*** * * * * * * *** KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Forslag til Bruxelles, den 15.12.1997 
KOM(97) 706 endelig udg. 
97/0357 (COD) 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut 
(kodificeret version) 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
I. I forbindelse med "Borgernes Europa" understreger Kommissionen, at den lægger stor vægt på at forenkle 
fællesskabsretten og gøre den klarere for borgerne ved således at tilbyde dem nye muligheder og indrømme dem 
specifikke rettigheder, som de kan påberåbe sig. 
Men dette mål kan ikke nås, så længe der stadig er et alt for stort antal bestemmelser, som -efter at være blevet ændret 
tlere gange og ofte i væsentlig grad -findes spredt dels i den oprindelige retsakt, dels i de senere ændringsaktcr. Det 
bliver således nødvendigt at undersøge og sammenligne en lang række retsakter, før man kan fastslå, hvad der er 
gældende ret. 
Som følge heraf må fællesskabsretlige forskrifter, som ofte ændres, kodificeres, hvis de skal være klare og 
gennemskuelige. 
2. Med sin afgørelse af I. april 1987 har Kommissionen pålagt sine tjenestegrene at foretage en konstitutiv o~ officiel 
kodifikation af retsakterne ~ efter den tiende ændring af dem, men understregede, at der er tale om en 
minimumsregel, fordi tjenestegrenene af hensyn til at gøre fællesskabslovgivningen klar og letforståelig burde bestræbe 
sig for med kortere mellemrum at kodificere de tekster, de har ansvaret for. 
3. I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh i december 1992 hkv disse krav hekræltct. 
samtidig med at det understregedes, at konstjtutjv ot: oflicicl kodifikation "er vigtig. fordi den giver retlig sikkerhed 
med hensyn til, hvilken lov der gælder på et bestemt tidspunkt vedrørende et bestemt spørgsmål". 
Denne form for kodifikation skal foretages under fuldstændig overholdelse af Fællesskabets normale lovgivnings­
procedure. 
Ellersom der ved konstitutiv o~ otljcjel kodifikation ikke kan foretages nogen substansændringer af de pågældende 
retsakter, har Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen gennem en interinstitutioncl allale af 20. december 1994 
fastsat en fremskyndet arb~jdsmetode med det formål hurtigt at kunne vedtage de kodificerede retsakter. 
4. Nærværende forslag til kodifikation<1> af Rådets direktiver 73/183/EØF af 28. juni 1973 om ophævelse af 
begrænsninger i etableringsfriheden og den fri udveksling af ~jenesteydelscr ved selvstændig virksomhed inden for 
banker og andre pengeinstitutter, 77/780/EØF af 12. december 1977 om samordning af lovgivningen om adgang til at 
optage og udøve virksomhed som kreditinstitut, 89/299/EØF af 17. april 1989 om kreditinstitutters egenkapital. 
89/646/EØF af 15. december 1989 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udlwe virksomhed som 
kreditinstitut og om ændring af direktiv 77/780/EØF, 89/647/EØF af 18. december 1989 om solvensnøgletal for 
kreditinstitutter, 92/30/EØF af 6. april 1992 om tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret grundlag og 92/1211EOF 
af 21. december 1992 om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer. tager sigte P.å Jcnne 
form for kodifikation: det nye direktiv træder i stedet for de forskellige direktiver, som kodifikationent-) angår: 
forslaget indeholder ingen substansændringer af de kodificerede retsakter, men er blot en sammenskrivning af dem. og 
de eneste fonnelle ændrinKet er dem, der kræves af selve kodifikationen. 
4a. Det påpeges, at det ved kodifikationen af ovennævnte direktiver har syntes fonm\lstjenligt at benytte lejligheden til at 
udskifte betegnelsen "kontaktudvalg" i direktiv 89/646/EØF, betragtning nr. 21 og i direktiv 77/780/EOF. hclragtning 
nr. 15 (henholdsvis betragtning nr. 23 og 66 i nærværende kodifikation) med helt.·gndsen "kontakt~rupp"•". I 
modsætning til den terminologi. der fejlagtigt er hlevct anvendt i ovennævnk tlin.·ktin-rs omtnlt"' ht.·trn).!.tnin~"·r. tt 
hclegnelscn "kontaktgruppe" blevet anvendt fra begyndelsen af sidstnævntes aktiviteter. 
5. Nærværende kodjtjccrjni:sforslai; er udarbejdet på grundlag af retsakternes tekster. der er offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende p,\ alle de ollicielle sprog. Artiklernes tidligere nummerering er bibeholdt for at 
gore hcsningen lettere. Den er anfort i margenen medens den nye er anfort over artiklerne. De to nummereringer er 
opstillet i en sammenligningstabel, der indgår som bilag VI til det kodificerede direktiv. 
(I) Opført i lovgivningsprogrammet for 1994. 
(.2) Bilag V. del A. i nærværende forslag.. 
2 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENfETS OG RÅDETS DIREKTIV . ./ .. .ÆF 
af ............................. .. 
om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut 
EUROPA-PARLAMENfET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(}) , 
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B<2> 
ud fra følgende betragtninger: 
1) Rådets direktiv 73/183ÆØF af 28. juni 1973, om ophævelse af 
begrænsninger i etableringsfriheden og den fri udveksling af 
tjenesteydelser ved selvstændig virksomhed inden for banker og andre 
pengeinstitutter<3>, Rådets direktiv 77/780ÆØF af 12. december 1977 
om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udøve 
virksomhed som kreditinstitut<-1>, Rådets direktiv 89/299/EØF uf 17. 
upril 1989 om kreditinstitutters cgcnkapitat<5>, Rådets direktiv 
89/646ÆØF af 15. december 1989 om samordning af lovgivningen om 
adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut og om 
ændring af direktiv 77/780ÆøF<6>, Rådets direktiv 89/647ÆØF af 18. 
december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter(?) Rådets 
direktiv 92/30ÆØF af 6. april 1992 om tilsyn med kreditinstitutter på 
et konsolideret grundlag<S) og Rådets direktiv 92/121ÆØF af 21. 
december 1992 om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters 
store engagementer<9) har ved flere lejligheder været underkastet 
omfattende ændringer, direktiverne bør derfor kodificeres og samles i 
en tekst, således at deres bestemmelser kan fremtræde klart og 
rationelt; 
(l)EFTC 
(2) 
<3) EFT L 194 af 16. 7. 1973, s. 1. 
(4) EFT L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/13ÆF (EFT L 66 af 16. 03. 1996, s. 15). 
(S) EIT L 124 af 5. 5. 1989, s. 16. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/30ÆØF {EIT L 110 af 28. 4. 1992, s. 52). 
(6) EIT L 386 af 30. 12. 1989, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26ÆF (EIT L 168 af 18. 7. 
1995, s. 7) 
(?) EIT L 386 af 30. 12. 1989, s. 14. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/lOÆF (EIT L 85 af 3. 4. 
1996, s. 17). 
(S) EIT L 110 af 28. 4. 1992, s.52. 
<9> rwr I. 29 af 5. 2. 1993, s. l. Direktivet er ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrecdelsc. 
3 
2) i medfør af traktaten er enhver forskelsbehandling med hensyn 1. 77/780ÆØF 
til etablering og udveksling af tjenesteydelser, der er begrundet (tilpasset) 
i enten nationalitet eller det forhold, at foretagendet ikke er 
etableret i den medlemsstat, hvor tjenesteydelsen finder sted, 
forbudt; 
3) for at lette adgangen til at optage og udøve virksomhed som 2. 77/780ÆØF 
kreditinstitut er det nødvendigt at fjerne de mest forstyrrende 
forskelle i medlemsstaternes lovgivning for så vidt angår de 
ordninger, som disse institutter er underlagt; 
4) dette direktiv udgør hovedhjørnestenen i gennemførelsen af det 1. 89/646ÆØF 
indre marked som fastsat i Den Europæiske Fælles Akt og (tilpasset) 
planlagt i Kommissionens Hvidbog, både med hensyn til fri 
etableringsret og fri udveksling af finansielle tjenesteydelser i 
banksektoren; 
5) samordningen med hensyn til kreditinstitutter skal både for at 4. 77/780/EØF 
beskytte sparerne og for at skabe ensartede konkurrencevilkår 
for kreditinstitutterne gælde for disse som helhed; der skal dog 
om nødvendigt tages hensyn til de objektive forskelle i deres 
juridiske status og egentlige virksomhedsområde, som er 
fastsat i de nationale lovgivninger; 
4 
6) samordningen må derfor være så bred som mulig og omfatte 5. 
samtlige institutter, hvis virksomhed består i fra offentligheden 
at modtage midler, der skal tilbagebetales, enten i form af 
indlån eller på anden måde, f.eks. kontinuerlig udstedelse af + 
obligationer og andre lignende værdipapirer, samt i at yde lån 
for egen regning; der bør imidlertid indføres undtagelser for 
visse kreditinstitutter, som dette direktiv ikke kan omfatte; 6. 
dette direktiv berører ikke anvendelse af national lovgivning, 
når denne indeholder bestemmelser om særlige, supplerende 
tilladelser, der gør det muligt for kreditinstitutterne at udøve 
særlige former for virksomhed eller foretage særlige former for 
forretninger; 
7) formålet er at opnå det mindste mål af harmonisering, som er 4. 
nødvendigt og tilstrækkeligt for at sikre en gensidig 
anerkendelse af tilladelser og ordninger med + 
forsigtigbedstilsyn, der åbner mulighed for meddelelse af en 
enkelt tilladelse gældende i hele Fællesskabet og for 
anvendelse af princippet om hjemlandstilsyn; kravet om en 9. 
driftsplan kan således i denne sammenhæng kun betragtes som 
en faktor, der giver de kompetente myndigheder anledning til + 
at træffe afgørelse på grundlag af mere præcise oplysninger 11. 
inden for rammerne af objektive kriterier; en vis smidighed er 
imidlertid mulig med hensyn til krav til kreditinstitutternes 
retlige status og beskyttelse af benævnelser; 
8) det er nødvendigt at stille ensartede finansielle krav til kredit- 12. 
institutterne for at sikre ensartet beskyttelse af sparerne og 
rimelige konkurrencevilkår for beslægtede kategorier af 
kreditinstitutter; indtil en yderligere samordning kan finde 
sted, bør der fastlægges passende forholdstal, som gør det 
muligt, som led i samarbejdet mellem nationale myndigheder 
efter ensartede metoder at f ølgc udviklingen i forholdene for 
beslægtede kategorier af kreditinstitutter; denne 
fremgangsmåde skulle lette en gradvis tilnærmelse mellem de 
ordninger med nøgletal, som medlemsstaterne har fastlagt og 
anvender; der må imidlertid skelnes mellem nøgletal, der skal 
sikre en betryggende drift af kreditinstitutterne, og nøgletal, 
der har relation til den økonomiske politik og pengepolitikken; 
5 77n80ÆØF 
89/646ÆØF 
77/780ÆØF 
(tilpasset) 
(tilpasset) 
77/780ÆØF 
(tilpasset) 
9) principperne om gensidig anerkendelse og hjemlandstilsyn 8. 
forudsætter, et de kompetente myndigheder i hver medlemsstat 
undlader at meddele tilladelse eller inddrager denne i de + 
tilfælde, hvor det af sådanne forhold som driftsplanen, den 7. 
geografiske placering eller de faktiske transaktioner klart 
fremgår, at det pågældende kreditinstitut har valgt denne 
medlemsstats retssystem for at unddrage sig de strengere 
bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor det agter at 
drive eller allerede driver størstedelen af sin virksomhed; et 
kreditinstitut, som er en juridisk person, skal meddeles 
tilladelse i den medlemsstat, hvor dets vedtægtsmæssige 
hjemsted ligger; et kreditinstitut som ikke er en juridisk person, 
skal have hovedkontor i den medlemsstat, hvor det er meddelt 
tilladelse; medlemsstaterne skal i øvrigt kræve, at et 
kreditinstituts hovedkontor altid skal ligge i den medlemsstat, 
som er kreditinstituttets hjemland, og hvor kreditinstituttet 
faktisk udøver virksomhed; 
10) myndighederne bør ikke meddele et kreditinstitut tilladelse 3. 
eller opretholde denne tilladelse, hvis de snævre forbindelser, 
virksomheden har til andre fysiske eller juridiske personer, kan + 
hæmme myndighedernes mulighed for at varetage deres 
tilsynsopgaver; allerede godkendte kreditinstitutter skal 
ligeledes opfylde myndighedernes krav; den definition af 4. 
"snævre forbindelser", som dette direktiv opstiller, bygger på 
minimumskriterier og er ikke til hinder for, at medlemsstaterne + 
også anvender den på andre situationer end dem, som 
definitionen omhandler; erhvervelse af en betydelig andel af 5. 
kapitalen i et selskab bevirker ikke i sig selv, at der opstår 
kapitalinteresser som falder ind under definitionen af "snævre 
forbindelser", hvis den pågældende erhvervelse kun er en 
midlertidig investering, der ikke gør det muligt at øve 
,indflydelse på virksomhedens struktur og finansielle politik; 
11) henvisningen til tilsynsmyndighedernes varetagelse af deres 6. 
tilsynsopgaver omfatter det tilsyn på et konsolideret grundlag, 
som skal føres med et kreditinstitut, når et sådant kræves i 
henhold til fællesskabsretten; i så tilfælde skal de myndigheder, 
der anmodes om tilladelse, kunne identificere de myndigheder, 
der har kompetence til at føre tilsyn på et konsolideret grundlag 
med dette kreditinstitut; 
12) hjemlandet kan i øvrigt indføre strengere krav end de i artikel 9. 
5, stk. 1, første afsnit, og stk. 2, artikel 7, 16, 30, 51 og 65 
fastsatte for kreditinstitutter, som er meddelt tilladelse af dets 
egne kompetente myndigheder; 
6 89/646/EØF 
(tilpasset) 
95/26/EF 
(tilpasset) 
95/26/EF 
(tilpasset) 
l tilpasSt't) 
95/26/EF 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
13) ophævelsen af kravet om særskilt tilladelse for filialer af EF-17. 
kreditinstitutter vil gøre det nødvendigt også at ophæve kravet 
om indskudskapital; 
14) den valgte fremgangsmåde åbner mulighed for, at kredit- 12. 
institutter, der er meddelt tilladelse i deres hjemland, takket 
være princippet om gensidig anerkendelse kan udøve de + 
aktiviteter, der· er opført på listen i bilag I, helt eller delvis i 
hele Fællesskabet, enten ved at etablere en filial eller ved at 
præstere tjenesteydelser; udøvelsen af aktiviteter, som ikke er 13. 
opført på nævnte liste, er omfattet af Traktatens generelle 
bestemmelser om fri etablering og fri udveksling af 
tjenesteydelser; 
I 5) princippet om gensidig anerkendelse bør udvides til også at 14. 
gælde for de aktiviteter, der er opført på omtalte liste, når de 
udøves af finansieringsinstitutter, som er datterselskaber af 
kreditinstitutter, på betingelse af at sådanne datterselskaber 
indgår i det konsoliderede tilsyn med moderselskabet og 
opfylder visse strenge betingelser; 
16) værtslandet kan for institutter, der ikke er meddelt tilladelse I 5. 
som kreditinstitutter i deres hjemland, eller for aktiviteter, der 
ikke er opført på nævnte liste, gøre udøvelse af retten til fri 
etablering og fri udveksling af tjenesteydelser betinget af, at de 
særlige regler i dets lovgivning er overholdt, for så vidt disse 
bestemmelser på den ene side er forenelige med 
fællesskabsretten og er begrundet i hensynet til 
samfundsmæssige interesser, og såfremt disse institutter eller 
deres aktiviteter på den anden side ikke er undergivet 
tilsvarende lovgivning eller bestemmelser i hjemlandet; 
17) medlemsstaterne skal påse, at der ikke stilles hindringer i vejen 16: 
for, at de aktiviteter, der er omfattet af den gensidige 
anerkendelse, kan udøves på samme måde, som de udøves i 
hjemlandet, så længe disse ikke er i strid med værtslandets 
retsforskrifter til beskyttelse af samfundsmæssige interesser; 
I 8) der er en nødvendig sammenhæng mellem dette direktivs mål 18. 
og den liberalisering af kapitalbevægelser, der gennemføres 
ved anden fællesskabslovgivning; under alle omstændigheder 
må der være harmoni mellem foranstaltningerne til 
liberalisering af bankernes aktiviteter og foranstaltningerne til 
liberalisering af kapitalbevægelser; 
7 
I 
\ 89/646ÆØF 
(tilpasset) 
89/646ÆØF 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
89/646'EOF 
89/646/EØF 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
19) den ordning, der gælder for filialer af kreditinstitutter, som har 13. 
hjemsted uden for Fællesskabet, bør være ens for alle 
medlemsstaterne; det er vigtigt at fastsætte, at reglerne for disse 
filialer ikke må være gunstigere end for filialer af institutter 
med hjemsted i medlemsstaterne; det bør præciseres, at + 
Fællesskabet kan indgå aftaler med tredjelande om 
gennemførelse af bestemmelser, ifølge hvilke der gælder 
samme betingelser for de nævnte filialer inden for hele dets 
område, idet der tages hensyn til gensidigbedsprincippet; 19. 
filialer af kreditinstitutter, som har hjemsted uden for 
Fællesskabet, er ikke omfattet af den frie udveksling af 
tjenesteydelser efter Traktatens artikel 59, litra 2, og heller ikke 
af etableringsfriheden i andre medlemsstater end den, hvori de 
er etablerede; ansøgninger fra et foretagende, der er underlagt 
lovgivningen i et tredjeland, om tilladelse til at oprette et 
datterselskab eller erhverve kapitalinteresser underlægges en 
procedure, der tager sigte på at sikre, at Fællesskabets 
kreditinstitutter på basis af gensidighed nyder tilsvarende 
behandling i det pågældende tredjeland; 
20) meddelelse af tilladelser til kreditinstitutter fra de kompetente 20. 
nationale myndigheder i overensstemmelse med dette direktivs 
bestemmelser har virkning i hele Fællesskabet og ikke blot i 
den enkelte medlemsstat, og de eksisterende klausuler om 
gensidighed er dermed uden virkning fremover; der er derfor 
behov for en smidig procedure, der gør det muligt at vurdere 
gensidighed på et fællesskabsgrundlag; formålet med en sådan 
procedure er ikke at lukke Fællesskabets finansielle markeder, 
men, eftersom Fællesskabet ønsker at holde de finansielle 
markeder åbne for resten af verden, at forøge liberaliseringen 
af alle finansielle markeder i tredjelande; med henblik herpå 
fastlægger dette direktiv procedurer for forhandling med 
tredjelande eller, som en sidste udvej, mulighed for at træffe 
foranstaltninger, der består i at suspendere nye ansøgninger om 
tilladelse eller begrænse antallet af nye tilladelser; 
21) der bør på grundlag af princippet om gensidighcd indgås aflaler 12. 
mellem Fællesskabet og tredjelande for herved at åbne 
mulighed for en konkret udøvelse af det konsoliderede tilsyn 
på det størst mulige geografiske grundlag; 
22) ansvaret for tilsyn med et kreditinstituts finansielle sundhed og I 0. 
især dets solvens påhviler de kompetente myndigheder i 
instituttets hjemland; værtslandets myndigheder har fortsat 
ansvar for tilsynet med likviditeten og den pengepolitiske 
styring; tilsyn med markedsrisikoen skal føres i nært 
samarbejde mellem hjem-og værtslandets kompetente 
myndigheder; 
8 77/780ÆØF 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
89/646/EOf 
(tilpasset) 
<>:!/30/1 ~OF 
89/646 EOF 
l ti I passet) 
23) for at det indre marked på bankområdet kan fungere 21. 
harmonisk, kræves der ud over retsnormer et nært og 
regelmæssigt samarbejde mellem medlemsstaternes 
kompetente myndigheder; individuelle problemer i forbindelse 
med kreditinstitutter vil fortsat bedst kunne behandles i den 
kontaktgruppe, der er nedsat mellem 
banktilsynsmyndighedeme; denne gruppe er også det bedst 
egnede forum for den informationsudveksling, som er nævnt i 
artikel 28; 
24) denne informationsudveksling erstatter under ingen 22. 
omstændigheder det bilaterale samarbejde, der blev etableret 
ved artikel 28; de kompetente myndigheder i værtslandet kan, 
uden at dette indskrænker deres egne tilsynsbeføjelser, i 
hastende tilfælde på eget initiativ eller på initiativ af den 
kompetente myndighed i hjemlandet fortsat føre tilsyn med, at 
et institut udøver sin virksomhed på dets område i 
overensstemmelse med gældende love og med principperne om 
administrativ og regnskabsmæssig praksis og om tilstrækkelig 
intern kontrol; 
25) der bør tillades udveksling af oplysninger mellem de 8. 
kompetente myndigheder og de myndigheder eller organer, der 
i kraft af deres funktion bidrager til at styrke det finansielle 
systems stabilitet; for at bevare oplysningernes fortrolige 
karakter skal antallet af modtagere være meget begrænset; 
26) visse handlinger, såsom svig og insider-handel, vil, selv når de 9. 
vedrører andre virksomheder end kreditinstitutter, kunne 
indvirke.på det finansielle systems stabilitet og integritet; 
27) det er nødvendigt at fastsætte på hvilke betingelser, I 0. 
udvekslingen af ovennævnte oplysninger kan tillades; 
28) når det er fastsat, at oplysninger kun kan videregives med 11. 
myndighedernes udtrykkelige tilladelse, kan disse i givet fald 
betinge deres samtykke af, at visse strenge krav oved10ldes; 
9 89/646ÆØF 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
95/:!6/l•:F 
95/26/EF 
(tilpasset) 
95/26/EF 
(tilpasset) 
95/26/EF 
29) der bør endvidere tillades udveksling af oplysninger mellem 12. 
myndighederne og centralbankerne og andre organer med 
lignende opgaver i deres egenskab af pengepolitiske 
myndigheder, samt i givet fald andre offentlige myndigheder, 
som fører tilsyn med betalingssystemer; 
30) med henblik på at styrke tilsynet med kreditinstitutter og at 15. 
beskytte disse institutters kunder, bør det fastsættes, at en 
revisor, i de i direktivet omhandlede tilfælde, har pligt til 
hurtigt at underrette myndighederne, hvis han under udførelsen + 
af sit hverv far kendskab til forhold vedrørende 
kreditinstituttet, som beskrevet i dette direktiv, som alvorligt 
ville kunne skade den finansielle situation eller dens 
administrative og regnskabsmæssige organisation; i betragtning 16. 
af det tilstræbte mål bør medlemsstaterne fastsætte, at denne 
pligt gælder i alle tilfælde, hvor en revisor under udførelsen af + 
sit hverv i en virksomhed, som har snævre forbindelser med et 
kreditinstitut, konstaterer sådanne forhold; revisorernes pligt til 17. 
under visse omstændigheder at meddele myndighederne 
oplysninger om et kreditinstitut, som de har faet kendskab til 
under udførelsen af deres hverv i en ikke-finansiel virksomhed, 
ændrer i sig selv hverken arten af deres hverv i den pågældende 
virksomhed eller den måde, som de skal udøve deres hverv på i 
virksomheden; 
3 I) fælles grundlæggende normer for kreditinstitutters egenkapital I. 
er et afgørende element i opbygningen af et indre marked inden 
for banksektoren, da egenkapitalen gør det muligt at sikre 
kontinuitet i kreditinstitutternes virksomhed samt at beskytte 
opsparingen; en harmonisering af normerne skærper tilsynet 
med kreditinstitutter, og de øvrige samordningsbestræbelser 
inden for bankområdet fremmes; 
32) sådanne normer skal gælde for alle godkendte kreditinstitutter i 2. 
Fællesskabet; 
33) et kreditinstituts egenkapital kan tjene til at dække tab, som 3. 
ikke modsvares af et overskud af tilstrækkelig størrelse; 
egenkapitalen er endvidere et vigtigt kriterium for de 
kompetente myndigheder, specielt for bedømmelsen af 
kreditinstitutternes solvens og for andre tilsynsformål; 
10 95/26ÆF 
95/26/EF 
(tilpasset) 
(tilpasset) 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
89/299/EØF 
34) på et indre bankmarked konkurrerer kreditinstitutterne direkte 4. 
med hinanden, og de definitioner og regler, der gælder for 
egenkapitalen, skal derfor være ensartede; med henblik herpå 
må kriterierne for egenkapitalens sammensætning ikke 
fastlægges af de nationale myndigheder alene; Fællesskabets 
interesser varetages således bedst ved vedtagelse af fælles 
kriterier, der kan forhindre konkurrencefordrejning og samtidig 
styrke banksystemet i Fællesskabet; 
35) i den i dette direktiv fastlagte definition af egenkapitalen indgår 5. 
flest mulige komponenter og beløb, der kan henregnes til 
egenkapitalen, idet medlemsstaterne således frit kan skønne, 
om de ønsker at anvende alle eller blot en del af disse 
komponenter, eller at fastsætte lavere lofter for de pågældende 
beløb; 
36) i dette direktiv præciseres de kriterier, der skal gælde for visse 6. 
egenkapitalkomponenter, idet medlemsstaterne fortsat frit kan 
anvende strengere bestemmelser; 
37) i en første fase fastsættes de fælles grundregler ret bredt for at 7. 
dække samtlige de komponenter, der indgår i egenkapitalen i 
de forskellige medlemsstater; 
38) i dette direktiv skelnes der på grundlag af soliditeten af de 8. 
komponenter, der udgør egenkapitalen, mellem de 
komponenter, der udgør kerne-egenkapitalen, og dem, der 
udgør den supplerende egenkapital; 
39) for at tage hensyn til det forhold, at de komponenter, der udgør I 0. 
den supplerende egenkapital, ikke er så solide som dem, som 
udgør kerne-egenkapitalen, bør de ikke medregnes i 
egenkapitalen med et beløb på mere end I 00 % af kerne­
egenkapitalen; endvidere må visse komponenter i den 
supplerende egenkapital kun medregnes med op til 50 % af 
kerne-egenkapitalen; 
40) for at undgå konkurrencefordrejning må offentlige 11. 
kreditinstitutter ved beregningen af egenkapital ikke medregne 
garantier, som medlemsstaterne eller lokale myndigheder har 
stillet; 
11 89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
89/299/EØF 
89/299/EØF 
89/299/EØF 
89/299'1~()F 
89/299/EOF 
(tilpasset) 
41) når det i tilsynsøjemed er nødvendigt at fastslå størrelsen af en 12. 
kreditinstitutkoncerns konsoliderede egenkapital, skal den 
beregnes i overensstemmelse med nærværende direktiv; 
42) de regnskabsmetoder, der skal anvendes ved egenkapitalens og 13. 
solvensnøgletallets beregning samt engagementers evaluering, 
skal tage hensyn til bestemmelserne i Rådets direktiv + 
86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- 12. 
og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliclerede + 
regnskaber<1>, der indeholder visse tilpasninger af 7. 
bestemmelserne i Rådets direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 
på grundlag af Traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om 
konsoliderede regnskaber<2>; 
43) bestemmelserne vedrørende egenkapitalen skal ses som led i de 14. 
internationale bestræbelser, som i større målestok er udfoldet 
for at nå frem til en tilnærmelse mellem gældende regler i de 
vigtigste lande med hensyn til indbyrdes tilnærmelse af 
egenkapitalgrundlaget; 
44) Kommissionen udarbejder en rapport og skal regelmæssigt tage 16. 
bestemmelserne vedrørende egenkapitalen op til fornyet 
overvejelse med henblik på at stramme disse og derved at nå 
frem til større konvergens i en fælles definition på egenkapital; 
en sådan større konvergens vil gøre det muligt at fremme den 
indbyrdes tilnærmelse af egenkapitalgrundlaget i Fællesskabets 
kreditinstitutter; 
45) bestemmelserne angående solvensnøgletallet er et resultat af I. 
det arbejde, der er udført i Det Rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning, som har ansvaret for at forelægge 
Kommissionen ethvert forslag, der tilsigter en samordning af 
de i medlemsstaterne anvendte nøgletal; 
46) et hensigtsmæssigt nøgletal spiller en central rolle i forbindelse 2. 
med tilsynet med kreditinstitutter; 
47) nøgletal, der vejer aktiver og ikke-balanceførte poster efter 3. 
risikograden, er en særlig brugbar målestok for solvens; 
48) tilvejebringelse af fælles normer for egenkapitaldækning af 4. 
aktiver og ikke-balanceførte poster, der er behæftet med 
kreditrisiko, er derfor et af de væsentlige harmoniserings­
områder, der er nødvendige for at opnå gensidig anerkendelse 
og dermed for at gennemføre det indre marked på 
hank<>mrl\dct; 
(I) EFT L 372 af31. 12. 1986, s. I. 89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
(tilpass~t) 
89/647/EOF 
89/647/EØF 
89/647/EOF 
m EFT L 193 af 18. 7. 1983, s. I. Direktivet er senest ændret ved direktiv 90/605/EØF (EFT L 317 uf 16. 11. 1990, s. 60). 
