19. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 341/43 
Udtalelse om iværksættelse af jobskabende miljøforanstaltninger 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede på sin 202. plenarforsamling af 24. og 
25. november 1982 på forslag af sit præsidium og i henhold til sin forretningsordens 
artikel 20, stk. 4 på eget initiativ at udarbejde en udtalelse som spørgsmålet. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 210. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 28. og 29. september 1983 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til beslutning truffet på plenarfor­
samlingen den 25. november 1982 om at pålægge 
Afdelingen for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og 
forbrug at udarbejde udtalelse om iværksættelse af 
jobskabende miljøforanstaltninger, 
under henvisning til afdelingens informationsberet-
ning, som blev vedtaget på dennes 70. møde den 
17. september 1982, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af nævnte 
afdeling på det 76. møde den 12. juli 1983, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Michael De Grave, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 
210. plenarforsamling den 28. og 29. september 
1983, mødet den 29. september — 
med 41 stemmer mod 2, og idet 8 undlod at stemme, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE 
1. Indledning: beskæftigelsessituationen 
1.1. I februar 1983 havde EF et arbejdsløshedstal 
på 10,9 %. Der er over en 12-årig periode tale om en 
stigning fra 2 % til 11,1 % (Grækenland ikke medreg­
net). De unge under 25 år skrev sig i december 1982 
for 38,9 % af den samlede antal (Grækenland ikke 
medregnet). 1.2. En ledighed af dette omfang, som man ikke 
har oplevet magen til i mange år, har manifesteret 
sig på forskellig vis i EF-landene (tal ifølge de 
enkelte medlemsstaters officielle, ofte heterogene, 
definitioner; februar 1983): 
Irland 
Nederlandene 
Belgien 
Det forenede Kongerige 
Italien 
Danmark 
Tyskland 
Frankrig 
Grækenland 
Luxembourg 15,1 
14,5 
14,1 
12,4 
12,0 
10,7 
9,6 
9,2 
2,5 
1,6. 
1.3. Den fortsatte udvikling med høj og stigende 
ledighed er med til at skabe en ny politisk situation i 
EF. 
Fra midten af 1979 og indtil slutningen af 1982 øge­
des ledigheden med følgende tal: 
Grækenland 
Nederlandene 
Tyskland 
Det forenede Kongerige 
Danmark 
Luxembourg 
Irland 
Belgien 
Frankrig 
Italien 133 % 
132% 
122% 
121 % 
105 % 
104% 
64% 
53% 
49% 
33 %. 
1.4. Man kan konstatere, at de interne og eksterne 
afsætningsmuligheder for varer og tjenesteydelser 
(forbrug, rå- og hjælpestoffer, tjenesteydelser) ikke 
er blevet så meget større, at der har kunnet skabes et 
øget antal arbejdspladser. Den tertiære sektor, som 
hidtil har kunnet opsuge den arbejdskraft, som blev 
Nr. C 341/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 83 
overflødig i de andre sektorer (på samme måde 
som landbruget i det 19. århundrede gradvist fri­
gjorde store mængder arbejdskraft til industrien) er 
1.5. Som det fremgår af »FAST«-dokumentet 
(s. 138) er betegnelsen »krise« berettiget, når der er 
tale om samfund, hvis fremtid og troværdighed må 
betvivles, fordi de er baseret på fuld beskæftigelse 
og ikke længere har en sådan; beskæftigelseskrisen 
vil utvivlsomt komme til at præge 1980'erne og langt 
overskygge energikrisen ('). Beskæftigelses- og 
arbejdsmarkedsmæssige problemer vil i langt højere 
grad end tidligere få en central placering i EF-lande-
nes fremtidige politik. En lang række analyser, både 
af detailspørgsmål og mere omfattende problemer, 
som er blevet foretaget af forskellige eurpæiske 
forskningscentre, konkluderer samstemmende, at 
arbejdsløsheden vil vare ved og i visse tilfælde yder­
ligere tage til i omfang på kort og mellemlang 
sigt (2). 
1.6. Både når det drejer sig om miljøområdet og 
livskvalitet, venter så mange behov på at blive 
opfyldt, at man ikke kommer uden om at sammen­
kæde disse områder med beskæftigelsesområdet. 
2. Beskæftigelse og miljøpolitik 
2.1. Det spørgsmål, der derfor opkastes i denne 
udtalelse, er følgende: Hvorledes kan en miljøpoli­
tik i en økonomi, hvor der på én gang er mange 
behov at tilgodese og stor arbejdsløshed, blive en 
vækst- og beskæftigelsesskabende faktor? 
