BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Interbusaftalen omfatter i øjeblikket lejlighedsvis international personbefordring med bus. Den 5. december 2014 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger på vegne af Den Europæiske Union, der er aftalepart i Interbusaftalen, for at udvide aftalens anvendelsesområde til regelmæssig og speciel regelmæssig international personbefordring med bus (som kræver tilladelse)().

Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus() trådte i kraft den 1. januar 2003. Aftalen blev senere ajourført for at tage hensyn til den tekniske og lovgivningsmæssige udvikling ved afgørelse nr. 1/2011() truffet af det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til aftalens artikel 23.

Den 16. juli 2018 vedtog Rådet afgørelse (EU) 2018/1195() om undertegnelse af en protokol til Interbusaftalen vedrørende regelmæssig og speciel regelmæssig international personbefordring med bus ("protokollen om rutekørsel og speciel rutekørsel").

Protokollen omfatter kun de bestemmelser, der er nødvendige for at udvide Interbusaftalen til at omfatte regelmæssig og speciel regelmæssig international personbefordring med bus (med tilladelse). Den ændrer eller gentager ikke de fælles regler, men henviser til de bagvedliggende bestemmelser i Interbusaftalen. Dette og den kendsgerning, at en aftalepart kun kan undertegne og indgå, ratificere eller tiltræde protokollen efter at have undertegnet og indgået, ratificeret eller tiltrådt Interbusaftalen, vil sikre, at Interbusaftalens regler accepteres og anvendes af aftaleparterne, når de undertegner og indgår, ratificerer eller tiltræder protokollen.

Det bør erindres, at regelmæssig og speciel regelmæssig international personbefordring med bus er vigtige sektorer, der giver de europæiske borgere mobilitet med en overkommelig prisstruktur. Videre udvikling heraf uden for EU vil ligeledes gavne EU-borgerne, udenlandske turister, turistbranchen og de europæiske regioner. Denne udvikling begrænses af forskellene i de bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne og tredjelande, hvilket gør tilladelsesproceduren og driften af linjer med international rutekørsel og speciel international rutekørsel besværlige. Dette ses tydeligst i forbindelse med lange internationale ruter, der går gennem flere lande.

I protokollen lægges der vægt på EU-lovgivningen (forordning (EF) nr. 1071/2009()) om sanktioner og de alvorligste overtrædelser samt om opfyldelsen af de fire betingelser for adgang til erhvervet omfattende personbefordring ad vej (faktisk etableret og varigt forretningssted, vandel, økonomisk grundlag og faglige kvalifikationer).

Selve protokollen vil blive indgået for en periode på fem år fra ikrafttrædelsesdatoen. Protokollens gyldighedsperiode vil automatisk blive forlænget med på hinanden følgende perioder på fem år for de aftaleparter, der ikke har givet udtryk for et ønske om ikke at forlænge.

Protokollen om rutekørsel og speciel rutekørsel var åben for undertegnelse mellem den 16. juli 2018 og den 16. april 2019. Unionen undertegnede den den 11. april 2019. Ingen af de andre aftaleparter undertegnede dog protokollen, før undertegnelsesperioden udløb. Dette gjorde protokollens ikrafttræden umulig.

Den 18. februar 2020 bemyndigede Rådet Kommissionen til på Unionens vegne at indlede forhandlinger om ændring af protokollen om rutekørsel og speciel rutekørsel med henblik på at foretage visse tekniske ændringer vedrørende dens undertegnelse og ikrafttræden og på at indarbejde ændringen i betegnelsen for en aftalepart i Interbusaftalen.

Forhandlingerne blev afsluttet med et positivt resultat, og der er udarbejdet en ny udgave af protokollen om rutekørsel og speciel rutekørsel. I betragtning af at Unionen er den eneste aftalepart, der har undertegnet den oprindelige protokol, anses det for mere hensigtsmæssigt at erstatte hele protokollen med en ny i stedet for at forhandle en protokol om ændring af den oprindelige protokol.

Tre af aftaleparterne i Interbus (i stedet for fire), herunder Unionen, skal indgå, ratificere eller tiltræde protokollen, for at protokollen kan træde i kraft for disse aftaleparter, som har indgået, ratificeret eller tiltrådt den.