12 
49) i den henseende skal bestemmelserne om solvensnøgletallet ses 5. 
i sammenhæng med andre specifikke instrumenter, som også 
skal harmonisere de grundlæggende regler for tilsyn med 
kreditinstitutter; 
50) kreditinstitutter skal konkurrere direkte med hinanden på et 7. 
indre bankmarked, og de fælles solvensnormer i form af et 
mindste solvensnøgletal vil forhindre konkurrenceforvridning 
og styrke Fællesskabets banksystem; 
51) ifølge dette direktiv tillægges garantier fra forskellige 8. 
finansielle institutter forskellig vægt; Kommissionen skal 
følgelig undersøge, om direktivet som helhed skaber væsentlig 
konkurrenceforvridning mellem kreditinstitutter og 
forsikringsvirksomheder, og på baggrund af denne 
undersøgelse skal den tage stilling til, om det er berettiget at 
træffe foranstaltninger for at afbøde virkningerne heraf; 
52) I bilag III fastsættes der regler for behandlingen af ikke­
balanceførte rente-og valutakursrelaterede poster i forbindelse + 
med beregningen af egenkapitalkrav for kreditinstitutter; for at 2 
det indre marked kan fungere tilfredsstillende og især for at 
sikre lige konkurrencevilkår, skal medlemsstaterne tilstræbe, at 
deres kompetente myndigheder foretager en ensartet vurdering 3 
af kontrakter om nyordning og aftaler om netting; bilag III er i 
overensstemmelse med det arbejde, som et internationalt forum 
for banktilsynsmyndigheder har udført med henblik på disse + 
myndigheders godkendelse af bilaterale aftaler om netting, 
herunder muligheden for at beregne egenkapitalkravene for 
visse transaktioner på grundlag af et nettobeløb i stedet for et 
bruttobeløb, forudsat at der findes juridisk bindende aftaler, der 4 
sikrer, at kreditrisikoen er begrænset til nettobeløbet; de regler, 
der påtænkes for tilsynsmæssig godkendelse af netting på + 
bredere internationalt plan, vil give mulighed for at reducere 
egenkapitalkravene for internationalt aktive kreditinstitutter og 5 
kreditinstitutkoncerner i en lang række tredjelande, hvis + 
kreditinstitutter konkurrerer med EF-kreditinstitutter; hvad 
angår kreditinstitutter, der er registreret i medlemsstaterne, 6 
giver bilag III en tilsvarende mulighed for de kompetente 
myndigheders godkendelse af bilateral netting og giver dem 
derved lige konkurrencevilkår; reglerne er både afbalancerede 
og egnede til yderligere at styrke anvendelsen af 
tilsynsforanstaltningerne på kreditinstitutter; medlemsstaternes 
kompetente myndigheder bør sikre, at tillæggene beregnes på 
grundlag af faktiske og ikke nominelle beløb; 
13 89/647ÆØF 
(tilpasset) 
89/647ÆØF 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
(tilpasset) 
96/10/EF 
(tilpasset) 
53) det mindste nøgletal, der er fastsat i dette direktiv, forøger EF-9. 
kreditinstitutternes egenkapitalniveau; tallet er sat til 8 % på 
baggrund af en statistisk undersøgelse vedrørende de gældende 
kapitalkrav i begyndelsen af 1988; 
54) de væsentligste regler om overvågning af og kontrol med 2. 
kreditinstitutters store engagementer bør harmoniseres; 
medlemsstaterne bør kunne fastsætte strengere bestemmelser 
end dem, der foreskrives i dette direktiv; 
55) overvågning af og kontrol med kreditinstitutters engagementer 4. 
indgår som et integrerende led i tilsynet med disse institutter; 
hvis et kreditinstituts engagementer i alt for høj grad 
koncentreres på en enkelt kunde eller en enkelt gruppe af 
indbyrdes forbundne kunder, kan der opstå en uacceptabel 
risiko for tab; en sådan situation kan anses at være til skade for 
et kreditinstituts solvens; 
56) på et indre bankmarked med direkte konkurrence mellem 6. 
kreditinstitutterne bør tilsynskravene være lige byrdefulde i 
hele Fællesskabet; det kan derfor ikke helt overlades til 
medlemsstaterne at fastlægge kriterierne for beregning af 
risikokoncentrationen, men der bør derimod fastsættes 
bindende retsregler herom på fællesskabsplan; fælles regler 
tjener bedst Fællesskabets interesser, idet forskelle i 
konkurrencevilkårene herved undgås, samtidig med at 
Fællesskabets banksystem styrkes; 
57) bestemmelserne om solvensnøgletal for kreditinstitutter· 8. 
indeholder en opregning af kreditinstitutternes forskellige 
kreditrisici; ved definitionen af, hvad der skal forstås ved 
»engagementer«, er det derfor rimeligt også at henholde sig til 
denne opregning for at begrænse store engagementer; det er 
dog ikke hensigtsmæssigt principielt at anvende den 
risikovægtning og de risikograder, der er opstillet i omtalte 
bestemmelser; formålet med denne vægtning og disse 
risikograder er at opstille et generelt solvenskrav for 
kreditinstitutters kreditrisici; formålet med en regulering 
vedrørende store engagementer er at begrænse et kreditinstituts 
maksimale risiko for tab på en kunde eller gruppe af indbyrdes 
forbundne kunder; ud fra dette forsigtighedsprincip er det 
derfor hensigtsmæssigt at følge den fremgangsmåde, at alle 
engagementer som hovedregel skal medregnes til deres 
pålydende værdi, uden nogen risikovægtning eller 
klassificering efter risikograd; 
14 89/647ÆØF 
92/121/EØF 
92/121/EØF 
92/121/EØF 
(tilpasset) 
92/121/EOF 
(tilpasset) 
58) når et kreditinstitut indgår engagementer med sit 9. 
moderselskab eller med andre datterselskaber af dette 
moderselskab, bør forsigtigheden skærpes; alle 
kreditinstitutters engagementer bør forvaltes autonomt i 
overensstemmelse med god bank.praksis og helt uafhængigt af 
ethvert andet hensyn; i nærværende direktiv er det fastsat, at 
dersom personer, der direkte eller indirekte besidder en 
kvalificeret andel af et kreditinstituts kapital, gør deres 
indflydelse gældende på en måde, der vil kunne skade en sund 
og forsigtig ledelse af instituttet, skal de kompetente 
myndigheder træffe de fornødne foranstaltninger til at bringe 
denne situation til ophør; der bør desuden opstilles særlige 
regler for et kreditinstituts store engagementer med andre 
virksomheder inden for samme koncern, og disse regler bør 
være strengere end for andre engagementer; de skærpede 
regler bør dog ikke gælde, når moderselskabet er et 
finansieringsselskab eller et kreditinstitut, og når de andre 
datterselskaber er kreditinstitutter, finansieringsinstitutter eller 
virksomheder, der udøver accessorisk bankvirksomhed, når de 
alle indgår i et konsolideret tilsyn med kreditinstituttet; i så 
fald giver det konsoliderede tilsyn med hele koncernen 
tilstrækkelig sikkerhed for et effektivt tilsyn, uden at det er 
nødvendigt at fastsætte strengere normer for 
risikobegrænsning; dette vil samtidig kunne tilskynde 
bankkoncernerne til at organisere sig på en sådan måde, at 
tilsynet med dem kan foregå på et konsolideret grundlag, 
hvilket er en ønskelig udvikling, da det åbner mulighed for et 
mere fuldstændigt tilsyn; 
59) med henblik på at sikre effektiviteten af tilsynet på et 2. 
konsolideret grundlag bør det kunne anvendes over for 
samtlige bankkoncerner, herunder sådanne, hvor 
moderselskabet ikke er et kreditinstitut; de kompetente 
myndigheder bør have adgang til de retsmidler, der er 
nødvendige for at gennemføre et sådant tilsyn; 
60) hvad angår koncerner, der driver virksomhed af forskelligartet 3. 
karakter, og hvis moderselskaber kontrollerer mindst et 
datterselskab, der er et kreditinstitut, bør de kompetente 
myndigheder sikres mulighed for at vurdere kreditinstituttets 
finansielle situation inden for rammerne af disse koncerner; i 
afventning af en senere samordning kan medlemsstaterne 
foreskrive passende konsolideringsmetoder med henblik på at 
nå det med dette direktiv tilstræbte mål; de kompetente 
myndigheder bør mindst have mulighed for at indhente de 
oplysninger fra samtlige virksomheder i koncernen, der er 
nødvendige for udøvelsen af deres hverv; der bør etableres et 
samarbejde mellem de ansvarlige tilsynsmyndigheder inden 
for de forskellige finansielle sektorer, når tilsynet vedrører 
koncerner af virksomheder, der udøver forskellige typer 
finansiel virksomhed; 
15 92/121ÆØF 
(tilpasset) 
92/30ÆØF 
92/30ÆØF 
61) medlemsstaterne kan i øvrigt tilbagekalde eller undlade at 5. 
meddele tilladelse til udøvelse af bankvirksomhed, hvis der er 
tale om koncernstrukturer, som de måtte anse for uegnede til 
bankvirksomhed, bl. a. fordi der ikke vil kunne føres et 
tilfredsstillende tilsyn med denne virksomhed; med henblik 
herpå råder de kompetente myndigheder -for derved at sikre 
en sund og forsigtig forvaltning af kreditinstitutter -over de 
beføjelser, der er fastsat i artikel 7, stk. 1, første afsnit, og stk. 
2, artikel 14, stk. 1, litra_ c) og artikel 16, i nærværende 
direktiv; 
62) medlemsstaterne kan ligeledes indføre et passende tilsyn med 6. 
koncerner, der har en struktur, som ikke er omfattet af 
nærværende direktiv; bestemmelserne i dette direktiv bør 
suppleres for at dække sådanne strukturer, såfremt de bliver 
mere udbredte; 
63) tilsyn på et konsolideret grundlag bør omfatte alle de 7. 
aktiviteter, der defineres i bilag I; der bør derfor føres tilsyn på 
et konsolideret grundlag med alle virksomheder, der 
hovedsageligt udøver disse aktiviteter; definitionen på et 
finansieringsinstitut bør derfor omfatte disse aktiviteter; 
64) på baggrund af direktiv 86/635ÆØF, hvori der er fastsat 9. 
konsolideringsregler for de af kreditinstitutter offentliggjorte 
konsoliderede regnskaber. saml på baggrund af direktiv 
83/349/EØF, vil det således være muligt mere præcist at 
angive, hvilke metoder der skal benyttes i forbindelse med 
tilsyn på et konsolideret grundlag; 
65) tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret grundlag skal 11. 
især tage sigte på at beskytte kreditinstitutternes indskydere og 
sikre stabiliteten af det finansielle system; 
66) undersøgelsen af problemerne inden for de områder, som 14. 
omfattes af nærværende direktiv, såvel som af andre direktiver 
vedrørende kreditinstitutters virksomhed, særligt med henblik + 
på en mere indgående samordning, kræver et samarbejde 
mellem de kompetente myndigheder og Kommissionen i et 
rådgivende udvalg; dette rådgivende udvalg for 15. 
banklovgivning far de kompetente myndigheder i 
medlemsstaterne foregriber ikke andre former for samarbejde 
mellem tilsynsmyndighederne med hensyn til 
kreditinstitutternes adgang til at optage virksomhed og tilsynet 
med dem. herunder især det samarbejde, som finder sted i den 
kontaktgruppe. der er nedsat mellem 
banktilsynsmyndighedcrnc; 
16 92/30ÆØF 
(tilpasset) 
92/30ÆØF 
92/30ÆØF 
(tilpasset) 
92/30ÆØF 
(tilpasset) 
92/30ÆØF 
77/780ÆØF 
(tilpasset) 
(tilpasset) 
67) tekniske ændringer af detaljerede bestemmelser i dette direktiv·· 23. 
kan fra tid til anden blive nødvendige for at tage hensyn til + 
udviklingen inden for banksektoren; Kommissionen vil derfor 14. 
efter samråd med Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning + 
foretage de ændringer, der er nødvendige inden for rammerne 5. 
af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges den i henhold til + 
Traktatens bestemmelser; udvalget er i så fald et 12. 
forskriftsudvalg i henhold til de procedureregler, der er fastsat i 
artikel 2 [procedure III, variant b)], i Rådets afgørelse 
87/373ÆØF af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere 
vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der 
tiJiægges Kommissionen(l\ 
68) i henhold til artikel 36, stk. 1, i nærværende direktiv kan 1. 
låntagernes solidariske hæftelse i kreditinstitutter, der er stiftet i 
form af andelskreditinstitutter eller fonde, behandles som + 
komponenter af egenkapitalen i henhold til direktivets artikel 
34, stk. 2, nr. 7; den danske regering har givet udtryk for et 2. 
stærkt ønske om, at de danske realkreditinstitutter, der er stiftet 
i form af andelskreditinstitutter eller fonde, omdannes til 
aktieselskaber; for at lette denne omdannelse eller skabe 
mulighed herfor bør der vedtages en midlertidig undtagelse, i 
henhold til hvilken de pågældende institutter kan medtage en 
del af deres låntageres solidariske forpligtelser i egenkapitalen; 
denne midlertidige undtagelse bør ikke forvride konkurrencen 
mellem kreditinstitutter; 
69) anvendelse af en 20 % vægtning på realkreditobligationer, som 13. 
indehaves af et kreditinstitut, kan fremkalde forstyrrelser på et 
nationalt finansmarked, hvor sådanne instrumenter spiller en 
dominerende rolle; i så fald træffes midlertidige 
foranstaltninger for anvendelse af en IO % vægtning af risici; 
70) for at sikre en harmonisk anvendelse af bestemmelserne 10. 
vedrørende store engagementer skal medlemsstaterne have 
mulighed for at indføre de nye grænser i to etaper; for de 
mindste kreditinstitutter kan en længere overgangsperiode være 
berettiget, da en hurtig indførelse af 25 %-reglen kunne føre til 
en for brat nedgang i deres kreditvirksomhed; 
71) harmoniseringen af betingelserne for sanering og likvidation af 6. 
kreditinstitutter videreføres; 
72) der bør desuden gennemføres en harmonisering af de regler, 7. 
der er nødvendige for tilsyn med likviditetsrisici; 
73) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes 
forpligtelser med hensyn til fristerne for gennemførelse af de i 
bilag V, del B anførte direktiver -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
(I) EFT L 197 af 18. 7. 1987, s. 33. 
17 89/646ÆØF 
89/647ÆØF 
92/16ÆØF 
(tilpasset) 
92/121ÆØF 
(tilpasset) 
92/16ÆØF 
(tilpasset) 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
92/121/EØF 
( ti I passet) 
89/646/EOF 
89/646/EØF 
(tilpasset) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
AFSNIT I: DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE 21 
-Artikel 1: Definitioner 21 
-Artikel 2: Anvendelsesområde 24 
-Artikel 3: Forbud for andre virksomheder end kreditinstitutter mod at modtage 
indlån eller and~e tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden 27 
AFSNIT II: BETINGELSER FOR KREDITINSTITUTTERS ADGANG TIL 
AT OPTAGE VIRKSOMHED OG UDØVE DENNE 
VIRKSOMHED 27 
-Artikel 4: Tilladelse 27 
-Artikel 5: Startkapital 27 
-Artikel 6: De ansvarlige for direktionen og lokalisering af kreditinstitutternes 
centrale administration 28 
-Artikel 7: Aktionærer og selskabsdeltagere 29 
-Artikel 8: Driftsplan og organisation 29 
-Artikel 9: Økonomiske behov 30 
-Artikel 10: Nægtelse af tilladelse 30 
-Artikel 1 I: Meddelelse til Kommissionen om tilladelse 30 
-Artikel 12: Forudgående konsultation med de kompetente myndigheder i de 
andre medlemsstater 30 
-Artikel 13: Filialer af kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i en anden 
medlemsstat 30 
-Artikel 14: Inddragelse af tilladelsen 31 
-Artikel I 5: Benævnelse 31 
-Artikel 16: Kvalificeret deltagelse i et kreditinstitut 32 
-Artikel I 7: Administration og interne kontrolprocedurer 33 
AFSNIT III: BESTEMMELSER VEDRØRENDE FRI ETABLERING OG 
FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER 33 
-Artikel I 8: Kreditinstitutter 33 
-Artikel 19: Finansieringsinstitutter 34 
-Artikel 20: Udøvelse af retten til at etablere sig 35 
-Artikel 21: Udøvelse af fri udveksling af tjenesteydelser 36 
-Artikel 22: Værtslandets kompetente myndigheders beføjelser 36 
AFSNIT IV: FORBINDELSER MED TREDJELANDE 38 
-Artikel 23: Anmeldelse af tredjelandes datterselskaber og betingelserne for 
adgang til markedet i disse lande 38 
-Artikel 24: Filial.er af kreditinstitutter med hjemsted uden for Fællesskabet .JO 
-Artikel 25: Samarbejde med tredjelandes kompetente myndigheder angående det 
konsoliderede tilsyn 40 
AFSNIT V: PRINCIPPER OG TEKNISKE INSTRUMENTER TIL 
UDFØRELSE AF FORSIGTIGHEDSTILSYN 41 
Kapitel I: Principper for forsigtighedstilsyn 41 
-Artikel 26: Ansvaret for hjemlandets tilsyn 41 
-Artikel 27: V ærts landets ansvar 41 
-Artikel 28: Samarbejde om tilsyn 42 
-Artikel 29: Kontrol på stedet af filialer etableret i en anden medlemsstat 42 
-Artikel 30: Udveksling af oplysninger og tjenstlig tavshedspligt 43 
-Artikel 31: Krav til de personer, som udfører den lovpligtige kontrol af 
årsregnskaber og konsoliderede regnskaber 47 
-A11ikcl 32: De kompetente myndigheders sanktionsmuligheder 47 
-Artikel 33: Indbringelse for domstolene 48 
18 
Kapitel 2: Tekniske instrumenter til udførelse af forsigtigbedstilsyn 48 
IkLL Egenkapital. 48 
-Artikel 34: Almindelige principper 48 
-Artikel 35: Andre komponenter 50 
-Artikel 36: Øvrige bestemmelser vedrørende egenkapital 51 
-Artikel 37: Beregning af egenkapitalen på et konsolideret grundlag 52 
-Artikel 38: Fradrag og begrænsninger 53 
-Artikel 39: Beviser til fremlæggelse for de kompetente myndigheder 53 
~ Solvensnøgletal 53 
-Artikel 40: Almindelige principper 53 
-Artikel 41 : Tælleren: Egenkapital 54 
-Artikel 42: Nævneren: Risikovægtede aktiver og ikke-balanceførte poster 54 
-Artikel 43: Risikovægtning 55 
-Artikel 44: Vægtning anvendt ved fordringer på medlemsstaternes regionale 
regeringer eller lokale myndigheder 58 
-Artikel 45: Andre vægte 59 
-Artikel 46: Administrative organer og virksomheder uden vinding for øje 59 
-Attikel 47: Niveauet for solvensnøgletal 59 
IkU Store engagementer 60 
-Artikel 48: Indberetning om store engagementer 60 
-Artikel 49: Øvre grænser for store engagementer 61 
-Artikel 50: Tilsyn med store engagementer på konsolideret og ikke-konsolideret 
grundlag 65 
~ Kvalificeret deltagelse uden for den finansielle sektor 66 
-Artikel 51: Begrænsninger for kvalificeret deltagelse i den ikkc-tinansidlc sektor 66 
Kapitel 3: Tilsyn på et konsolideret grundlag 67 
-Artikel 52: Tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret grundlag 67 
-Artikel 53: De for det konsoliderede tilsyn ansvarlige kompetente myndigheder 69 
-Artikel 54: Konsolideringens form og indhold 70 
-Artikel 55: Oplysninger, som blandede selskaber og deres datterselskaber skal 
meddele 71 
-Artikel 56: Foranstaltninger, der skal lette tilsynet på et konsolideret grundlag T2 
AFSNIT VI: DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR BANKLOVGIVNING 73 
-Artikel 57: Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning: Sammmensætning og 
funktion 73 
-Artikel 58: Undersøgelser af betingelser for tilladelse 74 
-Artikel 59: Observationsnøgletal 74 
AFSNIT VII: UDØVENDE BEFØJELSR 75 
-Artikel 60: Tekniske ændringer 75 
19 
AFSNIT VIII: OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE 
BESTEMMELSER 76 
Kapitel 1: Overgangsbestemmelser 76 
-Artikel 61: Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 36 76 
-Artikel 62: Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 43 77 
-Artikel 63: Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 4 7 78 
-Artikel 64: Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 49 78 
-Artikel 65: Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 51 80 
Kapitel 2: Afsluttende bestemmelser 80 
-Artikel 66: Ophævede direktiver 80 
-Artikel 67: Ikrafttrædelse ·so 
-Artikel 68: Modtagere 80 
BILAG l: Liste over de aktiviteter, der er undergivet gensidig anerkendelse 81 
BILAG li: Klassificering af ikke-balanceførte poster 82 
BILAG III: Behandling af rente-og valutakursrelaterede ikke-balanceførte poster 83 
BILAG IV: Eksempler på rente-og valutakursrelaterede ikke-balanceførte poster 86 
BILAG V, del A: Ophævede direktiver 87 
BILAG V, del B: Gennemførelsesfrister 88 
BILAG VI: Sammenligningstabel 89 
20 
AFSNIT I 
DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE 
Artikel 1 
Definitioner 
I dette direktiv forstås ved: ] 77/780/EØF 
artikel 1, første led 
1) "kreditinstitut": et foretagende, hvis virksomhed består i fra 
offentligheden at modtage indlån eller andre midler, der skal 
tilbagebetales, samt i at yde lån for egen regning; 
Med henblik pl gennemførelsen af tilsynet pl et konsolideret 
grundlag, anses som kreditinstitut et kreditinstitut som defineret i 
første afsnit, ethvert privat eller offentligt foretagende, der svarer til 
definitionen i første afsnit og som er godkendt i et tredjeland. 
Med henblik pl gennemførelsen af tilsynet og kontrollen med store 
engagementer, anses som kreditinstitut et kreditinstitut som defineret 
i første afsnit, herunder også et sådant foretagendes filialer i 
tredjelande, samt enhvert offentligt eller privat foretagende, herunder 
også et sådant foretagendes filialer, der svarer til definitionen i første 
af snit, og som er godkendt i et tredjeland; 92/30/EØF 
artikel 1, første led 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 1, litra a) 
(tilpasset) 
2) "tilladelse": en fra myndighederne hidrørende akt, uanset formen, som J 77/780/EØF 
medfører ret til at udøve virksomhed som kreditinstitut; artikel I, andet led 
3) "filial": en afdeling, som retligt udgør en ikke-selvstændig del ,1f et ] 89/646/EO.' 
kreditinstitut, og som helt eller delvis foretager forretninger, der er artikel t, nr. 3) 
forbundet med virksomhed som kreditinstitut; flere atoelinger, som i en 
og samme medlemsstat oprettes af et kreditinstitut med hjemsted i en 
anden medlemsstat, anses som en filial; 
4) "kompetente myndigheder": de nationale myndi~heder der ved lov 
eller anden forskrift er bemyndi~et til at udøve tilsyn med 
kreditinstitutter; 
5) "finansieringsinstitut": et foretagende, der ikke er et kreditinstitut, og 
hvis hovedvirksomhed består i at erhverve kapitalinteresser eller i at 
udøve en eller flere af aktiviteterne i nr. 2 til 12 på listen i bilag I; 
6) "hjemland": den medlemsstat, i hvilken et kreditinstitut er meddelt 
tilladelse ifølge artikel 4 til 11; 
7) "værtsland": den medlemsstat, i hvilken et kreditinstitut har en filial 
eller præsterer tjenesteydelser; 
8) "kontrol": den forbindelse, der findes mellem et moderselskab og et 
datterselskab, som fastsat i artikel I i direktiv 83/349/EOF, eller en 
forbindelse af samme art mellem en fysisk eller juridisk person og et 
foretagende; 
21 89/646/EØF 
artikel I, nr. 5) til 9) 
(ændring stammende fra 
92/30/EØF, artikel 10, 
stk. 3) 
9) "kapitalinteresser, med henblik på gennemførelsen af tilsynet på et J 92/30/EØF 
konsolideret grundlag": det forhold, at der direkte eller indirekte artikel 1, 6. led 
besiddes 20 % eller mere af stemmerettighederne eller kapitalen i en (tilpasset) 
virksomhed; 
10) "kvalificeret deltagelse": direkte eller indirekte besiddelse af mindst IO 
% af kapitalen eller stemmerettighederne eller en besiddelse, som giver 
mulighed for at udøve en betydelig indflydelse på forvaltningen af det 
foretagende, hvori der besiddes en kapitalinteresse; 
11) "startkapital": kapital som defineret i artikel 34, stk. 2, nr. I og 2; 
12) "moderselskab": en modervirksomhed som defineret i artikel I og 2 i 
direktiv 83/349/EØF. 
Med henblik på gennemførelsen af tilsynet på et konsolideret 
grundlag og kontrollen med store engagementer anses som 
moderselskab en modervirksomhed som defineret i artikel I, stk. I, i 
direktiv 83/349/EØF samt enhver virksomhed, der etl:er de kompetente 
myndigheders opfattelse faktisk udøver en bestemmende indflydelse 
over en anden virksomhed 
13) "datterselskab": en dattervirksomhed som defineret i artikel I og 2 i 
direktiv 83/349/EØF; 
Med henblik på gennemførelsen af tilsynet pA et konsolideret 
grundlag og kontrollen med store engagementer anses som 
datterselskab en dattervirksomhed som defineret i artikel I, stk. I, i 
direktiv 83/349/EØF samt enhver virksomhed, over hvilket et 
moderselskab efter de kompetente myndigheders opfattelse faktisk 
udøver en bestemmende indflydelse; 
Ethvert datterselskab af et datterselskab anses også for at være et 
datterselskab af det moderselskab, som står spidsen for disse 
foretagender; 
14) "zone A": medlemsstaterne og alle andre lande, der er fulde medlemmer 
af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), 
samt lande, som har indgået særlige låneoverenskomster med Den 
Internationale Valutafond (IMF) og er tilknyttet Den Almindelige 
Låneoverenskomst (GAB). Et land som omlæ~~er sin udenlandske 
stats~æld udelukkes imidlertid fra Zone A i en periode på fem år; 
15) "zone 13": alle andre lande; 
16) "kreditinstitutter i zone A": alle kreditinstitutter, der er meddelt 
tilladelse i medlemsstaterne i henhold til artikel 4, herunder disse 
institutters filialer i tredjelande, og alle private og offentlige 
foretagender, som er omfattet af definitionen i nr. I, første afsnit, og 
som er meddelt tilladelse i andre lande i zone /\., herunder disse 
foretagenders filialer; 
17) "kreditinstitutter i zone B": alle private og offentlige foretagender, der er 
meddelt tilladelse uden for zone A.. og som opfylder definitionen i nr. I. 
f'orste afsnit, herunder disse foretag.enders lilialcr i Fælksskahct; 
22 89/646/EØF 
artikel 1, nr. 10), første afsnit, 11) og 12) 
92/30/EØF 
artikel I, 7. led 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 1, litra c) 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 1, litra 13) 
92/30/EØF 
artikel I, 8. led 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 1, litra d) 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel I, nr. 13) 
92/30/EØF 
artikel I, 8. led 
92/121/EØF 
artikel 1, litra d) 
89/647/EOF 
artikel 2, stk. I, 2. til 5. 
led 
(ændring stammende 
fra 95/l 5/E'4' art. I) 
18) "ikke-banksektoren": alle andre låntagere end kreditinstitutter som 
defineret i nr. 16) og 17), centralregeringer og centralbanker, regionale 
regeringer og lokale myndigheder, De Europæiske Fællesskaber, Den 
Europæiske Investeringsbank og multilaterale udviklingsbanker som 
defineret i nr. 19); 
19) "multilaterale udviklingsbanker": Den Internationale Bank for 
Genopbygning og Økonomisk Udvikling og Den Internationale 
Finansieringsinstitution, Den lnteramerikanske Udviklingsbank, Den 
Asiatiske Udviklingsbank, Den Afrikanske Udviklingsbank, Europa­
rådets Bosættelsesfond, Den Nordiske Investeringsbank og Den 
Caraibiske Udviklingsbank, Den Europæiske Bank for Genoplzyenine 
02 Udvikline Den Europæiske Investerinesfond oe Det 
lnteramerikanske Investerini:sseiskab: 
20) "ikke-balanceførte poster, der tillægges "fuld risiko", 
"mellemliggende risiko", "mellemliggende/lav risiko" og "lav 
risiko"": poster som anført i artikel 43, stk. 2, og opført på listen i 
bilag II; 
21) "finansieringsselskab": et finansieringsinstitut, hvis datterselskaber 
udelukkende eller primært er et eller flere kreditinstitutter eller 
finansieringsinstitutter, og hvoraf mindst et er et kreditinstitut; 
22) "blandet selskab": et moderselskab, der ikke er et finansieringsselskab 
eller et kreditinstitut, og som blandt sine datterselskaber tæller mindst 
et kreditinstitut; 
23) "accessorisk bankservicevirksomhed": en virksomhed, hvis 
hovedaktivitet består i besiddelse og forvaltning af fast ejendom, 
forvaltning af edb-serviceydelser eller enhver anden lignende aktivitet, 
der har accessorisk karakter i forhold til cl eller flere kreditinstitutters 
ordinære virksomhed; 
24) "engagement med henblik på anvendelse af artikel 48, 49 og 50": de 
i artikel 43 samt bilag li og IV opregnede aktivposter og ikke­
balanceførte poster, uden anvendelse af de i disse bestemmelser 
fastsatte vægtninger eller risikograder; de i bilag IV omhandlede risici 
beregnes efter den metode, der er beskrevet i bilag III, uden 
anvendelse af vægtning for medkontrahentrisiko; alle elementer, 
der er 100 % dækket af egenkapitalen, kan udelukkes fra definitionen 
af engagementer efter godkendelse fra de kompetente myndigheder, 
hvis egenkapitalen ikke indgår i beregningen af solvensnøgletallet og 
af de andre beregninger for tilsyn, der er fastsat i det nærværende 
direktiv samt i andre fællesskabsretsakter; engagementerne omfatter 
ikke: 
-ved valutatransaktioner: engagementer, som er indgået i forbindelse 
med den almindelige afvikling af en transaktion i et tidsrum på 48 
timer efter at betaling har fundet sted; eller 
ved knh eller salg ar værdipapirer: engagementer, der er indg,\ct i 
forbindelse med den almindelige arvtkling ar en transaktion i et 
tidsrum på fem arbejdsdage, efter at betaling har rundet sted eller 
værdipapirerne er leveret, alt efter hvilken dato der ligger først; 
23 89/647/EØF 
artikel 2, stk. 1, 6. til 8. led 
(ændring stammende fra 
91/31/EØF, 94/7/EØF og 
91/67/EF) 
92/30/EØF 
artikel I, 3. til 5. led 
92/121/EØF 
artikel I, litra h) 
(tilpasset) 
25) "gruppe af indbyrdes forbundne kunder" i henhold til kapitel 2, 
del 3, under afsnit V: 
-enten to eller flere fysiske eller juridiske personer, der -indtil 
det modsatte er godtgjort -for så vidt angår engagementet 
udgør en helhed, fordi en af dem udøver direkte eller indirekte 
kontrol med den anden eller de andre 
-eller to eller flere fysiske eller juridiske personer, hvoraf ingen 
udøver kontrol med den anden eller de andre som nævnt i 
første led, men som for så vidt angår engagementet må anses 
for at udgøre en helhed, fordi der består sådanne indbyrdes 
forbindelser mellem dem, at der er sandsynlighed for, at hvis 
den ene kommer i økonomiske vanskeligheder, vil den anden 
eller de andre også ffi vanskeligheder med tilbagebetalingen; 92/121/EØF 
artikel 1, litra m) 
(tilpasset) 
26) "snævre forbindelser": en situation, hvor to eller flere fysiske eller 77 /780/EØF 
juridiske personer er knyttet til hinanden gennem: artikel 1, femte led 
(ændring stammende 
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20% af fra 95/26/EF, art. 2, 
stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed, enten stk. 1) 
direkte eller gennem kontrol, eller 
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et 
moderselskab og et datterselskab, i alle de i artikel I, stk. I og 
2 i direktiv 83/349ÆØF nævnte tilfælde, eller en forbindelse 
af samme art mellem en fysisk eller juridisk person og en 
virksomhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes 
ligeledes som datterselskab af det moderselskab, der står i 
spidsen for disse virksomheder. 
En situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer 
er varigt knyttet til den samme person gennem kontrol, 
betragtes ligeledes som en snæver forbindelse. 
Artikel 2 
Anvendelsesområde 
1. Dette direktiv vedrører adgangen til at optage og udøve 
virksomhed som kreditinstitut. Det finder anvendelse på alle 
kreditinstitutter. 
2. Artikel 25 og 52 til 56 finder også anvendelse på 
finansieringsselskaber og på blandede selskaber, der har deres hjemsted 
inden for Fællesskabet. 
Med undtagelse af medlemsstaternes centralbanker ligestilles de 
foretagender, der er naunt i stk. 3, med finansieringsinstitutter med 
henblik på anvendelse af artiklerne 25 og 52 til 56. 
24 77n80/EØF 
artikel , stk. I 
89/646/EØF 
artikel 2, stk. 1 
89/647/EØF 
artikel 1, stk. t 
92/30/EØF 
artikel 2 
(tilpasset) 
3. Nærværende direktiv vedrører ikke virksomhed udøvet af: 
-medlemsstaternes centralbanker; 
-postgirokontorer; 
-i Belgien: "Institut de Reescompte et de Garantie/Herdiscon-
tering-en Waarborginstituut", 
-i Danmark: » Dansk Eksportfinansieringsfond«, » Danmarks 
Skibskreditfond« og »Dansk Landbrugs Realkreditfond«; 
-i Tyskland: »Kreditanstalt fUr Wiederautbau«, foretagender, 
der i medfør af » Wohnungsgemeinnlltzigkeitsgesetz« er 
anerkendt som organer inden for den nationale boligpolitik, 
og hvis hovedvirksomhed ikke er bankvirksomhed, samt 
foretagender, der i medfør af nævnte lov er anerkendt som 
almennyttige boligselskaber; 
-i Grækenland: "EAATJVtK~ Tpci1rf~cx BtoµTJX<Xvt Kl); 
Ava1t't'Ul;Ero;" (Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), 
"TaµEio mxpaKatcX0r]Krov Kat ~CXVEl(t)V11 (Tamio 
Parakatethikon kai Danion) og "TaxuopoµtKO TaµtEuttjpm" 
{Tachidromiko Tamieftirio ), 
-i Spanien: »Instituto de Credito Oficial«, 
-i Frankrig: »Caisse des depots et consignations«; 
-i Irland: "credit unions" og "friendly societies"; 
-i Italien: »Cassa Depositi e Prestiti«; 
-i Nederlandene: »Nederlandse Investeringsbank voor 
Ontwikkelingslanden NV«, »NV Noordelijke 
Ontwikkelingsmaatschappij«, »NV lndustriebank Limburgs 
lnstituut voor Ontwikkeling en Financiering« og 
»Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV«; 
-i Østrig: foretagender, der er anerkendt som almennyttige 
boligselskaber og "Osterreichische Kontrollbank AG", 
-i Portugal: »Caixas Econ6micas«, der har eksisteret siden 
den I. januar 1986, med undtagelse af dem som er oprettet i 
aktieselskabsform, og af "Caixa Econ6micå Montepfo 
Gcral", 
---i Finland: "Teolliscn yhteistyon rahasto Oy/Fonden for 
industriellt samarbete Ab", og "Kera Oy/Kera Ab", 
-i Sverige: "Svenska Skeppshypotekskassan" 
25 77n80/EØF 
artikel 2, stk. 2 
(ændring stammende 
fra 96/13/EF, art. 1) 
-i Det forenede Kongerige: »National Savings Bank«, 
»Commonwealth Development Finance Company Ltd«, 
»Agricultural Mortgage Corporation Ltd«, »Scottish 
Agricultural Securities Corporation Ltd«, »Crown Agents for 
overseas governments and administrations«, "credit unions" og 
"municipal banks"~ 77/780/EØF 
artikel 2, stk. 2 
(ændring stammende 
fra 96/13/EF, art. 1) 
4. På forslag af Kommissionen, som med henblik herpå hører det i ] 77 /780/EØF 
artikel 57 omhandlede udvalg, herefter benævnt "Det Rådgivende artikel 2, stk. 3 
Udvalg for Banklovgivning", træffer Rådet afgørelse om enhver (tilpasset) 
eventuel ændring af den i stk. 3 opstillede fortegnelse. 
5. Kreditinstitutter, der den 15. december 1977 var beliggende i 
samme medlemsstat og som på denne dato var varigt tilsluttet et 
centralorgan, der kontrollerer dem, og som er etableret i samme 
medlemsstat, kan undtages fra betingelserne i artikel 6, stk. 1, artikel 8 
og 59, forudsat at den nationale lovgivning senest den 15. januar 1979 
indeholder følgende bestemmelser: 
-. centralorganet og de tilsluttede institutter hæfter solidarisk for 
deres forpligtelser, eller de tilsluttede institutters forpligtelser 
garanteres fuldt ud af centralorganet~ 
-centralorganets og samtlige tilsluttede institutters solvens og 
likviditet kontrolleres i deres helhed på grundlag af koncern­
regnskaber~ 
-centralorganets ledelse er bemyndiget til at give instrukser til 
de tilsluttede institutters ledelse. 
Kreditinstitutter, som har lokalt virkefelt, og som efter den 15. 
december 1977 tilsluttes et centralorgan i den i første afsnit angivne 
forstand, kan drage fordel af de i første afsnit fastsatte bestemmelser, 
såfremt de udgør en normal udvidelse af det net, der hører ind under 
dette centralorgan. 
Når det drejer sig om andre kreditinstitutter end sådanne, som oprettes i 
nyinddæmmede regioner eller er et resultat af fusion eller spaltning af 
eksisterende institutter, der hører ind under centralorganet, kan Rådet 
på forslag af Kommissionen, der hører Det rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning herom, fastsætte supplerende regler for anvendelsen af 
andet afsnit, herunder ophævelse af de i første afsnit fastsatte 
undtagelser, såfremt det finder, at tilslutningen af nye institutter, der 
nyder fordel af den i andet afsnit fastsatte ordning, vil kunne påvirke 
konkurrencen negativt. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
6. Kreditinstitutter, der, som defineret i stk. 5, første afsnit, er 
tilknyttet et centralorgan etableret i samme medlemsstat, kan også være 
undtaget fra anvendelse af artikel 5, stk. 3 til 7 samt artikel 40 til 51 
og artikel 65 for så vidt, jf. dog anvendelsen af samme bestemmelser på 
centralorganet, helheden -bestående af centralorganet og dets tilsluttede 
institutter -er genstand for tilsyn på et konsolideret grundlag med 
hensyn til nævnte bestemmelser. 
I undtagelsestilfælde anvendes artikel 13, 18, 19 og 20, stk. 1 til 6, 
samt artikel 21 og 22 på helheden, som udgøres af centralorganet og 
dets tilsluttede institutter. 
26 77/780/EØF 
artikel 2, stk. 4, 
litra a), b) og c) 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 2, stk. 3 
89/647/EØF 
artikel 1, stk. 3 
92/121/EØF 
artikel 2, andet 
af snit, litra b) 
(tilpasset) 
Artikel 3 
Forbud for andre virksomheder end kreditinstitutter mod at modtage 
indlån eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden 
Medlemsstaterne forbyder personer eller foretagender, som ikke er 
kreditinstitutter, erhvervsmæssigt at tage imod indlån eller andre 
tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden. Dette forbud gælder ikke, 
når en medlemsstat eller en regional eller lokal myndighed i en medlemsstat 
eller offentlige internationale organisationer, som en eller flere medlemsstater 
er medlem af, modtager indlån eller andre tilbagebetalingspligtige midler~ det 
gælder heller ikke i tilfælde, der udtrykkelig er omfattet af national lovgivning 
eller fællesskabslovgivning, forudsat at disse aktiviteter er undergivet regler og 
tilsyn med henblik på beskyttelse af indlånere eller investorer og finder 
anvendelse på disse tilfælde. 
AFSNIT II 
BETINGELSER FOR KREDITINSTITUTTERS ADGANG TIL AT 
OPTAGE VIRKSOMHED OG UDØVE DENNE VIRKSOMHED 
Artikel 4 
Tilladelse 89/646/EØF 
artikel 3 
Medlemsstaterne drager omsorg for, at kreditinstitutterne, er meddelt tilladelse. J 77/780/EØF 
før de påbegynder deres virksomhed. Med forbehold af artikel 5 til 9 fastsætter artikel 3, stk.1 
de betingelserne herfor og meddeler dem til Kommissionen samt til Det (tilpasset) 
Rådgivende Udvalg for Banklovgivning. 
Artikel 5 
Startkapital 
1. Med forbehold af andre generelle betingelser, der måtte være fastsat i de 
nationale bestemmelser, meddeler de kompetente myndigheder ikke tilladelse, 
når der i kreditinstituttet ikke forefindes en særskilt egenkapital og når 
startkapitalen er mindre end 5 mio ECU. 77/780/EØF 
artikel 3, stk. 2, første 
afsnit 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 4, stk. 1 
(tilpasset) 
Medlemsstaterne kan lade de virksomheder, der ikke opfylder betingelsen om J 77 /780/EØF 
særskilt egenkapital, og som bestod den 15. december 1979, fortsætte deres artikel 10, stk. 1, 
virksomhed. De kan fritage disse virksomheder for at opfylde betingelsen i tredje afsnit 
artikel 6, stk. 1, første afsnit. (tilpasset) 
2. Medlemsstaterne kan dog meddele tilladelse til særlige kategorier af 
kreditinstitutter, hvis startkapital er mindre end den i stk. 1 krævede. I så fald: 
a) må startkapitalen ikke være mindre end 1 mio ECU 
b) skal de interesserede medlemsstater give Kommissionen en begrundelse 
for, hvorfor de bringer den i dette stykke omhandlede mulighed i 
anvendelse 
c) skal navnet på kreditinstituttet, når det offentliggøres i den fortegnelse, 
der er nævnt i artikel 11, efterfølges af en bemærkning om, at instituttet 
ikke har den i stk. l krævede minimumskapital 
27 89/646/EØF 
artikel 4, stk. 2 
(tilpasset) 
d) udarbejder Kommissionen inden for en tidsfrist på fem år, at regne J 89/646/EØF 
fra den 1. januar 1993, en rapport om anvendelsen af dette stykke i artikel 4, stk. 2 
medlemsstaterne til Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning. (tilpasset) 
3. Et kreditinstituts egenkapital må ikke falde til et mindre beløb end 
den startkapital, der krævedes ifølge stk. 1, da det fik meddelt tilladelse. 
4. Medlemsstaterne kan beslutte, at kreditinstitutter, som eksisterede 
den 1. januar 1993, og hvis egenkapital var mindre end de niveauer, 
som er fastsat for startkapitalen i stk. 1 og 2, fortsat kan drive 
virksomhed. I så fald må egenkapitalen ikke falde til under det 
maksimumsbeløb, den havde nået efter den 22. december 1989. 
5. Hvis kontrollen med et kreditinstitut, som falder ind under 
kategorien i stk. 4, overtages af en anden fysisk eller juridisk person end 
den, der tidligere kontrollerede det, skal instituttets egenkapital være på 
mindst det niveau, som er fastsat for startkapitalen i stk. I og 2. 
6. Under visse særlige omstændigheder og med de kompetente 
myndigheders billigelse må den samlede egenkapital i det institut, der 
opstår i forbindelse med en sammenslutning af to eller flere 
kreditinstitutter, som falder ind under kategorien i stk. 4, __ ikkevære 
mindre end de sammensluttede institutters samlede egenkapital på 
tidspunktet for sammenslutningen, så længe de relevante niveauer, som 
er omhandlet i stk. I og 2, ikke er nået. 
7. Hvis egenkapitalen i de i stk. 3, 4 og 6 nævnte tilfælde falder, kan 
de kompetente myndigheder, når omstændighederne berettiger dertil, 
give kreditinstituttet en begrænset frist til at bringe sin egenkapital op på 
det krævede minimum eller ophøre med at drive virksomhed. 
Artikel 6 
De ansvarlige for direktionen og lokalisering af kreditinstitutternes 
centrale administration 
I. De kompetente myndigheder meddeler kun tilladelse til de 
pågældende kreditinstitutter, når der er mindst to personer, som 
faktisk bestemmer hovedlinjerne for kreditinstituttets virksomhed. 
I øvrigt meddeler myndighederne ikke tilladelse, såfremt disse __ 
personer ikke er i besiddelse af den nødvendige hæderlighed eller en 
fyldestgørende erfaring til at udøve disse funktioner. 
2. Medlemsstaterne kræver 
at kreditinstitutter, der er juridiske personer, og som i henhold til 
deres nationale lovgivning har et vedtægtsmæssigt hjemsted, har 
hovedkontor og hjemsted i samme medlemsstat 
at andre kreditinstitutter har hovedkontor i den medlemsstat, der 
har meddelt tilladelsen, samt at de rent faktisk driver forretning 
der. 
28 89/646/EØF 
artikel 10, stk. 1 til S 
(tilpasset) 
77/780/EØF 
artikel 3, stk. 2, første afsnit, 
tredje led, og andet afsnit 
( tilpasset) 
77/780/14:ØF 
artikel J, stk. 2a 
(ændring stammende 
fra 95/26/EF, art. 3, 
stk. 2) 
Artikel 7 
Aktionærer og selskabsdeltagere 
1. De kompetente myndigheder meddeler ikke et kreditinstitut 
tilladelse til at optage virksomhed som kreditinstitut, før de har fået 
meddelelse om alle aktionærer eller selskabsdeltagere, det være sig 
fysiske eller juridiske personer, der direkte eller indirekte er 
kvalificerede deltagere, og om størrelsen af deres kapitalandel. 89/646/EØF 
artikel 5, stk. 1 
Ved anvendelsen af begrebet kvalificeret deltager, der er omhandlet i J 89/646/EØF 
nærværende artikel, tages de stemmerettigheder, der er nævnt i artikel artikel 1, nr. 10), andet afsnit 
7 i Rådets direktiv 88/627/EØF(I\ i betragtning. (tilpasset) 
2. Hvis de kompetente myndigheder under hensyn til nødvendigheden ] 89/646/EØF 
af at sikre en sund og forsigtig forvaltning af kreditinstituttet ikke er artikel 5, andet afsnit 
overbevist om de pågældende aktionærers eller selskabsdeltageres 
hæderlighed og egnethed, afslår myndighederne at give tilladelse. 
3. Såfremt der er tale om snævre forbindelser mellem et kreditinstitut 
og andre fysiske eller juridiske personer, meddeler de kompetente 
myndigheder kun deres tilladelse, hvis deres tilsynsopgaver ikke 
hæmmes af disse forbindelser. 
De kompetente myndigheder afslår ligeledes at meddele tilladelsen, hvis 
de love eller administrative bestemmelser i et tredjeland, der gælder for 
en eller flere fysiske eller juridiske personer, som kreditinstituttet har 
snævre forbindelser med, eller de problemer, som er forbundet med 
anvendelse af disse bestemmelser, hæmmer deres tilsynsopgaver. 
De kompetente myndigheder kræver, at kreditinstitutterne meddeler 
dem de oplysninger, de har behov for, for at myndighederne kan sikre 
sig, at de i dette stykke omhandlede betingelser til stadighed er opfyldt. 
Artikel 8 
Driftsplan og organisation 77/780/EØF 
artikel 3, stk. 2, tredje, 
fjerde og femte afsnit 
(ændring stammende 
fra 95/26/EF, art. 2, 
stk. 2) 
(tilpasset) 
Medlemsstaterne træffer_ bestemmelse om, at der til en ansøgning] 77/780/EØF 
om tilladelse skal knyttes en driftsplan med særlig angivelse af arten af artikel 3, stk. 4 
de påtænkte forretninger og af instituttets organisation. 
(Il FFT L 348 ar 17. 12. 1988, s. 62. 
29 
Artikel 9 
Økonomiske behov 
Medlemsstaterne kan ikke fastsætte, at anmodningen om tilladelse J 77 /780/EØF 
skal behandles ud fra markedets økonomiske behov. artikel 3, stk. 3, litra a) 
(tilpasset) 
Artikel 10 
Nægtelse af tilladelse 
Når tilladelse nægtes, skal dette begrundes og meddeles ansøgeren 
senest seks måneder efter ansøgningens modtagelse, eller, hvis denne 
er ufuldstændig, senest seks måneder efter at ansøgeren har fremsendt 
de oplysninger, der er nødvendige for at træffe afgørelse. Der træffes 
under alle omstændigheder afgørelse senest tolv måneder efter 
ansøgningens modtagelse. 
Artikel 11 
Meddelelse til Kommissionen om tilladelse 77/780/EØF 
artikel 3, stk. 6 
Enhver tilladelse meddeles Kommissionen. Alle kreditinstitutter J 77/780/EØF 
optages på en fortegnelse, som Kommissionen ajourfører og artikel 3, stk. 7 
offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 12 
Forudgående konsultation med de kompetente myndigheder i de 
andre medlemsstater 
Der skal finde forudgående konsultation sted med de kompetente 
myndigheder i en anden medlemsstat om meddelelse af tilladelse til 
et kreditinstitut, 
-der enten er datterselskab af et kreditinstitut, der er meddelt 
tilladelse i denne anden medlemsstat 
-eller der er datterselskab af et moderselskab for et kreditinstitut, 
der er meddelt tilladelse i denne anden medlemsstat 
-eller der kontrolleres af samme juridiske eller fysiske personer, 
som kontrollerer et kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i denne 
anden medlemsstat. 
Artikel 13 
Filialer af kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i en anden 
medlemsstat 
Værtslandet kan ikke kræve ___ tilladelse og 
indskudskapital for filialer af kreditinstitutter, der er meddelt 
tilladelse i andre medlemsstater. Etablering af og tilsyn med sådanne 
lilialcr sker i henhold til bestemmelserne i artikel 17, artikel 20, stk. 
I til 6, artikel 22 og 26. ___ _ 
JO 89/646/EØF 
artikel 7 
89/646/EØF 
artikel 6, stk. I 
(tilpasset) 
Artikel 14 
Inddragelse af tilladelsen 
I . De kompetente myndigheder kan kun inddrage tilladelsen for et 
kreditinstitut, ___ , såfremt instituttet ___ : 
a) ikke gør brug af tilladelsen inden for en frist af tolv måneder, 
giver udtrykkeligt afkald herpå eller ikke har udøvet sin 
virksomhed i en periode på over seks måneder, medmindre der i 
den pågældende medlemsstat findes bestemmelser om, at 
tilladelse i sådanne tilfælde bortfalder; 
b) har opnået tilladelsen ved hjælp af urigtige erklæringer eller ved 
hjælp af ethvert andet middel i strid med gældende 
bestemmelser; 
c) ikke længere opfylder de betingelser, der stilles for at opnå 
tilladelse __ , 
d) ikke længere har tilstrækkelig egenkapital eller ikke længere 
frembyder garanti for at kunne opfylde sine forpligtelser over 
for sine kreditorer, og især ikke længere frembyder sikkerhed 
for de midler, som er blevet det betroet; 
e) befinder sig i enhver anden situation, som medfører, at 
tilladelsen inddrages i henhold til national lovgivning. 77/780/EØF 
_artikel 8, stk. 1 
(tilpasset) 
2. Inddragelse af en tilladelse skal altid begrundes og meddeles de J 77/780/EØF 
pågældende; inddragelsen meddeles Kommissionen. artikel 8, stk. 5 
Artikel 15 
Benævnelse 
Kreditinstitutter, __ kan for udøvelsen af deres virksomhed på 
Fællesskabets område benytte samme benævnelse, som de bruger i 
den medlemsstat, hvor de har hjemsted, uanset om der i 
værtsmedlemsstaten findes bestemmelser om brugen af ordene 
"bank", "sparekasse" eller andre lignende benævnelser. Såfremt der er 
risiko for forveksling, kan værtsmedlemsstaten med henblik på 
tydeliggørelse kræve, at der til benævnelsen føjes en forklarende 
bemærkning. 
31 77/780/EØF 
artikel 5 
Artikel 16 
Kvalificeret deltagelse i et kreditinstitut 
1. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver fysisk eller juridisk 
person, der påtænker direkte eller indirekte at komme i besiddelse af 
en kvalificeret deltagelse i et kreditinstitut, forinden skal underrette 
de kompetente myndigheder herom med angivelse af størrelsen af 
den påtænkte kapitalandel. Enhver fysisk eller juridisk person skal 
ligeledes underrette de kompetente myndigheder, hvis de påtænker at 
forøge deres kvalificerede deltagelse så meget, at deres andel af 
stemmerettigheder eller kapitalandele når op på eller overstiger en 
tærskel på 20 %, 33 % eller 50 %, eller at kreditinstituttet bliver deres 
datterse !skab. 
De kompetente myndigheder afslår inden for en frist på højst tre 
måneder fra datoen for den i første afsnit nævnte underretning at give 
tilladelse til nævnte påtænkte forøgelse, hvis de under hensyn til 
nødvendigheden af at sikre en sund og forsigtig forvaltning af 
kreditinstituttet ikke er overbevist om den i første afsnit nævnte 
persons hæderlighed og egnethed, jf. dog stk. 2. Hvis de kompetente 
myndigheder ikke giver afslag, kan de fastsætte en frist for 
gennemførelsen af den i første afsnit omhandlede kapitalforøgelse. 
2. Hvis erhververen af de i stk. 1 omhandlede kapitalandele er et 
kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat, eller 
et moderselskab til et kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i en 
anden medlemsstat, eller en fysisk eller juridisk person, der 
kontrollerer et institut, der er meddelt tilladelse i en anden 
medlemsstat, og hvis det kreditinstitut, hvori erhververen overvejer at 
deltage, som en følge af denne erhvervelse bliver et da~erselskab af 
erhververen eller bliver omfattet af dennes kontrol, skal der foretages 
en vurdering af erhvervelsen i form af den i artikel 12 nævnte 
forudgående konsultation. 
3. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver fysisk eller juridisk 
person, der påtænker direkte eller indirekte at opgive sin besiddelse 
af en kvalificeret deltagelse i et kreditinstitut, forinden skal underrette 
de kompetente myndigheder herom med angivelse af størrelsen af 
den påtænkte kapitalandel. De pågældende personer skal ligeledes 
meddele de kompetente myndigheder, at de har til hensigt at 
formindske deres kvalificerede deltagelse så meget, at deres andel af 
stemmerettigheder eller kapitalandele når ned under en tærskel på 
20 %, 33 % eller 50 %, eller at kreditinstituttet ophører med at være 
deres datterselskab. 
4. Kreditinstitutterne meddeler, så snart de har fået kendskab 
hertil, de kompetente myndigheder de erhvervelser eller afhændelser 
af kapitalandele, som bevirker, at deltagelsen overskrider eller falder 
under en af de tærskler, som er omhandlet i stk. I og 3. 
Endvidere meddeler de mindst en gang om året navnene på de 
aktionærer eller selskabsdeltagere, som besidder en kvalificeret 
deltagelse, samt størrelsen af denne, således som de bl.a. fremgår af 
de registrerede data på den årlige generalforsamling af aktionærer og 
selskabsdeltagere eller af de oplysninger, som modtages i henhold til 
de bestemmelser, der gælder for børsnoterede selskaber. 
32 89/646/EØF 
artikel 11 
5. Medlemsstaterne sørger for, at de kompetente myndigheder i 
tilfælde af, at de i stk. I omhandlede personer gør deres indflydelse 
gældende på en måde, der vil kunne skade en forsigtig og sund 
ledelse af instituttet, træffer de fornødne foranstaltninger til at bringe 
denne situation til ophør. Sådanne foranstaltninger kan bl.a. bestå i 
påbud, sanktioner over for ledelsen eller ophævelse af den 
stemmeret, der er knyttet til de pågældende aktionærers eller 
selskabsdeltageres aktier eller andele. 
Lignende foranstaltninger anvendes over for fysiske eller juridiske 
personer, som ikke overholder forpligtelserne til forudgående 
underretning som fastsat i stk. I. Hvis en kapitalandel erhverves mod 
de kompetente myndigheders vilje, skal medlemsstaterne, uafuængigt 
af andre sanktioner, suspendere de tilsvarende stemmerettigheder, 
erklære de afgivne stemmer ugyldige eller annullere dem. 89/646/EØF 
artikel 11 
6. Ved anvendelsen af begrebet kvalificeret deltagelse og de J 89/646/EØF 
andre dette deltagelsessatser, der er omhandlet i nærværende artikel I, nr. IO), andet afsnit 
artikel, tages de stemmerettigheder, der er nævnt i artikel 7 i direktiv (tilpasset) 
88/627/EØF, i betragtning. 
Artikel 17 
Administration og interne kontrolprocedurer 
Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at der i alle J 89/6-16/EOF 
kreditinstitutter findes en god administrativ og regnskabsmæssig artikel 13, stk. 2 
praksis og fyldestgørende interne kontrolprocedurer. 
AFSNIT III 
BESTEMMELSER VEDRØRENDE FRI ETABLERING OG 
FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER 
Artikel 18 
Kreditinstitutter 
Medlemsstaterne skal sikre, at de aktiviteter, der er opført på listen i 
bilag I, kan udøves på deres område efter bestemmelserne i artikel 
20, stk. 1 til 6, artikel 21, stk. 1 og 2 samt artikel 22, enten ved 
oprettelse af en filial eller ved fri udveksling af tjenesteydelser, af 
ethvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse og er underlagt tilsyn 
af en anden medlemsstats kompetente myndigheder, under 
forudsætning af at disse aktiviteter er omfattet af tilladelsen. 