Dette betyder naturligvis ikke, at miljøpolitikken 
skal underordnes beskæftigelsespolitikken eller 
omvendt, idet enhver politik har sine egne mål, men 
(') Beskæftigelseskrisen kan ikke betragtes som »energi­
krisens« konkrete udslag. Mekanismerne, aktørerne og 
den samfundsmæssige kontekst er her nogle helt 
andre, og højere energipriser er afgjort ikke, set over et 
længere tidsrum, en af de væsentligste årsager til 
arbejdsløshed og inflation. 
(2) FAST-programmet — Resultater og henstillinger 
(bd. 1) december 1982. tilsyneladende ikke — eller i det mindste ikke i 
samme omfang som tidligere — for øjeblikket i 
stand til at klare dette. 
(Andel af den erhvervsaktive befolkning i °/o) 
at foranstaltninger, hvormed der »kan slås to fluer 
med et smæk«, fortjener særlig opmærksomhed og 
må prioriteres. 
2.2. Man må i den forbindelse også gøre sig andre 
overvejelser end de rent miljøpolitiske, idet miljøpo­
litik her skal forstås i bred forstand og ikke kun som 
forureningsbekæmpelse. Inden for forbedring af 
livskvaliteten er der stadig mange behov, der er 
udækkede (støtte og pleje af ældre, bistand til unge, 
indvandrere, boligforhold, fysisk planlægning både 
på landet og i byerne, en politik for fritiden, osv.). 
Historien har flere gange vist os, at produktionsap­
paratet og behovene ændrer sig (den gradvise udvik­
ling af den primære, sekundære og tertiære sektor), 
efterhånden som produktivitetsfrerngangen frigør 
arbejdskraft i de eksisterende sektorer. Bortset fra i 
visse sektorer, navnlig dem, som er forbundet med 
den øgede fritid (fritid og hobby), rejser disse nye 
behov, som ofte er vanskelige at imødekomme, 
ømtålelige finansieringsproblemer for det offentlige. 
Det er ikke muligt over budgetterne (det være sig 
EF's, de nationale, de regionale eller de lokale bud­
getter) at finansiere alle de projekter, som menne­
skeligt og socialt var ønskelige. 
2.3. I en jobskabelsespolitik på miljø- og livskvali-
tetsområdet må man naturligvis være opmærksom 
på ledighedens struktur. Desuden berører arbejds­
løshedens omkostninger naturligvis direkte arbejds­
tagerne, men også statens budget. En arbejdsløs 
belaster ofte staten med en direkte og indirekte 
udgift af næsten samme størrelse som en arbejdsta­
gers løn. 
2.4. Der må også tages mere og mere hensyn til 
andre omkostninger end de budgetmæssige i forbin­
delse med arbejdsløsheden såsom de menneskelige, 
sociale og politiske omkostninger. Land 
Tyskland 
Det forenede Kongerige 
Sverige 
Japan 
USA 
Frankrig Industri 
1955 
60 
49 
42 
24 
35 
37 1975 
45 
42 
37 
35 
28 
38 Tjenesteydelser 
1955 
35 
46 
43 
35 
54 
35 1975 
46 
55 
56 
50 
70 
50 
19. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 341/45 
2.5. Der må således ud over de menneskelige og 
sociale aspekter i en politik til forbedring af livskva­
liteten ikke ses bort fra, at en sådan politik ofte kan 
betragtes som en investering, som har en positiv 
økonomisk effekt: 
— nedgang i antallet af fraværsdage, færre stress-
og erhvervssygdomme og begrænsning af antal­
let af ulykker; 
— større jobtilfredsstillelse og dermed øget motiva­
tion og faglig tilpasning; 
— nedbringelse af omkostninger og skader som 
følge af, at visse industrier ødelægger monu­
menter og bygningsværker, er til fare for sund­
heden og forringer miljøet (rensning af drikke­
vand, sur nedbør, svovldioxid, luftvejssyg­
domme, rensning af olieforurenede strande, ska­
der på dambrug, på turisme, osv.); 
— bevarelse af kulturarven; 
— færre omkostninger af enhver art, der skyldes 
manglende social tilpasning (enhver form for 
marginalisering, alkoholisme, stofmisbrug, 
manglende tilpasning til jobbet); 
— nedbringelse af forsikringsmæssige omkostnin­
ger (skadesbegivenheder, præmier). 
Det ville derfor være forkert at betragte en politik til 
forbedring af livskvaliteten som luksus, der kan 
komme i anden række i krisetider. 
