den 24. november 1983,
9dash der henviser til Europarådets henstilling af 17. september 1987 om bistand til ofre og forebyggelse af,
at mennesker bliver ofre for kriminalitet,
9dash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tampere i oktober 1999, særlig
punkt 5, 10, 31 og 38,C 67/304 DA 1.3.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. juni 2000