33 89/646/EOF 
artikel 18, stk. I 
Artikel 19 
Finansieringsinstitutter 
Medlemsstaterne skal også sikre, at de aktiviteter, der er opført på listen i 
bilag I, kan udøves på deres område efter bestemmelserne i artikel 20, stk. I 
til 6, artikel 21, stk. 1 og 2, samt artikel 22, enten ved oprettelse af en filial 
eller ved fri udveksling af tjenesteydelser, af ethvert finansieringsinstitut i en 
anden medlemsstat, der er datterselskab af et kreditinstitut eller fællesejet 
datterselskab af flere kreditinstitutter, hvis vedtægter giver mulighed for 
udøvelse af sådanne aktiviteter, og som opfylder samtlige nedenstående 
betingelser: 
moderselskabet eller moderselskaberne er meddelt tilladelse som 
kreditinstitutter i den medlemsstat, hvis lovgivning datterselskabet er 
underlagt 
de pågældende aktiviteter udøves faktisk i samme medlemsstat 
moderselskabet eller moderselskaberne besidder mindst 90 % af de 
stemmerettigheder, der er knyttet til besiddelsen af aktier eller 
kapitalandele i datterselskabet 
moderselskabet eller moderselskaberne må over for de kompetente 
myndigheder godtgøre, at datterselskabet forvaltes på forsvarlig vis, og 
må have afgivet erklæring om, at de med samtykke fra hjemlandets 
kompetente myndigheder har stillet selvskyldnergaranti for de 
engagementer, som datterselskabet indgår 
datterselskabet indgår, navnlig for de pågældende aktiviteter. i det 
konsoliderede tilsyn med moderselskabet eller hvert af dets 
moderselskaber i overensstemmelse med artikel 52 til 56, navnlig 
hvad angår beregningen af solvensnøgletallet, tilsynet med store 
engagementer og begrænsningerne for kapitalinteresser i artikel 51. 
Hjemlandets kompetente myndigheder kontrollerer, at disse betingelser er 
opfyldt, og udsteder til datterselskabet en bekræftende erklæring herom, der 
vedlægges den i artikel 20, stk. 1 til 6, og artikel 21, stk. l og 2, 
omhandlede meddelelse. 
Hjemlandets kompetente myndigheder skal sikre, at der føres tilsyn med 
datterselskabet efter dette direktivs artikel 5, stk. 3, og artikel 16, 17, 26, 28, 
29, 30 samt 32. 
Bestemmelserne i nærværende artikel, finder tilsvarende anvendelse på 
datterselskaber. Særligt læses »kreditinstitut« som »finansieringsinstitut, som 
omhandlet i artikel 19«, og »tilladelse« læses som »vedtægter«. 
Artikel 20, stk. 3, andet led, læses således: 
»I ljemlandets kompetente myndigheder sender ligeledes oplysning om 
storrclsen ar q.!,enkapitalen for det lina11sieri11gsinslil11l, som er 
dalh!rsclskah, og af di:! konsoliderede solvensnoglctal for det 
kreditinstitut, som er dets moderselskab.« 
I !vis et finansieringsinstitut, som er omfattet af bestemmelserne i 
nærværende artikel, ikke længere opfylder en af betingelserne, underretter 
hjemlandet værtslandets kompetente myndighed herom, og de aktiviteter, 
som finansieringsinstituttet udøver i værtslandet, underlægges derefter den 
lovgivning, der gælder i værtslandet. 
34 89/646/EØF 
artikel 18, stk. 2 
(ændring stammende fra 
92/30/EØF artikel 10, stk. 2, 2. 
led) 
Artikel 20 
Udøvelse af retten til at etablere sig 
1 . Et kreditinstitut, der ønsker at etablere en filial på en anden 
medlemsstats område, meddeler dette til den kompetente myndighed 
i hjemlandet. 
2. Medlemsstaterne kræver, at det kreditinstitut, som ønsker at 
etablere en filial i en anden medlemsstat, indgiver følgende 
oplysninger sammen med den i stk. 1 nævnte meddelelse: 
a) i hvilken medlemsstat instituttet har til hensigt at etablere en 
filial 
b) et program for filialens virksomhed, hvori bl.a. angives, hvilken 
art aktiviteter der påtænkes, og hvorledes filialen skal 
organiseres 
c) en adresse i værtslandet, hvorfra dokumenter kan fås 
d) navnene på de ansvarlige medlemmer af filialens ledelse. 
3. Medmindre den kompetente myndighed i hjemlandet har grund 
til at betvivle, at det pågældende kreditinstituts administrative 
strukturer og finansielle situation er sunde under hensyn til den 
påtænkte etablering, videresender den de i stk. 2 nævnte oplysninger 
senest 3 måneder efter modtagelsen af alle disse oplysninger til den 
kompetente myndighed i værtslandet og underretter det berørte 
kreditinstitut herom. 
Hjemlandets kompetente myndighed sender ligeledes oplysning om 
størrelsen af kreditinstituttets egenkapital og solvensnøgletal. __ 
Nægter den kompetente myndighed i hjemlandet at videresende de i 
stk. 2 nævnte oplysninger til den kompetente myndighed i 
værtslandet, skal den begrunde dette afslag over for det berørte 
institut inden 3 måneder efter modtagelsen af samtlige omhandlede 
oplysninger. Et sådant afslag eller manglende svar kan gøres til 
genstand for retsprøvelse i hjemlandet. 
4. Før en filial af et kreditinstitut påbegynder sin virksomhed, har 
de kompetente myndigheder i værtslandet en frist på to måneder fra 
modtagelsen af oplysninger efter stk. 3 til at forberede det i artikel 22 
foreskrevne tilsyn mt d instituttet og til i givet fald at meddele de 
vilkår, som under hen.")yn til samfundsmæssige interesser gælder for 
udøvelse af denne virksomhed i værtslandet. 
5. Så snart meddelelsen fra de kompetente myndigheder i 
værtslandet foreligger, eller så snart den i stk. 4 nævnte frist udløber, 
hvis der ikke modtages nogen udtalelse herfra, kan filialen etableres 
og påbegynde sin virksomhed. 
35 89/646/EØF 
artikel 19 
(tilpasset) 
6. I tilfælde af ændring af et forhold, der er givet meddelelse om 
efter stk. 2, litra b ), c) og d), __ skal kreditinstituttet skriftligt 
meddele den pågældende ændring til de kompetente myndigheder i 
hjemlandet og i værtslandet mindst I måned, før den foretages, 
således at de kompetente myndigheder i hjemlandet kan nå at udtale 
sig om denne ændring i henhold til stk. 3, og de kompetente 
myndigheder i værtslandet i henhold til stk. 4. 
7. Filialer, der inden den 1. januar 1993 har påbegyndt deres 
virksomhed efter de i værtslandet gældende bestemmelser, betragtes 
som filialer, der har været underlagt proceduren i stk. 1 til 5 i 
nærværende artikel. Fra samme dato vil de være underlagt 
bestemmelserne i stk. 6 i nærværende artikel, samt i artikel 18, 19, 
22 og 29. ___ _ 
Artikel 21 
Udøvelse af fri udveksling af tjenesteydelser 
I. Et kreditinstitut, der for første gang ønsker at udøve virksomhed 
på en anden medlemsstats område inden for rammerne af den frie 
udveksling af tjenesteydelser, meddeler hjemlandets kompetente 
myndigheder, hvilke af aktiviteterne på listen i bilag I det har til 
hensigt at udøve. 
2. Hjemlandets kompetente myndigheder fremsender senest I 
måned efter modtagelsen den i stk. I omhandlede meddelelse til de 
kompetente myndigheder i værtslandet. 89/646/EØF 
artikel 19 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 23, stk. 1 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 20 
3. Nærværende artikel berører ikke de rettigheder, som et J 89/646/EØF 
kreditinstitut inden den 1. januar 1993 har erhvervet i forbindelse artikel 23, stk. 2 
med udveksling af tjenesteydelser. (tilpasset) 
Artikel 22 
Værtslandets kompetente myndigheders beføjelser 
I. V ærts landet kan -til statistisk brug -kræve, at alle 
kreditinstitutter, der har en filial på dets område, regelmæssigt 
indsender en rapport til dets kompetente myndigheder om den 
virksomhed, de udøver på dets område. 
Til varetagelse af de opgaver, der påhviler værtslandet etler artikel 
27, kan del kræve de samme oplysninger af filialer af kreditinstitutter, 
der har hjemsted i andre mcdlcmsstalcr, som det kræver af 
indenlandske kreditinstitutter. 
2. Når de kompetente myndigheder i værtslandet konstaterer, at et 
kreditinstitut, der har en filial eller præsterer tjenesteydelser på dets 
område, ikke overholder de lovbestemmelser, som værtslandet har 
vedtaget i medfør af dette direktivs bestemmelser, og som giver 
værtslandets myndigheder kompetence, skal de anmode det 
pågældende institut om at bringe det ulovlige forhold til ophør. 
36 89/646/EØF 
artikel 21 
(tilpasset) 
3. Tager det pågældende institut ikke de nødvendige skridt, skal 
værtslandets kompetente myndigheder underrette hjemlandets 
kompetente myndigheder herom. Disse skal da så hurtigt som muligt 
træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at 
instituttet bringer det ulovlige forhold til ophør. Karakteren af disse 
foranstaltninger meddeles værtslandets kompetente myndigheder. 
4. Hvis det pågældende kreditinstitut til trods for de 
foranstaltninger, der er truffet af hjemlandet -eller hvis disse 
foranstaltninger viser sig at være uhensigtsmæssige, eller hjemlandet 
ikke har truffet nogen foranstaltninger -fortsat overtræder de i 
værtslandet gældende lovbestemmelser som nævnt i stk. 2, kan 
værtslandet efter at have givet de kompetente myndigheder i 
hjemlandet underretning herom, træffe de foranstaltninger, der er 
nødvendige for at forebygge eller straffe nye ulovligheder, og om 
nødvendigt forbyde, at kreditinstituttet indleder nye aktiviteter på 
dets område. Medlemsstaterne sikrer, at de for disse foranstaltninger 
nødvendige dokumenter kan forkyndes for kreditinstitutterne på deres 
område. 
5. Bestemmelserne i stk. 1 til 4 berører ikke værtslandets ret til at 
træffe passende forholdsregler for at forebygge eller straffe 
uregelmæssigheder på sit område, som strider imod de 
lovbestemmelser, de har vedtaget af hensyn til samfundsmæssige 
interesser. Dette indebærer, at kreditinstituttet kan forhindres i at 
indlede nye aktiviteter på dets område. 
6. Enhver foranstaltning, der træffes efter stk. 4 og 5, og hvorved 
der pålægges sanktioner og begrænsninger i udførelsen af 
tjenesteydelser, skal være behørigt begrundet og meddeles det 
pågældende institut. Enhver sådan foranstaltning skal kunne prøves 
ved domstolene i den medlemsstat, hvis myndigheder har truffet den. 
7. Inden den i stk. 2, 3 og 4 fastsatte procedure iværksættes, kan 
værtslandets kompetente myndigheder i særligt hastende tilfælde 
iværksætte nødvendige retsbevarende foranstaltninger for at beskytte 
indlåneres, investorers og andre tjenesteydelsesmodtageres 
interesser. Kommissionen og de øvrige berørte medlemsstaters 
kompetente myndigheder skal hurtigst muligt underrettes om sådanne 
foranstaltninger. 
Kommissionen kan, efter at have konsulteret de berørte 
medlemsstaters kompetente myndigheder bestemme, at den 
pågældende medlemsstat skal ændre eller ophæve disse 
foranstaltninger. 
8. V ærts landet kan træffe passende forholdsregler for at forebygge 
eller straffe uregelmæssigheder på sit område under udøvelse af de 
beføjelser, der er tillagt det i henhold til dette direktiv. Dette 
indebærer, at instituttet kan forhindres i at indlede nye aktiviteter på 
dets område. 
37 89/646/EØF 
artikel 21 
(tilpasset) 
9. Såfremt tilladelsen tilbagekaldes, meddeles dette værtslandets 
myndigheder, der da tager passende skridt til at hindre, at det 
pågældende institut indleder nye aktiviteter på værtslandets område, 
og til at beskytte indlånemes interesser. Hvert andet år forelægger 
Kommissionen Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning, en 
beretning om sådanne tilfælde. 
10. Medlemsstaten meddeler Kommissionen antallet og arten af de 
tilfælde, hvor der i henhold til artikel 20, stk. 1 til 6 er blevet givet 
afslag, eller hvor der er truffet foranstaltninger i henhold til stk. 4 i 
nærværende artikel. Hvert andet år forelægger Kommissionen Det 
Rådgivende Udvalg for Banklovgivning en beretning om sådanne 
tilfælde. 
11. Denne artikel er ikke til hinder for, at kreditinstitutter med 
hjemsted i en anden medlemsstat kan reklamere for deres ydelser ved 
anvendelse af ethvert kommunikationsmedium i værtslandet, når de 
ikke tilsidesætter eventuelle regler om sådanne reklamers form og 
indhold, der er begrundet i hensynet til samfundsmæssige interesser. 
AFSNIT IV 
FORBINDELSER MED TREDJELANDE 
Artikel 23 
Anmeldelse af tredjelandes datterselskaber og af betingelserne 
for adgang til markedet i disse lande 
I. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underretter 
Kommissionen om: 
a) enhver meddelelse af tilladelse til et direkte eller indirekte 
datterselskab, hvis moderselskab eller moderselskaber henhører 
under et tredjelands ret. Kommissionen giver Det Rådgivende 
Udvalg for Banklovgivning underretning herom 
b) et sådant selskabs erhvervelse af kapital interesser i et 
kreditinstitut i Fællesskabet, som bevirker, at dette kreditinstitut 
bliver dets datterselskab. Kommissionen giver Det Rådgivende 
Udvalg for Banklovgivning underretning herom. 
Når der er meddelt tilladelse til et direkte eller indirekte datterselskab 
under et eller flere moderselskaber, som hører under et tredjelands 
ret. skal koncernens opbygning angives i den anmeldelse, de 
kompetente myndigheder indgiver til Kommissionen, jf. artikel 11. 
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle generelle 
vanskeligheder, som deres kreditinstitutter har mødt i forbindelse 
med etablering eller udøvelse af bankvirksomhed i et tredjeland. 
3. Kommissionen udarbejder ___ med jævne mellemrum, en 
rapport, hvori den ud fra de i stk. 4 og 5 omhandlede kriterier 
gennemgår behandlingen af EF-kreditinstitutter i tredjelande med 
hensyn til disses adgang til etablering og udøvelse af 
bankvirksomhed samt erhvervelse af kapitalinteresser i 
kreditinstitutter i tredjelande. Kommissionen forelægger Rådet disse 
rapporter, om nødvendigt ledsaget af passende forslag. 
38 89/646/EØF 
artikel 21 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 8 
( tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 9 
(tilpasset) 
4. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 
omhandlede rapporter eller på grundlag af andre oplysninger 
konstaterer, at et tredjeland ikke indrømmer EF-kreditinstitutter en 
faktisk adgang til markedet svarende til den, Fællesskabet indrømmer 
kreditinstitutter fra dette tredjeland, kan Kommissionen forelægge 
Rådet forslag til et passende forhandlingsmandat med henblik på at 
opnå tilsvarende konkurrencevilkår for EF-kreditinstitutter. Rådet 
træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
5. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 
omhandlede rapporter eller på grundlag af andre oplysninger 
konstaterer, at EF-kreditinstitutter i et tredjeland ikke nyder national 
behandling, der giver dem samme konkurrencevilkår som 
indenlandske kreditinstitutter, og at betingelserne for faktisk adgang 
til markedet ikke er opfyldt, kan den indlede forhandlinger med 
henblik på at rette op på situationen. 
Under de i første afsnit nævnte omstændigheder kan det også på et 
hvilket som helst tidspunkt samtidig med, at der indledes 
forhandlinger, efter proceduren i artikel 60, stk. 2, bestemmes, at 
medlemsstaternes kompetente myndigheder skal indskrænke eller 
suspendere deres afgørelser om ansøgninger, som er indgivet på 
tidspunktet for afgørelsen eller senere, om tilladelse til, at direkte 
eller indirekte moderselskaber, som hører under det pf1gældcnde 
tredjelands ret, kan oprette datterselskaber eller erhverve 
kapitalinteresser. Varigheden af disse foranstaltninger må ikke 
overstige tre måneder. 
Inden udløbet af denne frist på tre måneder kan Rådet på baggrund af 
forhandlingsresultaterne med kvalificeret flertal på forslag af 
Kommissionen beslutte, om foranstaltningerne skal opretholdes. 
En sådan indskrænkning eller suspension kan ikke finde anvendelse, 
når kreditinstitutter eller deres datterselskaber, som behørigt er 
meddelt tilladelse i Fællesskabet, opretter datterselskaber, eller når 
sådanne institutter eller datterselskaber erhverver kapitalinteresser i 
et kreditinstitut i Fællesskabet. 
6. Hvis Kommissionen konstaterer et af de i stk. 4 og 5 nævnte 
forhold, skal medlemsstaterne efter anmodning fra Kommissionen 
underrette den om: 
a) enhver ansøgning om meddelelse af tilladelse til et direkte eller 
indirekte datterselskab, hvis moderselskab eller moderselskaber 
henhører under dd pågældende tredjelands ret 
b) enhver plan, som de får forelagt i henhold til artikel 16, om et 
sådant selskabs erhvervelse af kapitalinteresser i et kreditinstitut 
i Fællesskabet, som bevirker, at dette kreditinstitut bliver dets 
datterselskab. 
39 89/646/EØF 
artikel 9 
(tilpasset) 
Disse oplysninger vil ikke længere blive meddelt, når der indgås en 
aftale med et tredjeland jf. stk. 4 eller 5, eller når de i stk. 5, andet 
eller tredje afsnit, nævnte foranstaltninger ikke længere gælder. 
7. Foranstaltninger, der træffes i medfør af denne artikel, skal være 
i overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelser i henhold til 
internationale -såvel bilaterale som multilaterale -aftaler om adgang 
til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut. 
Artikel 24 
Filialer af kreditinstitutter med hjemsted uden for Fællesskabet 
I. Over for filialer af kreditinstitutter med hjemsted uden for 
Fællesskabet anvender medlemsstaterne, i forbindelse med disses 
adgang til at optage virksomhed og til at udøve denne, ikke 
bestemmelser, der medfører en gunstigere behandling end den, som 
filialer af kreditinstitutter med hjemsted i Fællesskabet er undergivet. 
2. De kompetente myndigheder giver Kommissionen og Det 
Rådgivende Udvalg for Banklovgivning meddelelse om de tilladelser 
til oprettelse af filialer, som meddeles kreditinstitutter med hjemsted 
uden for Fællesskabet. 
3. Med forbehold af stk. I kan Fællesskabet ved aftaler med et 
eller flere tredjelande, indgået i henhold til traktaten, indgå 
overenskomst om anvendelse af bestemmelser, som på grundlag af 
gensidigbedsprincippet giver filialer af et kreditinstitut med hjemsted 
uden for Fællesskabet samme behandling på hele Fællesskabets 
område. 
Artikel 25 
Samarbejde med tredjelandes kompetente myndigheder 
angående det konsoliderede tilsyn 
I . Kommissionen kan enten på anmodning fr~ en medlemsstat 
eller på eget initiativ fremsætte forslag for Rådet om at indlede 
forhandlinger med et eller flere tredjelande om aftaler vedrørende de 
nærmere vilkår for, hvordan det konsoliderede tilsyn skal anvendes 
på: 
kreditinstitutter, hvis moderselskab har sit hjemsted et 
tredjeland, og 
--kreditinstitutter, der er beliggende i tredjelande, og hvis 
moderkreditinstitut eller moderfinansieringsselskab har sit 
hjemsted inden for Fællesskabet. 
40 89/646/EØF 
artikel 9 
(tilpasset) 
77/780/EØF 
artikel 9 
92/30/EØF 
artikel 8 
(tilpasset) 
2. De i stk. I omhandlede aftaler har navnlig til formål at sikre: 
dels at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne kan indhente de 
oplysninger, der er nødvendige for at føre tilsyn på grundlag af den 
konsoliderede finansielle situation for så vidt angår et i Fællesskabet 
beliggende kreditinstitut eller finansieringsselskab, der har et 
datterselskab, som er et uden for Fællesskabet beliggende kreditinstitut 
eller finansieringsinstitut, eller som besidder kapitalinteresser i et sådant 
institut 
dels at de kompetente myndigheder i tredjelande kan indhente de 
oplysninger, der er nødvendige for at føre tilsyn med moderselskaber, 
der har deres hjemsted inden for de pågældende landes område, og som 
har et datterselskab, der er et i en eller flere medlemsstater beliggende 
kreditinstitut eller finansieringsinstitut, eller som besidder 
kapitalinteresser i et sådant institut. 
3. Kommissionen gennemgår sammen med Det Rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning, ___ , resultatet af de i stk. 1 nævnte forhandlinger og 
den situation, der følger af disse. 
AFSNIT V 
PRINCIPPER OG TEKNISKE INSTRUMENTER TIL UDFØRELSE 
AF FORSIGTIGHEDSHENSYN 
Kapitel I 
Principper for forsigtigbedstilsyn 
Artikel 26 
Ansvaret for hjemlandets tilsyn 92/30/EØF 
artikel 8 
(tilpasset) 
1. Ansvaret for forsigtighedstilsyn med et kreditinstitut, herunder tilsyn ] 89/646/EOF 
med de i henhold til artikel 18 og 19 udøvede aktiviteter, påhviler hjemlandets artikel 13. stk. I 
kompetente myndigheder; dette berører ikke de bestemmelser i nærværende 
direktiv, der giver værtslandets kompetente myndigheder en beføjelse. 
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der føres tilsyn på et konsolideret 
grundlag ifølge nærværende direktiv. 
Artikel 27 
Værtslandets ansvar 89/646/EOF 
artikel 13. stk. 3 
(tilpasset) 
(ændring stammende 
fra 
'>2/30/li:F. urtikl•I 10. 
stk. 2. andet led) 
Værtslandet har i samarbejde med hjemlandets kompetente myndigheder 89/646/EØF 
ansvaret for tilsyn med likviditeten i kreditinstitutters filialer, indtil yderligere artikel 14, stk. 2 
koordinering har fundet sted. Med forbehold af de foranstaltninger, der måtte 
være nodvendige for at styrke Det Europæiske Monetære System, bevarer 
værtslandet det fulde ansvar for de foranstaltninger, der iværksættes som led i 
dets pengepolitik. Sådanne foranstaltninger må ikke føre til 
forskelsbehandling eller mere restriktiv behandling af kreditinstitutter, der er 
meddelt tilladelse i en anden medlemsstat. 
41 
Artikel 28 
Samarbejde om tilsyn 
Med henblik på at føre tilsyn med virksomheden i kreditinstitutter, 
som udøver virksomhed i en eller flere andre medlemsstater end den, 
hvor de har hjemsted, navnlig dersom de der har oprettet filialer, 
arbejder de kompetente myndigheder i de pågældende medlemsstater 
snævert sammen. De meddeler hinanden alle sådanne oplysninger om 
ledelsen og ejerforholdet i disse kreditinstitutter, som vil kunne lette 
tilsynet med disse og undersøgelsen af betingelserne for meddelelse 
af tilladelse, samt alle oplysninger der yil kunne lette tilsynet med 
disse institutter i særdeleshed med hensyn til likviditet solvens 
sikkerhed for indlån større en~a,"ementer administrativ o" 
regnskabsmæssi~ praksis o" intern kontrol. 
Artikel 29 
Kontrol på stedet af filialer etableret i en anden medlemsstat 
I. Når et kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i en medlemsstat, 
udøver virksomhed gennem en filial etableret i en anden 
medlemsstat, skal de kompetente myndigheder i værtslandet sikre, at 
hjemlandets kompetente myndigheder efter forudgående meddelelse 
herom til værtslandets kompetente myndigheder selv eller gennem 
personer, som de bemyndiger hertil, på stedet kan kontrollere de 
oplysninger, der er nævnt i artikel 28. 
2. __ Hjemlandets kompetente myndigheder skal ligeledes have 
adgang til at føre tilsyn med filialer efter en af de andre procedurer, 
der er nævnt i artikel 56, stk. 7. 77/780/EØF 
artikel 7, stk 1 
(ændring stammende fra 
89/646/EØF 
artikel 14, stk. 1) 
89/646/EØF 
artikel 15 
89/646/EØF 
artikel 15 
(ændring stammende fra 
92/30/EØF, art. IO, stk. 4) 
Berigtigelse, EFf L 280 af 24. 
9. 1992, s. 54 
3. Denne artikel er ikke til hinder for, at værtslandets kompetente J 89/646/EØF 
myndigheder på stedet kontrollerer filialer etableret på deres område artikel 15 
med henblik på varetagelsen af de opgaver, som påhviler dem i 
henhold til dette direktiv. 
42 
Artikel 30 
Udveksling af oplysninger og tjenstlig tavshedspligt 
1. Medlemsstaterne sørger for, at alle, der arbejder eller har 
arbejdet for de kompetente myndigheder, såvel som revisorer og 
eksperter, der har handlet på de kompetente myndigheders vegne, 
undergives tjenstlig tavshedspligt. Denne tavshedspligt indebærer, at 
de fortrolige oplysninger, de modtager i forbindelse med deres hverv, 
ikke må videregives til andre personer eller myndigheder, undtagen i 
summarisk eller samlet form, således at de enkelte institutter ikke kan 
identificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er omfattet af 
straffelovgivningen. 
Såfremt der er tale om et kreditinstitut, der er erklæret konkurs eller 
trådt i likvidation som følge af en domstolskendelse, kan fortrolige 
oplysninger, der ikke vedrører tredjemand, der er involveret i forsøg 
på at redde kreditinstituttet, dog videregives under en civil retssag. 
2. Stk. I er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i de 
forskellige medlemsstater udveksler oplysninger i henhold til 
nærværende direktiv samt til de øvrige direktiver, der gælder for 
kreditinstitutter. Disse oplysninger er undergivet den i stk. I 
omhandlede tavshedspligt. 
3. Medlemsstaterne kan med de kompetente myndigheder i 
tredjelande kun indgå samarbejdsaftaler, der indebærer udveksling af 
oplysninger, hvis de oplysninger, der således meddeles, mindst er 
underlagt tilsvarende tavshedspligt som fastsat i denne artikel. 
4. De kompetente myndigheder, der i henhold til stk. I og 2 
modtager fortrolige oplysninger, må kun anvende disse i forbindelse 
med udøvelsen af deres hverv: 
enten til undersøgelse af, om betingelserne for, at 
kreditinstitutterne kan optage virksomhed som sådanne, er 
opfyldt, og til at lette det individuelle og det konsoliderede 
tilsyn med institutternes virksomhed, særlig med hensyn til 
likviditet, solvens, store engagementer, administrativ og 
regnskabsmæssig praksis samt intern kontrol · 
eller til pålægge Ise af sanktioner 
eller hvis den kompetente myndigheds afgørelser påklages til 
højere administrativ myndighed, 
eller i forbindelse med indbringelse for domstolene efter 
artikel 33 eller særbestemmelser i nærværende direktiv, samt 
øvrige direktiver, der er vedtaget vedrørende kreditinstitutter. 
5. Stk. I og 4 er ikke til hinder for, at der, hvis der findes flere 
kompetente myndigheder i samme medlemsstat, udveksles 
oplysninger mellem sådanne myndigheder inden for denne 
medlemsstat, eller at der udveksles oplysninger medlemsstaterne 
imellem mellem de kompetente myndigheder 
43 77/780/EØF 
artikel 12, stk. I til 5 
(ændring stammende fra 
89/646/EØF, art. 16) 
(tilpasset) 
og de myndigheder, der har ansvaret for tilsynet med andre 
finansieringsinstitutter og med forsikringsselskaber, samt de 
myndigheder, der fører tilsyn med kapitalmarkederne 
og de organer, der medvirker ved likvidation og 
konkursbehandling af kreditinstitutter og lignende procedurer 
og personer, der er ansvarlige for den lovpligtige revision af 
kreditinstituttets og andre finansieringsinstitutters regnskaber 
der har behov herfor til varetagelse af deres tilsynsopgaver, og stk. 1 
og 4 er heller ikke til hinder for, at der til de organer, der forvalter 
indlånsgarantiordningerne, gives oplysninger, som er nødvendige for, 
at de kan udføre deres arbejde. De oplysninger, som de pågældende 
myndigheder, organer og personer modtager, er underlagt den i stk. 1 
omhandlede tavshedspligt. 
6. Uanset bestemmelserne i stk. 1 til 4 kan medlemsstaterne tillade 
udvekslinger af oplysninger mellem de kompetente myndigheder og 
de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der er 
ansvarlige for likvidation og konkursbehandling af 
kreditinstitutter og lignende procedurer, eller 
de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er 
ansvarlige for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers, 
kreditinstitutters, investeringsselskabers og andre 
finansieringsinstitutters regnskaber. 
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst 
følgende betingelser opfyldt: 
oplysningerne skal bruges til udførelse af tilsynsopgaver som 
beskrevet i første afsnit 
de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt 
tavshedspligt i henhold til stk. I 
stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke 
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente 
myndigheder, som har videregivet nævnte oplysninger, og i 
givet fald udelukkende til det formål, som nævnte myndigheder 
har givet deres tilladelse til. 