2.6. I lighed med undervisning, forskning eller 
udgifter til materielle investeringer kan udgifter til 
forbedring af livskvaliteten kun være økonomisk 
rentable på lang sigt og makroøkonomisk, hvilket i 
øvrigt ikke forhindrer, at finansieringen ofte er et 
vanskeligt problem på kort sigt. 
2.6. a) »Forureneren -betaler« princippet eller vedta­
gelsen af foranstaltninger til begrænsning af forure­
nende udledninger kan medføre, at økonomiske 
aktiviteter flyttes til tredjelande. Udvalget kan ikke 
acceptere en simpel geografisk flytning af forure­
ningskilden, hvilket ville medføre et tab af arbejds­
pladser i EF og øget import fra tredjelande. Dette 
problem minder om det allerede velkendte fænomen 
social dumping. Udvalget anmoder Kommissionen 
om at overveje, hvorledes sådanne negative virknin­
ger kan undgås. 
2.7. En miljøforbedrende politik som vækstfaktor 
bør medvirke til nye perspektiver på baggrund af strukturændringerne i Fællesskabet, og til, at der 
skabes en ny form for udbud og efterspørgsel, som 
kan sikre øget beskæftigelse og velfærd, uden at 
inflationen samtidig stiger. I et servicesamfund, 
hvor udviklingen i den internationale handel tilsy­
neladende ikke vil kunne opfylde disse forventnin­
ger, må man søge at finde frem til alle de nye vækst­
former. Navnlig bør vækstmodellerne tage mere 
hensyn til de lokale muligheder samt tage højde for 
de mere kvalitative elementer og i mindre grad til­
sigte en hurtig vækst i forbruget af materielle goder 
baseret på omfattende anvendelse af råstoffer 
og/eller øget import; dette forudsætter en vækst i de 
produktive serviceydelser, som er hensigtsmæssige 
ud fra et økonomisk og samfundsmæssigt syns­
punkt. En generel accept af en sådan vækstmodel 
kræver større balance regionerne imellem, og at den 
dårligst stillede del af befolkningen opnår et vist 
kvantum af materielle goder, hvilket forudsætter, at 
visse regioner og bestemte befolkningsgrupper får 
øget deres levestandard. Det ser under alle omstæn­
digheder ud til, at de bedrestillede samfundsgrupper 
ønsker, at den videre udvikling snarere skal give sig 
udslag i kvalitative forbedringer. 
2.8. En lang række EF-lande og tredjelande har 
ændret deres lovgivning på baggrund af denne nye 
økonomiske situation. 
2.9. På verdensplan har den internationale union 
til bevarelse af naturen og dens ressourcer (IUCN), 
som er en ikke-statslig organisation oprettet i 1948 
under UNESCO, lige offentliggjort et bevarelsespro-
gram af et omfang og ambitioner uden fortilfælde. 
Ca. 450 regeringskontorer or organer i mere end 100 
lande er blevet opfordret til at bidrage til udarbej­
delsen af programmet. Den verdensomspændende 
bevarelsesstrategi, som det er blevet kaldt, er blevet 
udarbejdet inden for rammerne af De forenede 
Nationers miljøprogram, som ligeledes har ydet 
finansiel støtte. Dette program støttes af FAO og 
UNESCO i fællesskab. 
2.10. Formålet med strategien er at ændre den 
opfattelse, ifølge hvilken det skulle være tilstrække­
ligt for at beskytte miljøet at overvåge sikringen af 
naturen og jorden samt at modbevise den påstand, 
at denne beskyttelse kunne udgøre en hindring for 
økonomisk vækst. Strategien går derimod ud fra, at 
vækst er umulig for de lande, som ikke samtidig 
bevarer deres naturlige ressourcer. Den understreger 
derfor, at det er nødvendigt at føre en politik, som 
forener bevaringsprojekter og udviklingsprojekter 
uden at vente, indtil miljøet er truet. 
Nr. C 341/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.12.83 
3. Situtionen i EF 
3.1. Selv om Fællesskabet måske er lidt bagefter, 
bør dog tre foranstaltninger omtales: 
a) En undersøgelse foretaget af Kommissionen (') 
har særlig betydning i denne sammenhæng, idet 
den bygger på medlemsstaternes erfaringer og er 
rig på oplysninger. I Kommissionens undersø­
gelse foreslås gennemført miljøforbedringspro-
grammer for såvel den private som den offent­
lige sektor, hvori der tages hensyn til den lokale 
beskæftigelsessituation og realiseringsforhol-
dene, som skal være egnede til indirekte at 
fremkalde aktiviteter. 
Følgende virkninger kunne opnås: 
— direkte virkninger, idet fast arbejdskraft sik­
res fortsat beskæftigelse, 
— indirekte virkninger i form af leverancer 
mellem erhvervsgrenene, 
— inducerede virkninger som følge af et øget 
antal beskæftigede og et dermed større for­
brug, 
— bedre opfyldelse af produktionens behov. 
Projektet indeholder forslag om en række 
mulige projekter, som kan iværksættes: 
— af den private sektor (innovation og inve­
steringer i miljøbeskyttende og beskæftigel­
sesfremmende aktiviteter), 
— af uafhængige private foretagender (især 
mindre projekter), eller 
— af den offentlige sektor (i form af beskæfti­
gelsesfremmende foranstaltninger og større 
offentlige projekter). 
Meromkostningerne ved disse projekter skulle 
ifølge Kommissionens undersøgelse få multipli-
kative virkninger for beskæftigelsen; men finan­
sieringen skulle dog ikke få inflatoriske følge­
virkninger. 
De private initiativer skulle især dreje sig om 
projekter, hvor de unge inddrages i lidet kapital­
intensive og teknisk set enkle beskæftigelsesfor­
anstaltninger (forbedring af offentlige og private 
(') Virkningerne af et beskæftigelsesfremmende miljøpro­
gram for Fællesskabet 1978. grønne områder). De offentlige projekter, som 
det navnlig er tanken at prioritere, skal i et vist 
omfang varetages af private virksomheder. Man 
regner med, at disse projekter i beskæftigelses­
mæssig henseende vil få multiplikative virknin­
ger. 
I Kommissionens undersøgelser indgår føl­
gende projekter: 
— forbedring af vandforsyningsnet og rens­
ningsanlæg, dæmningsarbejder og vandbe­
skyttelsesforanstaltninger, forbedring af fre­
dede og rekreative områder samt skove,... 
— udnyttelse af henliggende arealer (byer, 
industriområder), 
— fjernelse af illegale affaldsdeponeringer, 
— restaurering af historiske bygninger og 
anlæg, 
— registrering og vurdering af miljødata. 
b) Et forslag til Rådets forordning (EØF) om fæl­
les miljøforanstaltninger (FM) er blevet tilstillet 
Rådet. 
Eftersom Europa-Parlamentet har taget initiativ 
til på EF's budget at afsætte midler til en 
»Europæisk Miljøfond« for at virkeliggøre 
målene for EF's miljøprogrammer, foreslår 
Kommissionen at yde finansiel støtte til visse 
specifikke foranstaltninger på miljøområdet. 
I særdeleshed drejer det sig om foranstaltninger, 
der tager sigte på a) at udvikle »rene« teknolo­
gier, som forurener mindre, og som har et lavere 
forbrug af naturressourcer, b) at beskytte natur­
værdier i områder af betydning for Fællesska­
bet. 
Hvad dette punkt angår, henvises til Udvalgets 
udtalelse af 27. april 1983 (2). 
c) Et program for pilotprojekter og -undersøgelser 
med henblik på at bekæmpe fattigdom i forbin­
delse med arbejdsløsheden. 
Medlemsstaterne har vedtaget en række projek­
ter med det formål at tilgodese faglig uddan­
nelse, omplacering, arbejdserfaring og arbejds­
kraftens mobilitet og for at opmuntre til førtids-
(2) EFTnr. C 176 af 4. 7. 1983, s. 1. 
19. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 341/47 
pensionering og skabelsen af nye arbejdspladser 
af samfundsmæssig værdi. EF samarbejder med 
medlemsstaterne via de forskellige finansielle 
instrumenter. 
Det nuværende antal arbejdsløse i Europa og 
det betydelige antal ledige unge, som aldrig har 
været i arbejde, fører en form for samfundsmæs­
sig udelukkelse med sig, som ikke kan undgå at 
få skadelige kumulative virkninger på lang sigt. 
Derudover findes der i medlemsstaterne en 
minoritet, som ikke er omfattet af social sikring. 
Dette er baggrunden for, at der er iværksat et 
program til bekæmpelse af fattigdom. 
Dette program har fået tildelt midler i størrelses­
ordenen 20 mio ECU i tidsrummet 1976 til 1980. 
Der blev den 15. december 1979 offentliggjort 
en endelig rapport. En række pilotprojekter har 
modtaget støtte og er blevet finansieret af EF og 
medlemsstaterne. 
Velstandsforbedringen i EF (Rom-traktatens 
artikel 2) sigter både på kvalitet og kvantitet. 
Nogle dele af dette program (f.éks. boligsane­
ring) berører miljøet direkte og kan virke 
jobskabende. 