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater, hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i 
henhold til dette stykke. 
44 77/780/EØF 
artikel 12, stk. 1 til S 
(ændring stammende fra 
89/646/EØF, artikel 16) 
(tilpasset) 
77/780/EØF 
artikel 12, stk. S a 
(ændring stammende fra 
95/26/EF artikel 4, stk. 2) 
7. Uanset bestemmelserne i stk. 1 til 4 kan medlemsstaterne med 
henblik på at styrke det finansielle systems stabilitet og integritet, tillade 
udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder og de 
organer, der ifølge loven er ansvarlige for at efterforske overtrædelser af 
selskabsretten. 
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst følgende 
betingelser opfyldt: 
oplysningerne skal bruges til udførelse af de opgaver, som er 
beskrevet i første afsnit 
de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt 
tavshedspligt i henhold til stk. I 
stammer omlysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke 
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente 
myndigheder, som har videregivet nævnte oplysninger, og i givet 
fald udelukkende til det formål, som nævnte myndigheder har 
givet deres tilladelse til. 
Hvis de i første afsnit omhandlede organer i en medlemsstat udfører 
deres efterforskningsopgaver med bistand fra dertil bemyndigede, ikke 
offentligt ansatte personer, fordi disse er i besiddelse af særlig 
sagkundskab, kan den i første afsnit nævnte mulighed for udveksling af 
oplysninger udvides til også at gælde sådanne personer på de i andet 
afsnit fastsatte særlige betingelser. 
Ved anvendelsen af tredje led i andet afsnit meddeler de i første afsnit 
omhandlede organer de kompetente myndigheder, som har videregivet 
oplysningerne, hvilke personer oplysningerne vil blive videresendt til, 
med nøjagtig angivelse af disse personers beføjelse. 
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater, 
hvilke organer der kan modtage oplysninger i henhold til dette stykke. 
Inden den 3 1. december 2000 aflægger Kommissionen beretning om 
anvendelsen af dette stykke. 77/780/EØF 
artikel 12, stk. 5 b 
(ændring stammende 
fra 95/26/EF artikel 4, 
stk. 3) 
8. Dennne artikel er ikke til hinder for, at en kompetent myndighed 77/780/EØF 
sender: artikel 12, stk. 6 
centralbankerne og andre organer med tilsvarende opgaver, i deres 
egenskab af pengepolitiske myndigheder 
i givet fald andre offentlige myndigheder, der overvåger 
betalingssystemerne 
oplysninger med henblik på udførelsen af deres opgaver eller til hinder 
for, at de pågældende myndigheder eller organer sender de kompetente 
myndigheder de oplysninger, som er nødvendige for dem i henhold til 
stk. 4. De oplysninger, som modtages i denne forbindelse, er underlagt 
den i denne artikel omhandlede tavshedspligt. 
45 (ændring stammende 
fra 95/26/EF artikel 4, 
stk. 4) 
9. Endvidere kan medlemsstaterne uanset bestemmelserne i stk. I og 77 /780/EØF 
4 ved lovgivning give tilladelse til, at visse oplysninger meddeles andre artikel 12, stk. 7 
afdelinger i deres centraladministration, som er ansvarlige for (ændring stammende 
lovgivningen vedrørende tilsyn med kreditinstitutter, fra 89/646/EØF 
finansieringsinstitutter, investeringstjenesteydelser og artikel 16) 
forsikringsselskaber samt personer, som handler efter fuldmagt fra de 
pågældende afdelinger. 
Oplysningerne må imidlertid kun gives, såfremt det er nødvendigt af 
hensyn til forsigtighedstilsynet. 
Imidlertid fastsætter medlemsstaterne, at oplysninger, der modtages 
efter stk. 2, og 5 samt oplysninger tilvejebragt ved kontrol på stedet, jf. 
artikel 29, stk. l og 2, aldrig må videregives som nævnt i dette stykke, 
medmindre den kompetente myndighed, der giver oplysningerne, eller 
den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrollen på stedet 
er foretaget, har givet sit udtrykkelige samtykke. 
10. Denne artikels bestemmelser er ikke til hinder for, at de 77/780/EØF 
kompetente myndigheder sender de i stk. 1 til 4 nævnte oplysninger til artikel 12, stk. 8 
en clearinginstitution eller lignende institution, der i den nationale (ændring stammende 
lovgivning er anerkendt til clearing eller afvikling på et af markederne i fra 95/26/EF artikel 4, 
den pågældende medlemsstat, hvis de mener, at dette er nødvendigt for stk. 6) 
at sikre, at disse institutioner fungerer korrekt i forbindelse med 
misligholdelse eller potentiel misligholdelse på dette marked. De 
oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i stk. I 
omhandlede tavshedspligt. Medlemsstaterne sikrer dog, at oplysninger, 
der er modtaget i henhold til stk. 2, ikke videregives i det tilfælde, der er 
omhandlet i dette stykke, uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente 
myndigheder, som først afgav oplysningerne. 
46 
Artikel 31 
Krav til de personer, som udfører den lovpligtige kontrol af 
årsregnskaber og konsoliderede regnskaber 
1. Medlemsstaterne fastsætter som minimum, at: 77/780/EØF 
artikel 12a 
a) enhver person, der er autoriseret i henhold til Rådets direktiv (ændring stammende 
84/253ÆØF1\ og som i et kreditinstitut udfører det hverv, der er fra 95/26/EF artikel 5) 
beskrevet i artikel 51 i Rådets direktiv 78/660ÆØF2>, artikel 37 i 
direktiv 83/349ÆØF, artikel 31 i Rådets direktiv 85/611ÆØF3> eller 
ethvert andet lovpligtigt hverv, har pligt til hurtigt at foretage 
indberetning til de kompetente myndigheder om ethvert forhold eller 
enhver beslutning vedrørende dette institut, som vedkommende har fået 
kendskab til som led i udførelsen af sit hverv, og som kan 
udgøre en væsentlig overtrædelse af de love eller administrative 
bestemmelser, der omhandler betingelserne for meddelelse af 
tilladelse, eller som specielt gælder for udøvelsen af 
kreditinstitutters aktivitet, eller 
skade kreditinstitutternes fortsatte drift, eller 
medføre nægtelse af revisionspåtegning eller fremsættelse af 
forbehold heri 
b) samme pligt gælder for denne person, for så vidt angår forhold 
eller beslutninger, som vedkommende måtte få kendskab til som led i et 
hverv som beskrevet i litra a), der udføres i en virksomhed, som har 
snævre forbindelser i kraft af kontrol . med det kreditinstitut, i _hvilket 
vedkommende udfører ovennævnte hverv. 
2. Det forhold, at de personer, der er autoriseret i henhold til direktiv 
84/253ÆØF, i god tro videregiver oplysninger til de kompetente 
myndigheder om forhold eller beslutninger som omhandlet i stk. 1, 
betragtes ikke som brud på den tavshedspligt, som gælder i henhold til 
kontrakt eller love eller administrative bestemmelser, og påfører ikke 
de pågældende personer nogen form for ansvar. 
Artikel 32 
De kompetente myndigheders sanktionsmuligheder 
Med forbehold af reglerne for tilbagekaldelse af tilladelser og 
tilfælde omfattet af straffelovgivningen skal medlemsstaterne sørge 
for, at deres respektive kompetente myndigheder i tilfælde af, at et 
kreditinstitut eller dets ansvarlige ledelse har overtrådt love eller 
administrative bestemmelser om tilsyn med kreditinstitutter eller om 
disses virksomhed, kan pålægge disse sanktioner eller påbyde 
foranstaltninger med det formål at bringe de konstaterede 
overtrædelser eller årsagerne hertil til ophør. 
O> EFT L 126 uf 12. 5. 1984, s. 20. 89/646/EØF 
artikel 17 
C2> EFT L 222 af 14. 8. 1978, s. 11. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/8/EØF (EFT L 82 af 25. O.l 1994, s. '.H). 
<3> EFT L 375 af 31. 12. I 985, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/26/EF. 
47 
Artikel 33 
Indbringelse for domstolene 
Medlemsstaterne drager omsorg for, at afgørelser vedrørende et 
kreditinstitut, som er truffet i medfør af love og administrative 
bestemmelser, vedtaget i overensstemmelse med nærværende 
direktiv, kan indbringes for domstolene; dette gælder også, hvis der 
ikke senest seks måneder efter indgivelsen af en ansøgning om 
tilladelse, der indeholder alle de i henhold til gældende bestemmelser 
krævede oplysninger, er truffet nogen afgørelse. 
Kapitel 2 
Tekniske instrumenter til udførelse af forsigtigbedstilsyn 
.lkU 
Egenkapital 
Artikel 34 
Almindelige principper 
1. Når en medlemsstat med henblik på gennemførelsen af 
fællesskabsforskrifterne vedrørende forsigtigbedstilsyn med et 
allerede eksisterende kreditinstitut i sine love og administrative 
bestemmelser indfører en bestemmelse, hvori begrebet egenkapital 
anvendes eller der henvises hertil, drager den omsorg for. at dette 
begreb eller dette udtryk stemmer overens med den delinition, der er 
anført i stk. 2, 3 og 4 og artikel 35 til 38. 
2. Med forbehold af de begrænsninger, der er fastsat i artikel 38, 
skal et kreditinstituts ikke-konsoliderede egenkapital omfatte 
følgende komponenter: 
1) Kapital i henhold til artikel 22 i direktiv 86/635/EØF, for så vidt 
den er indbetalt, samt overkurs ved emission, dog med 
undtagelse af kumulative præferenceaktier; 
2) Reserver i henhold til artikel 23 i direktiv 86/635/EØF, samt 
driftsresultat fra det foregående regnskabsår efter udlodning af 
det endelige udbytte. Medlemsstaterne må kun tillade, at der 
tages hensyn til foreløbige overskud, inden der er truffet formel 
beslutning herom, hvis disse overskud er blevet revideret af 
personer, der er beskæftiget med revision, og de kompetente 
myndigheder finder det godtgjort, at beløbet er blevet vurderet i 
overensstemmelse med principperne i direktiv 86/635/EOF, og 
at det ikke omfatter forudseelige udgit\cr og hensættelse til 
udbytte; 
48 77/780/EØF 
artikel 13 
89/299/EØF 
artikel I, stk. I 
89/299/EØF 
artikel 2, stk. I 
3) Midler til dækning af generelle kreditinstitutrisici i henhold til 
artikel 38 i direktiv 86/635/EØF; 
4) Opskrivningshenlæggelser i henhold til artikel 33 direktiv 
78/660ÆØF; __ 
5) Værdireguleringer henhold til artikel 37, stk. 2, direktiv 
86/635ÆØF; 
6) Andre komponenter i henhold til artikel 35; 
7) Midler, for hvilke medlemmer af et andelskreditinstiut hæfter 
solidarisk, og de solidariske forpligtelser for låntagerne i visse 
institutter med fondsstatus, som nævnt i artikel 36, stk. 1; 
8) Kumulative præferenceaktier med fast løbetid og ansvarlig 
indskudskapital som nævnt i artikel 36, stk. 3. 
Følgende komponenter fratrækkes i overensstemmelse med artikel 
38: 
9) Kreditinstituttets beholdning af egne aktier ansat til den bogførte 
værdi; 
10) Immaterielle aktiver i henhold til artikel 4, "Aktiver", nr. 9, i 
direktiv 86/635 /EØF; 
1 1) Materielt negativt udbytte i det løbende regnskabsår; 
12) Kapitalinteresser i andre kreditinstitutter og 
finansieringsinstitutter, der udgør mere end IO % af disses 
kapital, samt efterstillede tilgodehavender og de i artikel 35 
omhandlede instrumenter, som kreditinstituttet besidder i andre 
kreditinstitutter og i finansieringsinstitutter, i hvilke det har 
kapitalinteresser, der udgør mere end 10 % af deres kapital. 
Besiddes der midlertidigt aktier i et andet kreditinstitut eller i et 
finansieringsinstitut som led i en finansiel bistandstransaktion 
med henblik på at rekonstruere og redde dette institut, kan den 
kompetente myndighed give tilladelse til undtagelser fra denne 
bestemmelse; 
13) Kapitalinteresser i andre kreditinstitutter og 
finansieringsinstitutter på højst 10 % af disses kapital samt 
efterstillede tilgodehavender og de i artikel 35 omhandlede 
instrumenter, som kreditinstituttet besidder i andre 
kreditinstitutter og i finansieringsinstitutter end de i nr. 12) 
omhandlede, for så vidt angår den del af disse samlede 
kapitalinteresser, efterstillede tilgodehavender og instrumenter, 
som overstiger IO % af kreditinstituttets egenkapital beregnet 
inden fradrag af komponenterne under nr. 12) nærværende 
nummer. 
49 89/299/EØF 
artikel 2, stk. 1 
(tilpasset) 
___ Medlemsstaterne kan bestemme, at moderselskaber, som er 
underkastet et tilsyn på konsolideret grundlag, ved den eventuelle 
beregning af den ikke-konsoliderede egenkapital kan undlade at 
fradrage deres kapitalinteresser i andre kreditinstitutter og i 
finansieringsinstitutter, som er omfattet af konsolideringen. Denne 
bestemmelse gælder for alle former for tilsynsmæssig kontrol, der er 
harmoniseret ved fællesskabsakter. 
3. Egenkapitalbegrebet som defineret i stk. 2, nr. 1) til 8), omfatter 
et maksimum af komponenter og beløb. Anvendelsen af disse 
komponenter eller fastsættelsen af lavere lofter, samt fradrag af andre 
komponenter end de i stk. 2, nr. 9) til 13), omhandlede, overlades til 
medlemsstaternes skøn. Disse skal dog bestræbe sig på at 
tilvejebringe større konvergens med det formål at nå frem til en fælles 
definition på egenkapital. 
Med henblik herpå skal Kommissionen senest den 1. januar 1996 
forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelse af 
nærværende artikel, samt artikel 35 til 39, i givet fald ledsaget af 
forslag til ændringer, som den skønner nødvendige. Senest den I. 
januar 1998 foretager Europa-Parlamentet og Rådet i 
overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens artikel 189 
B og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg en 
gennemgang af definitionen af begrebet »egenkapital« med henblik 
på en ensartet anvendelse af den fælles definition. 
4. De i stk. 2, nr. 1) til 5) nævnte komponenter skal af 
kreditinstituttet kunne anvendes straks og uden begrænsning til 
dækning af risici eller tab på det tidspunkt, hvor sådanne indtræder. 
Beløbet skal være fratrukket enhver form for skat, der kan forudses 
på det tidspunkt, hvor beløbet beregnes, eller det skal være behørigt 
tilpasset i det omfang denne skat reducerer det beløb, hvormed disse 
komponenter kan anvendes til dækning af risici eller tab. 
Artikel 35 
Andre komponenter 
1. Det i en medlemsstat anvendte egenkapitalbegreb kan omfatte 
andre komponenter, forudsat at det drejer sig om komponenter, der 
uanset disses juridiske eller regnskabsmæssige benævnelse, har 
følgende karakteristika: 
a) de kan frit benyttes af kreditinstuttet til dækning af normale 
hankrisici, når tab eller værdiforringelser endnu ikke er nærmere 
identificeret; 
h) deres tilstedeværelse skal fremgå af de interne regnskabs­
oplysninger; 
c) deres størrelse skal være fostsat af kreditinstituttets direktion, 
revideret af ual11ængige revisorer, meddelt de kompetente 
myndigheder og undergivet disses tilsyn. _________ . 
50 89/299/EØF 
artikel 2, stk. 1 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
artikel 2, stk. 2 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
artikel 2, stk. 3 
89/299/EØF 
artikel 3 
(tilpasset) 
2. Værdipapirer med ubestemt løbetid og andre instrumenter kan 
ligeledes accepteres som andre komponenter, forudsat at de opfylder 
følgende betingelser: 
a) de må ikke kunne tilbagebetales på ihændehaverens initiativ 
eller uden den kompetente myndigheds forhåndsgodkendelse; 
b) aftaler i forbindelse med gældsstiftelse skal give kreditinstituttet 
mulighed for at udskyde betaling af renter på gælden; 
c) långiverens krav mod kreditinstituttet skal efterstilles al anden 
ikke-efterstillet gæld; 
d) de for udstedelsen af værdipapirerne gældende dokumenter skal 
indeholde bestemmelse om, at gæld og ikke-betalte renter skal 
kunne medgå til dækning af tab, idet det tillades kreditinstituttet 
at fortsætte sine aktiviteter; 
c) kun faktisk indbetalte beløb tages i betragtning. 
Hertil kommer andre kumulative præferenceaktier end de i artikel 34, 
stk. 2, nr. 8), nævnte. 
Artikel 36 
Øvrige bestemmelser vedrørende egenkapital 
1. Medlemmer af et kreditinstitut, der er stiftet i form af et 
andelskreditinstitut, som omhandlet i artikel 34, stk. 2, nr. 7), hæfter 
for den kapital, der ikke er fuldt indbetalt, samt for de supplerende 
beløb, som medlemmerne af samme kreditinstitut i henhold til 
lovgivningen skal indbetale uden sikkerhed, dersom dette 
kreditinstitut har lidt tab, i hvilket tilfælde disse beløb skal kunne 
kræves indbetalt uden forudgående varsel. 
Med sådanne komponenter sidestilles de solidariske forpligtelser for 
låntagerne i kreditinstitutioner med fondsstatus. 
Alle disse komponenter kan henregnes under egenkapitalen i det 
omfang, hvor de i henhold til national lovgivning medregnes i de 
pågældende institutters egenkapital. 
2. En medlemsstat må ikke til offentlige kreditinstitutters 
egenkapital medregne de garantier, som staten eller de lokale, 
nationale myndigheder stiller for sådanne institutter. __ _ 
3. Medlemsstaterne eller de kompetente myndigheder må til 
egenkapitalen kun medregne kumulative præferenceaktier med fast 
lobctid, som omhandlet i artikel 34, stk. 2, nr. 8), samt ansvarlig 
indskudskapital som omhandlet i samme bestemmelse, hvis der er 
indgået en bindende aftale om, at den i tilfælde af et kreditinstituts 
konkurs eller likvidation etlerstilles alle andre fordringer og først 
fyldestgøres, når al anden udestående gæld er betalt. 
51 89/299/EØF 
artikel 3 
(tilpasset) 
89/299/EOF 
artikel 4 
(tilpasset) 
Denne ansvarlige indskudskapital skal ligeledes opfylde følgende 
betingelser: 
a) kun faktisk indbetalte midler tages i betragtning; 
b) midlerne skal have en oprindelig løbetid på mindst fem år; de 
skal derefter kunne kræves indfriet; er gældens løbetid ikke 
fastsat, skal der gælde et opsigelsesvarsel på fem år, medmindre 
m idleme ikke længere henregnes til egenkapitalen, eller 
medmindre • myndighedernes forudgående samtykke specielt 
kræves for tilbagebetaling før tiden. De kompetente 
myndigheder kan give tilladelse til anticiperet tilbagebetaling af 
sådanne midler, når anmodning herom indgives på emittentens 
initiativ, og kreditinstituttets solvens ikke derved forringes; 
c) den udstrækning, hvori de kan medregnes til egenkapitalen, 
indskrænkes gradvis i mindst de sidste fem år inden 
ti I bagebetalingsdagen; 
d) låneaftalen må ikke indeholde nogen klausul om, at gælden 
under nærmere angivne omstændigheder, bortset fra en 
likvidation af kreditinstituttet, skal tilbagebetales inden den 
aftalte forfaldsdato. 
Artikel 37 
Beregning af egenkapitalen på et konsolideret grundlag 
I. Når egenkapitalen skal beregnes på konsolideret grundlag, 
indgår de i artikel 34, stk. 2, omhandlede komponenter med de i 
henhold til artikel 52 til 56 konsoliderede beløb. Ved beregningen af 
egenkapitalen er der desuden mulighed for at betragte følgende 
komponenter som sidestillet med konsoliderede reserver, hvis de er 
udtryk for et kreditorforhold (»negative«): 
minoritetsinteresser i henhold til artikel 21 i direktiv 
83/349/EØF, hvis metoden med global integration anvendes; 
forskelsbeløb ved første konsolidering i henhold til artikel 19, 
30 og 31 i direktiv 83/349/EØF; 
kursdifferencer, som medregnes under de konsoliderede 
reserver i henhold til artikel 39, stk. 6, i direktiv 86/635/EØF; 
forskelsbeløb ved bogføring af visse kapitalinteresser i 
overensstemmelse med den metode, der er omhandlet i artikel 
33 i direktivet 83/349/EØF. 
2. Hvis ovennævnte komponenter er udtryk for et debitorforhold 
(»positive«), skal de fratrækkes ved beregningen af . den 
konsoliderede egenkapital. 
52 89/299/EØF 
artikel 4 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
artikel 5 
(tilpasset) 
Artikel 38 
Fradrag og begrænsninger 
1. For de i artikel 34, stk. 2, nr. 4) til 8), omhandlede komponenter 
gælder følgende begrænsninger: 
a) summen af de i nr. 4) til 8) anførte komponenter må ikke 
overstige et maksimumsbeløb på 100 % af de i nr. 1 ), 2) og 3) 
nævnte komponenter med fradrag af de i nr. 9), 10) og 11) 
nævnte komponenter 
b) summen af de i nr. 7) og 8) anførte komponenter må ikke 
overstige et maksimumsbeløb på 50 % af de i nr. I), 2) og 3) 
nævnte komponenter med fradrag af de i nr. 9), I 0) og 11) 
nævnte komponenter 
c) summen af de i nr. 12) og 13) anførte komponenter skal 
trækkes fra den samlede sum af komponenterne. 
2. De kompetente myndigheder kan give kreditinstitutterne 
tilladelse til under særlige midlertidige omstændigheder at overskride 
de i stk. I fastsatte grænser. 
Artikel 39 
Beviser til fremlæggelse for de kompetente myndigheder 89/299/EØF 
artikel 6, stk. I og 4 
(ændring stammende fra 
91/633/EØF, art. 1, stk. 1) 
Det skal godtgøres, at betingelserne i artikel 34, stk. 2, 3 og 4, og J 89/299/EØF 
artikel 35 til 38 er opfyldt til de kompetente myndigheders artikel 7 
tilfredshed. 
.lkU 
Solvensnøgletal 
Artikel 40 
Almindelige principper 
I. __ Solvensnøgletallct giver udtryk for egenkapitalen som 
defineret i artikel 41 som en procent af de samlede risikovægtede 
aktiver og ikke-balanceførte poster som defineret i artikel 42. 
2. Solvensnøgletallet for kreditinstitutter, der hverken er 
moderselskaber som defineret i artikel 1 i direktiv 83/349/EØF eller 
datterselskaber af sådanne foretagender beregnes på et individuelt 
grundlag. 
3. Solvensnøgletallet for kreditinstitutter, der er moderselskaber, 
beregnes på et konsolideret grundlag i overensstemmelse med de 
metoder, der er fastsat i nærværende direktiv samt i direktiv __ _ 
86/635/EØF. 
4. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for tilladelse til 
og tilsyn med et moderselskab, som er et kreditinstitut, kan tillige 
kræve underkonsoliderede og ukonsoliderede nøgletal beregnet for 
selskabet og for ethvert af dets datterselskaber, som de meddeler 
tilladelse og forer tilsyn med. llvis der ikke fixelages en sådan 
kontrol med, al kapitalen er passende fordelt inden for 
bankkoncernen, skal der træffes andre forholdsregler, som tjener 
samme formål. 
53 89/647/F.OF 
artikel 3, stk. I til 4 
(ændring stammende fra 
92/30/EØF, art. I 0, stk. 2, 
tredje led) 
(tilpasset) 
5. Uden at dette berører kreditinstitutternes overholdelse af kravene 
i stk. 2, 3 og 4 og artikel 52, stk. 8 og 9, skal de kompetente 
myndigheder sørge for, at nøgletallene beregnes mindst to gange om 
året, enten af kreditinstituttet selv, som skal meddele de kompetente 
myndigheder resultaterne af beregningen og oplyse om deldata, eller 
af de kompetente myndigheder, som baserer sig på data, der kommer 
fra kreditinstitutterne. 
6. Værdiansættelse af aktiver og ikke-balanceførte poster skal 
foretages som angivet i direktiv 86/635/EØF. __ _ 
Artikel 41 
Tælleren: Egenkapital 89/647/EØF 
artikel 3, stk. 7 og 8 
(tilpasset) 
Tælleren i solvensnøgletallet udgøres af egenkapitalen som defineret i J 89/647 /EØF 
nærværende direktiv. artikel 4 
Artikel 42 
Nævneren: Risikovægtede aktiver og ikke-balanceførte poster 
I. De forskellige aktivposter tildeles risikograder, udtrykt som 
procentvis vægtning, i henhold til artikel 43 og 44, og undtagelsesvis 
artikel 45, 62 og 63. Den balanceførte værdi af hvert aktiv skal derpå 
multipliceres med den relevante vægtning for at nå frem til en 
risikovægtet værdi. 
2. Når det drejer sig om de i bilag li omhandlede ikke-balanceførte 
poster skal to-trinsberegningen i artikel 43, stk. 2 benyttes. 
3. Når det drejer sig om de i artikel 43, stk. 3, omhandlede rente -
og valutakursrelaterede ikke-balanceførte poster, skal de potentielle 
omkostninger ved at erstatte kontrakter i tilfælde af modpartens 
konkurs beregnes ved anvendelse af en af de i bilag III beskrevne 
metoder. Disse omkostninger multipliceres med den relevante 
modpartsvægtning i artikel 43, stk. 1, dog således at den heri fastsatte 
100 % vægtning sættes til 50 % ved angivelse af den risikovægtede 
værdi. 
4. Summen af de risikovægtede værdier af aktiver og af de i stk. 2 
og 3 nævnte ikke-balanceførte poster udgør nævneren 
solvensnøgletallet. 
54 89/647/EØF 
artikel 5 
Artikel 43 
Risikovægtning 
I. Følgende vægtning anvendes på de i det følgende anførte aktiver, idet de 
kompetente myndigheder dog kan fastsætte højere vægtning, hvis de finder det 
hensigtsmæssigt. 
a) Nulvægtning 
I) kassebeholdning og tilsvarende poster 
2) aktivposter, der repræsenterer fordringer på centralregeringer og 
centralbanker i zone A 
3) aktivposter, der repræsenterer fordringer på de Europæiske 89/647/EØF 
artikel 6 
4) aktivposter, der repræsenterer fordringer, som udtrykkeligt er garanteret J 89/647/EØF 
af centralregeringer og centralbanker i zone A eller af De Europæiske artikel 6 
Fællesskaber; (ændring stammende fra 
95/15/EF artikel 2) 
5) aktivposter, der repræsenterer fordringer på centralregeringer og 
centralbanker i zone B, indgået og finansieret i låntagerens nationale 
valuta 
6) aktivposter, der repræsenterer fordringer, som udtrykkeligt er garanteret 
af centralregeringer og centralbanker i zone B, indgået og finansieret i 
den nationale valuta, der er fælles for garantistiller og låntager 
7) aktivposter, som til de kompetente myndigheders tilfredshed er sikrede 
ved sikkerhedsstillelse i form af værdipapirer udstedt af en 
centralregering eller centralbank i zone A, af De Europæiske 
Fællesskaber, eller ved indlån i kontanter i det långivende institut, eller 
ved indlånsbeviser eller lignende instrumenter udstedt af og domicileret 
ved dette institut. 
b) 20 % vægtning 
I) aktivposter, der repræsenterer fordringer på Den Europæiske 
Investeringsbank (EIB) 
2) aktivposter, der repræsenterer fordringer på multilaterale 
udviklingsbanker 
3) aktivposter, der repræsenterer fordringer, som er udtrykkeligt garanteret 
afEIB 
4) aktivposter, der repræsenterer fordringer, der udtrykkeligt er garanteret 
af multilaterale udviklingsbanker; 
5) aktivposter, der repræsenterer fordringer på regionale regeringer og 
lokale myndigheder i zone A, jf. dog bestemmelserne i artikel 44 
6) aktivposter, der repræsenterer fordringer, der udtrykkeligt er garanteret 
af regionale regeringer og lokale myndigheder i zone A, jf. dog 
bestemmelserne i artikel 44 
7) aktivposter, der repræsenterer fordringer på kreditinstitutter i zone A, og 
som ikke udgør en del af sådanne institutters egenkapital __ _ 
55 89/647/EØF 
artikel 6 
(tilpasset) 
8) aktivposter, der repræsenterer fordringer med en løbetid på til og 
med et år på kreditinstitutter i zone B, bortset fra værdipapirer 
udstedt af disse institutter, og som anerkendes som dele af deres 
egenkapital 
9) aktivposter, der udtrykkeligt er garanteret af kreditinstitutter i zone 
A 
I 0) aktivposter, der repræsenterer fordringer med en løbetid på til og 
med et år, og som er udtrykkeligt garanteret af kreditinstitutter i 
zone B 
11) aktivposter, som til de kompetente myndigheders tilfredshed er 
sikrede ved sikkerhedsstillelse i form af værdipapirer udstedt af EIB 
eller af multilaterale udviklingsbanker 
12) likvide midler under overførsel. 
c) 50 % vægtning 
I) lån, som til de kompetente myndigheders tilfredshed er helt og fuldt 
sikrede ved pant i fast ejendom til beboelse, som er eller vil blive 
beboet eller udlejet af låntageren oi: lån, som til de kompetente 
myndii:heders tilfredshed er helt oi; fuldt sikrede ved andele i finske 
bolii:selskaber, der drives i henhold til den finske lov om 
bolj~selskaber af 199 J eller senere tilsvarende lovi:ivnini: o~ som 
vedrører bolii:er, der er eller vil blive beboet eller udlejet af 
lånta~eren; 
2) periodeafgrænsningsposter: disse aktivposter er underkastet 
modpartens vægtning i de tilfælde, hvor kreditinstituttet er i stand til 
at bestemme den i overensstemmelse med direktiv 86/635/EØF; når 
modparten ikke kan bestemmes, anvendes en 50 % vægtning. 