En række projekter var led i en udviklingsstra­
tegi på EF-plan baseret på udnyttelse eller ska­
belse af en række lokale initiativer, f.eks. på 
bolig- og miljøområdet. Adskillige projekter 
drejede sig om opførelse af nye boliger, mens 
andre projekter drejede sig om forbedringer af 
boligen og miljøet. Programmet som helhed 
skabte 3-400 arbejdspladser, hvilket svarer til en 
omkostning pr. arbejdsplads på 10 000 ECU om 
året. 
4. Konklusioner: Videreførelse og iværksættelse af 
foranstaltninger på EF-plan 
Udvalget vil gerne over for Kommissionen frem­
komme med nogle ideer, der kan tages op til overve­
jelse, diskussion og nærmere belysning. Der er ikke 
tale om endeligt udformede forslag. Det betyder dog 
ikke, at de ikke er hastende. Tværtimod. 
Økonomien har til formål at dække behov; de 
omfattende behov for forbedring af miljøet og leve­
vilkårene, som skal dækkes med begrænsede res­
sourcer og de stadig mere dystre fremtidsudsigter på 
beskæftigelsesområdet har krav på Kommissionens 
særlige bevågenhed. Desuden må man være klar over den velfærdsmæs­
sige betydning heraf for kommende generationer. 
Kommissionen bør føre en indgående dialog med 
erhvervs- og samfundsgrupperne i bredeste forstand, 
herunder også miljøbeskyttelsesorganisationerne. 
Når Udvalget i det følgende opstiller forskellige ret­
ningslinjer, hvoraf nogle er mere konkrete end 
andre, så er årsagen den, at det ikke altid har været 
muligt at undersøge alle konsekvenserne af en 
række konkrete foranstaltninger. 
Det må være Kommissionens opgave at skaffe sig 
det personale og de midler, der er nødvendige for 
løbende at forelægge medlemsstaternes regeringer 
praktiske forslag til iværksættelse af foranstaltnin­
ger, som kan få en gunstig indvirkning på både mil­
jøet og beskæftigelsen. 
Inden jobskabende miljøforanstaltninger iværksæt­
tes, skal det kontrolleres, 
— at de først og fremmest omfatter arbejdsmarke­
dets problemgrupper, 
— at finansieringen af dem ikke har negative kon­
sekvenser for andre områder, og 
— at de sammenholdes med Fællesskabets øvrige 
prioriterede opgaver for at de forskellige mål 
ikke forfølges med midler, som risikerer at være 
indbyrdes modstridende, men om muligt med 
midler, der supplerer hinanden. 
Det må nøje vurderes, hvilke virkningerne påtænkte 
aktioner vil få, og de må underkastes en efterføl­
gende analyse. 
De enkelte forslag bør så vidt muligt underkastes en 
cost-benefit-analyse og ikke blot en opgørelse i 
penge. En sådan analyse kan undertiden være meget 
vanskelig at foretage. Hvordan skal man for eksem­
pel vurdere værdien af bevarelsen af plante- og 
dyrelivet, velfærd, sikkerhed i højhusområder, social 
consensus osv.? 
EF bør sætte ind på fem områder: 
4.1. Støtte til projekter til fremme af livskvaliteten 
4.1.1. Kommissionen burde, hvad der endnu ikke 
er sket, sammenkalde eksperter fra medlemsstaterne 
Nr. C 341/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 83 
og sammen med dem undersøge, hvilken politik der 
føres i EF-landene til forbedring af såvel beskæfti­
gelsen og miljøet (luft, vand, jord, støj, flora, fauna, 
landskaber osv.) som livskvaliteten (boligforhold, 
sundheds- og socialsektoren, problemer, der speci­
fikt vedrører bestemte befolkningsgrupper osv.). 
Det er vanskeligt at skelne mellem, hvad der i snæ­
ver forstand henhører under miljø, og hvad der i 
videre forstand henhører under livskvalitet. 
4.1.2. Det skulle på grundlag af en sådan kompa­
rativ undersøgelse være muligt at få fastlagt de 
stærke og de svage områder i de enkelte landes erfa­
ringsmaterialer og forbedre de igangværende bestræ­
belser i medlemslande. 
4.1.3. Kommissionen kunne ligeledes opfordre de 
medlemsstater, som endnu ikke er slået ind på 
denne vej, til at iværksætte en politik med det for­
mål at inddrage arbejdssøgende personer i nyttige 
projekter inden for rammerne af landenes budget­
muligheder. 
4.1.4. Ud over denne gensidige information og 
opfordringen til at udbygge de enkelte landes politik 
kunne Kommissionen fremme interessen via finan­
siel støtte. Selv beskedne bidrag i form af støtte til 
pilotprojekter ville være velkomne. 
4.1.5. Der kunne for eksempel ydes støtte til job­
skabende og mere landskabsintegrerede udviklings-
pilotprojekter, som i første række bygger på de 
naturlige ressourcer (alternativt landbrug, biomasse, 
bjerglandbrug, skovbrug), eller som virker miljøbe­
varende, ikke mindst i områder, der trues af hydro­
grafisk uligevægt, osv. 
4.1.6. Der er med hensyn til forbedringer i by- og 
landområder (rekreative områder) og sanering af 
forladte industriarealer, beskyttelse eller udbedring 
af historiske bygninger og anlæg overordentlig store 
muligheder. Det samme gælder forskellige forbe-
dringsarbejder (for eksempel vejafmærkning, gang­
stier, cykelstier,...). 
4.1.6. a) Her tænkes især på genskabelse eller 
nydannelse af naturområder, såfremt de kan fungere 
som rekreative områder for mennesker, levesteder 
for truede dyre- og plantearter samt økologisk set 
kan opveje den stærke forurening i de store byom­
råder. 4.1.7. Det bør, når det drejer sig om disse områder, 
være lettere at skaffe finansiering, da de økonomi­
ske følgevirkninger er meget betydelige. 
4.2. Information og demonstrationer 
4.2.1. Alene formidlingen af information om alle­
rede gennemførte foranstaltninger på såvel nationalt 
som lokalt plan vil gøre det muligt at overvinde 
eventuelle forbehold eller et lette gennemførelsen af 
mulige projekter. Udvalget opfordrer Kommissio­
nen til — f.eks. i et samarbejde med de internatio­
nale organisationer, der beskæftiger sig med lokale 
myndigheders aktiviteter — at fremme denne infor­
mationsvirksomhed over for befolkningen i al 
almindelighed samt over for de berørte myndighe­
der. Udvalget ser ligeledes gerne, at Kommissionen 
støtter uddannelsesinstitutionerne. 
4.2.2. Det er navnlig nødvendigt med en informa­
tion og bevidstgørelse af forbrugerne, således at de 
foruden prisen også tager virkningerne af deres 
adfærd på miljøet med i betragtning. 
4.3. Økonomisk politik på mellemlang sigt 
4.3.1. Den store strukturelt betingede arbejdsløs­
hed, betalingsbalancesituationen, den internationale 
konkurrence, som navnlig berører en stor del af 
industrien, manglende opfyldelse af ubemidlede 
personers behov, investerings- og efterspørgselstil-
bagegang og ringe udnyttelse af produktionskapaci­
teten i en lang række sektorer er fænomener, der 
specielt kendetegner den nuværende økonomiske 
situation. 
4.3.2. EF bør som led i den økonomiske politik på 
mellemlang sigt lette de nødvendige strukturelle til­
pasninger for at tage de aktuelle udfordringer op, og 
dette skal ske under anvendelse af de bedst egnede 
instrumenter til en økonomisk analyse. 
4.3.2. a) De langfristede virkninger af økonomisk 
aktivitet på samfundet skal medtages på national­
regnskabet, således at både positive og negative 
langtidsvirkninger på miljøet og BNP kommer til 
udtryk. 
Dette princip skal navnlig anvendes konsekvent 
gennem beskatning af miljøskadelig virksomhed. 
4.3.3. Mere rationel forvaltning af de naturgivne 
ressourcer kan vise sig at være en vigtig faktor i 
vækstpolitikken. Der må ske en omlægning af 
19.12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 341/49 
energi- og råstofkredsløbet og af energiråstoffernes 
anvendelsesformer samt anlægges en ny strategi 
m.h.t. genbrug, udnyttelse af affald, produkters 
holdbarhed osv. 
4.3.4. Man burde f.eks. undersøge den samlede 
virkning på økonomien, hvis produkternes kvalitet 
forbedres, og deres levetid forlænges, og der bl.a. 
føres en politik med det formål at udbedre eller 
reparere (boliger, biler,...) i stedet for at kaste bort 
eller ødelægge og nyanskaffe (gunstig virkning på 
importen og handelsunderskuddet, på beskæftigel­
sen i sektorer, der er meget arbejdskraftintensive og 
mindre udsat for den internationale konkurrence, 
som det er tilfældet inden for serviceerhverv og byg­
geri, nedbringelse af affaldsmængden og omkost­
ningerne ved affaldets bortskaffelse, valuta- og 
råstofbesparelser osv.). Hvis de økonomiske model­
ler og erfaringerne i medlemslandene giver forhåb­
ninger om gunstige resultater, vil det være hensigts­
mæssigt at overveje, hvilke midler der er bedst 
egnede til at nå disse målsætninger, og foreslå, at de 
bringes i anvendelse. 