56 89/647/EØF 
artikel 6 
lændring stammende fra 
95/1/EF, Euratom, EKSF. 
bilag I, pkt. XI. B. Ill. 2a)! 
d) 100 % vægtning 89/647/EØF 
artikel 6 
I) aktivposter, der repræsenterer fordringer på centralregeringer (tilpasset) 
og centralbanker i zone B, undtagen når de er indgået og 
finansieret i låntagerens nationale valuta 
2) aktivposter, der repræsenterer fordringer på regionale 
regeringer og lokale myndigheder i zone B 
3) aktivposter, der repræsenterer fordringer med en løbetid på 
mere end et år på kreditinstitutter i zone B 
4) aktivposter, der repræsenterer fordringer på ikke-banksektorer i 
zone A og zone B 
5) materielle aktiver i henhold til artikel 4, "Aktiver", nr. 10, i 
direktiv 86/635ÆØF 
6) beholdninger af aktier, kapitalinteresser og andre poster, som 
indgår i egenkapitalen i andre kreditinstitutter, når de ikke er 
fradraget det Iångivende instituts egenkapital 
7) alle andre aktiver bortset fra dem, der er fradraget 
egenkapitalen. 
2. Ikke-balanceførte poster, som ikke er omfattet af stk. 3, behandles 
som beskrevet i det følgende. I første etape grupperes de i 
overensstemmelse med den opdeling i risikogrupper, der findes i bilag 
li. Ved poster med fuld risiko tages den fulde værdi i betragtning, ved 
poster med mellemliggende risiko 50 %, ved poster med 
mellemliggende/lav risiko 20 %, og værdien af poster med lav risiko 
ansættes til nut I anden etape multipliceres værdierne af ikke­
balanceførte poster efter at være vægtet som ovenfor beskrevet med den 
vægtning, der er tillagt de relevante modparter, i overensstemmelse med 
behandlingen af aktivposter efter stk. I og artikel 44. I tilfælde af salgs­
og tilbagekøbsaftaler samt køb i henhold til terminskontrakt anvendes 
de omhandlede aktivers vægtninger og ikke modparternes. 
57 
3. De metoder, der er beskrevet i bilag III, skal anvendes på de i 
bilag IV opstillede eksempler på rente-og valutakursrelaterede 
poster. 
4. Når ikke-balanceførte poster er udtrykkeligt garanteret, skal de 
tillægges vægtning, som om de var oprettet på vegne af 
garantistilleren frem for af modparten. Når potentiel risiko hidrørende 
fra ikke-balanceførte transaktioner til de kompetente myndigheders 
tilfredshed er helt og fuldt sikret ved en af de aktivposter, der 
anerkendes som passende sikkerhedsstillelse i stk. 1, litra a),nr. 7), og 
stk. 1, litra b ), nr. 11 ), skal de tillægges vægtning på O % eller 20 % 
alt efter den pågældende sikkerhedsstillelse. 
5. Når der for aktivposter og ikke-balanceførte poster gælder en 
lavere vægtning, fordi der foreligger en udtrykkelig garanti eller en 
sikkerhedsstillelse, som kan accepteres af de kompetente 
myndigheder, anvendes den lavere vægtning kun på den del, der er 
garanteret, eller som er helt og fuldt dækket af sikkerhedsstillelsen. 
Artikel 44 
Vægtning anvendt ved fordringer på medlemsstaternes regionale 
regeringer eller lokale myndigheder 
I. Medlemsstaterne kan uanset kravene i artikel 43, stk. I. litra h). 
fastsætte en vægtning på O % for deres egne regionale regeringer og 
lokale myndigheder, såfremt der ikke er nogen forskel på risikoen 
ved fordringer på sidstnævnte og fordringer på deres centrale 
regeringer, fordi de regionale regeringer og lokale myndigheder har 
betøjelser til at inddrive midler, samt hvis der findes særlige 
institutionelle bestemmelser, som reducerer sidstnævntes risiko for at 
misligholde forpligtelser. En nulvægtning fastsat efter disse kriterier 
skal gælde dels for fordringer på de pågældende regionale regeringer 
og lokale myndigheder og ikke-balanceførte poster oprettet på deres 
vegne, dels for fordringer på andre og ikke-balanceførte poster 
oprettet på vegne af andre, som er garanteret af disse regionale 
regeringer og lokale myndigheder. · 
2. Medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse, såfremt 
de finder en nulvægtning berettiget efter de i stk. I nævnte kriterier. 
Kommissionen skal viderebringe disse meddelelser. Andre 
medlemsstater kan give kreditinstitutter, der er under tilsyn af deres 
kompetente myndigheder, mulighed for at anvende nulvægtning. når 
de foretager forretninger med de pågældende regionale regeringer og 
lokale myndigheder, eller når de er indehavere af fordringer. der er 
garanteret af sidstnævnte. 
58 89/647/EØF 
artikel 6 
H'>/647/~~<W 
artikl•I 7 
Artikel 45 
Andre vægte 
I. Medlemsstaterne kan anvende 20 % vægtning på aktivposter, 
som til de pågældende kompetente myndigheders tilfredshed er 
garanteret ved en sikkerhedsstillelse i form af værdipapirer udstedt af 
de regionale regeringer eller lokale myndigheder i zone A, ved 
indlån, der er domicilerede ved kreditinstitutter i zone A, bortset fra 
det långivende institut, eller ved indlånscertifikater eller lignende 
instrumenter udstedt af disse kreditinstitutter. 
2. Medlemsstaterne kan anvende IO % vægtning på fordringer på 
kreditinstitutter, som er specialiseret i inter-bankmarkeder og 
markeder for offentlig gæld i hjemlandet, og som er underkastet nøje 
tilsyn af de kompetente myndigheder, når de nævnte aktivposter er 
helt og fuldt garanteret til hjemlandets kompetente myndigheders 
tilfredshed ved en kombination af aktivposter, som er nævnt i artikel 
43, stk. I, litra a) og b), og er anerkendt af myndighederne som 
passende sikkerhed. 
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de bestemmelser, 
som vedtages i medfør af stk. I og 2, samt begrundelserne for disse 
bestemmelser. Kommissionen tilsender medlemsstaterne disse 
oplysninger. Kommissionen undersøger regelmæssigt følgerne af 
disse bestemmelser for at sikre, at de ikke medfører 
konkurrencefordrejninger. _____________ _ 
Artikel 46 
Administrative organer og virksomheder uden vinding for øje 
Ved anvendelsen af artikel 43, stk. I, litra b ), kan de kompetente 
myndigheder blandt regionale regeringer og lokale myndigheder 
medtage administrative organer uden vinding for øje, som er 
underlagt regionale regeringer eller lokale myndigheder, og 
foretagender uden vinding for øje, som ejes af centralregeringer, 
regionale regeringer eller lokale myndigheder, og som efter de 
kompetente myndigheders opfattelse risikomæssigt kan sidestilles 
med regionale regeringer og lokale myndigheder. 
Artikel 47 
Niveauet for solvensnøgletal 
I. ___ Der stilles krav til kreditinstitutter om, at deres nøgletal 
som defineret i artikel 40 til stadighed skal være på mindst 8 %. 
2. De kompetente myndigheder kan dog uanset stk. I fastsætte et 
højere minimumsnøgletal, hvis de finder det fornødent. 
59 89/647/EØF 
artikel 8 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
artikel 2. stk. 2 
89/647/EØF 
artikel IO 
(tilpasset) 
3. Hvis nøgletallet falder til under 8 %, skal de kompetente J 89/647/EØF 
myndigheder sikre, at det pågældende kreditinstitut tager de artikel 10 
nødvendige foranstaltninger for så hurtigt som muligt at genetablere (tilpasset) 
nøgletallet på det aftalte minimum. 
Dd.J 
Store engagementer 
Artikel 48 
Indberetning om store engagementer 
I • Et kreditinstituts engagement med en enkelt kunde eller gruppe 
af indbyrdes forbundne kunder betragtes som stort, når det udgør 
10 % eller mere af kreditinstituttets egenkapital. 
2. Kreditinstitutter indberetter deres store engagementer som 
defineret i stk. I til. de kompetente myndigheder. Medlemsstaterne 
kan etter eget valg foreskrive, at kreditinstitutterne foretager denne 
indberetning på en af følgende måder: 
ved mindst en gang om året at indberette alle deres store 
engagementer med løbende indberetning af alle nye store 
engagementer og eventuelle forøgelser af bestående store 
engagementer på mindst 20 % i forhold til den seneste 
indberetning; 
ved mindst fire gange om året at indberette alle store 
engagementer. 
3. De engagementer, der er undtaget i medfør af artikel 49, stk. 7, 
litra a), b), c), d), t), g) og h), kan fritages for indberetning i henhold 
til stk. 2, andet led. De engagementer, der er omhandlet i artikel 49, 
stk. 7, litra e) og i) til s), samt i stk. 8, 9 og 10, kan indberettes to 
gange om året. 
4. De kompetente myndigheder kræver, at ethvert kreditinstitut har 
en forsvarlig administration og regnskabsføring samt en 
hensigtsmæssig intern kontrol med henblik på at kunne identificere 
og registrere alle store engagementer og efterfølgende ændringer heri, 
i overensstemmelse med definitionerne og kravene i dette direktiv, og 
med henblik på tilsyn med disse engagementer på baggrund af 
kreditinstituttets egen engagementspolitik. 
Et kreditinstitut skal, såfremt det påberåber sig stk. 3, bevare 
registreringen af de anførte grunde i et år efter den begivenhed, der 
udløste fritagelsen, således at de kompetente myndigheder kan 
efterprøve, om den er berettiget. 
60 92/121/EØF 
artikel 3 
Artikel 49 
Øvre grænser for store engagementer 
1. Et kreditinstitut må ikke med en enkelt kunde eller gruppe af 
indbyrdes forbundne kunder indgå engagementer for beløb, der 
tilsammen overstiger 25 % af kreditinstituttets egenkapital. 
2. Den i stk. I omhandlede procentsats nedsættes til 20 %, når 
kunden eller gruppen af indbyrdes forbundne kunder er 
kreditinstituttets moder-eller datterselskab og/eller et andet eller 
andre af dette moderselskabs datterselskaber. Medlemsstaterne kan 
dog undtage engagementer med disse kunder fra denne grænse på 
20%, hvis de foreskriver en særlig kontrol med de pågældende 
engagementer ved hjælp af andre foranstaltninger eller 
fremgangsmåder. De underretter Kommissionen og Det Rådgivende 
Udvalg for Banklovgivning om indholdet af disse foranstaltninger 
eller fremgangsmåder. 
3. Et kreditinstitut må ikke indgå store engagementer for beløb, 
som tilsammen overstiger 800 % af egenkapitalen. 
4. Medlemsstaterne kan stille strengere krav end de i stk. l, 2 og 3 
fastsatte øvre grænser. 
5. Et kreditinstitut skal til enhver tid overholde de i stk. l, 2 og 3 
fastsatte øvre grænser for de engagementer, det har fodgået. Hvis 
engagementerne i undtagelsestilfælde alligevel overstiger de øvre 
grænser, skal der omgående gives underretning herom til de 
kompetente myndigheder, der, hvis omstændighederne taler for det, 
kan indrømme kreditinstituttet en bestemt tidsfrist til atter at 
overholde grænserne. 
6. Medlemsstaterne kan helt eller delvis fravige stk. 1, 2 og 3 for 
engagementer, som et kreditinstitut har indgået med sit moderselskab, 
moderselskabets øvrige datterselskaber og sine egne datterselskaber 
for så vidt disse selskaber falder ind under det tilsyn på konsolideret 
grundlag, som kreditinstituttet selv er underlagt i overensstemmelse 
med nærværende direktiv eller med tilsvarende regler i et 
tredjeland. 
7. Medlemsstaterne kan helt eller delvis fravige stk. I, 2 og 3 for 
følgende engagementer: 
a) aktivposter, der repræsenterer fordringer på centralregeringer 
eller centralbanker i zone A 
b) aktivposter, der repræsenterer fordringer på De Europæiske 
Fællesskaber 
C) aktivposter, der repræsenterer fordringer, som udtrykkeligt er 
garanteret af centralregeringer eller centralbanker i zone A eller 
af De Europæiske Fællesskaber 
d) andre engagementer indgået med eller garanteret af central­
regeringer eller centralbanker i zone A eller af De Europæiske 
Fællesskaber 
61 92/121/EØF 
artikel 4 
(tilpasset) 
e) aktivposter, der repræsenterer fordringer på og andre 
engagementer med centralregeringer eller centralbanker i zone 
B, når de lyder på og i givet fald er finansieret i låntagernes 
valuta 
t) aktivposter og andre engagementer, som af de kompetente 
myndigheder er godkendt som værende tilstrækkeligt sikret ved 
sikkerhedsstillelse i form af værdipapirer udstedt af 
centralregeringer eller centralbanker i zone A eller af De 
Europæiske Fællesskaber eller af medlemsstaternes regionale 
eller lokale myndigheder, for hvilke der anvendes en vægtning 
på O % for solvens i overensstemmelse med artikel 44. 
g) aktivposter og andre engagementer, som af de kompetente 
myndigheder er godkendt som værende tilstrækkeligt sikret ved 
indlån i kontanter i det långivende institut eller i et kreditinstitut, 
der er långiverens moder-eller datterselskab 
h) aktivposter og andre engagementer, som af de kompetente 
myndigheder er godkendt som værende tilstrækkeligt sikret ved 
indlånsbeviser udstedt af det långivende institut eller af et 
kreditinstitut, som er moderselskabet eller et datterselskab til det 
långivende institut, og deponeret hos et af disse institutter, 
uanset hvilket; 
i) aktivposter, der repræsenterer fordringer på eller andre 
engagementer indgået med et kreditinstitut med en løbetid på 
højst et år og som ikke indgår i dettes egenkapital __ _ 
j) aktivposter, der repræsenterer fordringer på eller andre 
engagementer med en løbetid på højst et år, på og i institutioner, 
som ikke er kreditinstitutter, men opfylder kravene i artikel 45, 
stk. 2, ___ , og for hvilke der er stillet sikkerhed i henhold 
til nævnte stykke 
k) veksler og tilsvarende værdipapirer med en løbetid på højst et 
år, som bærer et andet kreditinstituts undertegning 
IJ obligationer som defineret i artikel 22, stk. 4, 
85/611/EØF direktiv 
m) indtil der har fundet en nærmere samordning sted, de 
kapitalinteresser i forsikringsselskaber, som er nævnt i artikel 
51, stk. 3, __ , indtil højst 40 % af egenkapitalen i det 
kreditinstitut, som overtager kapitalinteressen 
n) aktivposter, der repræsenterer fordringer på det regionale eller 
centrale kreditinstitut, som i henhold til bestemmelser i love 
eller vedtægter har til opgave at foretage likviditctsudligning 
inden for det net af kreditinstitutter, som det långivende 
kreditinstitut i henhold til disse bestemmelser er tilsluttet 
62 92/121/EØF 
artikel 4 
o) engagementer, for hvilke der til de kompetente myndigheders 
tilfredshed er stillet sikkerhed i form af andre værdipapirer end 
dem, der er nævnt i litra f), såfremt værdipapirerne ikke er 
udstedt af kreditinstituttet selv, dets moderselskab eller et af 
deres datterselskaber eller af den pågældende kunde eller gruppe 
af indbyrdes forbundne kunder. De værdipapirer, der stilles som 
sikkerhed, skal ansættes til markedsværdien og give en 
overskydende dækning i forhold til de sikrede engagementer, og 
de skal enten være noteret på en børs eller være faktisk 
omsættelige og regelmæssigt noteret på et marked, hvor der 
handles gennem anerkendte, professionelle mæglere, og som 
efter de kompetente myndigheders opfattelse i den medlemsstat, 
der er kreditinstituttets hjemland, giver tilfredsstillende 
mulighed for at ansætte en objektiv pris, hvormed 
værdipapirernes overskydende dækning til enhver tid kan 
kontrolleres. Den krævede overskydende dækning er på 100 %; 
den er dog på 150 % for aktier og på 50 % for obligationer, der 
er udstedt af kreditinstitutter, regionale regeringer og lokale 
myndigheder i medlemsstaterne bortset fra dem, der er 
omhandlet i artikel 44 og obligationer, der er udstedt af Den 
Europæiske Investeringsbank og multilaterale udviklingsbanker 
___ . De værdipapirer der anvendes til sikkerhedsstillelse, 
kan ikke indgå i kreditinstitutters egenkapital __ _ 
p) lån, for hvilke der til de kompetente myndigheders tilfredshed er 
stillet sikkerhed i form af pant i fast ejendom til beboelse eller i 
form af andele i finske boli~selskaber der drives i henhold til 
den finske lov om boligselskaber af 1991 eller senene 
tilsvarende lov~ivning samt leasingtransaktioner, hvor udlejeren 
beholder den fulde ejendomsret til den udlejede bolig så længe 
lejeren ikke har benyttet sin købsoption, i begge tilfælde inden 
for 50% af værdien af den på~ældende faste ejendom. Værdien 
af den faste ejendom skal til de kompetente myndighecit:rs 
tilfredshed beregnes på grundlag af strenge 
værdiansættelsesnormer, der er fastlagt i love eller 
administrative bestemmelser. Værdiansættelsen foretages mindst 
en gang om året. I dette litra defineres fast ejendom til beboelse 
som beboelse, der er eller vil blive beboet eller udlejet af 
låntageren 
q) 50 % af ikke-balanceførte poster med mellemliggende/lav risiko 
efter klassificeringen i bilag II; 
r) med de kompetente myndigheders tilladelse, andre garantier end 
kreditgarantier, som er baseret på en lov eller andre 
retsforskrilter, og som gensidige garantifonde, der har status 
som kreditinstitutter, , yder sine medlemmer, idet de 
vægtes med 20 % af beløbet. 
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om derc;s 
anvendelse af denne mulighed for at sikre, at den ikke forer r'il 
konkurrencefordrejning. Senest 21. december 1997 __ _ 
forelægger Kommissionen Rådet en rapport og eventuelle 
relevante forslag; 
s) ikke-balanceførte poster med lav risiko efter klassificeringen i 
bilag li, ___ for så vidt der med vedkommende kunde eller 
gruppe af indbyrdes forbundne kunder er truffet aftale om, at 
engagementet kun kan indgås, hvis det er godtgjort, at det ikke 
vil nå op på en sådan størrelse, at de i stk. I, 2 og 3, fastsatte 
øvre grænser overskrides. 
63 92/121/EØF 
artikel 4 
!ændring stammende fra 
95/1/EF. Euratom, EKSF, 
bilag I, pkt. XI. B. Ill. 3a)I 
(tilpasset) 
8. Ved anvendelsen af stk. I, 2 og 3 kan medlemsstaterne tillægge 
aktivposter, der repræsenterer fordringer på eller andre engagementer 
indgået med eller garanteret af medlemsstaternes regionale og lokale 
myndigheder, 20 % vægtning; medlemsstaterne kan dog anvende 
nulvægtning på disse aktivposter på de i artikel 44 fastsatte 
betingelser. 
9. Ved anvendelsen af stk. I, 2 og 3 kan medlemsstaterne tillægge 
aktivposter, der repræsenterer fordringer på og andre engagementer 
indgået med kreditinstitutter med en løbetid på over et år, men ikke 
over tre år 20 % vægtning og tillægge aktivposter, der repræsenterer 
fordringer på kreditinstitutter med en løbetid på over tre år, 50 % 
vægtning, hvis sidstnævnte aktivposter er repræsenteret ved 
gældsbreve udstedt af et kreditinstitut, og hvis disse gældsbreve efter 
de kompetente myndigheders mening er faktisk omsættelige på et 
marked af professionelle mæglere og er genstand for en daglig 
notering på dette marked, eller hvis de kompetente myndigheder i det 
udstedende kreditinstituts hjemland har givet tilladelse til deres 
udstedelse. Under ingen omstændigheder må de pågældende 
aktivposter indgå i egenkapitalen ___ . 
10. Uanset stk. 7, litra i), og stk. 9, kan medlemsstaterne tillægge 
aktivposter, der repræsenterer fordringer på og andre engagementer 
indgået med kreditinstitutter, en 20 % vægtning, uanset deres løbetid. 
11. Er der stillet sikkerhed for et engagement indgået med en kunde 
af tredjemand, eller i form af værdipapirer udstedt af tredjemand på 
de vilkår, der er fastsat i stk. 7, litra o), kan medlemsstaterne: 
betragte dette engagement som værende indgået med 
tredjemanden i stedet for med kunden, hvis vedkommende 
tredjemand til de kompetente myndigheders tilfredshed har 
stillet direkte og ubetinget sikkerhed 
betragte dette engagement som værende indgået af 
tredjemanden i stedet for med kunden, hvis der er stillet 
sikkerhed for det i stk. 7, litra o), omhandlede engagement på de 
deri nævnte betingelser. 
12. Senest den 1. januar 1999 undersøger Rådet på grundlag af en 
rapport fra Kommissionen den behand1ing af interbankengagementer, 
der er fastsat i stk. 7, Jitra i), og i stk. 9 og 10. Rådet træffer afgørelse 
om de eventuelle ændringer, der skal foretages heri, på grundlag af 
et forslag fra Kommissionen. 
64 92/121/EØF 
artikel 4 
Artikel SO 
Tilsyn med store engagementer på konsolideret og ikke-
konsolideret grundlag 
I. Er et kreditinstitut hverken et moder-eller et datterselskab, føres 
tilsynet med dets overholdelse af artikel 48 og 49 eller enhver anden 
fællesskabsbestemmelse, der gælder for dette område, på ikke­
konsolideret grundlag. 
2. I andre tilfælde føres tilsynet med overholdelsen af artikel 48 og 
49 eller enhver anden fællesskabsbestemmelse, der gælder for dette 
område, på konsolideret grundlag i overensstemmelse med artikel 
52 til 56. 
3. Medlemsstaterne kan undlade at føre tilsyn, på et individuelt 
eller delkonsolideret grundlag, med overholdelsen af artikel 48 og 49 
eller enhver anden fællesskabsbestemmelse, der gælder for dette 
område, for så vidt angår et kreditinstitut, der i sin egenskab af 
moderselskab er underlagt tilsyn på et konsolideret grundlag, og for 
så vidt angår et sådant kreditinstituts datterselskaber, hvis disse er 
underlagt tilladelse og tilsyn fra medlemsstaterne og er omfattet af 
det konsoliderede tilsyn. 
Samme ret til at undlade tilsyn gælder, hvis moderselskabet er et 
finansieringsselskab, der er etableret i samme medlemsstat som 
kreditinstituttet, forudsat at selskabet er underlagt samme tilsyn som 
kred iti n sti tutter. 
I de tilfælde, der er nævnt i første og andet afsnit, skal der, hvis der 
gøres brug af retten til at undlade tilsyn, træffes foranstaltninger til at 
sikre en passende fordeling af engagementerne inden for koncernen. 
65 92/121/EØF 
artikel 5, stk. 1 til 3 
Del4 
Kvalificeret deltagelse uden for den finansielle sektor 
Artikel 51 
Begrænsninger for kvalificeret deltagelse i den ikke-finansielle 
sektor 
1. Et kreditinstitut må ikke besidde en kvalificeret deltagelse, der 
overstiger 15 % af dets egenkapital, i et foretagende, der hverken er 
et kreditinstitut, et finansieringsinstitut eller et foretagende, der 
udøver en virksomhed som nævnt i artikel 43, stk. 2, litra f), i 
direktiv 86/635ÆØF. 
2. Et kreditinstituts samlede kvalificerede deltagelse i andre 
foretagender end kreditinstitutter, finansieringsinstitutter og 
foretagender, der udøver en virksomhed som nævnt i artikel 43, stk. 
2, litra f), i direktiv 86/635ÆØF, må ikke overstige 60 % af 
kreditinstituttets egenkapital. 
3. Medlemsstaterne kan undlade at lade begrænsningerne i stk. 1 
og 2 finde anvendelse på forsikringsselskaber som defineret i 
direktiv 73/239ÆØF0>, og i direktiv 79/267ÆØF2>. 
4. Aktier eller andele, som midlertidigt erhverves som led i en 
finansiel aktion med henblik på at redde eller sanere et foretagende 
eller som led i en normal procedure vedrørende stillede 
tegningsgarantier eller i eget navn for andres regning, medregnes 
ikke til den kvalificerede deltagelse ved beregningen af de i stk. 1 og 
2 fastsatte grænser. Aktier og andele, der ikke har karakter af 
finansielle anlægsaktiver som nævnt i artikel 35, stk. 2, i direktiv 
86/635ÆØF, skal heller ikke medtages. 
5. De i stk. I og 2 fastsatte grænser må kun overskrides under 
særlige omstændigheder. I sådanne tilfælde skal de kompetente 
myndigheder dog kræve, at kreditinstituttet enten forhøjer sin 
egenkapital eller træffer andre foranstaltninger med tilsvarende 
virkning. 89/646/EØF 
artikel 12, stk. 1 til 5 
(1) EFT L 228 af 16. 08. 1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/26ÆF. 
<2> EFT L 63 af 13. 03. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/26ÆF. 
66 
6. Medlemsstaterne kan foreskrive, at de kompetente myndigheder 
ikke skal anvende de i stk. I og 2 fastsatte grænser, hvis de har 
foreskrevet, at de beløb, hvormed den kvalificerede deltagelse 
overskrider de nævnte grænser, skal være 100 % dækket af 
egenkapitalen, og at denne ikke indgår i beregningen af 
solvensnøgletallet. Er der tale om overskridelser af de i stk. I og 2 
fastsatte grænser, er det den største overskridelse, der skal være 
dækket af egenkapitalen. 
Kapitel 3 
Tilsyn på et konsolideret grundlag 
Artikel 52 
Tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret grundlag 
I. Ethvert kreditinstitut, hvis datterselskab er et kreditinstitut eller 
et finansieringsinstitut, eller som besidder kapitalinteresser i sådanne 
institutter, skal undergives tilsyn på grundlag af sin konsoliderede 
finansielle situation, i det omfang og på den måde, der er foreskrevet 
i artikel 54. Dette tilsyn omfatter som et minimum de elementer, der 
er nævnt i stk. 5 og 6. 
2. Ethvert kreditinstitut, hvis moderselskab er et 
finansieringsselskab, skal undergives tilsyn på grundlag af 
finansieringsselskabets konsoliderede finansielle situation i det 
omfang og på den måde, der er foreskrevet i artikel 54. Dette tilsyn 
omfatter som et minimum de elementer, der er nævnt i stk. 5 og 6. 
Konsolideringen af finansieringsselskabets finansielle situation 
indebærer på ingen måde, at de kompetente myndigheder har pligt til 
at udøve en tilsynsfunktion i forhold til det individuelle 
finansieringsselskab. 
3. Medlemsstaterne eller de kompetente myndigheder, der i 
henhold til artikel 53 har til opgave at føre det konsoliderede tilsyn, 
kan i de nedenfor anførte tilfælde undlade at medtage et kreditinstitut, 
et finansieringsinstitut eller en accessorisk bankservicevirksomhed, 
der er et datterselskab eller i hvilket der besiddes kapitalinteresser, i 
konsolideringen: 
når den pågældende virksomhed er beliggende i et tredjeland, 
hvor der foreligger retlige hindringer for overførsel af de 
nødvendige oplysninger 
når den pågældende virksomhed efter de kompetente 
myndigheders opfattelse kun er af ringe betydning set ud fra 
formålene med kreditinstituttilsynet, og under alle 
omstændigheder når den pågældende virksomheds balancesum 
udgør mindre end IO mio. ECU eller mindre end I % af 
moderselskabets eller det kapitalinteressebesiddende selskabs 
halancesum, idet det laveste tal lægges til grund; hvis flere 
virksomheder opfylder ovenstående kriterier, skal de dog 
medtages i konsolideringen, dersom de som helhed er af ikke 
uvæsentlig betydning set ud fra ovennævnte formål, eller 
67 89/646/EØF 
artikel 12, stk. 8 
92/30/EØF 
artikel 3, stk. I til 7 
(tilpasset) 
når de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for det 
konsoliderede tilsyn, finder, at det under hensyn til formålene 
med kreditinstituttilsynet ville være uhensigtsmæssigt eller 
vildledende at foretage en konsolidering af den pågældende 
virksomheds finansielle situation. 
4. Når en medlemsstats kompetente myndigheder under 
henvisning til et af de i stk. 3, andet og tredje led, nævnte tilfælde 
ikke medtager et datterkreditinstitut i det konsoliderede tilsyn, kan de 
kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvori dette 
datterkreditinstitut er beliggende, anmode moderselskabet om at 
fremlægge oplysninger, der gør det lettere for myndighederne at 
gennemføre tilsynet med dette kreditinstitut. 
5. Tilsynet for så vidt angår solvens, kravene til 
egenkapitalgrundlaget i forhold til markedsrisikoen og kontrollen 
med store engagementer ___ udøves på et konsolideret 
grundlag i overensstemmelse med nærværende artikel og artikel 53 
til 56. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der i givet fald 
bliver nødvendige for at sikre, at finansieringsselskaberne omfattes af 
det konsoliderede tilsyn i overensstemmelse med stk. 2. 
Overholdelsen af de i artikel 51, stk. I og 2 ___ fastsatte 
begrænsninger gøres til genstand for tilsyn og kontrol på grundlag af 
kreditinstituttets konsoliderede eller delkonsolidcredc finansielle 
situation. 
6. De kompetente myndigheder påser, at der i alle de foretagender, 
der er omfattet af det konsoliderede tilsyn, som et kreditinstitut er 
undergivet i henhold til stk. 1 og 2, er betryggende interne 
kontrolprocedurer for fremlæggelse af de oplysninger, der er 
nødvendige for udøvelsen af nævnte tilsyn. 
7. Medlemsstaterne kan undlade at anvende forskrifterne i stk. 5 i 
form af en delkonsolidering eller individuelt på kreditinstitutter, der i 
deres egenskab af moderselskaber er undergivet konsolideret tilsyn 
samt på ethvert datterselskab af dette kreditinstitut, som er undergivet 
deres tilladelse og tilsyn, og som er dækket af tilsynet i kraft af, at det 
indgår i konsolideringen af det kreditinstitut, som er dets 
moderselskab. Samme mulighed for undtagelse indrømmes, når 
moderselskabet er et finansieringsselskab, der har hjemsted i samme 
medlemsstat som kreditinstituttet, for så vidt det er undergivet samme 
tilsyn som det, der gælder for kreditinstitutter, herunder navnlig de i 
stk. 5 fastsatte regler. 
I de i forstc afsnit nævnte lillækJc skal der træffes foranslallingcr til at 
sikre en hensigtsmæssig kapitalfordeling inden for bankoncernen. 
Hvis de kompetente myndigheder anvender disse forskrifter 
individuelt, kan de med henblik på beregning af egenkapitalen gorc 
brug af bestemmelsen i artikel 34, stk. 2, sidste afsnit ___ _ 
68 92/30/EØF 
artikel 3, stk. 1 til 7 
(tilpasset) 
8. Dersom et kreditinstitut, som er et datterselskab af et 
moderselskab, der er et kreditinstitut, er blevet godkendt og er 
beliggende i en anden medlemsstat, anvender de kompetente 
myndigheder, der har meddelt denne tilladelse, forskrifterne i stk. 5 
på dette datterkreditinstitut individuelt eller i givet fald i form af en 
delkonsolidering. 
9. Uanset stk. 8 kan de kompetente myndigheder, der er ansvarlige 
for meddelelsen af tilladelse til datterselskabet af et moderselskab, der 
er et kreditinstitut, ved tosidig aftale overdrage deres tilsynspligt til de 
kompetente myndigheder, der har meddelt moderselskabet tilladelse 
og fører tilsyn med dette, således at disse påtager sig tilsyn med 
datterselskabet i overensstemmelse med nærværende direktivs 
bestemmelser. Kommissionen skal underrettes om sådanne aftaler og 
indholdet heraf. Den videregiver oplysningerne herom til de 
kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og til Det 
Rådgivende Udvalg for Banklovgivning. 
I 0. Medlemsstaterne fastsætter, at de for det konsoliderede tilsyn 
ansvarlige kompetente myndigheder kan anmode datterselskaberne af 
et kreditinstitut eller et finansieringsselskab, som ikke er omfattet af 
det konsoliderede tilsyn, om de i artikel 55 nævnte oplysninger. I så 
fald anvendes de regler vedrørende meddelelse og kontrol af 
oplysningerne, der er fastsat i nævnte artikel. 
Artikel 53 
De for det konsoliderede tilsyn ansvarlige kompetente 
myndigheder 92/30/EØF 
artikel 3, stk. 8 og 9 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 5, stk. 4 og 5 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
artikel 3, stk. 5 og 6 
(tilpasset) 
92/30/EØF 
artikel 3, stk. I 0 
1. Når moderselskabet er et kreditinstitut, udøves det 192/30/EØF 
konsoliderede tilsyn af de kompetente myndigheder, der har meddelt artikel 4 
dette kreditinstitut den i artikel 4 ___ nævntetilladelse. (tilpasset) 
2. Når et kreditinstituts moderselskab er et finansieringsselskab, 
udøves det konsoliderede tilsyn af de kompetente myndigheder, der 
har meddelt dette kreditinstitut den i artikel 4 ___ nævnte 
tilladelse. 
Når kreditinstitutter, der er godkendt i mere end en medlemsstat, har 
det samme finansieringsselskab som moderselskab, udøves det 
konsoliderede tilsyn dog af de myndigheder, der har kompetence i 
forhold til det kreditinstitut, der er blevet godkendt i den 
medlemsstat, hvor finansieringsselskabet er blevet oprettet. 
69 
Hvis der ikke findes et godkendt datterkreditinstitut i den 
medlemsstat, hvor finansieringsselskabet er blevet oprettet, afgør de 
kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater (herunder de 
kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor 
finansieringsselskabet er blevet oprettet) efter fælles aftale, hvem der 
skal udøve det konsoliderede tilsyn. I mangel af en sådan aftale 
udøves det konsoliderede tilsyn af de kompetente myndigheder, der 
har godkendt kreditinstituttet med den højeste balancesum; hvis 
balancesummen er den samme, udøves det konsoliderede tilsyn af de 
kompetence myndigheder, der som de første har meddelt den i artikel 
4 ___ nævnte tilladelse. 
3. De pågældende kompetente myndigheder kan efter fælles aftale 
fravige de i stk. 2, første og andet afsnit, fastsatte regler. 
4. De i stk. 2, tredje afsnit, og stk. 3 nævnte aftaler skal indeholde 
nærmere bestemmelser med henblik på samarbejde og videregivelse 
af de oplysninger, der er nødvendige for at kunne nå målene for 
tilsynet på et konsolideret grundlag. 
5. Hvis der i en medlemsstat er mere end en myndighed, der er 
beføjet til at udøve tilsyn med kreditinstitutter og 
finansieringsinstitutter, træffer medlemsstaterne de fornødne 
foranstaltninger til etablering ar en samordning mellem disse. 
Artikel 54 
Konsolideringens form og indhold 
1. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for det 
konsoliderede tilsyn, skal med henblik på tilsynet forlange en 
fuldstændig konsolidering af de kreditinstitutter og 
finansieringsinstitutter, som er datterselskaber af moderselskabet. 
Der kan dog foreskrives en pro rata konsolidering i de tilfælde, hvor 
de kompetente myndigheder finder, at det kapitalandelsbesiddende 
moderselskabs ansvar -som følge af det ansvar, som påhviler de 
øvrige aktionærer og selskabsdeltagere, og som følge af disses 
tilfredsstillende solvens -er begrænset til denne kapitalandel. De 
øvrige aktionærers og selskabsdeltageres ansvar skal være klart 
fastslået, om nødvendigt ved udtrykkeligt indgåede forpligtelser. 
2. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for det 
konsoliderede tilsyn, skal med henblik på tilsynet forlange en pro rata 
konsolidering af kapitalinteresser i kreditinstitutter og 
finansieringsinstitutter, der i fællesskab ledes af en virksomhed, der 
indgår i konsolideringen, og af en eller flere virksomheder, der ikke 
indgår i konsolideringen, når dette medfører en begrænsning af de 
pågældende virksomheders ansvar i forhold til den kapitalandel, de 
besidder. 
3. I tilfælde af andre kapitalinteresser eller andre former for 
kapitaltilknytning end de i stk. I og 2 nævnte bestemmer de 
kompetente myndigheder, om konsolideringen skal finde sted og i 
bckrætlcnde fald hvorledes. De kan navnlig tillade eller foreskrive 
brug ar den indre værdis metode. Denne metode er dog ikke 
ensbetydende med, at de p,\gældcndc virksomheder omfattes af det 
konsoliderede tilsyn. 
70 92/30/EØF 
artikel 4 
(tilpasset) 
92/30/EØF 
artikel 5 
4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 bestemmer de kompetente 
myndigheder, om og i hvilken form der skal foretages konsolidering i 
følgende tilfælde: 
når et kreditinstitut efter de kompetente myndigheders opfattelse 
udøver en betydelig indflydelse over et eller flere 
kreditinstitutter eller finansieringsinstitutter, selv om det ikke 
besidder kapitalinteresser deri eller andre former for 
kapitaltilknytning mellem det og de pågældende institutter 
består; 
når to eller flere kreditinstitutter eller finansieringsinstitutter er 
underlagt fælles ledelse, uden at dette er fastlagt i en aftale eller 
i vedtægtsbestemmelser; 
når to eller flere kreditinstitutter eller finansieringsinstitutter har 
administrations-, ledelses-eller tilsynsorganer, der overvejende 
består af de samme personer. 
De kompetente myndigheder kan navnlig tillade eller foreskrive 
anvendelse af den metode, der er fastsat i artikel 12 i direktiv 
83/349/EØF. Anvendelsen af denne metode er dog ikke ensbetydende 
med, at de pågældende virksomheder omfattes af det konsoliderede 
tilsyn. 
5. Når der i henhold til artikel 52, stk. I og 2, skal udøves tilsyn på 
konsolideret grundlag, skal accessoriske bankservicevirksomheder 
medtages i konsolideringen i de samme tilfælde og efter de samme 
metoder som dem, der er foreskrevet i stk. I til 4 i nærværende 
artikel. 
Artikel 55 
Oplysninger, som blandede selskaber og deres datterselskaber 
skal meddele 
I. Indtil en senere samordning af konsolideringsmetoderne 
fastsætter medlemsstaterne, at når moderselskabet for et eller flere 
kreditinstitutter er et blandet selskab, skal de kompetente 
myndigheder, der er ansvarlige for tilladelse til og tilsyn med disse 
kreditinstitutter, forlange af det blandede selskab og dets 
datterselskaber, enten ved at henvende sig direkte til dem eller via 
datterkreditinstitutterne, at de meddeler alle de oplysninger, der er 
nødvendige for udøvelsen af tilsynet med datterkreditinstitutterne. 
2. Medlemsstaterne fastsætter, al deres kompetente myndigheder 
selv kan foretage eller kan lade eksterne revisorer foretage kontrol på 
stedet af de oplysninger, der er modtaget fra blandede selskaber og 
disses datterselskaber. Hvis det blandede selskab eller et af dets 
datterselskaber er et forsikringsselskab, kan den i artikel 56, stk. 4, 
nævnte fremgangsmåde finde anvendelse. Hvis det blandede selskab 
eller et af dets datterselskaber er beliggende i en anden medlemsstat 
end den, hvor datterkreditinstituttet er beliggende, foretages 
kontrollen på stedet efter fremgangsmåden i artikel 56, stk. 7. 
71 92/30/EØF 
artikel S 
92/30/EØF 
artikel 6 
Artikel 56 
Foranstaltninger, der skal lette tilsynet på et konsolideret 
grundlag 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at 
sikre, at der ikke foreligger retlige hindringer for, at de foretagender, 
der er omfattet af det konsoliderede tilsyn, blandede selskaber og 
deres datterselskaber samt de i artikel 52, stk. 10, nævnte 
datterselskaber indbyrdes udveksler de oplysninger, der er 
nødvendige for udøvelsen af tilsyn i overensstemmelse med artikel 
52 til 55 og nærværende artikel. 
2. Når moderselskabet og dets datterkreditinstitut(ter) er 
beliggende i forskellige medlemsstater, skal de kompetente 
myndigheder i de forskellige medlemsstater udveksle alle de 
oplysninger, der er nødvendige for at muliggøre eller lette udøvelsen 
af det konsoliderede tilsyn. 
Hvis de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor 
moderselskabet er beliggende, ikke selv foretager det konsoliderede 
tilsyn i henhold til artikel 53, kan de for dette tilsyn ansvarlige 
kompetente myndigheder opfordre dem til at anmode 
moderselskabet om de oplysninger, der er nødvendige for udøvelsen 
af det konsoliderede tilsyn, og til at videregive dem til disse 
myndigheder. 
3. Medlemsstaterne tillader udveksling mellem deres kompetente 
myndigheder af de i stk. 2 nævnte oplysninger, dog således at 
indhentning af eller rådighed over oplysninger om 
finansieringsselskaber, finansieringsinstitutter eller accessoriske 
bankservicevirksomheder på ingen måde medfører, at de kompetente 
myndigheder har pligt til at udøve en tilsynsførende funktion over for 
disse institutter eller virksomheder på individuelt grundlag. 
Medlemsstaterne tillader ligeledes udveksling mellem deres 
kompetente myndigheder af de i artikel 55 nævnte oplysninger, dog 
således at indhentning af eller rådighed over oplysninger på ingen 
måde medfører, at de kompetente myndigheder udøver en 
tilsynsførende funktion over for blandede selskaber og disses 
datterselskaber, som ikke er kreditinstitutter, eller over for de i artikel 
52, stk. 10, nævnte datterselskaber. 
4. Hvis et investeringsselskab, et finansieringsselskab eller et 
blandet selskab kontrollerer et eller flere datterselskaber, som er 
forsikringsselskaber, eller andre foretagender, der tilbyder 
investeringsservice, som er underkastet en godkendelsesordning, 
etableres der et snævert samarbejde mellem de kompetente 
myndigheder og de myndigheder, der varetager det offentlige tilsyn 
med sådanne forsikringsselskaber eller foretagender. Uden at dette i 
øvrigt berører deres respektive beføjelser, udveksler disse 
myndigheder alle sådanne oplysninger, der kan lette udøvelsen af 
deres hverv og sikre kontrol med den finansielle situation og 
aktiviteterne i samtlige foretagender, der er 1111<.Jcrlagt deres tilsyn. 
72 92/30/EØF 
artikel 7 
(tilpasset) 
5. Oplysninger, der indhentes inden for rammerne af tilsynet på 
et konsolideret grundlag, herunder navnlig enhver udveksling af 
oplysninger mellem kompetente myndigheder i overenssetmmelse 
med nærværende direktiv, er undergivet tjenstlig tavshedspligt i 
overensstemmelse med artikel 30 __ _ 
6. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for det 
konsoliderede tilsyn, udarbejder en fortegnelse over de 
finansieringsselskaber, der er nævnt i artikel 52, stk. 2. Denne 
fortegnelse videregives til de andre medlemsstaters kompetente 
myndigheder og Kommissionen. 
7. Ønsker de kompetente myndigheder i en medlemsstat i 
forbindelse med anvendelsen af dette direktiv i bestemte tilfælde at 
kontrollere oplysninger om et kreditinstitut, et finansieringsselskab, 
et finansieringsinstitut, en accessorisk bankservicevirksomhed, et 
blandet selskab eller et af de i artikel 55 eller i artikel 52, stk. 10, 
nævnte datterselskaber, der er beliggende i en anden medlemsstat, 
anmoder de de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat 
om, at denne kontrol finder sted. De kompetente myndigheder, som 
modtager anmodningen, skal inden for rammerne af deres beføjelser 
efterkomme denne enten ved selv at foretage kontrollen eller ved at 
tillade, at de kompetente myndigheder, der har fremsat 
anmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor eller 
anden sagkyndig foretage denne. 
8. Medlemsstaterne fastsætter, uden i øvrigt at tilsidesætte 
strafferetlige bestemmelser, at der kan iværksættes sanktioner eller 
andre foranstaltninger mod finansieringsselskaber og blandede 
selskaber eller deres ansvarlige ledere for overtrædelse af love og 
administrative bestemmelser, som er vedtaget i henhold til artikel 
52 til 55 og nærværende artikel, med det formål at bringe de 
konstaterede overtrædelser eller årsagerne hertil til ophør. Sådanne 
foranstaltninger kan i visse tilfælde nødvendiggøre retsinstansernes 
medvirken. De kompetente myndigheder arbejder tæt sammen for at 
sikre, at ovennævnte sanktioner eller foranstaltninger fører til det 
tilsigtede resultat, navnlig når hjemstedet for et finansieringsselskab 
eller et blandet selskab ikke befinder sig samme sted som dets 
centrale administration eller hovedforretningssted. 
AFSNIT VI 
DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR BANKLOVGIVNING 
Artikel 57 
Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning: 
Sammensætning og funktion 
1. Der oprettes under Kommissionen et rådgivende udvalg for 
banklovgivning for medlemstaternes kompetente myndigheder. 
2. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning har til opgave al 
bistå Kommissionen med al sikre en korrekt gennemførelse af dette 
direktiv. _____ Det skal desuden udføre de andre i dette 
direktiv foreskrevne opgaver samt bistå Kommissionen ved 
udarbejdelsen af nye forslag til Rådet angående den samordning, der 
skal tilstræbes for kreditinstitutter. 
73 92/30/EØF 
artikel 7 
(tilpasset) 
77/780/EØF 
artikel 11 
(tilpasset) 
3. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning beskæftiger sig ikke 
med konkrete spørgsmål vedrørende de enkelte kreditinstitutter. 
4. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning består af højst tre 
repræsentanter fra hver medlemsstat og fra Kommissionen. Disse 
repræsentanter kan lejlighedsvis og med forbehold af forudgående 
godkendelse fra udvalget ledsages af rådgivere. Udvalget kan tillige 
opfordre sagkyndige og eksperter til at deltage i møderne. 
Sekretariatsforretningerne varetages af Kommissionen. 
5. _______ .Det Rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning fastsætter sin forretningsorden og vælger en formand 
blandt medlemsstaternes repræsentanter. Det holder __ møde med 
regelmæssige mellemrum og i øvrigt hver gang, situationen gør det 
nødvendigt. Hvis Kommissionen finder, at situationen kræver det, kan 
den anmode udvalget om at afholde et hastemøde. 
6. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivnings forhandlinger og 
resultatet heraf er fortrolige, medmindre udvalget træffer anden 
bestemmelse. 
Artikel 58 
Undersøgelse af betingelser for tilladelse 
Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning har til opgave at 
undersøge det indhold, som medlemsstaterne giver i de i artikel 5, 
stk. 1, og artikel 6, stk. 1, opstillede betingelser, eventuelle 
yderligere betingelser, som medlemsstaterne måtte stille, samt de 
oplysninger, som skal være indeholdt i driftsplanen, og stiller i givet 
fald forslag til Kommissionen med henblik på en mere detaljeret 
samordning. 
Artikel 59 
Observationsnøgletal 
I . Indtil yderligere samordning kan finde sted, opstiller de 
kompetente myndigheder i observationsøjemed, og i givet fald som 
supplement til eventuelle andre af dem benyttede nøgletal, 
forholdstallene mellem kreditinstitutternes forskellige aktiv-og/eller 
passivposter med henblik på at kunne følge både disse institutters 
solvens og likviditet og andre omstændigheder, der er relevante som 
værn for opsparingen. 
Med henblik herpå fastlægger Del Rådgivende Udvalg for 
Banklovgivning indholdet af de forskellige faktorer, som indgår i de 
i første af.~nit omhandlede forholdstal, og fastlægger den metode, 
som skal anvendes ved beregningen af disse. 
74 77/780/EØF 
artikel 11 
(tilpasset) 
77/780/EØF 
artikel 3, stk. 5 
(til1u1ssct) 
77/780/EØF 
artikel 6 
(tilpasset) 
Om fornødent lader Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning sig 
vejlede af tekniske rådslagninger mellem tilsynsmyndighederne for 
de pågældende kategorier af institutter. 
2. De i henhold til stk. 1 i observationsøjemed opstillede 
forholdstal beregnes mindst hvert halve år. 
3. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning behandler 
resultaterne af de analyser, der er udført af de i stk. 1, tredje afsnit, 
omhandlede tilsynsmyndigheder på grundlag af de i stk. 2 
omhandlede beregninger. 
4. Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning kan forelægge 
Kommissionen ethvert forslag, der tilsigter en samordning af de i 
medlemsstaterne anvendte nøgletal. 
AFSNIT VII 
UDØVENDE BEFØJELSER 
Artikel 60 
Tekniske ændringer 
I . Uden at dette berører den i artikel 34, stk. 3, andet afsnit, 
omhandlede rapport vedtages de tekniske ændringer på nedennævnte 
områder efter fremgangsmåden i stk. 2: 
tydeliggørelse af definitionerne for i forbindelse med 
anvendelsen af nærværende direktiv at tage hensyn til 
udviklingen på linansmarkederne 
tydeliggørelse af definitionerne for at sikre en ensartet 
anvendelse af dette direktiv i Fællesskaberne 
tilpasning af terminologien og definitionerne til senere retsakter 
om kreditinstitutter og hermed beslægtede områder 
definitionen af zone A i artikel 1, nr. 14) 
definitionen af de multilaterale udviklingsbanker i artikel 1, nr. 
19) 
ændring af størrelsen af startkapitalen, jf. artikel 5, under 
hensyn til den økonomiske og monetære udvikling 
udvidelse ar indholdet ar den i artikel 18 og 19 omhandlede 
liste, som lindes i bilag I, eller tilpasning ar listens terminologi 
under hensyn til udviklingen p,1 linansmarkcdcrnc 
de omr~der, inden for hvilke de kompetente myndigheder skal 
udveksle oplysninger, jf. artikel 28 
75 77/780/EØF 
artikel 6 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
artikel 8 (ændring stammende 
fra 92/16/EOF. art. I. nr. 2) 
(tilpasset) 
89/646/EOF 
artikel 22 
(tilpasset) 
89/647/EOF 
artikel 9 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 7 
(tilpasset) 
ændring af definitionen af aktivposterne i artikel 43 for at tage 
hensyn til udviklingen på finansmarkedeme 
listen over og klassificeringen af ikke-balanceførte poster i bilag 
II og IV, og behandling heraf ved beregning af nøgletallet som 
beskrevet i artikel 42, 43 og 44 samt i bilag III 
en midlertidig nedsættelse af det minimumsnøgletal, der er 
fastsat i artikel 47, eller af de vægtninger, der er fastsat i artikel 
43, for at tage hensyn til særlige omstændigheder 
tydeliggørelse af undtagelsesbestemmelserne i artikel 49, stk. 5 
til I 0. 
2. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter 
for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som 
formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de 
foranstaltninger, der skal trætfos. Udvalget afgiver en udtalelse om 
dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under 
hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler 
sig med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for 
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe p,i forslag af 
Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, 
der af gives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som 
er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i 
overensstemmelse med udvalgets udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med 
udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, 
forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med 
kvalificeret flertal. 
Har Rådet ikke truffet nogen afgørelse inden tre måneder regnet fra 
forslagets forelæggelse for Rådet, vedtages de foreslåede 
foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Rådet med simpelt 
flertal har udtalt sig mod de nævnte foranstaltninger. 
AFSNIT VIII 
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE 
BESTEMMELSER 
Kapitel 1 
Overgangsbestemmelser 
Artikel 61 
Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 36 
Danmark kan tillade, at de danske realkreditinstitutter, der er stiftet i 
form af andelskreditinstitutter eller fonde inden den I. januar I 990, 
og som omdannes til akticsclskaher, fortsat medtager de solidariske 
forpligtelser for medlemmerne, henholdsvis låntagerne som 
omhandlet i artikel 36, stk. I, hvis hæltelse sidestilles med nævnte 
solidariske forpligtelser, egenkapitalen med følgende 
begrænsninger: 
76 89/299/EØF 
artikel 8 
(ændring stammende fra 
92/16/EØF, art. 1, nr. 2) 
(tilpasset) 
89/646/EØF 
artikel 22 
(tilpasset) 
89/647/EØF 
artikel 9 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 7 
(tilpasset) 
89/299/EØF 
artikel 4a 
(ændrin~ stammende fra 
92/16/EØF, art. I) 
a) beregningsgrundlaget for den pågældende del af låntagernes 
solidariske hæftelse er summen af de i artikel 34, stk. 2, nr .. 1) 
og 2), nævnte komponenter fratrukket komponenterne i artikel 
34, stk. 2, nr .. 9), 10) og 11) 
b) beregningsgrundlaget pr. 1. januar 1991 eller i tilfælde af, at 
omdannelsen sker på et senere tidspunkt, på tidspunktet for 
omdannelsen, er »maksimumsgrundlaget for beregningen«. 
Beregningsgrundlaget kan aldrig overstige 
maksimumsgrundlaget for beregningen 
c) maksimumsgrundlaget for beregningen nedsættes fra den I. 
januar 1997 med halvdelen af provenuet af en eventuel emission 
af ny kapital som defineret i artikel 34, stk. 2, nr.. I), efter 
denne dato, og 
d) andelen af låntagernes solidariske hæftelse i egenkapitalen må 
ikke overstige følgende procentsatser af beregningsgrundlaget: 
50 % i 1991 og 1992 
45 % i 1993 og 1994 
40 % i 1995 og 1996 
35 % i 1997 
30 % i 1998 
20% i 1999 
10 % i 2000 og 
0 % efter den I. januar 200 I. 
Artikel 62 
Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 43 
1. Medlemsstaterne kan anvende 50 % vægtning på 
lånetransaktioner i forbindelse med finansiel leasing af fast ejendom, 
som er indgået senest den 1. januar 2001, og som vedrører 
ejendomme til erhvervsmæssig anvendelse, der er beliggende i 
hjemstedets land, og som er underkastet lovbestemmelser, der sikrer 
udlejeren fuldstændig ejendomsret til den udlejede genstand, indtil 
lejeren gør brug af sin forkøbsret. 
77 89/299/EØF 
artikel 4a 
(ændring stammende fra 
92/16/EØF, art. 1) 
89/647/EØF 
artikel 11, stk. 5 
(tilpasset) 
2. Artikel 43, stk. 3, berører ikke de kompetente myndigheders godkendelse 
af de bilaterale kontrakter om nyordning, der er indgået, hvad angår: 
-Belgien, inden den 23. april 1996; 
-Danmark, inden den 1. juni 1996; 
-Tyskland, inden den 30. oktober 1996; 
-Grækenland, inden den 27. marts 1997; 
-Spanien, inden den 7. januar 1997; 
-Frankrig, inden den 30. maj 1996; 
-Irland, inden den 27. juni 1996; 
-Italien, inden den 30. juli 1996; 
-Luxembourg, inden den 29. maj 1996; 
-Nederlandene, inden den 1. juli 1996; 
-Østrig, inden den 30. december 1996; 
-Portugal, inden den 15.januar 1997; 
-Finland, inden den 21. august 1996; 
-Sverige, inden den I. juni 1996 og 
-Det Forenede Kongerige, inden den 30. april 1996. 
Artikel 63 
Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 47 
I. Kreditinstitutter, hvis minimumsnøgletal den I. januar 1991 ikke er nået 
op på de i artikel 47, stk. I, foreskrevne 8 %, skal etapevis tilnærme sig dette 
niveau. Så længe de ikke har nået dette mål, må de ikke lade solvensnøgletallet 
falde til under det niveau, der indtil da er nået. Skulle en sådan fluktuation 
alligevel opstå, bør den være midlertidig, og årsagen hertil skal meddeles de 
kompetente myndigheder. 
2. I en periode på indtil fem år regnet fra den I. januar 1993 kan 
medlemsstaterne fastsætte en IO% vægtning for de obligationer, som er defineret 
i artikel 22, stk. 4, i Rådets direktiv 85/611 /EØF, __ og fastholde den for 
kreditinstitutter, hvis de anser det for nødvendigt for at undgå alvorlige 
forstyrrelser på deres markeder. Disse undtagelser skal meddeles Kommissionen. 
3. I en periode på højst syv år efter den I. januar 1993 gælder artikel 47, stk. 
I, ikke for Den Græske Landbrugsbank. Den skal imidlertid efter den i stk. I i 
nærværende artikel nævnte metode etapevis tilnærme sig det niveau, som er 
foreskrevet i artikel 47, stk. I. 
Artikel 64 
Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 49 
I. Har et kreditinstitut den 5. februar 1993 allerede _____ indgået et eller 
flere engagementer, der overskrider enten den ovre grænse for store 
engagementer eller den øvre grænse for alle instituttets store engagementer 
sammenlagt, som omhandlet i artikel 49, kræver de kompetente myndigheder, al 
kreditinstituttet tager skridt ti I at få det eller de pågældende engagementer 
nedbragt til det niveau, der tillades i henhold til artikel 49. 
" Nedbringelsen af det eller de pågældende engagementer til det tilladte 
niveau sker efter en forud fastsat plan, der vedtages og gennemforcs inden for en 
f,'rist, der fastsættes ar de kompetcnlc myndigheder ud fra hensynl'l lil c11 
forsvarlig forvaltning og loyal konkm-rcnt.:e. De kompetente myndighedL·r 
underretter Kommissionen og Det Radgivende Udvalg for Banklovgivng om den 
tidsplan, der er fastlagt for nedbringelsen. 