Da der ikke foreligger nogen komparativ analyse, er 
det vanskeligt at vide, om de nævnte strategier er de 
bedste. Det er under alle omstændigheder en kends­
gerning, at restaurering af gamle bygninger, monu­
menter osv. giver næsten ubegrænsede beskæftigel­
sesmuligheder. Der kunne ligeledes skabes adskil­
lige arbejdspladser i alle EF's regioner, hvis de små 
og mellemstore virksomheder, som nødvendigvis er 
lokalt beliggende, reparerede forbrugsgoder med 
begrænset levetid, f.eks. biler, der kun delvis frem­
stilles i EF (under anvendelse af mindre og mindre 
arbejdskraft). 
4.3.5. Der er andre muligheder for at forbedre mil­
jøet i byer og landdistrikter: 
— anvendelse af »ikke-forurenende« teknologier; 
— produktudnyttelse og affaidsforanstaltninger: 
— indsamling og genbrug af affald, 
— giftigt og farligt affald, 
— foranstaltninger til nedbringelse af affalds­
mængden og dermed udgifterne til affalds­
behandling, 
— fjernelse af illegale affaldsdeponeringer. 
4.3.6. På energiområdet bor der sættes ind på at 
fremme rationel energianvendelse gennem inddra­
gelse af industripolitikken, byplanlægningen, bolig­
politikken (nybyggeri og eksisterende byggeri), den 
fysiske planlægning osv. 4.4. Optimal udnyttelse af miljøindustrien 
4.4.1. Ifølge FAST-dokumentet (side 13) skulle 
miljøindustrien tegne sig for 1,25 % af BNP og sikre 
1,3 mio arbejdspladser. 
4.4.2. I henhold til nævnte dokument er de årlige 
omkostninger inden for denne sektor mindre end de 
skader, som ellers ville forvoldes af forurening. 
Denne sektors virksomhed må derfor anses beretti­
get både ud fra et miljømæssigt og et økonomisk 
synspunkt. Disse kendsgerninger har i utilstrækkelig 
grad påvirket EF-landenes miljøpolitik ('). 
4.4.3. Det vil være formålstjenligt, at man i EF gør 
en øget indsats for at fremme denne sektor, som 
allerede har en stor eksport. 
4.4.4. Det skal i denne forbindelse nævnes, at 
EF-landene i vidt omfang er blevet eksportører 
inden for de områder, hvor man først iværksatte og 
anerkendte behovet for en forureningsbekæmpelses-
politik (f.eks. behandling af vand i Frankrig), hvori­
mod EF-landene er importører, hvor skrappere lov­
givninger i andre lande har resulteret i udvikling af 
metoder på andre områder, f.eks. afsvovling af røg i 
USA og Japan, forureningskontrol ved hjælp af 
instrumenter og databeskyttelse (mikroprocessorer). 
4.4.5. Forureningsbekæmpelse kan således være en 
spire til teknisk innovation. Eksport af EF-udviklet 
teknologi vil kunne skabe mange arbejdspladser. 
4.5. Inddragelse af miljømæssige og beskæftigelses­
mæssige hensyn i de forskellige former for 
EF-politik 
4.5.1. Landbrugspolitik, forskningspolitik, trans­
portpolitik, socialpolitik, energipolitik, økonomipo­
litik, osv. kan have indflydelse på miljø og beskæfti­
gelse. 
4.5.2. Foranstaltningerne på landbrugsområdet og 
forskellige infrastrukturaktiviteter har direkte til­
knytning til miljøpolitik (impact-undersøgelse). 
4.5.3. Udvalget har i forskellige tidligere udtalelser 
beklaget, at EF ikke har en skovbrugspolitik, når 
(') FAST-programmet — »Resumé af de 36 forsknings­
projekter« (bind 2) december 1982. 
Nr. C 341/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 83 
man på dette område har et stort handelsunderskud, 
som er det næststørste efter underskuddet på olie­
produkter. Der vil være mulighed for at skabe 
arbejdspladser i både skovbrugssektoren og i træfor­
arbejdningsindustrien. der). EF er allerede på nuværende tidspunkt den 
største importør af højteknologisk materiel til for­
ureningsbekæmpelse (rensningsanlæg, luftfiltre, iso­
leringsmaterialer, måleinstrumenter, røgafstøvning, 
affaldsbehandling, osv.). 
4.5.4. Samtidig med at de forskellige former for 
EF-politik og EF's forskellige finansieringsinstru­
menter opfylder deres egne målsætninger, vil de 
bedre end tidligere kunne bidrage til opfyldelsen af 
de målsætninger, der er fremlagt i denne udtalelse. 
4.5.5. Blandt kriterierne for projektgennemførelse 
(EFRU, EUF, osv.) bør figurere en bedømmelse af 
miljø- og beskæftigelsesvirkningen. Det kunne 
måske undgås, at der ydes støtte til skovrydning, 
som nogle år senere afstedkommer en ansøgning om 
støtte til skovbeplantning, således som det for nylig 
forekom i et AVS-land. 
4.5.6. Endelig bør forsknings- og udviklingspoli­
tikken have til mål at fremme anvendelsen af ikke-
forurenende teknologier og nye materialer i EF 
(f.eks. plantebinding af atmosfærisk kvælstof, mate­
rialer til nedbringelse af støjforplantning i byområ-5. Udvalget er overbevist om, at Kommissionen vil 
se på de forskellige forslag, samt at den vil gøre alt, 
for at miljøpolitikkens vækstskabende bidrag ikke 
overses. En forbedring af leve- og arbejdsvilkårene 
(de indre og ydre rammer) kan og må faktisk som 
alle andre former for EF-politik bidrage til at få løst 
det alarmerende arbejdsløshedsproblem. 
6. Samtidig med at Udvalget sender denne udta­
lelse til Rådet og Kommissionen, appelerer den ind­
trængende til sidstnævnte og medlemsstaternes 
regeringer om 
— at samarbejde med henblik på hurtigt at iværk­
sætte konkrete miljøforbedrende og jobska­
bende foranstaltninger, 
— og at fastlægge mål på mellemlang og lang sigt 
for at fjerne de risici, som vort samfund er udsat 
for. 
Bruxelles, den 29. september 1983. 
Francis CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg 
— Forkastet ændringsforslag: 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev 
forkastet af Udvalget under debatten: 
Side 16 
Pkt. 4.1.3 affattes således: 
»Kommissionen kunne tilskynde medlemsstaterne til — for så vidt dette endnu ikke er sket 
— at udarbejde mellemfristede programmer til forbedring af miljø og livskvalitet for de 
enkelte områder med konkrete målangivelser med hensyn til indhold og tidsramme. Disse 
programmer skulle både tjene som tilskyndelse til fremtidsorienterede investeringer og som 
orientering for det offentliges jobskabende foranstaltninger og generelt for den offentlige 
planlægning. Kommissionen kunne ligeledes opfordre de medlemsstater, som endnu ikke er 
19. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 341/51 
slået ind på denne vej, til at inddrage arbejdssøgende i projekter til realisering af disse pro­
grammer inden for rammerne af landenes finansielle muligheder, såfremt bestående arbejds­
pladser ikke bringes i fare (for eksempel separat affaldsindsamling, anlægsarbejder, istand­
sættelse og pleje af rekreative områder, parker, legepladser, fredede områder, genskabelse af 
bækkes og floders naturlige løb, genbeplantningsforanstaltninger, gennemførelse af regel­
mæssige målinger af forurening af luften, vandet og jordbunden, bistand til nødlidende, ved­
ligeholdelse af fredede bygningsværker osv.).« 
Begrundelse 
Det forekommer hensigtsmæssigt at give både det private erhvervsliv og de offentlige myndighe­
der visse retningslinjer gennem udarbejdelsen af konkrete mål for forbedringen af miljøet og livs­
kvaliteten. 
Afstemningsresultat 
3 stemte for, 36 stemte imod, 7 undlod at stemme. 
Udtalelse om meddelelse til Rådet fra Kommissionen om strukturer og procedurer i den 
fælles politik for videnskab og teknologi indeholdende udkast til Rådets afgørelser om: 
I. Beslutningsstruktur og -procedurer inden for videnskab og teknologi 
II. Strukturer og procedurer ved forvaltning og koordinering af Fællesskabets 
forsknings-, udviklings- og demonstrationsaktiviteter 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 113 af 27. april 1983, side 4 og 5. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 7. april 1983, i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 210. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 28. og 29. september 1983 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, gets udtalelse om udkast til Rådets afgørelser om 
beslutningsstruktur og -procedurer inden for viden­
skab og teknologi og om strukturer ved forvaltning 
og koordinering af Fællesskabets forsknings-, udvik­
lings- og demonstrationsaktiviteter ('), 
under henvisning til anmodning af 7. april 1983 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udval- (') EFTnr. C 113 af 27.4. 1983.