3. Et kreditinstitut må ikke træffe dispositioner, der kan bevirke, at de 
engagementer, der er nævnt i stk. I, forøges i forhold til niveauet den 5. februar 
1993. 
78 96/10/EF 
artikel 2 
(tilpasset) 
89/647/EOF 
artikel 11. stk. I 
til 3 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel (l 
(tilpasset) 
4. Den efter stk. 2 fastsatte frist udløber senest den 31. december 
2001. Har kreditinstituttet på grundlag af en bindende aftale indgået 
engagementer med længere løbetid, kan disse dog videreføres indtil 
deres forfaldstidspunkt. 
5. Indtil den 31. december 1998 har medlemsstaterne mulighed for 
at forhøje grænsen i artikel 49, stk. 1, til 40 % og grænsen i artikel 
49, stk. 2, til 30 %. I så fald skal de engagementer, der stadig gælder 
ved denne periodes udløb, bringes ned på niveauerne i artikel 49 
senest den 31. december 2001, jf. dog stk. 1 til 4. 
6. For så vidt angår kreditinstitutter, hvis egenkapital __ _ 
ikke overstiger 7 mio. ECU, og kun for disse kreditinstitutter, kan 
medlemsstaterne forlænge fristerne i stk. 5 med fem år. De 
medlemsstater, der gør brug af denne mulighed, skal sørge for at 
undgå konkurrencefordrejning og underrette Kommissionen og Det 
Rådgivende Udvalg for Banklovgivng om de foranstaltninger, de 
træffer med henblik herpå. 
7. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 5 og 6, kan et engagement 
betragtes som et stort engagement, hvis værdien ar engagementet 
udgør 15 % eller mere af egenkapitalen. 
8. Indtil den 31. december 2001 kan medlemsstaterne i stedet for 
det i artikel 48, stk. 2, andet led, fastsatte antal årlige indberetninger 
om store engagementer foreskrive mindst to indberetninger om året. 
9. Medlemsstaterne kan for så vidt angår anvendelsen af artikel 49, 
stk. I, 2 og 3, helt eller delvis fritage kreditinstitutters engagementer 
bestående af lån mod pant i fast ejendom som defineret i artikel 62, 
stk. I, indgået inden den 1. januar 2002, samt af 
leasingtransaktioner vedrørende fast ejendom som defineret i artikel 
62, stk. 2, indgået inden den I. januar 2002, med indtil 50 % af den 
pågældende ejendoms værdi. 
Tilsvarende gælder for lån, for hvilke der til de kompetente 
myndigheders tilfredshed er stillet sikkerhed i form af andele i tinske 
boligselskaber, der drives i henhold til den finske lov om 
boligselskaber af 1991 eller senere tilsvarende lovgivning, og idet 
disse lån svarer til de i første afsnit nævnte lån i fast ejendom. 92/121/EØF 
artikel 6 
(tilpasset) 
92/121/EØF 
artikel 6 
lændrinl,! stammende fm 
95/1/EF, Euratom. EKSF. 
bilag I, pkt. XI. B. Ill. 3. b)I 
I 0. Med forbehold af stk. 4, kan Portugal indtil den 31. december J 92/121/EØF 
1998 helt eller delvis fritage engagementer, som et kreditinstitut har artikel 6 
indgået med Electricidade de Portugal (EDP) og Pctrogal, fra (tilpasset) 
anvendelsen af artikel 49, stk. I og 3. 
79 
Artikel 65 
Overgangsbestemmelser vedrørende artikel 51 
De kreditinstitutter, som den 1. januar 1993 overskred de i artikel J 89/646/EØF 
51, stk. 1 og 2, fastsatte grænser, har en tidsfrist indtil den 1. artikel 12, stk. 7 
januar 2003 __ til at efterkomme dem. (tilpasset) 
Kapitel 2 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 66 
Ophævede direktiver 
1. Direktiv 73/183/EØF, 77/780/EØF, 89/299/EØF, 89/646/EØF, 
89/647/EØF, 92/30/EØF og 92/121/EØF, som ændret ved de i 
bilag V, del A, anførte direktiver, ophæves, dog uden at 
medlemsstaternes forpligtigelser med hensyn til de i bilag V, del 
B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf. 
2. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder ~om 
henvisninger til nærværende direktiv og læses efter 
sammenligningstabellen i bilag VI. 
Artikel 67 
Ikrafttrædelse 
Nærværende direktiv træder i kraft tyvende dagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 68 
Modtagere 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlamentets vegne 
Formand 
80 På Rådets vegne 
Formand 
BILAGI 
LISTE OVER DE AKTIVITETER, DER ER UNDERGIVET GENSIDIG ANERKENDELSE 
1. Modtagelse af indlån og andre tilbagebetalingspligtige midler 
2. Udlånsvirksomhedo > 
3. Finansiel leasing 
4. Betalingsformidling 
5. Udstedelse og administration afbetalingsmidler (kreditkort, rejsechecks, bankveksler) 
6. Sikkerhedsstillelse og garantier 
7. Transaktioner for egen eller kunders regning vedrørende: 
a) Pengemarkedsinstrumenter ( checks, veksler, indskudsbeviser mv.) 
b) Valutamarkedet 
c) Finansielle futures og options 
d) Valuta-og renteinstrumenter 
e) Værdipapirer 
8. Medvirken ved emission af værdipapirer og tjenesteydelser i forbindelse hermed 
9. Rådgivning til virks6mheder vedrørende kapitalstruktur, industristrategi og dermed beslægtede 
spørgsmål og rådgivning samt tjenesteydelser vedrørende sammenslutning og opkøb af virksomheder 
10. »Money broking« 
11. Porteføljeadministration og -rådgivning 
12. Opbevaring og forvaltning af værdipapirer 
13. Kreditoplysninger 
14. Boksudlejning 
· <1 > Herunder bl.a.: 
-forbrugerkrcdittcr 
-realkreditlån 
-factoring og diskontering 
-handclskrcdittcr (inkl. forfaitcring). 
81 89/646/EØF 
BILAG 
BILAG II 
KLASSIFICERING AF IKKE-BALANCEFØRTE POSTER 
Fuld risiko 
Garantier i form af kreditsubstitutter 
Accepter 
Endosserede veksler, som ikke er forpligtende underskrevet af et andet kreditinstitut 
Transaktioner med regresret 
Uigenkaldeligt afgivne kredittilsagn i form af kreditsubstilutter 
Aktiver købt i henhold til kontant terminskontrakt 
>>forward forward deposits« 
Ikke-betalt del af delvis betalte aktier og værdipapirer 
Andre poster, der også har fuld risikograd. 
Mellemliggende risiko 
Remburser, udstedte og hekrælkde (if. også mellemliggende/lav risiko) 
Garantier og sikkerheder (herunder licitations- og fuldførelsesgarantier samt told-og afgitlsgaranticr) ~amt 
garantier, der ikke har form af kreditsubstitutter 
Salgs-og tilbagekøbsatlaler som defineret i artikel 12, stk. 3 og 5. i direktiv 86/635/EOF 
Uigenkaldeligt afgivne kredittilsagn. der ikke har fortn ar krcditsuhstituttcr 
Uudnyttede kreditfaciliteter (forpligtelser til udt.,n. koh ar værdipapirer. ydelse af garanti,:r ,,g al'l'L'ph.wtitikah:r) 
med en oprindelig løbetid på mere end cl år 
»Note issuance facilities« og »revolving undcrwriling facililies« 
Andre poster, der også er tillagt mellemliggende risikograd. 
Mellemliggende/lav risiko 
Remburser, hvor den underliggende forsendelse udgør sikkerhedsstillelsen og andre selvlikviderende 
transaktioner 
J\ndrc poster, der også er tillagt mcllcmliggendc/lav risikograd. 
!,av risiko 
li udnyttede krcditfocilitctcr ( li.ll'pliµ.tclscr til udl.1n. k,ih ar va:rdipapin:r. ydelse ar gara11ti1.·r og al'ci:ptli1dlitl'IL'rl. 
der har en oprindelig lohctid p,, ikke mere end cl t,r. eller som 11de11 hcli11gclser ka11 opsigl'S n.ir som helst 11dl'II 
varsel 
Andre poster. 1.h:r ogs:'\ er tillagl lav risikograd. 
Medlemsstaterne forpligter sig til at underrette Kommissionen. :-.. , snart de har godkendt, at der i11dsa;1tcs en ny posl 
under stregen i cl af de sidste led under hver enkelt risikokategori. I >cnne post klassilkeres dclinilivt p."1 
lællesskabsnivcau. når proceduren i artikel 60 er afsluttet. 
82 89/647/EØ 
BILAG I 
(tilpasset) 
BILAG III 
BEHANDLING AF IKKE-BALANCEFØRTE RENTE- OG VALUTAKURSRELATEREDE 
POSTER 
1. ANVENDELSESOMRÅDE OG VALG AF METODE 
Under forudsætning af deres kompetente myndigheders godkendelse kan kreditinstitutter vælge en af de 
nedenfor anførte metoder til at måle de risici, der er forbundet med de i bilag IV opregnede transaktioner. 
Rente-og valutakurskontrakter, der handles på anerkendte børser, hvor de dagligt er genstand for 
margenkrav, og valutakurskontrakter med oprindelig løbetid på 14 kalenderdage eller mindre er undtaget. 
2. METODER 
Metode 1: Markedsværdimetoden 
Trina): Kontrakter opgøres til markedsværdi (mark to market) for at opnå de aktuelle 
genanskaffelsesomkostninger for alle kontrakter med en positiv værdi. 
Trin b): For at nå frem til et tal for potentielle fremtidige kreditrisici11l multipliceres kontrakternes 
nominelle hovedstole eller de underliggende instrumenters hovedstole med folg.emk pron·nter: 
Restløbetid 
Et år og derunder 
Over et år TABEL I 
Rentekontrakter 
0% 
0,5 11/c, Valutakurskontrakter 
I%, 
Trin c): Summen af de aktuelle genanskaffelsesomkostninger og de potentielle fremtidige kreditrisici 
multipliceres med den risikovægtning, der er tillagt den relevante modpart i artikel 43. 
Metode 2: Den »oprindelige risikos« metode 
Trina): Hvert instruments nominelle hovedstol multipliceres med følgende procenter: 
TABEL 2 
Oprindelig løbetid (I) Rentekontrakter Valutakurskontrakter 
Et år og derunder 0,5 % 2% 
Over et år, men højst 2 år 1% 5% 
Y deri igere tillæg for hvert følgende år I % 1 '½, 
( I) I forbindelse med rentekontrakter kan kredilinslitullerne med samtykke fra deres 
tilsynsmyndigheder vælge mellem oprindelig og resterende løbetid. 
Trin b): Den således konstaterede oprindelige risiko multipliceres med den risikovægtning, der er tillagt 
den relevante modpart i artikel 43. 
3. AFTALER OM NETTING (KONTRAKTER OM NYORDNING OG ANDRE AFTALER OM 
NETTING) 
a) Netting-typer, som de kompetente myndigheder kan anerkende 
I dette punkt forstås ved »modpart« enhver enhed (inklusive fysiske personer), der lovligt kan indgå en 
aftale om netting. 
(Il Bortset fra ved "singlc-currency tloating/lloating interesl rate swaps", hvor kun de aktuelle 
genanskaffelsesomkostninger hcn:gnes. 
83 89/647/EØF 
BILAG II 
(ændring 
stammende 
fra 96/10/EF, 
art. 1) 
De kompetente myndigheder kan godkende følgende typer aftaler om netting som risikoreducerende: 
i) bilaterale kontrakter om nyordning mellem et kreditinstitut og dets modpart, hvorefter gensidige 
krav og forpligtelser automatisk sammenlægges på en sådan måde, at der med denne nyordning 
fastsættes et enkelt nettobeløb, hver gang nyordningen finder anvendelse, og der således skabes en 
juridisk bindende enkelt ny kontrakt, som ophæver de tidligere kontrakter 
ii) andre bilaterale aftaler om netting mellem et kreditinstitut og dets modpart. 
b) Betingelser for godkendelse 
De kompetente myndigheder må kun på følgende betingelser godkende aftaler om netting som 
risikoreducerende: 
i) Et kreditinstitut skal med sin modpart have indgået en aftale om netting, der skaber en enkelt retlig 
forpligtelse, der dækker alle involverede transaktioner, således at kreditinstituttet i tilfælde af, at en 
modpart ikke er i stand til at opfylde sine forpligtelser som følge af misligholdelse, konkurs eller 
likvidation eller andre lignende omstændigheder, kun vil have krav på at modtage eller forpligtelse 
til at betale nettosummen af de pågældende individuelle transaktioners positive og negative 
markedsværdier. 
ii) Et kreditinstitut skal have stillet skriftlige og begrundede juridiske udtalelser til rådighed for de 
kompetente myndigheder om, at de relevante domstole og administrative myndigheder i tilfælde af 
søgsmål ville finde, at kreditinstituttets krav og forpligtelser i de under nr. i) beskrevne tilfælde er 
begrænset til nettosummen som beskrevet under nr. i), i henhold til: 
-lovgivningen i det land, hvor modparten er registreret som selskah. og. hvis en udenlandsk 
afdeling af en virksomhed er involveret, da også i henhold til lovgivningen i det land. hvor 
afdelingen er beliggende 
-den lovgivning, som regulerer de pågældende individuelle transaktioner, og 
-den lovgivning, som regulerer enhver kontrakt eller atlale, der er nodvendig for at gennemfore 
aftalen om netting. 
iii) Et kreditinstitut skal råde over procedurer, der sikrer, at retsgyldigheden af aftalen om netting 
løbende undersøges i lyset af eventuelle ændringer i de relevante love .. 
De kompetente myndigheder skal, om nødvendigt efter at have hørt andre relevante kompetente 
myndigheder, have forvisset sig om, at den pågældende aftale om netting er retsgyldig efter loven i hvert 
enkelt af de relevante lande. Hvis en af de kompetente myndigheder ikke er forvisset herom, kan aftalen 
om netting ikke godkendes som risikoreducerende for nogen af modparterne. 
De kompetente myndigheder kan acceptere begrundede juridiske udtalelser, der udformes for hver type 
aftale om netting. 
Kontrakter, der indeholder en bestemmelse. hvorefter det er tilladt en ikke-misligholdende modpart kun at 
lill"ctage hegra.:11sedc hclalinger eller ingen betalinger overhovedet til t'll misligholdl·r. ,,gs,1 sch ,1111 
misligholucren er nettokreditor. (»walkaway«-klausul). kan ikke godkendes som risikorcdurcrcnlk. 
84 89/647/EØF 
BILAG II 
(ændring 
stammende 
fra 96/10/EF 
art. 1) 
c) Virkninger af godkendelsen 
i) Kontrakter om nyordning: 
De enkelte nettobeløb, der fastsættes i forbindelse med kontrakter om nyordning, kan vægtes i stedet 
for de involverede bruttobeløb. Således kan ved anvendelse af metode 1 
-de aktuelle genanskaffelsesomkostninger i trin a) og 
-kontrakternes nominelle hovedstole eller de underliggende instrumenters hovedstole i trin b) 
beregnes ved at tage hensyn til kontrakten om nyordning. Ved anvendelse af metode 2 kan den 
nominelle hovedstol i trin a) beregnes ved at tage hensyn til kontrakten om nyordning; procenterne i 
tabel 2 finder anvendelse. 
ii)• Andre aftaler om netting: 
Ved anvendelse af metode I kan de i trin a) omhandlede aktuelle genanskaffelsesomkostninger for 
kontrakter, der indgår i en aftale om netting, beregnes ved at tage hensyn til de aktuelle hypotetiske 
: nettogenanskaffelsesomkostninger, der følger af aftalen. I trin b) kan der kun tages hensyn til de 
. enkelte nettobeløb i forbindelse med valutaterminsforretninger og andre lignende kontrakter. hvor den 
nominelle hovedstol svarer til »cash flows«, og hvor de beløb, der skal modtages eller udbetales. 
forfalder på samme valørdag og i samme valuta. 
Ved anvendelse af metode 2 gælder for trin a) følgende: 
-for så vidt angår valutaterminsforretninger og lignende kontrakter. hvor det nominelle beløb 
svarer til »cash flows«, og hvor de beløb, der skal opkræves eller betales. forfalder på samme 
valørdag og i samme valuta, kan den nominelle hovedstol beregnes ved at tage hensyn til aftalen 
om netting; tabel 2 gælder for alle disse kontrakter 
-for så vidt angår alle andre kontrakter, der indgår i en aftale om netting. kan procenterne reduceres 
ti I tallene vist i tabel 3: 
Oprindelig løbetid (I) 
Et år og derunder 
O~er et år, men højst 2 år TABEL 3 
Rentekontrakter 
0,35 % 
0,75% Valutakurskontrakter 
l,50% 
3,75 % 
Yderligere tillæg for hvert følgende år 0, 75 % 2,25 % 
(I) I forbindelse med rentekontrakter kan kreditinstitutterne med samtykke fra deres 
tilsynsmyndigheder vælge mellem oprindelig og resterende løbetid. 
85 89/647/EØF 
BILAG li 
(ændring 
stammende 
fra 96/10/EF, 
art. 1) 
BILAG IV 
EKSEMPLER PÅ RENTE- OG V ALUTAKURSRELATEREDE IKKE-BALANCEFØRTE 
POSTER 
Rentekontrakter 
Single-currency interest rate swaps 
Basic swaps 
Forward rate agreements 
lnterest rate futures 
Interest rate options purchased 
Andre kontrakter af samme art 
Valutakurskontrakter 
Cross-currency interest rate swaps 
Forward foreign exchange contracts 
Currency futures 
Currency options purchased 
Andre kontrakter af samme art. 
86 89/647/EØF 
BILAG III 
BILAG V, del A 
Ophævede direktiver med deres successive ændringer 
(if. artikel 66) 
Rådets direktiv 73/183ÆØF 
Rådets direktiv 77 /780ÆØF 
Rådets direktiv 85/345ÆØF 
Rådets direktiv 86/137ÆØF 
Rådets direktiv 86/524ÆØF 
Rådets direktiv 89/646ÆØF 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26ÆF 
Rådets direktiv 96/13ÆF 
Rådets direktiv 89/299ÆØF 
Rådets direktiv 91/633ÆØF 
Rådets direktiv 92/l 6ÆØF 
Rådets direktiv 92/30ÆØF 
Rådets direktiv 89/646ÆØF 
Rådets direktiv 92/30/EØF 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26ÆF 
Rådets direktiv 89/64 7 ÆØF 
Kommissionens direktiv 91/3 lÆØF 
Rådets direktiv 92/30ÆØF 
Kommissionens direktiv 94/7 ÆF 
Kommissionens direktiv 95/1 SÆF 
Kommissionens direktiv 95/6 7 /EF 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv %/10/EF 
Rådets direktiv 92/30/EØF 
Rådets direktiv 92/121ÆØF 
87 kun artikel I, forste led: 
artikel 2, stk. I, første led 
og stk. 2, første led~ 
artikel 3, stk. 2~ artikel 4, 
stk. 2, 3 og 4 for så vidt 
angår henvisningerne til 
direktiv 77 /780ÆØF og 
stk. 6 og artikel 5, første 
led 
kun artikel I. forste led 
Direktiv BILAG V, del B 
Gennemførelsesfrister 
(jf. artikel 66) 
73/183/EØF (EFT L 194 af 16.07.1973, s. 1) 
77/780/EØF (EFT L 322 af 17.12.1977, s. 30) 
85/345/EØF (EFT L 183 af 16. 07. 1985, s. 19) 
86/137/EØF (EFT L 106 af 23.04.1986, s. 35) 
86/524/EØF (EFT L 309 af 04. 11. 1986, s. 15) 
89/299/EØF (EFT L 124 af05. 05. 1989, s. 16) 
89/646/EØF (EFT L 386 af 30.12.1989, s. I) 
89/647/EØF (EFT L 386 af 30. 12. 1989, s. 14) 
91/31/EØF(EFT L 17af23.01.1991,s.20) 
91/633/EØF (EFT L 339 af 11. 12. 1991, s. 16) 
92/16/EØF (EFT L 75 af 31. 03. 1992, s. 48) 
92/30/EØF (EFT L 110 af 28. 04. 1992, s. 52) 
92/ I 2 I /EØF (EFT L 29 af 05. 02. 1993, s. I) 
94/7 /EF (EFT L 89 af 06. 04. 1994, s. 17) 
95/ I 5/EF (EFT L 125 af 08. 06. 1995, s. 23) 
95/26/EF (EFT L 168 af 18. 07. 1995, s. 7) 
95/67/EF (EFT L 314 af 28. 12. 1995, s. 72) 
96/10/EF (EFT L 85 af 03. 04. 1996, s. 17) 
96/13/EF (EFT L 66 af 16. 03. 1996, s. 15) Gennemførelsesfrist 
02.01.1975<1} 
15. 12. 1979 
15. 07. 1985 
31. 12. 1986 
Ol. 01. 1993 
-Artikel 6, stk. 2: 01.01.1990 
-øvrige bestemmelser: 01. 0 I . 1993 
0 I. Ol. 1991 
31. 03. 1991 
31.12.1992 
31.12.1992 
31. 12. 1992 
31. 12. 1993 
25. 11. 1994 
30. 09. 1995 
18.07.1996 
0 I. 07. 1996 
30. 06. 1996 
15. 04. 1996 
ti) I I vad ang,\r ophævelsen af begrænsningen ifolge artikd 3, stk. 2. pkt. g). var denne frist dog for Nederlandene den 2. 7. 
1977 Uf. artikel 8, andet afsnit i direktiv 7J/l 8J/EOF). 
88 
BILAG VI 
SAMMENLIGNINGSTABEL 
Nærværenåe direktiY Dir. 771780/EØF Dir. 891.:299/EØF Dir. 89/646/EØF Dir. 89/6-l7/EOF Dir. 92/30/EOF Dir. 92/121/EØF Dir. 96/10/EF 
Art. l, nr. I I Art. L I. led Art. I. I. led Art. L litra a) 
Art. L nr. 2J Art. 1, 2. led 
Art. L nr. 31 Art. 1, nr. 3) 
Art. I, nr. 4J til 8J Art. 1, nr. 5) til 9) 
Art. L nr. 9> Art. I. 6. led 
Art. I, nr. 10) og 11) Art. l,nr. l0)og 11) 
Art. 1, nr. 12> Art. 1. nr. 12) Art. I. 7. led Art. l, litra c) 
Art. l, nr. 13) Art. 1. nr. l3) Art. 1. 8. led Art. l, litra d) 
Art. L nr. 14J til 17) Art. 2. stk. I. 2. til 5. led 
Art. I, nr. 18) til 20) Art. 2. stk. I. 6. til 8. led 
Art. 1, nr. 21) til 23) Art. I. 3. til 5. led 
Art. L nr. 24 > Art. 1, litra h) 
Art.l,nr.25J Art. 1, litra m) 
Art. 1, nr. 26) Art. I. 5. led 
Art. 2, stk. I Art. 2. stk. 1 Art. 2, stk. I Art. I. stk. l 
Art. 2, stk. 2 Art. 2 
Art. 2, stk. 3 Art. 2. stk. 2 
Art. 2, stk. 4 c) Art. 2. stk. 3 
Art. 2. stk. 5 Art. 2. stk. 4, lit. a), b) og c) 
Art. 2, stk. 6 Art. 2, stk. 3 Art. I. stk. 3 Art. 2, afs. 2, litra b) 
Art. 3 Art. 3 
Art.4 . .\rt. 3. stk. l 
Art. 5. stk. I. første afs. ..\rt. 3. stk. 2, første afs . Art. 4, stk. l 
Art. 5, stk. I. andet afs. . .\rt. I 0, stk. I, tredje afs. 
Art. 5, stk. 2. første, andet Art. 4, stk. 2 
og tredje afs. 
Art. 5, stk. 3 til 7 Art. I 0. stk. l til 5 
Art. 6, stk. I Art. 3. stk. 2, første afs. 
3. led. og andet afs. 
Art. 6, stk. ~ Art. 3. stk. 2a 
Art. 7, stk l og 2 Art. 5, stk. l, art. I, 
nr. IO), andet afs. og 
art. 5, stk. 2 . 
Art. 7. stk 3 . .\rt. 3. stk. 2, tredje, fjerde 
og femte afs . 
Art. 8 . .\rt. 3. stk. 4 
Art.9 . .\rt. 3. stk. 3, lit. a) 
Art. 10 . .\rt. 3. stk. 6 
Art. 11 Art 3. stk. 7 
89 
Nærværende direktiv Dir. 77/780/EØF Dir. 89/299/EOF Dir. 89/646/EOF Dir. 89/647/EØF Dir. 42 30/EOF Dir. 92/121/EØF Dir. 96/IOÆF 
Art. 12 Art. 7 
Art. 13 Art. 6. stk. 1 
Art. 14, stk. 1 Art. 8, stk. l 
Art. 14, stk. 2 Art. 8, stk. 5 
Art. 15 Art. 5 
Art. 16, stk. 1 til 5 Art. 11. stk. l til 5 
Art. 16, stk. 6 Art. l. nr. 10). 
andet afs. 
Art. 17 Art. 13. stk. 2 
Art. 18 Art. 18, stk. 1 
Art. 19 Art. 18. stk. 2 
Art. 20, stk. l til 6 Art. 19 
Art. 20, stk. 7 Art. 23. stk. l 
Art. 21, stk. l og 2 Art. 20 
Art. 21, stk. 3 Art. 23. stk. 2 
Art. 22 Art. 21 
Art. 23, stk. l Art. 8 
Art 23, stk. 2 til 7 Art.9 
Art. 24 Art. 9 
Art. 25 . .\rt. 8 
Art. 26 Art. 13, stk. 1 og 3 
. .\rt. 27 Art. 14, stk. 2 
. .\rt. 28 Art. 7. stk. l 
. .\rt. 29 Art. 15 
Art. 30. stk. 1 til 5 Art. 12, stk. 1 til 5 
. .\rt. 30. stk. 6 Art. 12, stk. 5a 
Art. 30. stk. 7 Art. 12, stk. 5b 
Art. 30. stk. 8 Art. 12, stk. 6 
. .\rt. 30. stk. 9 Art. 12. stk. 7 
Art. 30. stk. l 0 Art. 12, stk. 8 
• .\rt. 31 Art. 12a 
. .\rt. 32 Art. 17 
. .\rt. 33 Art. 13 
. .\rt. 34. stk. l Art 1. stk. 1 
Art. 34. stk. 2 til -l Art. :. stk I til 3 
. .\rt. 35 Art :: ( 
. .\rt. 36 Art .! 
. .\rt. 3 7 Art : 
Art. 38 Art ~ ::,tk I og 4 
Art. 39 Art. -
Art. -l0 Art. 3, stk. I til 4, 7 og 8 
. .\rt. 41 Art. 4 
. .\rt. 42 Art. 5 
Art. 43 Art. 6 
Art. 44 Art. 7 
.-\rl. 45 Art. 8 
.-\rt. 46 Art. 2. stk 2 
90 
Nærværende direkti\ Dir 77/780ÆØF Dir. 89/299/EØF Dir. 89/6-t6/EOF Dir. 89/647ÆØF Dir. 92/30,EOF Dir. 92/121ÆØF 96/10/EF 
Art. 47 Art. 10 
Art. 48 Art. 3 
Art. 49 Art. 4 
Art. 50 Art. 5, stk. I til 3 
Art. 51, stk. 1 til S Art. 12. stk. l til~ 
Art. 51, stk. 6 Art. 12. stk. 8 
Art. 52, stk. l til 7 Art. 3. stk. 1 til 7 
Art. 52. stk. 8 og 9 Art. 3, stk. 5 og 6 Art. 3. stk. 8 og 9 Art. 5, stk. 4 og 5 
Art. 52, stk. I 0 Art. 3. stk. 10 
Art. 53 Art. 4 
Art. 54 Art. 5 
Art. 55 Art. 6 
Art. 56 Art. 7 
Art. 57 .-\rt. 11 
Art. 58 . .\rt. 3. stk. 5 
Art. 59 Art 6 
Art. 60 .-\rt. 8 Art. 22 Art. 9 Art. 7 
Art. 61 .-\rt .. fa 
Art. 62, stk. 1 Art. 11 stk. 5 
Art. 62, stk. 2 Art. 2 
Art. 63 Art. 11 stk. 1 til 3 
Art. 64 Art. 6 
Art. 65 Art. 12. stk. 7 
Art. 66 --- --- --- --- --- --- ---
Art. 67 --- --- --- --- --- --- ---
Art. 68 --- --- --- --- --- --- ---
Bilag I Bilag 
Bilag II Bilag I 
Bilag III Bilag II 
Bilag IV Bilag III 
Bilag V --- --- --- --- --- --- ---
Bilag VI --- --- --- --- --- --- ---
91 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 706 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA Ol 09 10 
---------------------·---------
Katalognummer CB-C0-97- 726-DA-C 
ISBN 92-78-29621-X 
Kontor~t for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg