it * 
<r -it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 08.09.1995 
kOM(95)3t>_ ende i m udp, 
RAPPORT OM KOORDiNERiNGaEN AF 
AKIWrrETERNE TEL FORDEL FOR DE SMÅ 
OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) OG HÅNDVÆRKSFAGENE 

RESUME 
Nærværende rapport om koordineringen af aktiviteterne for SMV og håndværksfagene, 
som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 5 i Rådets afgørelse 93/379/EØF af 14. 
juni 1993', sigter på at imødekomme Rådets ønsker inden for de rammer, som 
Kommissionen har foreslået i sit integrerede program til fordel for SMV og 
håndværksfagene". Siden vedtagelsen af det integrerede program har Kommissionen i sin 
hvidbog om Europas socialpolitik3 og inden for rammerne af arbejdet med de nye 
beskæftigelsesområder og de lokale udviklingsinitiativer atter bekræftet SMV's bidrag til 
udviklingen i beskæftigelsen4. Kommissionen har desuden understreget SMV's rolle i 
udviklingen af informationssamfundet5 og den europæiske industris konkurrencepolitik6. 
Koordineringen af de forskellige programmer inden for Det Europæiske Fællesskab har 
til formål på den ene side at sikre, at SMV-dimensionen bliver integreret i definitionen 
og gennemførelsen af Fællesskabets politikker, for at der bedre kan tages højde for SMV's 
særlige egenskaber og på den anden side at øge SMV's deltagelse i Fællesskabets 
programmer. 
Rapporten giver således en samlet beskrivelse af de foranstaltninger, som er foretaget på 
såvel virksomhedsområdet som på andre områder inden for EU for at forbedre 
virksomhedsmiljøet (kapitel I) og for at støtte udviklingen af SMV (kapitel II). Mens de 
to første kapitler hovedsagelig behandler koordineringen mellem Kommissionens 
tjenestegrene, beskæftiger kapitel III sig med koordineringen med Kommissionens 
samarbejdspartnere, som er medlemsstaterne, de faglige organisationer og de øvrige 
europæiske institutioner. 
DET INTEGREREDE PROGRAM TIL FORDEL FOR SMV OG HÅNDVÆRKSFAGENE 
Hensigten med det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene er, med 
hvidbogens mål for vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse for øje, at styrke 
koordineringen af Fællesskabets nationale og regionale indgreb til fordel for SMV. 
Programmet åbner mulighed for to typer af aktiviteter: samordnede aktioner og Unionens 
bidrag til udviklingen af SMV gennem dens politikker. 
Rådets at'gorclse af 14. juni 1993, EFT L 161 af 02.07.1993, s.71. 
KOM(94) 207 af 03.06.1994 og Rådets resolution af 10.10.1994, EFT C 294 af 22.10.1994, s. 6-8. 
Europæisk Social- og Arbejdsmarkedspolitik - En vej frem for Unionen, KOM(94) 333 af 
27.7.1994. 
Oversigt over fællesskabsaktioner til fordel for den lokale udvikling og beskæftigelse. SEK(94) 
2199 af 19.12.1994 og Fællesskabsundersøgelse om de lokale udviklings- og 
beskæftigelsesinitiativer. SEK(94) 564 af 4.4.1995. 
Europa på vej mod informationssamfundet, en handlingsplan KOM(94) 347 af 19.7.1994. 
En politik til forbedring af industriens konkurrenceevne i Den Europæiske Union, KOM(94) 319 
af 14.9.1994. 
Samordnede aktioner 
De samordnede aktioner har til formål at skabe en gensidig informationsudveksling og 
koordinering mellem medlemsstaterne i det omfang, der er behov for det. Det vil først og 
fremmest dreje sig om forbedring og forenkling af virksomhedsmiljøerne med henblik på 
en lempelse af reglerne og på at gøre det lettere for dem at skabe nye arbejdspladser. Til 
det formål blev der i december 1994 nedsat et udvalg til forbedring og forenkling af 
virksomhedsmiljøerne. Udvalget skal finde frem til, hvordan man bedst kan forenkle de 
formelle krav til virksomhederne og forbedre de juridiske rammer, inden for hvilke de har 
deres virke. I den forbindelse blev der i juni 1995 arrangeret et forum i Paris, som skulle 
undersøge lovgivningen og de hindringer, som virksomhederne bliver konfronteret med 
i forbindelse med deres stiftelse og i de første år af deres levetid. De samordnede aktioner 
vil også omfatte støtteforanstaltninger til fordel for eksisterende nationale og regionale 
virksomheder. Kommissionen har for det første foreslået, at der skabes fora for fælles 
planlægning, hvor medlemsstaterne kan fremlægge deres bedste løsninger til støtte af 
SMV og for det andet, at der iværksættes en samordnet aktion med SMV's repræsentanter 
for at fremme SMV's efterspørgsel efter information, uddannelse og rådgivning. 
Et andet forum med temaet "støtteforanstaltninger i forbindelse med stiftelsen af en 
virksomhed og de første år af virksomhedens levetid" (se Indledning) er planlagt til 
oktober 1995 i Madrid. 
Unionens bidrag 
Unionens egne bidrag til udviklingen af SMV vedrører de foranstaltninger, som 
gennemføres inden for rammerne af virksomhedspolitikken og andre EU-politikker. 
Koordineringen af alle disse aktiviteter sker gennem arbejde på tværs af tjenestegrenene. 
Der er ingen nye udgifter forbundet med det integrerede program til fordel for SMV og 
håndværksfagene; det bruger de aktiviteter fra de andre politikker, som kan bidrage til 
udviklingen af SMV, såsom strukturfondene, forskningen, den teknologiske udvikling og 
erhvervsuddannelsen. Finansieringen af de nye aktiviteter baseres således først og 
fremmest på allerede eksisterende midler. Det er gennem disse midler, at Unionen 
bidrager til udviklingen af SMV. 
FORBEDRINGEN AF VIRKSOMHEDSMILJØERNE 
Kommissionen har fremlagt flere forslag til forbedring af virksomhedsmiljøerne, som 
skulle få en positiv effekt på SMV. 
Med hensyn til definitionen af SMV er der udarbejdet et dokumentudkast, som skal gøre 
EU-politikkerne mere sammenhængende gennem vedtagelsen af en definition af SMV. 
Dokumentet indeholder for det første en anbefaling til medlemsstaterne vedrørende det 
udvidede partnerskab, som der slås til lyd for i det integrerede program, og for det andet 
et beslutningsforslag fra Kommissionen vedrørende de programmer, som den er ansvarlig 
for, og som er dens bidrag til Fællesskabet. 
Tre anbefalinger, som vedrører henholdsvis skattereglerne for SMV, overdragelse af 
virksomheder og betalingsfrister i handelsaftaler, indgår som en del af det udvidede 
partnerskab med medlemsstaterne. Dette gør det muligt for Kommissionen at udvælge de 
bedste metoder i Unionen og opfordre de medlemsstater, som endnu ikke har indført 
lignende bestemmelser, til at lade sig inspirere og foretage de nødvendige foranstaltninger 
(se punkterne 1.1.1.4 og 5 og 1.1.2.2). 
Evalueringen af betydningen af lovforslagene for SMV har gjort det muligt at tage højde 
for SMV's behov i lovgivningsprocessen såvel som i forbindelse med direktiver 
vedrørende miljørevisionen og miljømærket. Herudover har forslaget til forordning om 
EF-mønstre gjort det muligt at opnå en balance mellem de divergerende interesser mellem 
fabrikanter af reservedele på den ene side og bilfabrikanter på den anden side. Et andet 
relevant eksempel er direktivforslaget vedrørende betalinger over grænserne (se punkt 
1.2.1.2.1.). 
På konkurrenceområdet har Kommissionens traditionelt velvillige indstilling til statsstøtte 
til SMV udmøntet sig i særlige rammebestemmelser, som gør det muligt for 
medlemsstaterne at yde støtte med henblik på at anspore SMV til at investere og 
dygtiggøre sig via rådgivning og uddannelse. Herudover har disse rammebestemmelser 
med henblik på at forenkle de administrative procedurer indført en "de minimis"-regel, 
som fritager medlemsstaterne for at anmelde støttebeløb af ringe størrelse til 
Kommissionen. Endelig har man af hensyn til SMV's særlige situation tilladt en højere 
støttegrænse (som hovedregel 10 procentpoint over det normale loft). Denne bestemmelse 
gentages i de nye fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (se 
punkt 1.2.2.2). 
PROGRAMMER OG STØTTEFORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR SMV 
Som eksempler på støtteforanstaltninger til fordel for SMV har Unionen udviklet nye 
produkter og programmer direkte henvendt til SMV. 
Inden for virksomhedspolitikken støtter Kommissionen udviklingen i SMV blandt andet 
via virksomhedernes informationsnet (EF-rådgivningskontorerne), tværnationale 
samarbejdsnet og -programmer (BC-NET og BRE, programmerne EUROPARTENARIAT 
og INTERPRISE og aktiviteterne for underleverandørerne) og pilotaktioner 
(EUROMANAGEMENT, Iværksætterydelse og Commerce 2000), som har til formål at 
forbedre SMV's ledelse, finansiering og knowhow. Størstedelen af disse aktiviteter 
gennemføres i tæt samarbejde med andre af Kommissionens tjenestegrene (se punkt II. 1). 
Når det gælder de øvrige politikker, gennemføres støtten til SMV hovedsagelig ved hjælp 
af strukturfondene og programmer for forskning og teknologisk udvikling, 
erhvervsuddannelse og internationalt samarbejde, men også i andre 
fællesskabsprogrammer, som f.eks. det femte handlingsprogram på miljøområdet, tages 
der særligt hensyn til SMV. 
For det første er Fællesskabets SMV-initiativ, som er et af resultaterne af hvidbogen om 
vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, naturligt forbundet med aktiviteterne inden for 
rammerne af det integrerede program, bortset fra at det følger strukturfondenes metoder 
og fremgangsmåder Med den milliard ECU, som programmet har fået stillet til rådighed, 
hovedsagelig til fordel for regionerne under mål 1, 2 og 5b, skulle SMV-initiativet kunne 
bidrage betydeligt til at gøre SMV mere konkurrencedygtige ved at forbedre deres 
knowhow og ved at fremme internationaliseringsprocessen. Ved at genbruge tre tidligere 
fællesskabsinitiativer bidrager Fællesskabets SMV-initiativ til forenklingen af 
fællesskabsprogrammerne til fordel for SMV. Inden for rammerne af Fællesskabets 
ADAPT-initiativ, som har til formål at tilpasse virksomhederne til de industrielle 
forandringer og at forbedre virksomhedernes konkurrenceevne (1,4 mia. ECU), er der 
planlagt en række foranstaltninger til fordel for SMV. ADAPT-initiativet vil blive 
koordineret med SMV-initiativet for at undgå, at der bliver brugt penge på de samme ting 
to gange, og for at styrke deres komplementaritet (se punkterne II.2.1.2.2. og 2.1.3.2.). 
Strukturfondene yder en overordnet støtte til SMV inden for rammerne af de operationelle 
programmer, som er vedtaget for 1994-1999. Kommissionen lægger særlig vægt på, at der 
bliver fulgt op på programmerne, således at SMV kan få det fulde udbytte af de beløb, 
som de modtager (se punkt II.2.1). 
De nye finansielle instrumenter, som blev indført i forbindelse med Det Europæiske Råds 
møder i Edinburgh og København -jobskabende rentegodtgjorte lån fra EIB til SMV og 
Den Europæiske Investeringsfonds garantistillelse for SMV - er fremover en realitet (se 
punkt II.2.1.1). 
Iværksættelsen af det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling skulle 
med et budget på 700 mio. ECU til SMV gøre det muligt at øge SMV's deltagelse 
betydeligt blandt andet ved i 10 programmer at introducere teknologifremmende 
foranstaltninger til fordel for SMV. Ud over disse foranstaltninger kan SMV samtidig 
deltage i andre aktioner, som i programmerne ikke er specielt beregnet på dem (se punkt 
II.2.2.3.). Der er blevet indført nye forenklede fremgangsmåder for fremlæggelse og 
vurdering af forslag fra SMV. 
På erhvervsuddannelsesområdet indeholder det nye program LEONARDO, som har fået 
620 mio. ECU til sin rådighed for 1995-1999, aktioner specielt beregnet på at give SMV 
de nødvendige kvalifikationer og den nødvendige kompetence til at kunne tilpasse sig de 
industrielle forandringer, udviklingen i produktionssystemerne og udbredelsen af ny 
teknologi. Det skal ligeledes uddanne lederne i SMV, foretage sprogbrugskontrol og 
introducere nye uddannelsesmetoder i SMV (se punkt II.2.3.4). Ved i et enkelt program 
at genbruge flere tidligere uddannelsesprogrammer bidrager LEONARDO til at forenkle 
de aktiviteter, som kan gavne SMV. 
Med hensyn til det internationale samarbejde har koordineringen mellem 
virksomhedspolitikken og programmerne for samarbejde med tredjelande som PHARE, 
TACIS eller MED-INVEST gjort det muligt for disse lande at få gavn af den ekspertise, 
som er opnået gennem virksomhedspolitikken, samt af de eksisterende net af formidlere, 
og for de europæiske SMV at få et bedre kendskab til de muligheder, som byder sig for 
dem i tredjelandene via fællesskabsprogrammerne (se punkt II.2.4.4.). 
KOORDINERINGEN MED SAMARBEJDSPARTNERNE 
Inden for rammerne af den sociale dialog bliver der nu rettet henvendelse til et stort antal 
SMV-repræsentative organisationer, som også deltager i Det Stående Udvalg for 
Beskæftigelse. Repræsentationen af SMV's interesser bliver således gradvist en realitet, 
også takket være de samarbejdsaftaler, som nogle af dem har indgået med hinanden. 
Unionens øvrige institutioner har bidraget betydeligt til udviklingen af SMV: Europa-
Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget samt EIB og EIF. 
Kommissionen agter at fortsætte dette gode samarbejde. 
Koordineringen med de forskellige samarbejdspartnere har således ikke blot berørt de 
programmer, som har en økonomisk indflydelse (som for eksempel strukturfondene, 
forskningen og erhvervsuddannelsen), men også de politikker, som kan have en betydning 
for virksomhedsmiljøet i SMV (som for eksempel det indre marked, skattesystemet eller 
konkurrencen). 
Men på grund af nærhedsprincippet og i betragtning af at SMV-politikken først og 
fremmest skal varetages af de nationale og regionale myndigheder, begrænser 
Kommissionens rolle med hensyn til koordinering af politikkerne sig til at fremme og 
måske endog forestå en gensidig rådgivning og et samarbejde mellem virksomhederne og 
med Kommissionen for at sikre større effektivitet og synlighed i aktionerne. 
I fremtiden vil Kommissionen fortsætte sin koordineringsindsats internt og med alle sine 
samarbejdspartnere, det vil sige medlemsstaterne, de europæiske institutioner og de 
faglige organisationer, for at Unionens indsats for SMV skal resultere i øget vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse. 
FINANSIELLE INSTRUMENTER, FÆLLESSKABSPROGRAMMER OG SMV 
Fællesskabsforanstaltninger Beløb bevilget 
tilSMVi 
ECU Antal SMV SMV's deltagelse i 
procent af samtlige 
projekter SMV's deltagelse i procent af 
det samlede budget 
Finansielle instrumenter 
EIB - Glohallan 90-94 
SMV-faciliteten - Rentegodtgjorte 
glohallan 1994 
EIF (garantier) 
Strukturfonde (94-99) 
EFRU (94-99) * 
ESF (94-99) * 
EUGFL 5a (91-93) 
Fællesskabsitiativer (94-99) 
SMV 
Tredje rammeprogram for FTU (91-94) 
Alle programmer under et: 
heraf Brite Euram II 
og ESPRIT 
SPRINT (89-94) 
THERMIE (90-94) 
Fjerde rammeprogram for FTU (94-98) 
Særlige foranstaltninger under 12 
programmer 
Erhvervsuddannelse 
EUROTECNET (90-94) 
COMETT (90-94) 
FORCE (91-94) 
Internationalt samarbejde 
PHARE -SMV (90-93) 
TACIS -SMV (92-94) 
MED-INVEST (93-95) 
AL-INVEST (93-95) 
ECIP (1994) 
Milio 
Det finansielle instrument LIFE 9,4 mia. 
1 mia. 
165 mio. 
6 mia. 
705 mio. 
1 mia. 
1,035 mia. 
219 mio. 
459 mio. 
700 mio. 
320 mio. 
51 mio. 
12,2 mio. 
18.5 mio. 
17 mio. 36 000 
2 100 
(ultimo april 1995) 
6 368 
3 427 
1 250 
162 500 
46 projekter 
10 000 (direkte) 
40 000 (indirekte) 
2 250 100% 45% af alle bevillinger til 
finansiering inden for 
industrien og 
tjeiiesteydelsesseMoren 
100% 
65% 
100% 
56% 
27% I gennemsnit 10% 
14% 
58% 
100% 
22% 
30% 
31% 
18% 
75% 
73% 
43 100% 
100% 
84% 9% 
100% 
100% 
38% 
NB: Demie tabel er en oversigt over forskellige former for fællesskabsforanstaltninger (tilskud, lån, garantier), der dækker 
forskelllige perioder; beløbene kan derfor ikke lægges sammen. 
* Der er her tale om et skøn over SMV's forventede deltagelse. 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 
KAPITEL I. FORBEDRING AF SMV-MIIJØET 
1. Forbedring af SMV-miliøet under virksomhedspolitikken 
1.1. Det administrative, juridiske og skattemæssige miljø 
1.1.1. Samarbejde på tværs af tjenestegrenene vedrørende lovforslag 
1.1.2. Vurdering af lovforslagenes betydning for SMV 
1.1.3. Retningslinjer for lovgivningspolitikken 
1.1.4. Henstilling om beskatning af SMV 
1.1.5. Henstilling vedrørende overdragelse af SMV 
1.2. Det økonomiske klima 
1.2.1. Partnerskaber mellem banker og SMV 
1.2.2. Henstilling om betalingsfrister i handelsforhold 
1.2.3. Gensidig sikkerhedsstillelse 
1.2.4. Det europæiske kapitalmarked 
1.2.5. Andre initiativer af betydning for det økonomiske klima i SMV 
1.2.6. Nye finansielle instrumenter for SMV 
2. Forbedring af miljøet for SMV under Unionens andre politikker 
2 1 Programmet for det indre marked 
2.1.1. Betydning for det juridiske miljø i SMV 
2.1.1.1. Analyseresultater 
2.1.1.2. Regnskabsregler 
2.1.1.3. Beskyttelse af den intellektuelle og industrielle ophavsret 
2.1.2. Betydning for det økonomiske klima i SMV 
2.1.2.1. Grænseoverskridende kreditoverførsler 
2.1.2.2. Forsikringsbranchen 
2.1.2.3. Fondsbørser 
2.2. Konkurrencepolitik 
2.2.1. Betydning for det juridiske miljø: konkurrenceregler for 
virksomhederne 
2.2.2. Betydning for det økonomiske klima: statsstøtte 
2.3. Energipolitik 
2.4. Miljøpolitik 
KAPITEL II. PROGRAMMER OG FORANSTALTNINGER TIL STØTTE FOR 
SMV 
1. Programmer og foranstaltninger til stolte for SMV under vh-ksomluMlspolilikkcn 
11 Netværket af EF-rådgivningskontorer (EIC) 
1.1.1. EIC som formidlere af nyttig og målrettet information til 
virksomhederne 
1.1.2. EIC som formidlere af tilbagemeldinger fra virksomhederne 
1.1.3. JEIC som lokale samarbejdspartnere 
1.2. Samarbejdsnet og -programmer 
1.3. Pilotaktioner 
1.3.1. Håndværksfagene og de små virksomheder 
1.3.2. EUROMANAGEMENT 
1.3.3. Pilotaktion vedrørende igangsætterydelse 
1.3.4. Handel og distribution: COMMERCE 2000 
1.3.5. Andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger 
1.3.6. Statistikker 
2. Starteprogrammer og -foranstaltninger for SMV under Unionens andre politikker 
2.1. Unionens finansielle instrumenter (EIB og strukturfonde) og SMV 
2.1.1. EIB, EIF og SMV 
2.1.1.1. Globallån fra EIB 
2.1.1.2. SMV-faciliteten 
2.1.1.3. Den Europæiske Investeringsfond 
2.1.2. Særlige regionalpolitiske foranstaltninger til fordel for SMV 
2.1.2.1. Fællesskabets støtterammer 
2.1.2.2. Fællesskabsinitiativerne 
2.1.2.3. Innovative aktivitetsformer 
2.1.3. Den Europæiske Socialfond og SMV 
2.1.3.1. Fællesskabets støtterammer 
2.1.3.2. Fællesskabsinitiativet ADAPT 
2.1.3.3. Den lokale udvikling og beskæftigelsen 
2.1.4. EUGFL-Udviklingssektionen og SMV 
2.1.5. Den fælles fiskeripolitik og SMV 
2.1.6. Koordineringen mellem virksomhedspolitikken og Unionens 
finansielle instrumenter 
2.2. Forsknings- og teknologiudviklingspolitikken og SMV 
2.2.1. Definition på SMV 
2.2.2. Overblik over SMV's deltagelse i det tredje rammeprogram 
2.2.2.1. Statistik 
2.2.2.2. BRITE/EURAM 
2.2.2.3. Forskningsaktiviteter inden for informations- og 
telekommunikationsteknologien (ESPRIT) 
2.2.2.4. Programmer til vurdering af forskningsresultaterne (VALUE) 
2.2.3. Særlige SMV-aktiviteter under det fjerde rammeprogram 
2.2.4. SMV's deltagelse i aktiviteter for innovation og teknologioverførsel 
under SPRINT 
2.2.4.1. Europæisk infrastruktur for serviceydelser i innovationens 
tjeneste 
2.2.4.2. Udbredelse af teknologiressourcer inden for Fællesskabet 
2.2.4.3. Øget kendskab til innovation og mere fælles planlægning 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
2.2.5. EUROTECH CAFlTAL-aktiviteten 
2.2.6. THERMIE-programmet 
2.2.6.1. THERMIE 1990-1994 
2.2.6.2. THERMIE 1995-1998 
2.2.7. Forskningsaktiviteter på transportområdet 
2.3. Erhvervsuddannclsesprogrammer og SMV 
2.3.1. EUROTECNET-programmet 
2.3.2. COMETT-programmet * 
2.3.3. FORCE-programmct 
2.3.4. Det nye LEONARDO da Vinci-program (1995-1999) 
2.4. Andre fællesskabsprogrammer 
2.4.1. Miljøpolitikken 
2.4.1.1. Det finansielle instrument LIFE 
2.4.1.2. Miljøkontrol 
2.4.2. Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 
2.4.3. Informationsmarkedet 
2.4.3.1. IMPACT-programmet 
2.4.3.2. TEDIS -program m et 
2.4.4. Det internationale samarbejde 
2.4.4.1. Samarbejdet inden for Det Europæiske Økonomiske 
Samarbejdsområde (EØS) 
2.4.4.2. Samarbejdet med landene i Central- og Østeuropa 
2.4.4.3. Samarbejdet med SNG og Mongoliet 
2.4.4.4. Samarbejdet med udviklingslandene i Asien, Latinamerika og 
i Middelhavsområdet 
2 4/5. Samarbejdet med Kina 
2.4.4.6. Fremme af Fællesskabets eksport til Japan 
2.4.4.7. Konklusion 
2.4.5. Udviklingspolitik med AVS-landene 
10 
KAPITEL UI. KOOKDINERING MED SAMARBEJDSPARTNERNE 
1. Dialogen med de forskellige faglige miljøer 
2. Den sociale dialog 
3. Partnerskaber med medlemsstaterne 
4. Samarbejde med de øvrige institutioner 
KONKLUSION 
11 
INDLEDNING 
Af artikel 5 i Rådets afgørelse 93/379/EØF7 af 14. juni 1993 vedrørende det flerårige 
program 1993-1996 til fordel for de små og mellemstore virksomheder (SMV) fremgår 
det, at Kommissionen i løbet af første halvdel af 1995 vil fremlægge en rapport for 
Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, som omhandler 
"samordningen mellem de forskellige EF-programmer af oplagt interesse for små og 
mellemstore virksomheder og håndværksvirksomheder, der er udarbejdet inden for denne 
af gore Ise, og om de initiativer, der er taget i henhold til denne afgørelse". 
Siden da har Kommissionen den 25. maj 1994 vedtaget det integrerede program for SMV 
og håndværksfagene8, som Rådet støttede i sin resolution af 10. oktober 19949. 
Programmet har til formål at samle de forskellige initiativer - eksisterende og nye - i en 
overordnet ramme for at sikre deres sammenhæng og synlighed. Det taler for et styrket 
samarbejde mellem alle parter, som er involveret i udviklingen af SMV'0 - på 
fællesskabsplan samt på nationalt og regionalt plan - for at opnå en større grad af 
samordning i aktionerne. 
Det integrerede program indeholder to aktionstyper: samordnede aktioner og Unionens 
bidrag til udviklingen i SMV. 
De samordnede aktioner, som omtales i artikel 130, stk. 2, i unionstraktaten, har til formål 
at fremme den gensidige rådgivning og koordinering mellem medlemsstaterne i det 
omfang, det måtte være nødvendigt. 
En af de første samordnede aktioner med medlemsstaterne har til formål at forbedre og 
forenkle virksomhedsmiljøerne. Der er i december 1994 nedsat et udvalg til forbedring 
og forenkling af virksomhedsmiljøerne, som skal forsøge at definere de bedste måder, 
hvorpå man kan forenkle de formaliteter, som er pålagt virksomhederne og forbedre de 
lovgivningsmæssige rammer, inden for hvilke de opererer. Udvalget har undersøgt 
medlemslandenes og Unionens lovgivningsmæssige og administrative bestemmelser, som 
stiller hindringer i vejen ved stiftelse, under vækst og ved overdragelse af virksomheder. 
I den forbindelse blev der i juni 1995 arrangeret et forum i Paris, hvor lovgivningen og 
de formelle krav, som pålægges virksomhederne i forbindelse med deres stiftelse og i 
løbet af deres første leveår, blev undersøgt. 
Rådets afgorelse om et flerårigt fællesskabshandlingsprogram til styrkelse af de prioriterede 
områder og med henblik på at sikre kontinuiteten og konsolideringen af erhvervspolitikken for 
navnlig små og mellemstore virksomheder i Fællesskabet, EFT L 161 af 02.07.1993, s. 71. 
KOM(94) 207 af 03.06.1994. 
Rådets resolution af 10.10.1994, EFT C 294 af 22.10.1994, s. 6-8. 
Idet det forudsættes, at virksomhedspolitikken bruges af alle virksomheder uanset sektor eller 
selskabsform, det gælder således også andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og 
stiftelser. 
12 
De øvrige samordnede aktioner har til formål at forbedre og effektivisere de 
støtteforanstaltninger, som foretages til fordel for SMV og håndværksfagene. Til det 
formål har Kommissionen foreslået, at der bliver arrangeret et antal fora med forskellige 
temaer, som kan give medlemsstaterne og Kommissionen mulighed for at fremlægge og 
sammenligne de bedste måder, hvorpå man kan følge SMV på vej. Erfaringsudvekslingen 
mellem medlemsstaterne skal dreje sig om støtteforanstaltninger for SMV, som findes på 
alle niveauer. Størstedelen af støtteforanstaltningerne er ganske vist staternes og 
regionernes eget ansvar, men enkelte pilotaktioner er også blevet lanceret på 
fællesskabsplan, og en god udveksling af de bedste fremgangsmåder skulle kunne få en 
positiv virkning på igangsættelse af foranstaltninger på fællesskabsplan samt på nationalt 
og regionalt plan. I den forbindelse vil der blive arrangeret et andet forum om 
støtteforanstaltninger i forbindelse med stiftelsen af virksomheder og i løbet af de første 
år af deres levetid. For at fremme efterspørgselen efter information, uddannelse og 
rådgivning fra virksomhederne har Kommissionen ligeledes foreslået en samordnet aktion 
med SMV's formidlere med det mål for øje at gøre støtteordningerne for SMV mere 
synlige og at opfordre dem til i højere grad at gøre brug af disse ordninger. På grund af 
manglende ressourcer har Kommissionen måttet udsætte starten på det forberedende 
arbejde. 
Nærværende rapport tager på een gang hensyn til Rådets krav og de rammer, som 
Kommissionen opstiller i sit integrerede program for fællesskabsaktiviteterne til fordel for 
SMV. Den omhandler Unionens bidrag til udviklingen af SMV såvel gennem 
virksomhedspolitikken som gennem dens øvrige politikker. 
Rapporten har to hovedpunkter; på den ene side forbedring af virksomhedsmiljøerne 
(kapitel I) og på den anden side støtteprogrammerne og -foranstaltningerne til fordel for 
SMV (kapitel II). Kapitel III omhandler koordineringen med Kommissionens 
samarbejdspartnere, som er medlemsstaterne, de faglige organisationer og de øvrige 
europæiske institutioner, og de to første kapitler handler hovedsagelig om koordineringen 
mellem Kommissionens egne tjenestegrene. 
Rapporten om koordineringen mellem de forskellige fællesskabsaktiviteter har til formål 
at fremlægge og analysere den måde, hvorpå SMV-dimensionen er integreret i 
definitionen og iværksættelsen af fællesskabsaktiviteterne for bedre at kunne tage højde 
for SMV's særlige karakter og gøre det lettere for dem at deltage i programmerne. 
13 
KAPITEL L FORBEDRING AF SMV-MIUØET 
1 .FORBEDRING AF SMV-MIDØET UNDER VIRKSOMHEDSPOLITIKKEN 
l.l.DET ADMINISTRATIVE, JURIDISKE OG SKATTEMÆSSIGE MILJØ 
i.l.l.SAMARBEJDE PÅ TVÆRS AF TJENESTEGRENENE VEDRØRENDE LOVFORSLAG 
De af Kommissionens tjenestegrene, som har fået til opgave at tage sig af 
virksomhedspolitikken (GD XXIII), skal i deres samarbejde om fremsatte lovforslag sørge 
for, at Kommissionen tager tilstrækkeligt hensyn til betydningen for erhvervslivet og i 
særdeleshed SMV, der ofte vil blive forholdsvis overbebyrdet af lovgivningen hvis der 
ikke tages behørigt hensyn til deres størrelse og knappe ressourcer. Ikke blot 
omkostningerne ved overholdelse af loven og andre udgifter i forbindelse med selve 
lovforslaget skal tages i betragtning, men også de administrative procedurer og krav, som 
er en direkte konsekvens af lovforslaget. GD XXIII skal vurdere selve lovforslaget og 
sikre, at SMV's organisationer er blevet hørt. Herudover skal GD XXIII, hvis der stilles 
krav om udarbejdelse af en rapport om lovforslagets betydning for erhvervslivet, 
godkende denne rapport. 
Selv om antallet af lovforslag fra andre generaldirektorater faldt i 1994, hvilket delvist 
kan begrundes med, at det indre markeds lovgivningsprogram næsten er færdigt, var der 
et antal sager, hvor GD XXIII var særligt involveret, både i samarbejdet mellem 
tjenestegrenene og i sager, hvor de skulle se til, at rapporterne om lovgivningens 
betydning for erhvervslivet blev udfærdiget korrekt. 
På miljølovgivningsområdet, som for eksempel i forbindelse med lovgivningen om 
miljøstyring og miljørevision (EMAS)" og en EF-ordning for tildeling af et miljømærke12, 
har GD XXIII i tæt samarbejde med GD XI haft mulighed for at sikre, at SMV's særlige 
interesser blev taget i betragtning. Begge disse projekter er frivillige, men presset til at 
deltage kan i praksis være uhyre stærkt, fordi virksomhederne stræber efter at fastholde 
og forbedre deres konkurrenceposition, eller fordi underleverandører mener, at de er nødt 
til at have en sådan miljømæssig troværdighed for at vinde kontrakter. I det store og hele 
mangler SMV de menneskelige og økonomiske ressourcer til at tage aktivt del i disse 
projekter, og det gør ikke situationen bedre, at der hidtil ikke er blevet indført nogen 
europæiske standardbestemmelser, som har gjort det lettere for SMV at følge trop. Sådan 
noget som miljømæssige kriterier, der skal opfyldes for at kunne gøre sig fortjent til et 
miljømærke, skal opstilles således, at SMV har en rimelig chance for at være med, og det 
gælder specielt med hensyn til prøvnings- og certificeringskrav. GD XXIII er opmærksom 
på, at der er behov for positive særforanstaltninger for at lette SMV's adgang til 
miljøstyring og miljørevision, og har derfor planer om i 1995 at lancere et nyt 
EUROMANAGEMENT-projekt specielt formuleret til at hjælpe SMV på dette område. 
Rådets forordning nr. 1836/93 af 29.06.1993, EFT L 168 af 10.07.1993. 
Rådets forordning nr. 880/92 af 23.03.1992, EFT L 99 af 11.04.1992, s. 1-7. 
14 
l.l.2.VURDERING AF LOVFORSLAGENES BETYDNING FOR SMV 
For hvert lovforslag - omkring 15 i 1994 - som skønnes at kunne få en indflydelse på 
virksomhederne med hensyn til ekstra omkostninger eller administration, skal der 
udfærdiges en rapport om lovforslagets betydning for erhvervslivet. Kvaliteten af disse, 
rapporter, som udarbejdes af generaldirektoraterne, er efterhånden blevet bedre, selv om 
der stadig er plads til yderligere forbedring. I 1994 blev der fremsat en lang række 
lovforslag på forskellige områder, hvor det var sandsynligt, at de kunne få betydning for 
erhvervslivet og især SMV, og for hvilke der blev stillet krav om udarbejdelse af 
rapporter om lovforslagenes betydning for erhvervslivet. For flere af disse lovforslag, som 
skulle have været vedtaget af Kommissionen i 1994, blev der udarbejdet rapporter, men 
de blev herefter forsinket til 1995. 
Den rapport om lovforslagets betydning for erhvervslivet, som blev udarbejdet til 
Kommissionens forslag om grænseoverskridende kreditoverførsler13 (se punkt 1.2.1.2.1.), 
er et godt eksempel på en omfattende rapport og viser, hvor vidtgående Kommissionens 
rådførelsesprocedurer er. Rapportens konklusion er, at balancen mellem om forslaget skal 
gennemføres eller ej er "overmåde positiv på udbyttesiden". SMV-organisationerne blev 
specielt bedt om at give deres vurdering, og de gik stærkt ind for principperne i forslaget, 
men ville have foretrukket muligheden for selvregulering, forudsat at virkningerne kunne 
måles på kort sigt. SMV ville også have foretrukket, at værdiloftet for de betalinger, der 
er omfattet af forslaget, blev fjernet, selv om Kommissionen mente, at det fastsatte 
niveau, grænsen på 10 000 ECU, gav SMV en rimelig dækning, uden at have nogen 
nævneværdig sikkerhedsmæssig indflydelse i banksektoren. 
Kommissionens forslag til en Rådets forordning om EF-mønstreu er et godt eksempel på, 
at rapporten om lovforslagets betydning for erhvervslivet kaster lys over de ofte 
modstridende interesser i de forskellige erhvervssektorer. På den ene side behøver 
virksomhederne kun at skaffe én fællesskabsregistreringsattest for hvert mønster, men på 
den anden side blev det nævnt af en række organisationer, som repræsenterede 
producenterne af reservedele til biler, at kriteriet for individualitet og nyhedsværdi kunne 
medføre en lavere beskyttelsestærskel, end det havde været hensigten. Kommissionen 
følte, at den i sit endelige lovforslag havde fundet en rimelig balance mellem behovet for 
at beskytte bilfabrikanterne og at give de uafhængige fabrikanter af autoreservedele 
konkurrencedygtig adgang til markedet. Resultatet af alle forhandlingerne var, at 
Kommissionen besluttede at indføre en "reparationsklausul", som ville give tredjemand 
ret til, tre år efter en bil er markedsført, at fremstille de reservedele, som skulle bruges 
for at bevare den beskadigede bils oprindelige form. Denne rapport om lovforslagets 
betydning for erhvervslivet fremlægger de emner, som Kommissionen og følgelig Rådet 
og Parlamentet ville have mulighed for at diskutere i lyset af den betydning, som 
lovforslaget vurderedes at ville få. 
KOM(94) 436, endelig udgave af 18.11.1994. 
KOM(93) 342, endelig udgave af 03.12.1993. 
15 
Kommissionens forslag til Rådets direktiv om emballage og emballageaffald gav, da det 
første gang blev fremlagt af Kommissionen i juli 199215, anledning til en rapport om 
lovforslagets betydning for erhvervslivet, som ikke bare afslørede de vanskeligheder, som 
nogle industrisektorer har med at nå de fastsatte genbrugsmål, men også de særlige 
problemer for SMV i detailsektoren. Rådet er netop nået til enighed om et forslag, som 
modificerer målniveauerne i betydelig grad, hvilket er et udtryk for den store bekymring 
i mange industrisektorer. Medlemsstaterne opfordres til at overveje, hvilke problemer 
SMV ville have med at overholde direktivet, herunder behovet for detaljeret information. 
Andre eksempler på lovforslag, hvor der er blevet udarbejdet rapporter om lovforslagenes 
betydning for erhvervslivet, omfatter: 
ændringsforslag til direktiv 89/655/EØF om minimumsforskrifter for sikkerhed 
og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under 
arbejdet16, som omhandler de risici, der er uadskilleligt forbundet med brugen af 
visse typer arbejdsudstyr. Rapporten behandlede emner som principperne for 
intern inspektion af arbejdsudstyr og kravet til medlemsstaterne om at gøre 
gennemførelsen lettere for virksomhederne, især SMV. 
forslag til Rådets direktiv om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe og 
dybfrysere17. Rapporten beskæftigede sig blandt andet med mange 
hvidevareforhandleres ønske om at kunne indgå frivillige aftaler, hvilket i sidste 
ende ikke blev accepteret. Man mente, at SMV's bekymringer med hensyn til 
nødvendigheden af nye udgifter til investering ville blive mindsket af en 
tilpasningsperiode på tre år. 
forslag til Rådets direktiv om statistisk registrering af gods- og passagertransport 
ad søvejen18. Rapporten om lovforslagets betydning for erhvervslivet viste, at 
man fra et tidligt tidspunkt havde rådført sig med erhvervslivet, herunder 
skibsejere og havnefogeder. SMV's interesser i sagen blev imødekommet ved at 
lade medlemsstaterne fritage visse operationer udført af små fartøjer eller kun at 
stille krav om summariske statistikker fra de mindste havne. 
forslag til Rådets direktiv om tovbaneanlæg til offentlig persontransport19. De 
fleste virksomheder, som berøres af dette forslag, er små firmaer, og rapporten 
om lovforslagets betydning for erhvervslivet refererer til et antal samtaler med 
faglige organisationer, som i det store og hele var tilfredse med forslaget. 
KOM(92) 278, endelig udgave af 15.07.1992. 
KOM(94) 56, endelig udgave af 14.03.1994. 
KOM(94) 521, endelig udgave af 07.12.1994. 
KOM(94) 275, endelig udgave af 04.07.1994. 
KOM(93) 646 af 31.01.1994. 
16 
1.1.3. RETNINGSLINJER FOR LOVGIVNINGSPOLITIKKEN 
Tjenestegrenene samarbejder i øjeblikket med henblik på at udarbejde nogle retningslinjer 
for Fællesskabets lovgivningsproces og undersøger mulighederne for at forbedre systemet 
for udarbejdelse afrapporter om lovforslagenes betydning for erhvervslivet, blandt andet 
ved at indføre mere fyldestgørende vurderingsteknikker, som for eksempel 
costbenefitanalyser. Dette samarbejde mellem generaldirektoraterne har for nogle af 
emnernes vedkommende fundet sted lige fra projekterne var i idéfasen. 
1.1.4. HENSTILLING OM BESKATNING AF SMV 
To dokumenter, som blev til gennem et tæt samarbejde mellem tjenestegrenene for 
skattepolitik og for virksomhedspolitik, har til formål at forbedre det skattemæssige miljø, 
i SMV i særdeleshed. I sin meddelelse om forbedringen af skatteforholdene for små og 
mellemstore virksomheder20 fremhæver Kommissionen tre problemer for SMV: Deres 
manglende evne til at tiltrække tilstrækkelige økonomiske ressourcer, deres manglende 
evne til at klare den komplekse administrationsbyrde og endelig ejerskifteproblemet. 
Henstillingen om beskatning af SMV21 har til formål på den ene side at sikre en mere 
retfærdig behandling af hensat og geninvesteret overskud mellem 
enkeltmandsvirksomheder eller personselskaber og kapitalvirksomheder og på den anden 
side at fjerne de skattemæssige hindringer, som er uløseligt forbundet med at omdanne 
et personselskab eller en enkeltmandsvirksomhed til et kapitalselskab. 
1.1.5. HENSTILLING VEDRØRENDE OVERDRAGELSE AF SMV 
For at sikre virksomhedernes overlevelse og deres arbejdspladser vedtog Kommissionen 
den 7. december 1994 en henstilling vedrørende overdragelse af små og mellemstore 
virksomheder22. Denne henstilling, som er udarbejdet i samarbejde med tjenestegrenene 
for skattemæssige anliggender og selskabsret, er resultatet af en lang række samtaler med 
virksomhederne og medlemsstaterne om Kommissionens hensigter, som kan læses i 
dennes meddelelse om overdragelse af virksomheder. Aktioner til gavn for SMV23. 
Kommissionen anbefaler medlemsstaterne at tilskynde til bevidstgørelse og information 
af virksomhedslederne, at tilbyde dem et for virksomhedsoverdragelsen gunstigt 
økonomisk klima samt de nødvendige juridiske midler til effektivt at kunne forberede 
denne operation, at lette overdragelsen til tredjemand og endelig at mindske arve- og 
gaveafgifterne. 
KOM(94) 206, endelig udgave af 25.05.1994. 
C(94) 1305, endelig udgave af 25.05.1994, udsendt i EFT L 177 af 09.07.1994: ' 
C(94) 3312 af 07.12.1994, hvoraf de dispositive bestemmelser er udsendt i EFT L 385 af 
31.12.1994, s. 14, og begrundelsen i EFT C 400 af 3 1.12.1994, s. 1. 
C(94) 1491 af 29.06.1994, udsendt i EFT C 204 af 23.07.1994. 
17 
1.2. DET ØKONOMISKE KLIMA 
1.2.1. PARTNERSKABER MELLEM BANKER OG SMV 
På initiativ af kommissæren for virksomhedspolitik blev der i 1993 arrangeret en 
rundbordskonference af topfolk fra banksektoren. Deltagerne var højtstående 
repræsentanter fra de finansielle institutioner og SMV-organisationer, og de fik til opgave 
at fremsætte nogle anbefalinger, som kunne gøre samarbejdet mellem finansverdenen og 
SMV mere effektivt. Disse anbefalinger er at læse i den endelige rapport, som 
rundbordskonferencen afleverede til Kommissionen den 19. maj 1994, og er blevet sendt 
til de finansielle institutioner, SMV, medlemsstaterne og Den Europæiske Union. 
Rundbordskonferencen anbefalede Unionen at sørge for, at de finansielle instrumenter, 
såsom Den Europæiske Investeringsbanks og Den Europæiske Investeringsfonds 
aktiviteter blev bedre udnyttet - til fordel for SMV. Den anbefaler også, at man 
undersøger mulighederne for at anvende certificeringsværktøjer vedrørende 
virksomhedernes ledelseskvalitet. Kommissionen vedtog den 28. oktober 1994 en 
meddelelse24, hvori den fremkommer med sine kommentarer til den endelige 
rundbordsrapport. 
1.2.2. HENSTILLING OM BETALINGSFRISTER I HANDELSFORHOLD 
Efter at Kommissionen havde rådført sig grundigt med de involverede parter, de på 
området kompetente tjenestegrene og udvalg bestående af medlemsstater, som 
regelmæssigt blev konsulteret af disse tjenestegrene, vedtog Kommissionen den 12. maj 
1995 en henstilling om betalingsfrister i handelsforhold25. Denne henstilling skal bekæmpe 
overskridelser af betalingsfrister ved at skabe nogle juridiske rammer, som virker 
tilstrækkelig afskrækkende på de dårlige betalere og sikrer fastholdelsen af nogle rimelige 
betalingsfrister i handler, hvor balancen i kontraktforhold mellem samarbejdspartnere er 
forskudt (specielt i offentlige kontrakter). 
Kommissionen har i den forbindelse arbejdet med tanken om at fremme udviklingen af 
edb-programmer til integreret styring af cashflow i en virksomhed. Målet for dette projekt 
er at gøre virksomhedslederne interesserede i at føre bedre kontrol med virksomhedens 
cashflow og at få softwareproducenterne til at tilbyde brugbare produkter, som integrerer 
regnskab, finansanalyse og ledelsesstyring. 
KOM(94) 435, endelig udgave af 28.10.94. 
KOM(94) 3283 af 30.11.1994, hvoraf de dispositive bestemmelser er udsendt i EFT L 127 af 
10.06.1995, s. 19, og begrundelsen i EFT C 144 af 10.06.1995. s. 3. 
18 
1.2.3. GENSIDIG SIKKERHEDSSTILLELSE 
I overensstemmelse med hensigtserklæringen i meddelelsen om de gensidige garantifondes 
rolle i finansieringen af SMV26 vil Kommissionen gerne fremme udviklingen og 
udbredelsen af gensidige garantifonde i Den Europæiske Union. Rent konkret samarbejder 
den med Association Européenne du Cautionnement Mutuel - den europæiske forening 
for gensidig sikkerhedsstillelse (AECM), som hovedsagelig opererer på områder som 
opfølgning på samarbejdsprojektet med Portugal, som fik sin første gensidige garantifond 
i 1994 (dette projekt vil senere modtage støtte fra strukturfondene), forbedring af 
risikovægtningen og vurdering af den af de gensidige garantifonde tilbudte 
sikkerhedsstillelse over for den europæiske bankret samt afholdelse af seminarer til 
udbredelse af kendskabet til gensidig sikkerhedsstillelse. Endelig har AECM været aktiv 
i opstarten af EIF, som sandsynligvis vil modtage flere projekter i forbindelse med kravet 
om yderligere sikkerhed for de nationale systemer for gensidig sikkerhedsstillelse. Der bør 
her erindres om, at Det Økonomiske og Sociale Udvalg i sin udtalelse af 29. april 199227 
støtter Kommissionens indsats for at give nyt liv til den gensidige sikkerhedsstillelse. Det 
anbefaler Kommissionen at fremlægge sine overvejelser og forslag til 
finansieringsprojekter for SMV. 
1.2.4. DET EUROPÆISKE KAPITALMARKED 
Kommissionen støttede i forbindelse med sin virksomhedspolitik og 
beskæftigelsesfremmende aktiviteter en forundersøgelse om oprettelse af et europæisk 
kapitalmarked, som var bedre gearet til vækstvirksomhedernes behov. Dette førte til 
dannelsen af EASD (European Association of Securities Dealers), den europæiske 
forening af fondsbørsmæglere, som sammen med andre medlemmer af den finansielle 
verden forbereder en snarlig start af fondsbørsen EASDAQ (European Association of 
Securities Dealers Automated Quotation), den europæiske forening for fondsbørsmægleres 
automatiske notering. 
1.2.5. ANDRE iNrnATrvER AF BETYDNING FOR DET ØKONOMISKE KLIMA I SMV 
Af andre initiativer til forbedring af det økonomiske klima i SMV kan nævnes 
direktivforslaget vedrørende grænseoverskridende kreditoverførsler (se punkt 1.2.1.2.1.) 
og anvendelse af det tredje direktiv vedrørende koordinering af forsikringer (se punkt 
1.2.1.2.2.) 
1.2.6. NYE FINANSIELLE INSTRUMENTER FOR SMV 
Som et resultat af Det Europæiske Råds møder i Edinburgh og København er der blevet 
indført nogle nye finansielle instrumenter; på den ene side rentegodtgjorte lån til 
jobskabende SMV og på den anden Den Europæiske Investeringsfond (se punkt II.2.1.1). 
SEK(91) 1550 af 05.09.1991. 
Udtalelse af 29.04.1992 om gensidige garantifondes rolle i finansieringen af SMV, talsmand: 
Muller, udsendt i EFT C 169 af 06.07.1992, s. 7. 
19 
2. FORBEDRING AF MILJØET FOR SMV UNDER UNIONENS ANDRE POLITIKKER 
2.1. PROGRAMMET FOR DET INDRE MARKED 
Som helhed betragtet må man anse det indre marked for at være et 
"bemyndigelsesprogram", som åbner nye handelsmæssige muligheder for virksomheder, 
hvis marked tidligere har været begrænset til ét enkelt medlemsland Det indre marked 
giver dem således nye muligheder for vækst. Generelt regner man med, at det indre 
marked giver forholdsmæssigt større fordele til SMV end til de større virksomheder, 
specielt i de sektorer, hvor der i høj grad var ikke-toldmæssige barrierer på deres 
afsætningsmarkeder, og i de områder, hvor markederne er blevet kunstigt delt af 
handelsbarrierer. SMV vil også drage fordel af det indre marked i deres egenskab af 
aftagere af input gennem adgang til et større antal konkurrerende leverandører. Men det 
ville være forkert at opfatte det indre marked som et initiativ, som alene vil kunne løse 
alle EU-virksomhedernes problemer. I praksis vil det største udbytte af det indre marked 
kunne måles i ca. 40 fremstillingsindustrier (som leverer 50% af det industrielle output) 
og et lille antal vigtige servicesektorer. Herudover skal foranstaltningerne til fuldførelse 
af det indre marked suppleres med relevante foranstaltninger og politikker på nationalt 
og fællesskabsplan, specielt hvad angår gennemførelse og håndhævelse, og i brugen af 
konkurrence- og industripolitik. 
2.1.1. BETYDNING FOR DET JURIDISKE MILJØ I SMV 
2.1.1.1. Analyseresultater 
På baggrund af svarene til et spørgeskema, som blev udsendt i 1993 af det europæiske 
observatorium for SMV28 til et udvalg af SMV-eksperter i alle EU-medlemsstater, kan det 
konkluderes, at det indre marked synes at have en positiv effekt på SMV's 
virksomhedsmiljøer. Man anser det for gunstigt for den generelle efterspørgsel, ressource-
og erhvervsudviklingen og for reduktionen af de gennemsnitlige produktionsomkostninger 
som et resultat af markedsudvidelsen - specielt i medlemsstater med en mindre mængde 
SMV. På den anden side anses det indre marked også for at føre til hårdere konkurrence 
og for sætte større fokus på omkostninger og pris som konkurrenceparametre. Alt i alt kan 
fuldførelsen af det indre marked give anledning til en del omstruktureringer på kort sigt, 
mens de positive virkninger først vil vise sig på mellemlang eller lang sigt. 
Selv om det indre marked ovenfor beskrives i temmelig abstrakte vendinger, kan 
fordelene for den enkelte virksomhed antage en meget konkret form. En undersøgelse, 
som blev foretaget sidst i 1993 / begyndelsen af 1994, viser, hvordan de generelle fordele 
ved integrationen i det indre marked kan føre til direkte omkostningsreduktioner for små 
og mellemstore virksomheder. 
Det europæiske observatorium for SMV, anden årsrapport af 31. marts 1994, punkt 4-6. 
20 
For at få et indtryk af det indre markeds betydning helt nede fra græsrodsniveau lancerede 
Kommissionen på EU-plan en undersøgelse af erhvervslivets erfaringer med det indre 
marked, som dækker 1993 og I99429. Til dato har 240 virksomheder meldt tilbage 
Undersøgelsen giver el nyttigt billede af, hvordan virkeligheden ser ud for erhvervslivet, 
selv om det gives af virksomheder, som måske i forvejen er meget "europæiserede". Den 
fokuserer på, at SMV måske er mere sårbare over for handelshindringer, al den stund de 
ikke har de nødvendige ressourcer til at klare dem. Men resultaterne, som følger nedenfor, 
viser, at både SMV og større virksomheder har meget at vinde fra de muligheder, som 
det indre marked tilbyder. 
Resultater af undersøgelsen af de enkelte virksomheders erfaringer: 
1 Leverancer mellem lande. At transportere ting fra et sted til et andet er blevet 
betydeligt lettere med det indre marked; næsten alle var enige om, at handler 
inden for EU nu er blevet både hurtigere og billigere. Med fjernelsen af al 
grænsekontrol blev forsinkelserne ved grænserne væsentligt reduceret, og 
virksomhederne er ikke længere begrænset af toldmyndighedernes åbningstider. 
Returnering af defekte produkter er også blevet meget lettere. Det var imidlertid 
interessant, at nogle virksomheder i både Grækenland og Det Forenede 
Kongerige ikke havde mærket disse forbedringer, da de først og fremmest 
eksporterede ad luftvejen. Konkurrencen i transportsektoren synes at have givet 
bonus specielt ved at have presset priserne ned (nogle firmaer opgiver 
prisnedsættelser på op til 50%), men i de medlemsstater, hvor 
transportomkostningerne allerede var en del lavere end EU-gennemsnittet, er EU-
fragtmænd stadig dyrere end de lokale. Det nye tolddeklarationssystem har sparet 
tid og penge for mange, selv om nogle firmaer fra lande, hvor informationen 
ikke blev samlet ved hjælp af en fast procedure, har fået nogle mindre, nye 
udgifter. 
2 Adsang til billigere og bedre input: På det økonomiske område har mange 
virksomheder hilst den større fleksibilitet på forsikringsmarkedet velkommen; for 
eksempel kan det bedre betale sig for britiske virksomheder at købe franske 
forsikringer. Men mange beklager, at det indre marked for forsikringer endnu 
ikke er gennemført. Mange virksomheder var glade for den forbedrede adgang 
til kapitalmarkederne, og mange benyttede sig af adgangen til fremmed kapital. 
Nogle virksomheder havde centraliserede cashflowaktiviteter i 
produktionslandene for at undgå udgifter i forbindelse med kurssvingninger. Det 
lader til, at liberaliseringen i banksektoren i mange tilfælde endnu ikke er 
mærkbar. Nogle virksomheder melder om reducerede transaktionsomkostninger, 
hvor andre ikke har noteret nogen ændringer, selv om de, som nævner dem, 
anser deres kredittransaktionsomkostninger for faldende. Men den mest 
almindelige indsigelse imod den økonomiske del af det indre marked drejede sig 
ikke om det eksisterende systems utilstrækkelighed, men om den manglende 
opfyldelse af ét væsentligt behov: Den Økonomiske og Monetære Union. 
IP(94) 228 af 17.03.1994, "Virksomhederne begynder at mærke forskellen - en kortfattet rapport 
om betydningen af det indre marked for erhvervslivet". Resultaterne af denne undersøgelse vil 
blive offentliggjort i 1995. 
21 
'leknisk harmoniserins For mange havde fremskridtet i den tekniske 
harmonisering gjort det betydeligt lettere af eksportere, og mange havde sparet 
penge på prøvnings- og certificeringsområdet - en belgisk virksomhed opgjorde 
sin besparelse til mere end 50%. Flere virksomheder havde indført brugen af EN 
29000-standarden med betydelige økonomiske og andre fordele - den var særlig 
nyttig til at skabe et fælles sammenligningsgrundlag for virksomheder, som 
ønskede at udvikle nye kontakter. Enkelte virksomheder oplyste, at det, at de var 
nødt til at gå over til europæiske standarder, forsinkede den forventede nedgang 
i produktionsomkostningerne, men det er selvfølgelig kun et midlertidigt 
fænomen. I nogle områder var der stadig problemer med ikke-harmoniserede 
nationale krav, og man så her overgangen til de europæiske standarder som en 
mulig løsning. Og lidt foruroligende var der noget blandede følelser med hensyn 
til den gensidige anerkendelse; der var lige så mange virksomheder, der synes, 
at det ikke havde virket, som der var virksomheder, der havde haft fordel af det. 
Resultaterne af pilotprojektet EUROMANAGEMENT (se punkt II. 1.3.2.) på dette 
område viste, at SMV havde en endnu mere negativ holdning til standarder og 
proceduren for standardisering. Dette var kombineret med manglende information 
om de grundlæggende mekanismer i det indre marked og den fordel, man kunne 
drage af harmoniserede standarder. 
Offentlige kontrakter. Der meldes også om stor succes med hensyn til at komme 
ind på udenlandske markeder for offentlige kontrakter og et godt udbytte af EU's 
information om tilbudsmuligheder. Der var stadig problemer, for eksempel hvad 
angår: information om kontraktmuligheder, kontrakttildeling og stramme 
svarfrister. Men flere virksomheder minimerer disse problemer ved at udvikle 
lokale partnerskabsordninger og andre forbindelser. Og som en virksomhed 
påpegede, bare det at have deltaget i et udbud i en anden medlemsstat giver én 
større Europa-perspektiv og erfaring. 
Handelsstratesi os reaktioner. Denne EU-dimension på eksportmarkedet har haft 
vidtrækkende betydning for handelsaktiviteterne. Stort set alle virksomheder 
erkender, at konkurrencen er blevet hårdere, og mange er følgelig blevet ansporet 
til at udvikle nye produkter og forbedre effektiviteten. En britisk virksomhed 
blev for eksempel tvunget til at udvikle mere avancerede og effektive versioner 
af sit produkt, hvilket resulterede i, at den genvandt en tabt handelsaftale. 
Konkurrencedygtig udvidelse af markeder til også at omfatte andre 
medlemsstater er almindelig og ses i mange udformninger; partnerskaber med 
virksomheder i andre EU-lande, licens- og forhandleraftaler med firmaer i andre 
lande og underleverandøraftaler er bare nogle af de måder, det kan gøres på. Der 
er et eksempel med et fransk og et italiensk firma, som oprettede et fælles 
datterselskab for at komme ind på et nyt marked; et andet eksempel fortæller om 
et belgisk firma, som brugte et partnerskab med en anden EU-virksomhed til at 
forøge sin eksportandel af omsætningen fra 0% til 60%. En anden virksomhed 
har forøget sin EU-handel fra stort set nul før 1992 til omkring halvdelen af sin 
samlede, nuværende eksport. Som en gennemgående tendens anførte mange 
firmaer, at den nye "eksportmentalitet" og knowhow, som opnås via det indre 
marked, giver dem en vision og styrke og vilje til at konkurrere på internationalt 
plan - nye muligheder fremmer forandringer i virksomhedskulturen, og det kan 
kun være til fordel for den europæiske økonomi. Måske er den vigtigste lære, 
man kan drage af denne undersøgelse, at det indre marked ikke er et 
universalmiddel, som kan løse alle de europæiske virksomheders problemer, men 
22 
at det snarere drejer sig om at udnytte nogle muligheder. Som en fransk 
forretningsmand udtrykte det: "Det indre marked kan ikke i sig selv få 
virksomhederne til at investere og udvide, hvis beslutsomheden ikke er der. Det 
giver dem et miljø, hvor dynamiske, progressive og konkurrencedygtige 
foretagender kan yde deres bedste og høste fuldt udbytte af deres indsats". 
2.1.1.2. Regnsskabsregler 
Direktiverne 78/660/EØF (årsregnskaber)30, 83/349/EØF (konsoliderede regnskaber31 og 
84/253/EØF (revisorer)32 giver medlemsstaterne mulighed for at fritage de små og 
mellemstore virksomheder, som ikke overskrider nogle nærmere bestemte grænser, for 
nogen af deres forpligtelser. Artikel 53, stk. 2, i direktiv 78/660/EØF foreskriver, at disse 
grænser skal revideres hvert femte år i forhold til den økonomiske og monetære udvikling 
i Unionen. 
Den seneste af disse revisioner fandt sted i marts 1994. Rådets direktiv 94/8/EF af 21. 
marts 199433 hævede de tidligere grænser med 25% og gav således medlemsstaterne 
mulighed for at tillade et større antal virksomheder at få fordel af ovennævnte fritagelser. 
2.1.1.3. Beskyttelse af den intellektuelle og industrielle ophavsret 
Kommissionen har planer om i 1995 at udarbejde en grønbog, som skal behandle 
nødvendigheden af en harmonisering af lovgivningen vedrørende brugsmønstre -
Intellectual Property Rights (IPR), som repræsenterer den ejendomsret, en original ide 
afføder (på engelsk "are the ownership vesting in the generation of an original idea"). 
Brugsmønstrene er en særlig form for beskyttelse af nyskabelser, som på grund af deres 
specielle egenskaber er af udpræget interesse for SMV. Det er en beskyttelsesmodel, som 
er fleksibel, billig og specielt tilpasset til de SMV, som er aktive inden for de sektorer, 
hvor man beskæftiger sig meget med nyskabelser. Kommissionen har ligeledes foreslået 
en forordning om EF-mønstre34, som er af stor potentiel interesse for SMV (se I.I.I.2). 
EFT I. 222 af 14.08.1978, s. 11. 
EFT L 193 af 18.07.1983, s. 1. 
EFT L 126 af 12.05.1984, s. 20. 
EFT L 82 af 25.03.1994, s. 33. 
KOM(93) 342 af 03.12.1993. 
23 
2.1.2. BETYDNINGEN FOR DET ØKONOMISKE KLIMA I SMV 
2.1.2.1. Grænseoverskridende kreditoverførsler 
En tilbundsgående undersøgelse af et forslag til et fællesskabsdirektiv inden for rammerne 
af Kommissionens strategiske program for det indre marked giver et godt overblik over, 
hvordan SMV kan drage fordel af Fællesskabets lovgivning, og i hvor høj grad SMV's 
interesser bliver taget i betragtning, når der lovgives på området. Forsøgene på at få 
nedsat provisionen på betalinger over grænserne og omfanget af dobbeltopkrævninger 
gennem frivillige regler for god praksis, gav ingen succes. Kommissionen fremlagde 
derfor et forslag til et kommissionsdirektiv, som skulle løse dette problem35. Rapporten 
om forslagets betydning for erhvervslivet, som blev udarbejdet for dette forslag, er en del 
af det dokument, som blev vedtaget af Kommissionen36. Den angiver indgrebets 
forventede fordele og ulemper, specielt for SMV og beskriver de rådførselsprocedurer og 
den analyse, som har fået Kommissionen til at fremsætte sit forslag. 
2.1.2.2. Fo i-sikrings branchen 
Den 1. juli 1994 trådte det tredje direktiv for koordinering af forsikringer i kraft, og det 
indre marked er således fuldført i denne finansielle branche37. Betingelserne for at kunne 
få adgang til og virke på forsikringsmarkederne er blevet forenklet ved indførelsen af det 
"europæiske pas". Dette gør det meget lettere og billigere at komme ind på de nationale 
forsikringsmarkeder. Man skal også regne med en stigende konkurrence mellem 
forsikringsselskaberne og en større grad af innovation i forsikringsprodukterne. 
Dette skulle gøre det muligt for SMV at få adgang til forsikringsprodukter, som findes 
inden for Unionen og således skaffe sig den forsikringsdækning, som de mener er den 
mest relevante for netop deres behov og samtidig finde den bedste pris. Det gunstige 
klima, som ophævelse af landegrænserne i forsikringsbranchen har ført med sig, fremmer 
udvikling af specielt tilpassede forsikringsprodukter, som ofte kan være interessante for 
SMV (bioteknologibranchen, computerbranchen, elektronikbranchen og så videre). 
Forsikringsselskaberne er faktisk opmærksomme på SMV's betydning for 
medlemsstaternes økonomiske og industrielle struktur, og de udvikler til stadighed flere 
og flere forsikringsprodukter, som er tilpasset SMV's helt specielle behov, både hvad 
angår forsikring af selve virksomheden, og hvad angår forsorg og supplerende 
socialforsikringer. 
KOM(94) 436, endelig udgave af 18.11.1994. 
KOM(94) 436, endelig udgave af 18.11.1994. 
Livsforsikring EFT L 360 af 09.12.1992 og skadesforsikring EFT L 228 af 11.08.1992. 
24 
2.1.2.3. Fondsbørser 
Ht aktionsområde for Kommissionens tjenestegrene vedrørende fondsbørser har særlig 
relation til SMV. Punkt 5 i artikel I, stk. 1, i direktiv 94/18/EF ("EUROLlST-dneklivet"), 
som blev vedtaget den 30. maj 199438, tillader under særlige omstændigheder 
virksomheder i regulerede juniormarkeder at blive officielt noteret uden at offentliggøre 
nye noteringsspecifikationer. Dermed har man forenklet de tidligere regler, hvilket vil 
gøre det muligt for de berørte SMV-virksomheder at spare penge. 
2.2. KONKURRENCEPOLITIK 
2.2.1. BETYDNING FOR DET JURIDISKE MILJØ: KONKURRENCEREGLER FOR VIRKSOMHEDERNE 
Ved anvendelse af artikel 85 i traktaten på aftaler mellem virksomheder har SMV først 
og fremmest fordel af Kommissionens meddelelse vedrørende aftaler af ringe betydning39. 
Samtidig med at den har styrket den juridiske sikkerhed, har denne meddelelse bidraget 
til at frigøre SMV for unødige administrative forpligtelser og derved lettet samarbejdet 
mellem SMV. Det er blevet tilladt at lave samarbejdsaftaler, som normalt er ulovlige i 
henhold til traktatens artikel 85, stk. 1 - og de skal ikke anmeldes, hvis de involverede 
virksomheder har en markedsandel på mindre end 5%, og hvis deres samlede omsætning 
for et regnskabsår ikke overstiger 200 mio. ECU. Denne grænse blev i 1994 hævet til 300 
mio. ECU40. 
Derudover hedder det i Kommissionens meddelelse vedrørende aftaler, vedtagelser og 
samordnet praksis, som indgår i samarbejdet mellem virksomheder4.1, at aftaler, som alene 
vedrører udveksling af meninger og erfaringer og fælles udarbejdelse af undersøgelser, 
statistikker og beregningsskemaer ikke lægger hindringer i vejen for konkurrencen. I 
øvrigt gør Kommissionen i sin meddelelse om bedømmelse af underleveranceaftaler4! 
opmærksom på, at enkelte restriktioner vedrørende opfyldelsen af kontrakter med 
underleverandører ikke er omfattet af artikel 85. 
Det er klart, at ovennævnte bestemmelser går i retning af en åbning af 
udviklingsmulighederne for de små og mellemstore virksomheder. 
I øvrigt har Rådet i sin resolution af 10. oktober 199443 opfordret Kommissionen til at 
undersøge SMV's samarbejdsmuligheder (for eksempel samarbejde i købernet og fælles 
salg) set i lyset af EU's konkurrencelovgivning. 
EFT L 135 af 31.05.1994, s. 1. 
EFT C 231 af 12.09.1986, s. 2. 
EFT C 368 af 23.12.1994, s. 20. 
EFT C 75 af 29.07.1968, s. 3. 
EFT C 1 af 03.01.1979, s. 2. 
EFT C 294 af 22.10.1994, s. 7. 
25 
Med hensyn til konkurrencereglerne for særlige brancher, som f.eks. salg og service af 
motorkøretøjer, er der ved ændring af Kommissionens forordning nr. 123/8544 blevet 
indført en række bestemmelser, hvorved forhandlerne, der for størstedelens vedkommende 
er SMV, bliver mindre afhængige i deres kommercielle forhold til fabrikanterne. 
Ændringen har også gjort det muligt at skabe en ny ligevægt mellem fabrikanter og 
distributører af reservedele på den ene side og bilfabrikanter på den anden side. 
Fntagelsesreglerne på områderne forskning og udvikling4S. specialisering46, licenser og 
patenter47 og knowhow48 blev i 1992 ændret af Kommissionen49, således at de blandt 
andet blev lettere at bruge, specielt i forbindelse med teknologioverførsel og FTU-
projekter, og der blev indført nogle tærskler, som skulle tage hensyn til, at de aftaler, som 
indgås mellem virksomheder med små markedsandele, har mindre 
konkurrencebegrænsende virkninger, hvilket skulle være en fordel for SMV. Herudover 
fremsatte Kommissionen den 30. juni 1994 et forslag til forordning, som skulle lette 
indgåelse af visse kategorier af teknologioverførselsaftaler, idet den opfordrede de 
interesserede kredse til at fremsætte deres bemærkninger50. 
Rådets forordning nr. 4064/8951, som indeholder nogle grænser for, i hvor stor 
udstrækning der må dannes fusioner inden for EU, dækker ikke SMV. Endelig beskytter 
artikel 86 SMV mod større konkurrenters misbrug afmagtpositioner. 
2.2.2. BETYDNING FOR DET ØKONOMISKE KLIMA: STATSSTØTTE 
Kommissionens traditionelt velvillige indstilling til statsstøtte til SMV udmøntede sig i 
1992 i vedtagelsen af særlige rammebestemmelser52, som skal tages op til fornyet 
vurdering i 1995. Disse rammebestemmelser skal give medlemsstaterne mulighed for, op 
til en vis grænse, at yde hjælp til SMV's investeringer (det vil sige virksomheder med 
færre end 250 ansatte og med en omsætning, der er mindre end 20 mio. ECU, og som 
ikke ejes af en større virksomhed med 25% eller derover) og til at anspore dem til at 
dygtiggøre sig gennem rådgivning og uddannelse. For i SMV's interesse at forenkle de 
administrative procedurer indfører rammebestemmelserne for første gang en "de minimis"-
regel, som fritager medlemsstaterne for at anmelde meget små støttebeløb, som de mener 
er uden væsentlig betydning for samhandelen mellem medlemsstaterne og for 
konkurrencen. Samtidig offentliggjorde Kommissionen en meddelelse53, som udvider 
anvendelsesområdet for hastegodkendelsesproceduren for støtteordninger af begrænset 
omfang til at omfatte alle SMV (med undtagelse af særlige brancher), sådan som de er 
defineret i bestemmelserne. 
EFT L 15 af 18.01.1985, s. 16, ændret ved C(95) 1447 vedtaget af Kommissionen den 
21.06. 1995. 
EFT L 53 af 22.02.1985, s. 5. 
EFT L 53 af 22.02.1985, s. 1. 
EFT L 219 af 16.08.1984, s. 15, ændret ved EFT L 280 af 22.10.1985, s. 32. 
EFTL 61 af 04.03.1989, s. 1. 
EFT L 21 af 29.01 1993, s. 8. 
EFT C 178 af 30.06.1994, s. 3. 
EFT L 395 af 30.12.1989, ændret ved EFT L 257 af 21.09.1990. 
EFT C 213 af 19.08.1992, s. 2. 
EFT C 213 af 19.08.1992, s. 10. 
26 
Endelig tager Kommissionen generelt i sin kontrollaf statsstøtten hensyn til SMV's særlige 
situation. Denne hensyntagen giver sig udtryk i tilladelse af højere støttegrænser (generelt 
10 procentpoint over det normalt tilladte loft) eller lempeligere krav, når modtagerne er 
SMV. Denne indstilling blev for nylig bekræftet i de nye fællesskabsrammebestemmelser 
for statsstøtte til miljøbeskyttelse, som blev vedtaget i 1993S4, og i Fællesskabets 
rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte 
virksomheder, som blev vedtaget i 199455. 
2.3. ENERGIPOLITIK 
Målsætningerne for Unionens energipolitik har direkte indflydelse på SMV's udvikling 
og drift, da de sigter mod at opfylde de individuelle og de industrielle brugeres behov 
billigst muligt på betingelser, der garanterer forsyningssikkerhed og beskyttelse af miljøet. 
Blandt disse tre målsætninger er det målsætningen om at forbedre økonomiens globale 
konkurrenceevne, der er mest direkte knyttet til SMV's udvikling. At der er energi til 
rådighed til de bedste priser og på de bedste betingelser er af afgørende betydning for 
styrkelse af økonomiens globale konkurrenceevne og SMV's i særdeleshed. Den anden 
målsætning, det vil sige forsyningssikkerheden, skulle ligeledes få stor indflydelse på 
SMV, for muligheden for fremover at sikre en fortsat opfyldelse af de væsentlige 
energibehov garanterer tendensen til faldende priser på de forskellige former for energi 
og servicekvaliteten over for brugerne. Den tredje målsætning omfatter udvikling af en 
varig, ikke inflationspræget vækst, som respekterer miljøet. At arbejde hen imod en 
holdbar udvikling kræver, at man søger afbalancerede løsninger, som tager 
costbenefitanalysen i betragtning for at undgå eventuelle forvridninger i udviklingen af 
EU-industriens konkurrenceevne over for udlandet, men også over for SMV. 
Gennemførelse af målsætningerne for energipolitikken skal ske inden for det indre 
marked, og dermed er gennemførelsen af det indre energimarked en ufravigelig betingelse. 
Markedernes stigende udveksling og internationalisering udsætter SMV for øget 
konkurrence. Inden for rammerne af denne øgede konkurrence spiller styring af 
produktionsomkostningerne naturligvis en væsentlig rolle for overlevelse på 
verdensmarkedet. 
Energiomkostningerne, som for visse virksomheder udgør en stor del af deres samlede 
omkostninger, skal ligeledes styres. Derfor er industrien opmærksom på processen for 
gennemførelse af det indre energimarked. For at beskytte hele industriens 
konkurrenceevne og dermed også SMV's er det vigtigt i en nær fremtid at garantere 
adgang til energi til konkurrencedygtige priser. Forbrugerne skal kunne vælge imellem 
de forskellige forsyningskilder og et større antal leverandører. 
EFT C 72 af 10.03.1994, s. 3. 
EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12. 
27 
I dag er udveksling over grænserne af energiprodukter og konkurrencen mellem 
producenterne ret begrænsede af tekniske, juridiske (nationale monopoler) og 
afgiftsmæssige årsager. 
På alle disse områder er der allerede gjort fremskridt de seneste år, i særdeleshed via 
standardiseringsarbejde og første fase af liberaliseringen af elektricitets- og 
gassektorerne56. Der er blevet fremsat andre forslag57 for at give forbrugerne adgang til 
et større udvalg af forsyningskilder og leverandører. 
I anden fase af liberaliseringen af elektricitets- og gassektorerne, som Kommissionen har 
foreslået, forventes en øget konkurrence i produktionssektoren og iværksættelse af adgang 
for tredjemand til nettet, hvilket vil give industribrugere og distributører mulighed for at 
vælge mellem flere leverandører i Unionen. 
Det er via distributørerne (som også skulle lade kunderne nyde godt af fordelene), at 
SMV i denne anden fase vil blive i stand (il at udnytte de muligheder, den øgede 
konkurrence giver, og som vil sikre forsyningssikkerheden og tilbyde mere 
konkurrencedygtige priser på markedet. I tredje fase kunne der gives adgang for andre 
industribrugere (nedsættelse af forbrugsgrænsen), og nogle SMV ville dermed frit kunne 
forhandle deres forsyningskontrakt med en leverandør i Unionen. 
2.4. MILJØPOLrnK 
I gennemgangen af det femte handlingsprogram på miljøområdet omtales den britiske, den 
danske, den tyske og den nederlandske regerings ordninger for støtte til SMV i form af 
konsulentbistand og økonomiske incitamenter til styrkelse af miljøindsatsen og indførelse 
af ren teknologi. I Det Forenede Kongerige er der nedsat et udvalg, som skal bidrage til 
at gøre ren teknologi udviklet til store virksomheder egnet for brug i SMV. 
I november 1994 fremlagde Kommissionen endvidere en meddelelse om "økonomisk 
vækst og miljøet". I denne meddelelse understreger Kommissionen kraftigt behovet for 
miljøpolitiske instrumenter, der bygger på markedsmekanismerne, især økonomiske og 
skattemæssige instrumenter, såsom miljømærkning, miljørevision, frivillige aftaler, 
skattelettelser for grønne investeringer osv. Kommissionen foreslår, at man går bort fra 
en politik med forskrifter og styring til fordel for markedsbaserede instrumenter, der gør 
det muligt for virksomhederne på en mere smidig måde at tage højde for miljøhensyn. 
Denne form for "deregulering" er særlig vigtig for SMV. 
Rådets direktiv 90/377 af 29.6.1990 om gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet, EFT 
L 185 af 17.7.1990. Rådets direktiv 90/547 af 29.10.1990 om transit af elektricitet gennem de 
overordnede net, EFT L 313 af 13.11.1990. Rådets direktiv 91/296 af 31.5.1991 om transit af 
naturgas gennem de overordnede net, EFT L 147 af 12.6.1991. 
Udkast til direktiver om fælles regler for det indre marked for elektricitet og naturgas, KOM(93) 
643 af 7.12.1993. 
28 
KAPITEL II. PROGRAMMER OG FORANSTALTNINGER 
TIL STØTTE FOR SMV 
BROGRAMMER OG FORANSTALTNINGER HL STØTTE FOR SMV UNDER VRKSOMHEOSPOLniKKEN 
l.l. NETTET AF EF-RÅDGIVNINGSKONTORER (EIC) 
EIC bidrager i kraft af deres priviligerede position på lokalt plan til at gøre 
virksomhederne i deres regioner interesserede i de forskellige eksisterende EU-
programmer og -politikker. De leverer information til virksomhedslederne og sørger for, 
at Kommissionens forskellige tjenestegrene får tilbagemeldinger, så de kan tage de særlige 
SMV-problemer i betragtning. 
Den mere vidtgående definition af EIC's informationsopgave kom hovedsagelig til udtryk 
via de fordelagtige samarbejdsforhold, som udvikledes mellem Kommissionens 
tjenestegrene og EIC inden for rammerne af nogle specialiserede arbejdsgrupper. Der er 
således siden 1992 blevet oprettet arbejdsgrupper inden for følgende hovedområder (som 
igen er blevet delt op i undergrupper): Det indre marked (Information om markederne i 
de andre medlemsstater, de offentlige markeder, moms og kvalitet), FTU, udenrigsforhold 
og fællesskabsprogrammer (miljø, uddannelse og strukturfonde). Det drejer sig især om 
brancher, som indtil da var svære for SMV at få adgang til. Denne øgede specialisering 
af EIC gør det muligt at mangedoble informationsaktiviteterne og lette udvekslingen af 
god praksis. 
1.1.1. EIC SOM FORMIDLERE AF NYTTIG OG MÅLRETTET INFORMATION TIL VIRKSOMHEDERNE 
Da det er vigtigt for EIC at imødekomme virksomhedernes reelle behov, går de mere og 
mere over til at tilbyde "info-service", det vil sige en individuel og komplet service, som 
omfatter diagnostik, rådgivning og opfølgning samt søgning efter de optimale løsninger 
for virksomhederne. 
I løbet af 1994 spillede EIC en vigtig rolle i afviklingen af ugerne for det indre marked, 
som blev afholdt i alle Unionens medlemsstater, og som høstede stor anerkendelse hos 
de deltagende SMV. 
Hvad angår markederne for offentlige kontrakter, har EIC været specielt aktive med deres 
information om udbud, navnlig ved hjælp af databasen TED. Der er på baggrund af 
SMV's særlige behov udviklet nogle softwareprogrammer (TENNIS og 
TEDAUTOMATA), som gør det lettere for dem at forstå og udnytte disse meget 
komplekse markeder. 
29 
EIC har med støtte fra Kommissionens berørte tjenestegrene spillet en aktiv rolle i 
bevidstgørelsen af SMV om EU's FTU-programmer og i særdeleshed CRAFT. De har for 
eksempel gjort dem bevidst om de nye muligheder, som ligger i det fjerde 
rammeprogram, gennem seminarer eller brochurer, herunder en vejledning i projektledelse. 
På transportområdet har Kommissionens tjenestegrene arbejdet sammen om en 
oplysningskampagne om transportsektoren, som udelukkende henvendte sig til SMV, og 
som i 1994 mundede ud i udgivelsen af en folder. Ud over en fyldestgørende beskrivelse 
af de serviceydelser og programmer, som Kommissionen tilbyder SMV (EIC, BC-NET, 
BRE og EUROPARTENARIAT), og som tager særligt sigte på det tværnationale 
samarbejde, giver folderen virksomhederne et konkret eksempel, som involverer en eller 
flere transportvirksomheder, samt en nyttig adresseliste for hvert land. 
På miljøområdet er EIC af Kommissionens tjenestegrene blevet udvalgt til at føre en 
oplysningskampagne om miljømæssige spørgsmål for at få SMV til at indføre de frivillige 
miljøregler for miljøstyring og miljørevision (EMAS - "Eco-Management and Audit 
Scheme"). Rent praktisk har EIC's bidrag bestået i at udarbejde en vejledning for 
virksomhedsledere (med papir- og edb-support) til selv-evaluering af virksomhedernes 
ydelser på miljøområdet. Vejledningen henvender sig specielt til SMV, som for 
størstedelens vedkommende endnu ikke har vedtaget nogen særlig strategi på det område, 
da de mener, det giver dem flere ulemper end mulige fordele. 
1.1.2. EIC SOM FORMIDLERE AF TILBAGEMELDINGER FRA VIRKSOMHEDERNE 
Det bliver mere og mere klart for Kommissionens tjenestegrene, at EIC qua deres 
informations- og rådgivningsrolle har indtaget en central position, hvor de har gode 
muligheder for at opfange og viderebringe de særlige problemer, som SMV møder i 
forbindelse med ny lovgivning eller visse EU-programmer. Disse tilbagemeldinger fra 
virksomhederne er specielt værdifulde, fordi de gør det lettere at forstå virkeligheden "i 
marken" og om nødvendigt at tilpasse den pågældende lovgivning eller de pågældende 
programmer til denne virkelighed. 
Hidtil har Kommissionens tjenestegrene skaffet sig denne information via direkte kontakt 
til EIC eller ved at give dem til opgave at udarbejde særlige analyser på baggrund af 
nogle spørgeskemaer, som blev uddelt til SMV i deres regioner. 
I det første tilfælde er det mest betydningsfulde eksempel EIC's deltagelse i 
høringsudvalget om momsafgiften. EIC deltog aktivt i møderne og fik desuden til opgave 
i løbet af 1995 at gennemføre en undersøgelse af betydningen af moms­
overgangsordningen. 
En lignende fremgangsmåde er blevet anvendt for det indre marked. Det har herigennem 
været muligt ud fra et spørgeskema og strukturerede samtaler med de erhvervsdrivende 
at samle både kvantitative og kvalitative elementer af betydningen af det indre marked 
og et stort antal "solstrålehistorier" fra SMV (se punkt 1.2.1.1.). 
30 
Analysen af disse oplysninger var hjørnestenen i udarbejdelsen af årsrapporten om det 
indre marked x og blev taget med i overvejelserne om gennemførelsen af det strategiske 
59 
program . 
Det er ligeledes under overvejelse, hvorvidt et tættere samarbejde med andre af 
Kommissionens tjenestegrene ville være en god idé på klageoverførsel som rådet for at 
forbedre procedurerne for virksomhederne. 
1.1.3. EIC SOM LOKALE SAMARBEJDSPARTNERE 
EIC har således via deres dobbeltrolle som formidlere af information og tilbagemeldinger 
fra virksomhederne for Kommissionens forskellige tjenestegrene skabt sig et godt navn 
som et værdifuldt bindeled for direkte kontakter til erhvervslivet og andre deltagere i den 
lokale udvikling, og de er et konkret eksempel på, hvordan nærhedsprincippet bliver 
brugt. 
De samarbejdsforbindelser, som EIC har udviklet med de interesserede på lokalt plan, 
hvad enten de er offentlige eller private (handelskamre, regionale råd og 
teknologifremmende organer), gør det muligt at tilbyde de erhvervsdrivende en helstøbt 
service. Det er således muligt for EIC at overlade tekniske spørgsmål til mere 
specialiserede organismer. Det er i øvrigt lykkedes enkelte EIC at koordinere og endog 
deltage i iværksættelsen af nogle af EU's initiativer, som finansieres af strukturfondene. 
I andre sektorer har Kommissionens tjenestegrene på grund af EIC's effektivitet og 
troværdighed i området foretrukket at benytte sig af den service vedrørende information, 
rådgivning og virksomhedssamarbejde, som de kan få igennem EIC, i stedet for at oprette 
deres eget net. På FTU-området er der således blevet udvalgt nogle EIC til at fremme 
overførslen af den innovation, som er opnået via EU-programmerne, i rollen som 
VALUE-centre. 
Kommissionens tjenestegrene har også brugt EIC, fordi de er en del af et net, som er godt 
rodfæstet i Unionen og inden længe også i Det Europæiske Økonomiske Samarbejde, og 
som har forbindelser i Central- og Østeuropa og Middelhavslandene. Kommissionens 
tjenestegrene overvejer ligeledes muligheden for at benytte organismer i tredjelande (i 
Asien eller Sydamerika for eksempel), som allerede har knyttet samarbejdsbånd med EIC, 
til gavn for europæiske virksomheder, som søger nye markeds- og afsætningsmuligheder. 
KOM(94) 55, endelig udgave af 14.03.1994. 
KOM(93) 632, endelig udgave af 22.12.1993. 
31 
1.2. SAMARBEJDSNET OG-PROGRAMMER 
Et af virksomhedspolitikkens vigtigste områder er samarbejdet mellem virksomheder. 
Kommissionen har startet nogle netværk, hvor man kan efterlyse en samarbejdspartner, 
Business Cooperation Network (BC-NET) og Kontoret for Virksomhedssamarbejde (BRE) 
samt l-UROPARTENARIAT og INTERPRISE. 
I 1994 udviklede de 461 deltagere i BRE 7 629 samarbcjdsprofiler. For de regioner, som 
er støtteberettigede under mål 1, 2 og 5b, fordeler netværkets aktiviteter sig som følger: 
Mål 1 
Mål 2 
Mål 5b 92 deltagere udviklede 919 samarbejdsprofiler 
167 deltagere udviklede 2 156 samarbejdsprofiler 
15 deltagere udviklede 184 samarbejdsprofiler 
De 533 konsulenter! BC-Nettet har skabt 10 349 samarbejdsprofiler. For de regioner, som 
er støtteberettigede under mål 1, 2 og 5b, fordeler aktiviteterne sig som følger: 
Mål 1 
Mål 2 
Mål 5b 96 deltagere udviklede 1 085 samarbejdsprofiler 
142 deltagere udviklede 3 624 samarbejdsprofiler 
28 deltagere udviklede 560 samarbejdsprofiler 
Der blev organiseret 49 INTERPRISE-arrangementer i 1994, hvoraf 31 (63%) vedrørte 
de regioner, som er støtteberettigede under mål 1, 2 og 5b. 
EUROPARTENARIAT - som fandt sted i Bilbao i 1994 - gav 479 udvalgte virksomheder 
i syv spanske regioner mulighed for at møde mere end 2 000 virksomheder i løbet af 
mere end 9 000 møder. 
Herudover samarbejder Kommissioriens tjenestegrene internt for at fremme det 
internationale samarbejde gennem åbningen af samarbejdsnet og -^programmer for 
tredjelande. Virksomhedspolitikken stiller således sine værktøjer og sin knowhow til 
rådighed for andre af Unionens politikker, hvilket gør det muligt for især lande i Central-
og Østeuropa og tredjelande i Middelhavsområdet at få udbytte af den (se punkt II.2.4.4.). 
Som eksempel kan nævnes, at arrangementet til fremme af et partnerskab mellem den 
Europæiske Union og Mellemøsten, som blev afholdt i Cairo i december 1994 tiltrak 600 
virksomheder fra regionen (Ægypten, Israel og de af Israel besatte områder og Jordan) 
og over 400 virksomheder fra Europa. Man anslår, at antallet af forud aftal te møder ved 
den lejlighed var op imod 10 000, og at antallet af spontane møder var omkring S 000. 
I 1994 blev der afholdt tre MED-INTERPRISE-arrangementer i Middelhavslandene: Et 
i Marokko, et i Libanon og et på Cypern. Tjenestegrenene for virksomhedspolitik tager 
sig af den tekniske assistance i den del af MED-INVEST-programmet, som vedrører 
samarbejdet mellem virksomheder, og arrangementet finansieres af tjenestegrenene for 
udenrigsanliggender. 
32 
s. 
På området for underleverandøraftaler samarbejde tjenestegrenene for virksomhedspolitik 
og industripolitik blandt andet om afholdelse af^europæiske fora i lighed med dem, der 
blev arrangeret i 1994 for beklædnings- og byggeindustrien og om samarbejdsprojekter 
med fokus på virksomhedernes konkurrenceevne. 
I den forbindelse har Kommissionen på anmodning af Rådet (resolution af 22. november 
199360) og i overensstemmelse med forslagene i det integrerede program afprøvet en 
kontaktform, som kaldes "omvendte udstillinger", og som arrangeres på opfordring af 
ordregiverne for at komme i kontakt med underleverandører i nye inter-industrielle 
partnerskabsrelationer. Det var på den baggrund, at man i november 1994 arrangerede 
VETIS i Torino, som tilbød automobilbranchens indkøbs- og tekniske afdelinger en 
mulighed for at mødes med leverandører af reservedele og serviceydelser. Formålet med 
dette projekt var at skabe varige relationer mellem fabrikanter, udstyrsforhandlere og 
underleverandører på områder som kvalitet ("nul fejl"), kundeservice, pris (overkommelig 
og konkurrencedygtig) og tid ("Just In Time, Time to Market"). 
Herudover skal det integrerede program styrke støtteforanstaltningerne til fordel for 
virksomhederne, ikke mindst på samarbejdsområdet. Medlemmerne af nettene (BC-NET 
og BRE) skal i deres egenskab af lokale samarbejdspartnere, som har den direkte kontakt 
med virksomhederne, spille en vigtig rolle i igangsættelsen af de foreslåede 
foranstaltninger, som dækker tre områder: Fremme af samarbejdet mellem SMV gennem 
en støtte, som går ud over den første søgen efter samarbejdspartnere, adgang til de 
offentlige kontraktmarkeder og til ny teknologi og information. 
1.3. PILOTAKTTONER 
Via virksomhedspolitikken gennemfører Kommissionen en række aktioner, som er af 
særlig interesse for virksomhederne, nemlig adgangen til forskning og den teknologiske 
udvikling (FTU), adgang til de offentlige kontraktmarkeder, standardisering og 
certificering, handel og distribution og endelig håndværksfagene og de små virksomheder. 
Disse aktioner gennemføres i de fleste tilfælde i samarbejde mellem flere forskellige 
tjenestegrene. 
For eksempel har man på FTU-området nedsat en arbejdsgruppe, som skal arbejde på 
tværs af tjenestegrenene for bedre at kunne koordinere aktiviteterne til fordel for SMV. 
Denne koordinering fandt sted i projektet EUROMANAGEMENT FTU II og især i det 
fjerde FTU-rammeprogram, som gjorde det muligt at udvide procedurerne inden for 
CRAFT og Forundersøgelsestilskuddene til alle FTU-programmer (se punkt II.2.2.3). I 
EUROMANAGEMENT FTU II har GD XXIII for første gang delagtiggjort 
medlemsstaterne i udvælgelsen af de intervenerende parter og de SMV, som skal have 
fordel af projektet samt i styringen af projektet. Dette samarbejde gør det muligt at 
opmuntre medlemsstaterne til selv at gennemføre lignende aktioner i fremtiden. 
EFT C 326 af 03 12.1994, s. 1. 
33 
1.3.1. HÅNDVÆRKSFAGENE OG DE SMÅ VIRKSOMHEDER 
På håndværksområdet vil Kommissionen som følge af et udbud i 1994 støtte oprettelsen 
af syv tværnationale kontorer, som skal hjælpe håndværksvirksomhederne og de små 
virksomheder med at udvikle tværnationale aktiviteter og med at overvinde de 
eksisterende handelshindringer. Kommissonen har desuden iværksat en række 
undersøgelser af problemerne i grænseområderne. 
Forud for den anden europæiske konference for håndværksfagene blev der i 
medlemsstaterne arrangeret 12 forberedende konferencer om specifikke emner med det 
formål at skabe debat og udveksle erfaringer om små virksomheders og 
håndværksvirksomheders rolle i det indre marked. Af denne konference, der blev afholdt 
i Berlin den 26. og 27. september 1994 med temaet "nøglen til vækst, innovation og 
beskæftigelse for små virksomheder og håndværksvirksomheder", blev der draget en 
række konklusioner vedrørende nye aktioner, der skal gøre det muligt for disse 
virksomheder at få det fulde udbytte af det indre marked og fællesskabsprogrammerne. 
Rådet opfordrede i sin resolution af 10. oktober 199461 Kommissionen til at følge disse 
konklusioner op, hvilket denne agter at gøre ved inden udgangen af 1995 at forelægge en 
meddelelse herom. 
Endelig udsendte Kommissionen i oktober 1994 en opfordring til at fremkomme med 
forslag til, hvordan man kan støtte det tværnationale samarbejde62 med hjælp fra 
rådgivningsorganisationer. Med denne aktion vil Kommissionen støtte partnerskaber 
mellem små virksomheder og håndværksvirksomheder fra mindst to forskellige 
medlemsstater, der ved etableringen af samarbejdet vil blive bistået af 
formidlingsorganisationer. 
1.3.2. EUROMANAGEMENT 
Inden for standardisering, certificering, kvalitet og sikkerhed på arbejdspladsen lancerede 
Kommissionen i 1993 en EUROMANAGEMENT-aktion, der afsluttedes i 1994, og som 
gav mulighed for at kontrollere 842 SMV. Rapporten, som var udarbejdet af 
aktionskoordinatoren, den franske standardiseringsorganisation AFNOR, viser at der 
stadig er manglende kendskab til principperne for det indre marked og 
harmoniseringskoncepterne (direktiver og europæiske standarder), som er tæt forbundet 
med vanskelighederne med at få adgang til information og SMV's ubetydelige deltagelse 
i det europæiske og det nationale standardiseringsarbejde (en af årsagerne synes at være 
mangel på menneskelige og økonomiske ressourcer). Med hensyn til kvaliteten har mange 
SMV i deres kommentarer angivet, at de forventer forbedret kvalitet i deres organisation 
og deres konkurrenceevne takket være kvalitetsikringssystemer. Imidlertid er det 
vanskeligere at indplacere dem i SMV end i de store virksomheder. Rapporten viser, at 
SMV har vanskeligheder ved at forstå og at anvende EN ISO 9000 og især ved at 
formalisere deres kvalitetstiltag. Da de ikke føler sig hjemme i standardiseringssproget, 
føler de sig afhængige af ekstern konsulentbistand, og ofte ved de ikke, hvordan de skal 
undgå for komplekse fortolkninger afstandarderne og gennemførelse af for tunge og dyre 
systemer. 
EFT C 294 af 22.10.1994, s. 6. 
EFÏ C 282 af 08.10.1994, s. 14. 
34 
Hvad angår certificering, fastslår rapporten, at der stadig er et stor arbejde, der skal gøres 
for at en total gennemførelse af det indre marked, især udvikling af gensidig anerkendelse. 
SMV angiver i deres kommentarer, at de forventer væsentlige, positive effekter, men ofte 
er der problemer med kendskabet til EU-mærkningen, og de opfatter prisen for opnåelse 
af certificering som et problem (produkter og/eller kvalitetssystemer). Endelig er SMV's 
kendskab til sundheds- og sikkerhedskravene på arbejdspladsen meget dårligt. Ca. 1/5 af 
SMV er i stand til at nævne de gældende krav til arbejdernes sikkerhed. 
1.3.3. PILOTAKTION VEDRØRENDE IGANGS/ETTERYDELSE 
Kommissionen (specielt tjenestegrenene for virksomhedspolitik og regionalpolitik) 
lancerede i 1989 et pilotprojekt til "fremme af oprettelse af igangsætterfon de". I den 
forbindelse støttede den udformningen og oprettelsen af 23 "igangsætterfonde", hvis 
vigtigste formål er i opstartsfasen at stille kapital til rådighed for virksomheder, som 
generelt har store vanskeligheder ved at skaffe sig kapital på markedet. 
Den 1. januar 1995 havde de 23 fonde rejst en kapital på 41 mio. ECU, hvoraf 27 mio. 
ECU blev investeret i 228 nye virksomheder (med en gennemsnitlig aktiemajoritet på 
26%), som direkte havde skabt 2 085 arbejdspladser. 
Det koster Kommissionen 1 260 ECU at deltage i skabelse af en arbejdsplads inden for 
pilotaktionen. For 8,76 mio. ECU, som Kommissionen har investeret i form af lån, der 
skal tilbagebetales (6,085 mio. ECU), og kapitalindskud (2,675 mio. ECU), har fondene 
under pilotaktionen samlet 41 mio. ECU (heraf 58% fra private kilder), hvilket udgør en 
høj løftestangseffekt. 
1.3.4 HANDEL OG DISTRIBUTION: COMMERCE 2000 
På den europæiske konference om strategier for et moderne distributionsnet i Europa, som 
blev afholdt i Athen den 2. og 3. juni 1994, blev Kommissionen opfordret til at fortsætte 
og styrke programmet Commerce 2000. Dette program har til formål at fremme 
samarbejdsrelationerne mellem SMV gennem brugen af moderne ledelsesmetoder og ny 
teknologi. Et nyt udbud (nummer to), som blev lanceret i 1993, gjorde det muligt i 1994 
at udvælge 52 forundersøgelsesprojekter og 6 pilotprojekter, som forventes at være parat 
med deres resultater i løbet af 1995. 
1.3.5. ANDELSSELSKABER, GENSHHGE SELSKABER OG FORENINGER 
Det flerårige arbejdsprogram til fordel for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger 
og fonde i Fællesskabet63, som blev vedtaget af Kommissionen i februar 1994, fik 
Parlementets kommentarer i marts 1995. Programmet skaber den formelle ramme for EU-
aktionen, som er baseret på nyskabelse, partnerskab, netværk og den tværnationale 
dynamik. Dets formål er at bevare sektorens forskelligheder, at fremme solidariteten og 
hjælpe virksomhederne med at opfylde den dobbelte målsætning, som hedder økonomisk 
udvikling og socialt fremskridt i Unionen. 
KOM(93) 650 af 16.02.1994. 
35 
Virksomhederne er på forskellig vis involveret i støtteuddelingen fra strukturfondene på 
europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan. Men deres indblanding i partnerskabsforhold 
og deres erfaringer er fortsat meget sparsomme. Der opfordres til udveksling af de bedste 
fremgangsmåder for at maksimere SMV's bidrag til jobskabelse, erhvervsuddannelse, 
regional udvikling, lokalt initiativ og omlægning i byerne. 
Som eksempler på de forskellige støtteaktioner kan nævnes EF-rådgivningskontoret for 
den kooperative sektor, kaldet ARIES, det europæiske finansieringssystem SOFICATRA 
til egenkapitalsfinansiering af virksomheder i denne sektor, det europæiske net for 
uddannelse i servicesektoren og nettet af eksperter i hjemmeserviceydelser. 
Da Kommissionen er klar over foreningernes stigende betydning i Europa, er den også 
i gang med at udarbejde en hvidbog om foreninger og fonde. Foreningerne bliver i 
stigende grad indblandet i levering af serviceydelser, som de offentlige myndigheder hidtil 
har leveret, og i en række centrale EU-programmer. 
1.3.6. STATISTIKKER 
Med henblik på at forbedre de disponible statistiske informationer har Eurostat i 
samarbejde med medlemsstaternes statistiske kontorer gjort en indsats for at indsamle alle 
disponible økonomiske informationer om virksomhederne for at kunne vurdere omfanget 
af SMV's rolle i medlemsstaternes produktion og beskæftigelse. Eurostat har således i 
samarbejde med GD XXIII regelmæssigt udgivet rapporten "Enterprises in Europe", hvor 
tredje udgave er fra 1994. Denne rapport indeholder detaljerede informationer pr. 
økonomisk aktivitetssektor og pr. kategori efter antal arbejdspladser om alle Unionens 
virksomheder: antal, beskæftigelse og omsætning. 
2. SlØITEFROGRAMMER OG -P0RANSTALTN1VGER FOR SMV UNDER UNIONENS ANDRE KXIDKKER 
Man må konstatere, at størstedelen af den fællesskabsstøtte, som gives til SMV, især 
gives gennem Unionens finansielle instrumenter og i særdeleshed gennem strukturfondene 
og EU-programmer som for eksempel programmer for forskning, teknologisk udvikling 
og erhvervsuddannelse. I den forbindelse er det væsentligt, at der sker en tæt koordinering 
af politikkerne for at lette SMV's reelle deltagelse i disse programmer. 
36 
2.1. UNIONENS FINANSIELLE INSTRUMENTER (EIB OG STRUKTURFONDE) OG SMV 
2.1.1. EIB, EIFOCSMV 
Den Europæiske Investeringsbank, som blev oprettet i 1958 for med penge, som den lånte 
på kapitalmarkederne, at finansiere investeringer, som fremmer Fællesskabets harmoniske 
udvikling og den europæiske integration, støtter EU-politikkerne aktivt. Den deltager i 
øvrigt også i samarbejdspolitikker vedrørende tredjelande (i Afrika, Vestindien og 
Stillehavsområdet) samt landene i Middelhavsområdet og i Central- og Østeuropa. 
EIB finansierer først og fremmest investeringer, som støtter den regionale udvikling. Den 
bidrager også til styrkelse af de europæiske kommunikationsnet, beskyttelse af miljøet, 
forbedring af levevilkårene samt den industrielle konkurrenceevne. 
For at styrke industriens internationale konkurrenceevne og fremme dens integration på 
europæisk plan finansierer EIB store investeringer gennem individuelle lån og mindre, 
indirekte investeringer gennem globallån - det gælder i særdeleshed de investeringer, som 
foretages af små og mellemstore virksomheder. 
2.1.1.1. Globallån fra EIB 
Globallånene indgås efter aftale med banken og i overensstemmelse med dennes 
økonomiske, tekniske og finansielle kriterier med formidlere, som opererer på nationalt, 
regionalt og endog på lokalt plan. Via denne decentraliserede procedure, som finder sted 
tættest på den lokale virkelighed, er EIB i stand til at støtte små og mellemstore 
investeringer, som primært foretages af SMV, og som af effektivitets- eller 
ledelsesmæssige årsager ikke kan finansieres gennem individuelle lån. I øjeblikket 
arbejder EIB sammen med over hundrede finansielle institutioner og erhvervsbanker. 
Globallånenes anvendelsesområde er gradvist blevet udvidet, således at de kan tilpasses 
nye behov og EU-po!itikkernes spredning. De opfylder oftest flere EU-mål og vedrører: 
investeringer i små og mellemstore virksomheder inden for industri, servicefag 
(især turismen) og landbrug; 
små infrastrukturer, som bidrager til opfyldelse af Fællesskabets mål med hensyn 
til den regionale udvikling, miljøbeskyttelse, energi og transport. 
Tallene i tabel nr. 1 angiver, hvor vigtig en rolle EIB spiller i støtten til SMV's 
investeringer. s 
37 
Tabel nr. 1 
DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK 
EIB i tal: 
Omfanget af lån fra EIB: 
i 1994: 19,9 mia. ECU - heraf 17,7 mia. ECU i Fællesskabet og 2,2 mia. ECU til 
samarbejdet med tredjelande; 
i 1993: 19,6 mia. ECU; 
i 1992: 17 mia. ECU. 
EIB og den regionale udvikling: 
i 1994: 12 mia. ECU (88% i regioner, som er berettiget til støtte fra strukturfondene -
mål 1, 2 og 5b); 
i 1993: 12,5 mia. ECU; 
i 1992: 11,8 mia. ECU. 
I perioden fra 1989 til 1994 har EIB's samlede finansiering til fordel for 
regionaludviklingen været næsten 59 mia. ECU, hvoraf 54 mia. er gået til 
strukturfondenes støtteområder (mål 1, 2 og 5b). 
EIB og SMV: 
I 1994 indgik EIB aftaler om globallån for et samlet beløb af 3.281 mio. ECU mod 
3.598 mio. ECU i 1993. I løbet af året blev der ydet 7.712 lån på løbende globallån til et 
beløb af 2.763 mio. (6 023 lån og 3.258 mio. i 1993). 
Næsten 60% af dette beløb blev brugt til støtte af henved 6 776 SMV, ni tiendedele af 
disse SMV havde færre end 50 ansatte og modtog mere end 60% af omtalte lån. Næsten 
70% af disse SMV ligger i regionale udviklingsområder. 
Ca. 35% af lånene blev brugt til små og mellemstore investeringer i infrastrukturer 
(miljø, kommunikation, energi), som oftest udføres af de lokale myndigheder. Resten 
består af SMV-investeringer i miljøforbedringer og rationel energianvendelse. 
EIB's finansieringer til støtte af virksomheders konkurrenceevne inden for rammerne af 
Fællesskabet var: 
i 1991 
i 1992 
i 1993 
i 1994 3,3 mia. ECU, hvoraf 2,3 mia. ECU gik til 9 548 SMV; 
2.6 mia. ECU, hvoraf 2,1 mia. ECU gik til 7 223 SMV; 
2.7 mia. ECU, hvoraf 1,5 mia. ECU gik til 5 257 SMV. 
1.8 mia. ECU, hvoraf 1,7 mia. ECU gik til 6.776 SMV. Italien (595 mia. ECU, 
Frankrig (947 mia. ECU), Tyskland (342 mia. ECU) og Belgien (116 mio. ECU) 
har haft størst gavn af kreditgivningen gennem globallån. Herudover støtter EIB 
SMV's investeringer på miljøområdet og til en mere rationel udnyttelse af 
energien. 
38 
EIB har siden 1990 bidraget betydeligt til finansieringen af SMV. Næsten 36 000 SMV 
har således nydt godt af et samlet lånebeløb på mere end 9,4 mia. ECU, eller næsten 
45% af den finansiering, som er ydet til industrien og servicefagene. Mere end 4/5 af 
dem er virksomheder med færre end 50 ansatte, og 97% beskæftiger færre end 250 
personer. Mere end 23 000 operationer (lån for 6,2 mia. ECU) angår investeringer i 
støtteområder, og 13 000 projekter ligger uden for disse områder. 
EIB's erfaring inden for finansiering af SMV og dens tætte forbindelse til det 
europæiske banksystem har fået de europæiske topmøder i Edinburgh (december 1992) 
og København (juni 1993) til at fremsætte ønske om en styrket indsats på dette 
område. 
Inden for rammerne af vækstinitiativet har EIB opfordret til ikke bare at fremskynde 
finansieringen af infrastrukturer, såsom de transeuropæiske net, men også til at støtte 
de SMV, som har mulighed for at skabe flere arbejdspladser. 
2.1.1.2. SMV-faciliteten: rente godtgjorte lån til jobskabende SMV 
I april 1994 godkendte Ministerrådet et rentegodtgørelsessystem for Unionens 
budgetressourcer omfattende globallån foren milliard ECU fra EIB til SMV64. Europa-
Kommissionen og EIB underskrev den 14. juni 1994 en aftale vedrørende sidstnævntes 
iværksættelse af godtgørelsessystemet. Kommissionen godkendte den 19. november 
1994 en rapport om iværksættelse af denne afgørelse65. 
Dette system er åbent for SMV, hvis værdier i fast ejendom ikke overstiger 75 mio. 
ECU, og hvor antallet af ansatte ikke overstiger 500 personer; dog skal 60%» af 
modtagerne være SMV med mindst 250 beskæftigede og med en årlig omsætning på 
maksimalt 20 mio. ECU eller en samlet lønomkostning på mindre end 10 mio. ECU. 
Rentegodtgørelsen på 2% om året er gældende i 5 år for et maksimumlånebeløb på 30 
000 ECU pr. ny arbejdsplads, virksomheden skaber, hvilket giver en godtgørelse på 
3 000 ECU over 5 år pr ny arbejdsplads. Udbetalingen finder sted fra 1. august 1995, 
når modtageren har bevist, at de nye arbejdspladser har eksisteret i mindst 6 måneder. 
SMV-lånet skulle gerr.n. kunne skabe over 30 000 arbejdspladser. 
Rådets afgørelse EF/94/217 af 19. april 1994, EFT L 107 af 28 04.1994, s. 57. 
KOM(94), endelig udgave 434 af 19.11.1994, Beretning fra Kommissionen om gennemførelsen 
af afgørelsen om rentegodtgørelser fra Fællesskabet på lån ydet til SMV af Den Europæiske 
Investeringsbank som led i dennes midlertidige lånefacilitet (SMV-faciliteten). 
39 
Efter Rådets afgørelse blev dette system sat i gang i september 1994, og ultimo april 
1995 var 48% af den milliard globallån blevet ydet til ca. 2 100 virksomheder, og der 
forventes over 23 000 nye arbejdspladser. 96% af det samlede lånebeløb blev ydet til 
SMV med færre end 250 ansatte. Antallet af EIB's formidlere i arbejdet med at 
gennemføre dette system, varierer efter medlemsstaterne fra 1 til 25 (Italien). Der er 
blevet udsendt et stort antal informationsbrochurer, blandt andet gennem EF-
rådgivningskontorerne. De af Kommissionens tjenestegrene, som berøres af systemet, 
følger gennemførelsen nøje. 
2.1.1.3. Den Europæiske Investeringsfond: sikkerhedsstillelse for lån til SMV 
I forbindelse med topmødet i Edinburgh blev det inden for rammerne af målene for det 
europæiske vækstinitiativ besluttet at oprette en Europæisk Investeringsfond, som 
skulle stille sikkerhed for lån til projekter vedrørende de transeuropæiske net og til 
SMV. Med en kapital på 2 mia. ECU, hvoraf EIB tegner sig for 40%, Kommissionen 
for 30% og ca. tres finansielle institutioner for 30%, vil denne fond på sigt kunne stille 
sikkerhed for et samlet beløb, der er otte gange større end den tegnede kapital, altså 
16 mia. ECU. Senere vil EIF kunne opkøbe aktier i virksomheder, som specialiserer 
sig i finansieringen af SMV. 
EIF er særligt interesseret i de områder, hvor den kan supplere eksisterende 
finansieringskilder. Den opererer i overensstemmelse med sunde 
bankforretningsprincipper ved at tilbyde to hovedtyper af finansielle produkter: 
økonomiske garantier: garantiens omfang afhænger af projektets art; 
ændringerne i de involverede risici reflekteres i de forskellige niveauer af 
provisioner for garantierne. Garantierne er ikke forbeholdt EIF-
aktieindehavere, men kan også ydes til tredjemand. Disse garantier vil normalt 
kun dække halvdelen af udgifterne til projektet og kan kun ydes sammen med 
andre kautionister. 
egenkapital: for SMV's vedkommende vil EIF kun yde tilskud til egenkapital 
eller en del af egenkapitalen gennem kompetente formidlere (indirekte lån). 
Fonden kan imidlertid opkøbe små aktieandele af projekter inden for 
rammerne af de transeuropæiske net i opstartsfasen. I løbet af den to-årige 
opstartsperiode vil EIF's aktiviteter bestå i at stille sikkerhed. Den vil først 
opkøbe aktier efter yderligere undersøgelser og en 
generalforsamlingsbeslutning. 
det oprindelige loft for fondens overordnede engagement blev sat til tre gange 
den tegnede kapital. Det kan hæves ved en beslutning i fondens organer først 
til fem gange og siden til et maksimum af otte gange den tegnede kapital, når 
der er skaffet tilstrækkelige reserver. 
40 
Fonden vil normalt ikke yde direkte garanti til individuelle SMV. Den vil i stedet 
operere gennem relevante finansielle formidlere i medlemsstaterne, som tilbyder 
garantiformer, der giver mulighed for at tegne udvalgte porteføljebeholdninger i SMV-
projekter eller garanterer for finansieringsformer, som bliver brugt af formidlerne til 
deres SMV-lån (EIB-globallån, aktieudstedelser). 
Siden den 2. februar 1995 har fonden accepteret fire garantistillelser til fordel for SMV 
(ud over otte til fordel for de transeuropæiake net), hvoraf en er underskrevet. Disse 
SMV-lån til finansielle institutioner i Portugal og Frankrig beløber sig til over 165 
mio. ECU, og de skal trækkes i løbet af de næste 1-3 år. Yderligere projekter er i 
undersøgelsesfasen, herunder med gensidige forsikringsordninger, som ville gøre det 
lettere at få adgang til lån gennem garantiordninger, men også ville øge omfanget af 
lån til SMV. 
2.1.2. SÆRLIGE REGIONALPOLITISKE FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR SMV 
Kommissionen ved, at SMV spiller en vigtig rolle i etableringen af den økonomiske 
og sociale samhørighed, og den iværksætter derfor en politik til virksomhedsstøtte, som 
tager sigte på den regionale, økonomiske udvikling. 1988-reformen gjorde det muligt 
at styrke aktionerne til fordel for den lokale udvikling både på traditionel vis og med 
nye former for aktiviteter. Artikel le i EFRU-forordningen66 stiller således fonden den 
opgave at "udvikle regionernes interne potentiale gennem foranstaltninger til fremme 
og støtte af lokaludviklingsaktiviteter og aktiviteter i små og mellemstore 
virksomheder". 
Nærværende afsnit skal, som et supplement til tidligere rapporter, der har givet en 
udtømmende beskrivelse af hovedlinjerne i Fællesskabets strukturelle aktiviteter til 
fordel for SMV, beskrive Kommissionens vigtigste retningslinjer for perioden 1994-
1999, finansielle instrumenter og finansieringsmåde samt status for perioden 1989-
199367. 
Rådets forordning nr. 2083/93 (EOF) af 20.07.1993, EFT L 193 af 31.07.1993, s. 34. 
KOM(94) 221, endelig udgave af 07.09.1994 og femte årsberetning om strukturfondsreformens 
gennemførelse KOM(95) 30 af 20.03.1995. 
41 
2.1.2.1. Fællesskabets støtterammer 
Inden for Fællesskabets nye støtterammer og de samlede programmeringsdokumenter 
(SPD) bliver der gennemsnitligt brugt 10% af EFRU's samlede midler på 
foranstaltninger til animering og forbedring af det økonomiske miljø, specielt i SMV. 
Da EFRU's budget er blevet fordoblet for perioden 1994-1999, udgør denne procentsats 
næsten en fordobling af den forholdsmæssige værdi sammenholdt med perioden 1989-
1993. Dette kvantitative fremskridt skyldes for en stor del Kommissionens indsats i 
forhandlingsfasen. Denne forøgelse er ganske vist mere mærkbar i områderne under 
mål 2 (industriel nedgang) og 5b (landområder) - hvor procentsatsen når op på et 
gennemsnit mellem 15 og 20% - end i områderne under mål 1. I disse områder 
overstiger den ikke 8%, undtagen i Portugal, og det takket være det specielle 
industrielle udviklingsprogram (især PEDIP II), programmet til modernisering af 
handelen (PROCOM) og programmerne til udvikling af landområder og lokalområder 
og til regionalstøtte. Undtaget er også fransk og belgisk Hainaut, Flevoland og de 
berørte regioner i Det Forenede Kongerige (specielt Highland and Islands og 
Merseyside). Det skal her nævnes, at programmet til fordel for den græske industri 
omfatter et underprogram for SMV. 
Operatørerne kan indhente informationer om de operationelle programmer enten hos 
Kommissionen, direkte hos de kompetente nationale eller regionale myndigheder eller 
hos EF-rådgivningskontorerne. 
Aktiviteterne under EFRU omfatter to hovedkategorier: 
støtte til at øge SMV's efterspørgsel efter serviceydelser gennem 
samfinansiering af nationale eller regionale projekter. Det vil først og 
fremmest være støtte til jobskabende investeringer, til ansættelse af unge og 
til udstyr til modernisering af virksomheder eller til beskyttelse af miljøet. Der 
kan endvidere ydes støtte til udførelsen af mindre økonomiske infrastrukturer 
(industriområder, teknologiparker, steder hvor man kan lære, hvordan man 
etablerer virksomhed, og fast ejendom til virksomhedsbrug generelt); 
støtte til udbuddet af serviceydelser til SMV, som består i at skabe, udvikle 
eller støtte strukturer, som kan forbedre deres arbejdsmiljø for så vidt angår 
adgangen til service. 
De forordninger, som opfylder SMV's vigtigste behov, finansieres på følgende måde: 
Rådgivning og innovation: teknologicentre, ledelsesbutikker, virksomheds- og 
innovationscentre, certificerings- og standardiseringsinstitutioner, 
serviceydelser til virksomhederne fra handels- og industrikamre, rådgivende 
organer; 
42 
Finansiering: finansielle produkter68 af forskellig art: garantifonde, 
iværksætterydelse, risikovillig kapital, ansvarlig lånekapital, gensidige 
garantifonde, afbetalingskøb, factoring; 
Internationalisering: støtteforanstaltninger til fordel for SMV's internationale 
aktiviteter sammen med andre (gruppedeltagelse i messer, fælles 
eksportservice) eller alene (standardisering eller emballering af et produkt, 
vejledning om eller undersøgelser af specialiserede markeder). 
Kommissionens retningslinjer prioriterer klart aktiviteter til fordel for udbudet af 
serviceydelser ved at understrege vigtigheden af en øget integration: rådgivning og 
opfølgning forbedrer faktisk de nye SMV's overlevelsesevne betydeligt og giver en 
mærkbar forbedring af produktionsevnen for de SMV, som er i udvikling. Rådgivning 
og opfølgning er altså efter alt at dømme uløseligt forbundet med SMV's mulighed for 
at optage lån og de dermed forbundne omkostninger. Omkostningerne er direkte 
afhængige af vurderingen af den risiko, som de finansielle institutioner påtager sig. 
2.1.2.2. Fællesskabsinitiativerne 
Kommissionen benytter sig af sin ret til at tage initiativer ved at foreslå et antal 
"fællesskabsinitiativer", som er specielt rettet mod SMV, og som de kan få adgang til 
på regionalt eller nationalt plan via de kompetente myndigheder, hvis opgave det er 
at samle og udvælge forslag, som overholder de generelle retningslinjer for de 
operationelle programmer. 
EF-initiativet for SMV69, som har fået 1 milliard ECU til sin rådighed for perioden 
1994-1999 - hvoraf 800 mio. er afsat til regionerne under mål 1 - er naturligt forbundet 
med alle de aktiviteter, som gennemføres under det integrerede program til fordel for 
SMV og håndværksfagene, selv om det anvender strukturfondenes metoder og 
procedurer. Initiativet genbruger elementer fra tidligere initiativer som 
TELEMATIQUE, PRISMA og STRIDE. 
Under hensyntagen til på den ene side SMV's muligheder for at skabe arbejdspladser 
og forbedre konkurrenceevnen og på den anden side disse virksomheders særlige 
kendetegn i områderne under mål I, er målet for SMV-initiativet, i overensstemmelse 
med retningslinjerne i hvidbogen for vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, at 
bidrage til SMV's internationalisering og fremme forbedringen af deres 
konkurrenceevne. 
Se vejledningen for finansieringsteknikker til brug i regionalpolitikker, som kan fås ved 
henvendelse til Europa-Kommissionen. 
EFT C 180 af 01.07.1994, s. 10-14. 
43 
Til det formål er der opstillet syv prioriteter: Forbedring af produktions- og 
organisationssystemerne, miljøbeskyttelse og rationel udnyttelse af energien, 
samarbejde med forskningscentre, adgang til nye markeder, samarbejdsnet, styrkelse 
af de faglige kvalifikationer, forbedring af adgangen til nye finansieringsmuligheder. 
Initiativet skulle kunne bidrage betydeligt til at gøre SMV i Unionen mere 
konkurrencedygtige ved at forbedre deres miljøer og deres knowhow. Medlemsstaternes 
forslag indeholder foranstaltninger til fordel for samarbejdet mellem SMV - som 
hovedsageligt tager sigte på deres internationalisering og forbedrede adgang til de indre 
markeder og offentlige kontrakter - og forslag til foranstaltninger vedrørende 
underleverandører, strategier for totalkvalitet, samarbejde med forskningscentre, adgang 
til nye teknologier, marketing, finansiering, forbedring af virksomhedernes organisation 
og ledelse og styring af miljøspørgsmålet. De programmer, som henvender sig til SMV 
i industri- og servicesektorerne, omfatter for nogles vedkommende handelssektoren, der 
f.eks. for Spanien og Portugal er dækket af særlige underprogrammer. De indeholder 
ligeledes forslag til fordel for mikro-virksomhederne (Portugal) og de små 
virksomheder (Irland). 
De 12 andre EF-initiativer (INTERREGII, LEADER II, REGIS II, EMPLOI, ADAPT, 
RECHAR II, RESIDER II, KONVER, RETEX, TEXTILE-PORTUGAL, URBAN og 
PESCA), som der blev udsendt meddelelser til medlemsstaterne om den 1. juli 199470, 
kan også bidrage til udviklingen af SMV. For eksempel: 
REGIS, hvis primære formål er at diversificere produktionen i de mest perifere af 
Unionens regioner med henblik på, at deres SMV deltager fuldt ud i det store indre 
marked. 
URBAN, hvis primære formål er at genoplive nedslidte bykvarterer gennem en 
overordnet og koordineret strategi. De foreslåede programmer indeholder ofte 
foranstaltninger til bevarelse og skabelse af arbejdspladser gennem fremme af SMV's 
rodfæste inden for industri- og servicefagene, i særdeleshed handelsvirksomhederne, 
med henblik på at sikre et tilfredsstillende handelsnet for befolkningen. 
RETEX, hvis primære formål er bistand til virksomheder i tekstilbranchen i de 
regioner, der er mest berørt af den internationale konkurrence. Formålet er at forbedre 
deres konkurrenceevne med henblik på fuld deltagelse af SMV i det store, indre 
marked. 
ADAPT, som omhandler tilpasning til de strukturelle ændringer i industrien og 
forbedringen af virksomhedernes konkurrenceevne (se punkt II.2.1.3.2). Kommissionen 
lægger særlig vægt på vigtigheden af, at dette initiativ, som henhører under Den 
Europæiske Socialfond, bliver koordineret med SMV-initiativet. 
EFT C 180 af 01.07.1994. 
44 
2.1.2.3. Innovative aktivitetsformer 
De innovative former for fællesskabsaktiviteter omfatter globaltilskud og pilotaktioner. 
a) Under den udviklingsordning, som blev indført i 198871, bevilger Fællesskabet et 
globaltilskud til en nyoprettet eller eksisterende institution, som betegnes som 
"formidler" til gennemførelse af en strategi for udviklingen i et område, som 
formidleren har udtænkt, udformet og forhandlet med Kommissionen inden for 
rammerne af en kontrakt, som formidleren udfører på eget ansvar. 
Artikel 6 i EFRU-forordningen72 angiver, at denne ordning først og fremmest skal 
benyttes inden for Fællesskabets støtterammer til fordel for initiativer til lokal 
udvikling med det formål for øje at etablere et gunstigt miljø for udviklingen af 
SMV. 
Denne finansieringsmetode havde en stabil fremgang i perioden 1989-1993, hvor 
der blev indgået 31 aftaler for et samlet beløb af 687 mio. ECU. 22 af disse 
globaltilskud involverede formidlere fra Mezzogiorno i Italien, som i de fleste af 
tilfældene skulle hjælpe disse regioner med at støtte SMV. Man regner med, at 
der i den nye programperiode vil være en stigning i denne aktivitetstype, specielt 
i Italien og Spanien, hvor der i øjeblikket er ni aftaler under forberedelse imod to 
i den foregående periode. 
b) EU-pilotaktionerne indeholder afprøvede programmer: 
Det Europæiske Fællesskabs Erhvervsfremme- og Innovationscentre, som blev 
lanceret i 1984, er samarbejdsstrukturer (halvt offentlige og halvt private), som 
skal finde og udvælge de entreprenører og projekter, som kan tilbyde 
virksomheden det mest komplette udvalg af ydelser til at bistå virksomheden i 
opstartsfasen. I dag har disse centre, hvoraf 70 er fuldt operationelle på det 
europæiske område, allerede bidraget til etablering af næsten 2 800 virksomheder, 
som har været direkte årsag ti! skabelsen af 16 000 nye arbejdspladser. Dette net 
hører under "European Business & Innovation Centres Network" (EBN). 
Rådets forordning nr. 2081/93 (EOF) af 20.07.1993, EFT L 193 af 31,07.1993, s. 9 og Rådets 
forordning nr. 2082/93 (EOF) af 20.07.1993, EFT L 193 af 31.07.1993, s. 25. 
Rådets forordning nr. 2083/93 (EØF) af 20.07.1993, EFT L 193 af 31.07.1993, s. 37. 
45 
EUROPARTENARIAT er oprettet for at forbedre samarbejdet mellem SMV. Det 
administreres i fællig af de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for 
virksomhedspolitikken og regionalpolitikkerne. Det arrangerer kontakter mellem 
værtsregioner (Irland i 1988, Andalusien i 1989, Wales i 1990, Portugal og de 
nye, tyske delstater i 1991, Grækenland og Mezzogiorno i 1992, Nordøstfrankrig 
og Skotland i 1993, Polen og syv spanske regioner fra Atlanterhavskysten i 1994) 
og SMV fra Fællesskabets andre regioner, som giver dem mulighed for at indgå 
aftaler på teknisk, handelsmæssigt og økonomisk plan. Således har flere tusinde 
virksomheder allerede takket være EUROPARTENARIAT opnået forbindelser, 
som vil kunne føre til en lang række samarbejdsaftaler 
Denne metode, som hermed har bevist sin bæredygtighed, bruges også inden for 
rammerne af mere sektorielle eller regionale aktiviteter i lighed med Inter-
partenariat DOM i juni 1994, som også blev organiseret via flere tjenestegrenes 
samarbejde. 
Andre pilotaktioner vedrørende samarbejdet mellem virksomheder er: 
- organisering af et samarbejde mellem regionale producenter, herunder 
producenter fra håndværksfagene, og formidling af kontakt til repræsentanter 
fra distributionssektoren (markedsføring af regionale kvalitetsprodukter); 
- samarbejde mellem store virksomheder og underleverandørnet, herunder store 
infrastrukturelle byggeprojekter, samt støtte til den industrielle udbredelse 
(Eurospin); 
- endelig binder de nye udviklinger, som er foreslået inden for pilotprojekter 
(artikel 10 i forordningen vedrørende EFRU) sig generelt til støtte til udvikling 
af regionernes endogene potentiale, samtidig med at der insisteres på 
virksomhedernes, og i særdeleshed SMV's, adgang til FTU og de muligheder, 
informationssamfundet tilbyder. Den del af disse pilotprojekter, som vedrører 
interregionalt samarbejde, vil prioritere iværksættelse af fællesskabsmidler, 
som skal gøre det muligt for SMV at forbedre deres adgang til det indre 
marked, især ved at støtte udbuddet af fællesskabsydelser og deres fælles, 
internationale fremstød. 
2.1.3. DEN EUROPÆISKE SOCIALFOND OG SMV 
2.1.3.1. Fællesskabets støtterammer 
Små og mellemstore virksomheder anses for at være vigtige kilder til ny beskæftigelse. 
Stiftelse af nye SMV og udvikling af eksisterende SMV er centrale elementer i 
jobskabelsesprocessen. Kommissionen er derfor særlig opmærksom på de forskellige 
typer virksomheders bidrag til jobskabelsen og på at tilskynde til 
entreprenørvirksomhed til fordel for etablering af flere SMV. 
46 
Den vidtgående revision af ESF-forordningen i juli 199373 har gjort ESF til et mere 
fleksibelt instrument, som i højere grad styres af de forskellige politikker. 
Fællesskabets støtterammer, som nu er vedtaget eller foreslået i overensstemmelse med 
strukturfondenes mål, afspejler en mere sammenhængende og strategisk indfaldsvinkel 
til human ressource-udviklingen og forbedringen af arbejdsmarkedet. De tre prioriteter 
for ESF, som er formuleret af Kommissionen i hvidbogen om europæisk social- og 
arbejdsmarkedspolitik74, er blevet taget med i betragtning: 
forbedre adgangen til og kvaliteten af uddannelse og oplæring og øge det 
menneskelige potentiale inden for forskning, videnskab og teknologi; 
gennem systematisk adgang til efteruddannelse øge konkurrenceevnen og 
forebygge arbejdsløshed ved at tilpasse arbejdsstyrken til de udfordringer, som 
følger med forandringen; 
forbedre beskæftelsesmulighederne for langtidsledige og personer, som står uden 
for arbejdsmarkedet, gennem udvikling af en serie foranstaltninger, som kan bane 
vejen for øget integration. 
Der er blevet lagt vægt på at etablere eller forbedre interne uddannelsessystemer, 
herunder udarbejdelse af uddannelsesplaner, ledelsesudvikling og mekanismer til at 
forudsige arbejdsmarkedstendenser. SMV's sæilige vanskeligheder ved at få opfyldt 
deres uddannelsesbehov internt er også blevet fremhævet, og der er blevet gjort en 
indsats for at højne kvaliteten og relevansen af supplerende, ekstern undervisning og 
for fremme af fjernundervisningsteknikker for at give adgang til prisbillige og fleksible 
uddannelsesmuligheder. I Grækenland bliver der for eksempel oprettet statsanerkendte 
uddannelsesinstitutioner decentralt for at give virksomhederne adgang til 
efteruddannelse. 
Det er således almindeligt anerkendt, at SMV både spiller en vigtig rolle i skabelsen 
af nye arbejdspladser, og at de samtidig har nogle særlige problemer i forbindelse med 
udviklingen af deres personale. Indsatsen til fremme af mere systematiske 
indfaldsvinkler til efteruddannelse vil efter planen beløbe sig til 6 mia. ECU eller 
omkiing 14% af Socialfondens samlede støttetildelinger. Aktiviteterne er for 
størstedelens, men ikke alles, vedkommende koncentreret om regioner, som sakker 
bagud med hensyn til den generelle, økonomiske udvikling, eller som er alvorligt 
berørt af den industrielle eller landbrugsmæssige nedgang (mål 1, 2 og 5b). Andre 
foranstaltninger bliver foretaget med henblik på at lette arbejdernes tilpasning til den 
industrielle udvikling og ændringerne i produktionssystemerne (mål 4 og EF-
initiativer) 
Rådets forordning (EØF) nr. 2084/93 af 20.07.1993, EFT L 193 af 20.07.1993, s. 39. 
KOM(94) 333 af 27.07.1994. 
47 
Det nye mål 4 for Den Europæiske Socialfond skal "lette tilpasningen for 
arbejdstagere, navnlig arbejdstagere der er truet af arbejdsløshed, til de industrielle 
ændringer og udviklingen i produktionssystemerne". Aktiviteterne tager specielt hensyn 
til de små og mellemstore virksomheders særlige behov og kan inddeles i tre 
hovedområder: 
- forudsigelse af arbejdsmarkedstendenser og erhvervsuddannelseskrav 
- erhvervsuddannelse og omskoling, vejledning og rådgivning 
- bistand til forbedring og udvikling af relevante uddannelsessystemer. 
Aktiviteterne under mål 4 kan anvendes i hele Unionen. Indfaldsvinklen er "horisontal" 
i modsætning til den, som er begrænset til en bestemt økonomisk sektor. Mål 4 
fremmer også det udvidede partnerskab, som involverer repræsentanter fra 
erhvervslivet, arbejdsmarkedets parter og uddannelsesinstitutionerne. Hvor meget og 
på hvilket niveau disse parter skal involveres, afhænger af den institutionelle praksis 
i de respektive medlemsstater. 
En af de almindelige foranstaltninger, som medlemsstaterne har indført, er at udvikle 
SMV-lederes evne til at håndtere forandringer (ny teknologi, processer og markeder). 
Et andet hovedtema, som medlemslandene har bragt frem, er omskolingen af arbejdere, 
hvis kvalifikationer ikke længere kan bruges. Det fører til udvikling af 
uddannelsesprogrammer, som støtter "multikvalificering" af arbejdere og deres aktive 
deltagelse på flere niveauer af produktionen og organisationen i virksomheden. 
Forbedringen af de interne uddannelsessystemer fremhæves også som et vigtigt tema. 
Nogle lande har for eksempel besluttet at fremme gensidigt samarbejde mellem 
virksomheder med det formål - blandt andre - at udvikle uddannelsesprogrammer for 
arbejderne. 
Mens forsøg på at forudsige fremtidige markedstendenser og involvering af store 
virksomheder er under udvikling i Frankrig og Tyskland, er denne indfaldsvinkel 
mindre udviklet i andre medlemsstater. Frankrig planlægger for eksempel at bruge 
omkring 228 mio. ECU af et samlet mål 4 - tilskud på 300 mio. ECU på at uddanne 
arbejdere i virksomhederne. 70% af dette tilskud til uddannelse (160 mio. ECU) vil 
blive brugt på arbejdere i SMV. I de fleste lande foreligger der endnu ingen præcise 
opgørelser over, hvor meget der er brugt af sådanne tilskud. Det forventes dog, at en 
betydelig del af midlerne vil komme SMV til gode. 
Unionens samlede udgifter til mål 4, uden for regioner som sakker bagud (mål 1), er 
lige godt en milliard ECU for perioden 1994-1996. På et overordnet niveau regner man 
med, at de private virksomheder, medlemsstaterne og Fællesskabet hver vil bidrage 
med en tredjedel til finansieringen af foranstaltningerne (hvilket således vil gøre den 
ene milliard tre gange større). 
48 
2.1.3.2. Fællesskabsinitiativet ADAPT 
ADAPT er et nyt tværnationalt EF-initiativ, som er specielt beregnet på at hjælpe 
arbejdsstyrken til at tilpasse sig arbejdsmarkedets skiftende behov. ADAPT fokuserer 
på at udvikle virksomhedernes menneskelige ressourcer gennem uddannelses- og 
dygtiggørelsesprogrammer for herigennem at hjælpe med til at øge industriens, 
servicefagenes og handelssektorens konkurrenceevne. ADAPT henvender sig i vid 
udstrækning til små og mellemstore virksomheder og deres arbejdskraft Blandt 
aktiviteterne under ADAPT kan nævnes fire hovedområder: 
uddannelse, rådgivning og vejledning 
fremtidsplanlægning, fremme af netværk og nye beskæftigelsesmuligheder 
(beskæftigelse og industriel udvikling, behov for nye kvalifikationer og 
uddannelse); 
tilpasning af støttestrukturer og -systemer; 
information, udbredelse og bevidstgørelse. 
Aktiviteterne under ADAPT vil supplere Fællesskabets SMV-initiativ. SMV-initiativet 
handler ligesom ADAPT grundlæggende om at fremme tilpasningen til den industrielle 
udvikling, dog fokuserer SMV-initiativet på indførelsen af nye produktions- og 
organisationssystemer i virksomhederne (se punkt II.2.1.2.2.). 
I løbet af første halvdel af 1995 skulle alle medlemsstater gerne have rammerne for de 
nationale programmer på plads. Projektudvælgelsen, som er de nationale regeringers 
ansvar, finder sted i løbet af anden halvdel af 1995. 
EF-initiativet ADAPT har fået et samlet beløb på 1,4 mia. ECU stillet til sin rådighed 
for perioden 1995-1999. Af det beløb vil 400 mio. ECU være forbeholdt aktiviteter til 
fordel for regioner, som sakker bagud (mål 1). Foranstaltningerne under ADAPT 
samfinansieres af Fællesskabet; med de supplerende tilskud fra private virksomheder 
og medlemsstater, skulle det samlede beløb, som bruges på ADAPT, blive mindst tre 
gange så stort Som en naturlig følge af ADAPT's fonnål vil en stor del af udgifterne 
formentlig gå til SMV. 
49 
2.1.3.3. Den lokale udvikling og beskæftigelsen 
EU-aktiviteterne til fordel for den lokale udvikling og beskæftigelse angår ofte SMV 
og i særdeleshed mikro-virksomhedeme og håndværksfagene75. 
På Det Europæiske Råds møde i juni 1994 blev der lagt særlig vægt på den lokale 
udvikling og SMV's, mikro-virksomhedernes og håndværksfagenes rolle i 
beskæftigelsesudviklingen76. Det foranledigede Kommissionen til under Essen-mødet 
i december 1994 at fremlægge en redegørelse for EU-aktiviteterne til fordel for den 
lokale udvikling og beskæftigelse77. Rapporten beskriver de midler, som Unionen stiller 
til rådighed, samt hvordan de skal bruges. Den fremkommer med forslag til, hvordan 
fællesskabsaktiviteternes effektivitet og sammenhæng kan forbedres via 
forsøgsvirksomhed, overførsel af gode metoder og styrkelse af de europæiske net for 
information og koordinering. Endelig indeholder den et forslag til debat og udveksling 
på europæisk plan med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne 
og Unionen til fordel for de lokale initiativer. Denne rapport er blevet kompletteret 
med en undersøgelse i Unionen af de lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer78. 
På basis af Kommissionens forslag79 definerede Det Europæiske Råd i Essen (i 
fortsættelse af de beslutninger, der blev truffet under de to foregående rådsmøder i 
Bruxelles og på Korfu) fem store, prioriterede aktionsområder inden for 
beskæftigelse80, som følger op på hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og 
beskæftigelse. De skulle kunne få en positiv indvirkning på udviklingen i SMV: 
1) forbedring af arbejdstagernes beskæftigelsesperspektiver ved fremme af 
investeringerne i den faglige uddannelse; 
2) intensitet i vækstbeskæftigelse, i særdeleshed: 
- en mere fleksibel planlægning af arbejdet, som opfylder både arbejdstagernes 
ønsker og konkurrencekravene; 
lønpolitik, der fremmer jobskabende investeringer; 
- fremme af initiativer, i særdeleshed på regionalt og lokalt plan, som tillader 
jobskabelse, der opfylder de nye krav, for eksempel inden for områder som 
miljø og sociale serviceydelser; 
3) nedsættelse af de indirekte lønomkostninger for at lette ansættelse af arbejdstagere, 
især ufaglærte; 
4) større effektivitet i arbejdsmarkedspolitikken; 
5) foranstaltninger til fordel for de grupper, der er specielt berørte af arbejdsløsheden, 
især de unge, de langtidsledige, de ældre arbejdstagere og de arbejdsløse kvinder. 
Beretningen KOM(94) 221 af 07.09.1994, punkt 111.5, indeholder en detaljeret præsentation af 
programmerne ILE og LEDA. 
EU-Bulletin 06/1994, punkt 1.6, s. 10. 
SEK(94) 2199 af 19.12.1994. 
SEK(93) 364 af 04.04.1995. 
"Aktioner til omsætning afvækst i arbejdspladser". Aktionsplan fra Bruxelles (fase 2) af 28.11.94. 
EU-Bulletin 12/1994, punkt 1.3. 
50 
Til gennemførelse af disse konklusioner har Kommissionen fornylig fremlagt en 
meddelelse for Rådet vedrørende gennemførelse af en europæisk plan for 
beskæftigelsesstøtte og -fremme (ESSEN), som blandt andet omhandler støtte til 
udvikling af lokale initiativer til udvikling af beskæftigelsen, herunder 
mikrovirksomheders og erhvervsdrivende foreningers rolle808. 
I ESSEN-initiativet anerkendes behovet for tilskyndelser til jobskabelse på følgende 
områder, der delvis vil blive udnyttet af SMV: hjemmehjælpstjenester, børnepasning, 
ny informations- og kommunikationsteknologi, bistand til unge i vanskeligheder, 
forbedring af boligforhold, sikkerhed, lokale offentlige transportmidler; rehabilitering 
af offentlige områder i byerne, lokale butikker, turisme, tjenesteydelser på det 
audiovisuelle område, kulturarven, kulturel udvikling på lokalt plan, affaldsbehandling, 
tjenesteydelser i forbindelse med vandforsyning, beskyttelse og bevarelse af 
naturområder samt forureningskontrol. 
2.1.4. EUGFL-UDVIKLINGSSEKTIONEN OG SMV 
EUGFL-Udviklingssektionen griber ind i forbindelse med mål 1, 5b og 5a. 
Hvad angår regioner under mål 1, griber EUGFL-Udviklingssektionen hovedsagelig ind 
i form af operationelle programmer, som kan være flerfondsprogrammer eller 
enfondsprogrammer, og EF-initiativer som LEADER. Den samlede kreditmængde for 
1993 beløber sig til 866 mio. ECU til de operationelle programmer (uden de beløb, der 
anvendes til horisontale foranstaltninger under mål 5a). 
Da en stor del af de operationelle programmer endnu ikke er godkendt, er det for den 
nye periode stadig for tidligt at identificere foranstaltningerne til fordel for SMV. 
Strukturlånene til LEADER II81 er på 1,4 mia. ECU, heraf 900 mio. ECU for 1994-
1999 til regioner under mål I. Da programmet endnu ikke er færdigforhandlet, er det 
ikke muligt at sige noget om, hvor stor en del af dette beløb, SMV vil få andel i. Det 
er dog sandsynligt, at SMV, som det var tilfældet med LEADER I, vil få stor gavn af 
indgrebene. 
Mål 5b omfatter 50 zoner i 9 medlemsstater. Det dækker 5% af befolkningen og 17% 
af Unionens territorium. Der er blevet godkendt 73 operationelle programmer under 
dette mål til et samlet beløb af 2 607 mio. ECU. Pr. 31. december 1993 var det 
samlede beløb under dette mål bevilget. Beretningen KOM(94) 221 af 7.9.1994 (punkt 
III.) omfatter en detaljeret analyse af Unionens aktiviteter under mål 5b for perioden 
1989-1993. Til mål 5b er der for perioden 1994-1999 bevilget et samlet beløb på 6 667 
mio. ECU. Denne budgetramme dækker en befolkning på 28 523 mio. indbyggere, 
eller 8,24% af Unionens befolkning. 
KOM(95) 250 af 13.06.1995. 
EFT C 180 af 01.07.1994, s. 48. 
51 
Det bør bemærkes, at befolkningstallet i områderne under mål 5b er steget med 72% 
i forhold til perioden 1989-1993. Da program lægningsfasen på nuværende tidspunkt 
ikke er tilendebragt for disse områders vedkommende, kan man endnu ikke sige noget 
om foranstaltningerne til fordel for SMV. 
Inden for rammerne af mål 5a griber EUGFL-Udviklingssektionen ind for at 
fremskynde landbrugsstrukturernes tilpasning og forbedre betingelserne for 
forarbejdning, salg og markedsføring af landbrugs- og skovbrugsprodukter: 
a) strukturstøtte til fordel for modernisering af landbrugsbedrifterne. 
Fællesskabets lovgivning åbner mulighed for at yde støtte til landmænd og/eller 
sammenslutninger af landbrugere. EUGFL-Udviklingssektionens forpligtelser var i 
1993 i størrelsesordenen 1 059 mio. ECU og omfattede i særdeleshed samfinansiering 
af tre foranstaltninger. 
investeringshjælp til ca. 50 000 nye landmænd hvert år, med hovedvægten på en 
spredning af aktiviteterne og en større miljøbevidsthed; 
udligningsbeløb i de ugunstigst stillede områder vedrørende over 1,2 mio. 
landmænd og 55% af Unionens landbrugsjord; 
etablerings- og investeringsstøtte til unge landmænd (påkrævet for at forynge 
landbrugsbefolkningen, med gennemsnitligt ca. 20 000 etableringer pr. år). 
Disse foranstaltninger har været vellykkede i levedygtige bedrifter og hos unge 
landbrugere samt i de lande, der kun har benyttet dem i kort tid til modernisering af 
deres landbrug, som for eksempel Spanien og Portugal. 
b) støtte til modernisering af forarbejdning og markedsføring af landbrugs- og 
skovbrugsprodukter. 
To forordninger omfatter fællesskabsstøtte til investering i forarbejdning og 
markedsføring af landbrugsprodukter (forordning (EØF) nr. 866/90) og 
skovbrugsprodukter (forordning (EØF) nr. 867/90). I perioden 1991-1993 angik 
omkring 65% af de i henhold til disse forordninger samfinansierede projekter SMV, 
der modtog næsten 58% af EUGFL's samlede støtte, som var på 1 217 mio. ECU. Det 
kan fastslås, at selv om SMV i antal forholdsmæssigt nyder størst udbytte af 
projekterne, så fremlægger de mindre projekter, og EUGFL's bistand er derfor 
forholdsmæssigt mindre til SMV end til de store virksomheder. Desuden varierer 
størrelsen af de projekter, der forelægges af SMV, klart fra en medlemsstat til en 
anden, for eksempel 33% af projekterne i Danmark og 100% i Spanien og Grækenland. 
Unionens gennemsnitlige bidrag pr. SMV-projekt var på 304 600 ECU (fra 65 649 
ECU i Nederlandene til 559 838 i Irland). 
52 
2.1.5. Den fælles fiskeripolitik og SMV 
Fiskeri- og fiskeopdrætsscktoren består i al væsentlighed af SMV. 95% af 
Fællesskabets fiskerflåde består således af fartøjer, der er mindre end 24 m, og 65% 
af disse er mindre end 12 m. Sidstnævnte andel beskæftiger 40% af arbejdsstyrken i 
forholdet 1,2 sømænd pr. båd82. Og ifølge en undersøgelse, som for nylig er blevet 
foretaget for Kommissionen83, beskæftiger fiskeri- og fiskeopdrætssektoren næsten 90 
000 personer på omkring 2 240 virksomheder, hvilket giver et unionsgennemsnit på 
40 personer pr. virksomhed. 
Det er således SMV, der nyder størst gavn af Fællesskabets strukturelle 
foranstaltninger til fordel for fiskerisektoren. Siden januar 1994 har den strukturelle del 
af EU's fælles fiskeripolitik (PCP) været en integreret del af strukturfondenes 
ordninger, idet de to tidligere finansielle instrumenter84 har fusioneret og dannet FIUF 
(det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet)85. Det overordnede 
programlægningsprincip er, som for de øvrige strukturfonde, flerårigt, og 
programlægningen finder sted via forhandlinger i samarbejde med medlemsstaterne. 
1 overensstemmelse med kravene i den fælles fiskeripolitik, og specielt målene med 
hensyn til omstrukturering af flåden, som defineres i det flerårige udviklingsprogram 
(FUP), deltager FIUF i finansieringen af investeringer og aktiviteter på følgende 
områder. 
omstrukturering og innovation af fiskerflåden; 
modernisering af fiskerflåden; 
forbedring af betingelserne for forarbejdning, salg og markedsføring af 
fiskeriprodukter; 
udvikling af fiskeopdrættet og udvikling af kystområderne; 
udstyr til fiskerihavne 
markedsopsøgende aktivitet 
FIUF bidrager ligeledes til iværksættelse af foranstaltninger for kapacitetstilpasning og 
oprettelse af midlertidige virksomhedssammenslutninger og blandede selskaber. 
De investeringer, som er berettiget til støtte fra FIUF, vedrører i særdeleshed 
arbejdsbetingelser om bord, forbedring af selektiviteten hvad angår fiskeriteknikker og 
-udstyr, forbedring af produkternes kvalitet, tilpasning af produkthygiejnen til EU-
standard, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen samt miljøbeskyttelse. 
Kilde: Registeret for fællesskabsflåden. 
Statistisk undersøgelse vedrørende sektoren for forarbejdning af fiskeri- og fiskeopdrætsprodukter i 
Det Europæiske Fællesskab, april 1993. 
Rådets forordning (EØF) nr. 4028/86 og Rådets forordning (EØF) nr. 4042/89. 
Rådets forordning (EØF) nr. 2080/93 af 20.07.1993 om kriterier og betingelser for EF-
strukturinterventioner inden for fiskeri, akvakultur og forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og 
akvakulturprodukter. 
53 
EU bidrager med op til 75% af de offentlige udgifter i områder under strukturfondenes 
mål 1 og 50% i andre områder. Disse procentsatser svarer til henholdsvis 50 og 30% 
af de produktive investeringer. Der er bevilget et samlet beløb på 2,7 mia. til FIUF for 
perioden 1994-1999. 
Det skal samtidig nævnes, at man som et supplement til FIUF har vedtaget EF-
initiativet PESCA86. Det særlige ved PESCA er, at det sigter på at sætte gang i nogle 
meget målrettede projekter, som skal hjælpe fiskerisektoren med at klare de 
forandringer, som den gennemlever, og modernisere kystområdernes socio-økonomiske 
struktur. PESCA-initiativet har fået bevilget 250 mio. ECU'for perioden 1994-1999 
(hvoraf 125 mio. ECU er afsat til områderne under mål 1). 
Endelig har Kommissionen på foranledning af Rådet fremlagt en beretning om de 
socioøkonomiske ledsageforanstaltninger i forbindelse med omstruktureringen af 
fiskerisektoren87. 
2.1.6. KOORDINERINGEN MELLEM viRKsoMiiEDsroLrnKKEN OG UNIONENS FINANSIELLE 
INSTRUMENTER \ 
Hvad angår Unionens nye finansieringskilder, som er EIB's rentegodtgjorte lån til SMV 
og Den Europæiske Investeringfond, samarbejder Kommissionens tjenestegrene for 
virksomhedspolitik med tjenestegrenene for økonomiske anliggender og EIB, for at 
SMV kan få størst muligt udbytte af de muligheder, som de tilbydes. 
Tjenestegrenene for virksomhedspolitik samarbejder med de tjenestegrene, som er 
ansvarlige for strukturfondene, inden for rammerne af Fællesskabets støtterammer 
(1994-1995) og de operationelle programmer, som de ledsages af, samt EF-
initiati verne, specielt SMV- og ADAPT-initiativerne, for at gøre støtten til SMV 
effektiv og synlig. I den forbindelse deltager de i arbejdet på tværs af tjenestegrenene 
samt i forhandlingerne med medlemsstaterne. De er medlemmer af opfølgningsudvalg 
for de programmer, som er af særlig interesse for SMV, som programmer vedrørende 
industrien og servicefagene (Irland, Italien, Grækenland og Portugal) eller den lokale 
udvikling (Irland og Portugal) og vil selvfølgelig være det for de programmer, som 
vedrører SMV-initiativet. 1995 er året, hvor de operationelle programmer vedrørende 
SMV- og ADAPT-inilialiverne, som vil få stor betydning for udviklingen i SMV, vil 
blive færdigforhandlet med medlemsstaterne. 
Meddelelse til medlemsstaterne udsendt i EFT C 180 af 01.07.1994, s. 1. 
KOM(95) 55 af 20.03.1995. 
54 
Selv om der i perioden 1989-1993 er blevet bevilget store støttebeløb til industrien og 
servicefagene inden for Fællesskabets støtterammer (ca. 20% af den samlede bevilling), 
har SMV ikke altid haft fuldt udbytte heraf*8. De nye fællesskabsstøtterammer, som er 
vedtaget for perioden 1994-1999 lægger større vægt på udviklingen i SMV. De 
operationelle programmer, som allerede er vedtaget, opererer faktisk med store beløb 
til SMV ved i flere tilfælde at foreslå SMV-underprogrammer (Grækenland) samt et 
program til fordel for handelen (Portugal). Opfølgningsudvalgene skal fremover sørge 
for den konkrete gennemførelse af disse foranstaltninger til fordel for SMV. 
Man kan altså konkludere, at der er opstået et tættere samarbejde mellem 
Kommissionens tjenestegrene, hvilket giver bedre mulighed for at tage hensyn til 
SMV-dimensionen i programmerne. Det gør det muligt at koordinere indgrebene med 
henblik på at styrke sammenhængen, synligheden og effektiviteten. Det skal dog 
retfærdigvis siges, at Kommissionens rolle, når først programmet er blevet vedtaget, 
på grund af decentraliseringen af programstyringen, begrænses til opfølgning og 
kontrol af programmernes iværksættelse. Derfor skal medlemsstaterne, de regionale og 
lokale myndigheder samt de økonomiske og sociale samarbejdspartnere gøres bevidste 
om den rolle, SMV spiller i gennemførelsen af den økonomiske og sociale 
samhørighed. 
2.2. FORSKNINGS- OG TEKNOLOGIUDVIKLINGSPOLrnKKEN OG SMV 
Der er gjort en ekstra indsats inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for 
forskning og teknologisk udvikling89 for at fremme SMV's deltagelse i 
forskningsprogrammer inden for EU ved hjælp af en tæt koordinering mellem 
virksomhedspolitikken og FTU-politikken. Ud over en retrospektiv analyse af SMV's 
deltagelse i det tredje rammeprogram indeholder dette afsnit en præsentation af de 
vigtigste innovationer, som er blev indført i det fjerde rammeprogram for at lette 
SMV's deltagelse. 
I sin beretning om koordinering af fællesskabsaktiviteterne til fordel for SMV og håndværksfagene 
af 07.09.1994 analyserer Kommissionen den måde, hvorpå SMV har kunnet få gavn af den støtte, 
som de har modtaget fra strukturfondene, og fremsætter en række anbefalinger med henblik på at få 
SMV til i højere grad at gøre brug af disse fonde, KOM(94) 207, punkt 1.1.5. 
4. RPFTU, EFT L 126 af 18.05.1994, s. 1. 
55 
2.2.1. DEFINITION PÅ SMV 
Der findes ingen formel definition på SMV i forbindelse med Kommissionens 
forskningsprogrammer, men den CRAFT-definition, der blev anvendt under det tredje 
rammeprogram, bevares som en midlertidig definition til udvælgelse af virksomheder 
til de specielle "teknologistimulerings"-foranstaltninger under det fjerde rammeprogram. 
I henhold til denne midlertidige definition betragtes en virksomhed som en SMV, hvis 
den opfylder nedenstående betingelser: 
den har højst 500 ansatte; 
den har en årlig omsætning på højst 38 mio. ECU; 
den er ikke ejet med mere end 1/3 af en organisation, som er større end SMV 
(baseret på omsætning og antal ansatte), medmindre det er en investor såsom en 
bank eller en indskyder af risikovillig kapital. 
I fremtiden kan denne foreløbige definition revideres, således at der kan blive indført 
en sammenhængende definition af SMV, som kan bruges i alle EU-programmer. 
Kommissionen vil i særdeleshed holde godt øje med deltagelsen af SMV i 
størrelseskategorien mindre end 250 ansatte for at kunne afgøre, om dens programmer 
tager tilstrækkeligt hensyn til behovene i disse virksomheder, som udgør 99,8% af alle 
virksomheder i Unionen. CRAFT-programmet har faktisk vist, at 90% af SMV-
deltagerne tilhører størrelseskategorien færre end 250 ansatte. 
2.2.2. OVERBLIK OVER SMV's DELTAGELSE I DET TREDJE RAMMEPROGRAM 
2.2.2.1. Statistik 
Tabel nr. 2 giver et overblik over SMV's deltagelsesprocent i det tredje rammeprogram 
og den tilsvarende økonomiske støtte fra EU pr. program. Totalt set var antallet af 
SMV, som deltog, 6 368, hvilket repræsenterer en budgetandel på 1 035 mio. ECU. 
Dette svarer til 22% af Unionens samlede støttebevilling. 
Tallene i tabel nr. 2 bør benyttes med en vis forsigtighed, eftersom de omfatter alle 
virksomheder med færre end 500 ansatte uden hensyntagen til andre kriterier som 
omsætning eller ejerskabsforhold (det vil sige, at datterselskaber af store firmaer også 
er medtaget). 
56 
Tabel nr. 2 
SMV's deltagelse i programmerne under det tredje FTU-raninieprogram91 
Industri- og materialeteknologier BRITE/EURAM II 
- Industri og målrettet basisforskning 
- CRAFT (Fase 1) 
- CRAFT (Fase 2) 
- Forundersøgelsestilskud 
ESPRIT 
RACE 
Telematics 
Ikke-kernekraftbaseret energi 
Målinger og afprøvninger 
Landbrug og landbrugsindustri 
Luftfartsteknologi 
Søfart S&T 
Miljø 
Bioteknologi 
Kernespaltning 
Biomedicin og sundhed 
Menneskelige ressourcer Antal deltagende 
SMV* 
3427 
652 
1304 
1203 
268 
1250 
585 
411 
341 
44 
.59 
37 
52 
80 
20 
22 
7 
33 % af det 
samlede 
antal 
deltagere* 
56% 
24% 
95% 
70% 
100% 
27% 
41% 
20,3% 
17% 
13% 
10% 
9% 
7% 
3% 
2% 
2% 
1% 
<1% EU's 
økonomiske 
engagement 
(mio. ECU) 
219 
139 
5 
67 
8 
459 
185 
86 
49 
5 
6 
2.5 
7 
10 
2 
1 
2 
2 % af EU's 
samlede 
økonomiske 
engagement 
30% 
24% 
100% 
100%91 
100% 
31% 
34% 
23,6% 
21% 
12% 
3% 
4% 
7% 
3% 
1% 
3% 
1% 
1% 
* Den samme SMV's deltagelse i to forskellige projekter tælles som to deltagelser. 
Kilde : Generaldirektoratet for FTU. 
Statistik for kontrakter, som er indgået inden 01.11.1994. 
Skønt det meste FTU-arbejde udføres af FTU-underleverandører, gores det udelukkende til gavn for SMV-forslagsstillerne. 
57 
2.2.2.2. BRITE/EURAM 
a) CRAFT og Fortindersøgelsestilskud 
Inden for BRITE/EURAM-programmet ( ndustri- og materialeteknologier) har 
Kommissionen indført to særlige SMV-programmer, Forundersøgelses tilskud (1989) 
og CRAFT (1991) for både kvantitativt og kvalitativt at øge SMV's deltagelse i 
rammeprogrammet. Forundersøgelsestilskuddene henvendte sig til SMV med FTU-
kapacitet, som havde et ønske om at forberede sig selv til at udfylde en vigtig eller 
ledende rolle i et stort multi-partner projekt, mens CRAFT tog sigte på SMV med 
meget lidt eller ingen FTU-kapacitet, men som havde et ønske om at indgå 
underleverandør FTU-aftaler med dygtige tredjemandsorganisationer med tilstrækkelige 
FTU-midler til at løse deres problemer i den retning. 
Totalbeløbene for BRITE/EURAM i tabel nr. 2 er delt op for at vise effekten af de 
særlige SMV-aktiviteter. Når de tilpasses størrelsen af det forhåndenværende budget 
(det vil sige det beløb, som EU har forpligtet sig til at stille til rådighed), afslører 
deltagertallene en stærk multiplikatoreffekt, som er en konsekvens af aktiviteternes 
særlige SMV-karakter. 
For CRAFT fase 1 svarer de 1 304 SMV-deltagelser til 391 udkast til forslag, som 
blev udvalgt til at gå videre med, hvoraf 83% blev fulgt op af et færdigt 
forskningsforslag. Det samlede antal forslag, som blev udvalgt til at modtage støtte 
gennem CRAFT fase 2 (kooperativ forskning) var på 165, hvilket, som det er angivet, 
involverer over 1200 SMV. Dette resultat af CRAFT-programmet bliver endnu mere 
bemærkelsesværdigt, når man tager i betragtning, at størstedelen af disse SMV (80%) 
er helt nye i EU's FTU-sammenhæng; 50% har ikke tidligere haft nogen erfaring med 
FTU-samarbejde overhovedet 
CRAFT-projektet har gjort det muligt at tredoble antallet af SMV-deltagelser i BRITE-
EURAM-programmet. Den måde, hvorpå de "kooperative forsknings"-programmer er 
sammensat, gør dem særlig populære i traditionelle industrisektorer som 
tekstilbranchen, stofforarbejdning, læder, maskinteknik, byggeri eller træ- og 
møbelbranchen. Mange af projekterne klarer problemer i forbindelse med 
modernisering af produktionen og andre processer ved at tilpasse de eksisterende 
teknologier til de nye krav. 
Når man ser på, hvilken type af virksomheder der deltager i programmet, skyldes 
CRAFT's succes vedholdende informations-, udbredelses- og motiveringsskampagner, 
som for en stor del blev gennemført via et europæisk net af officielt udpegede 
nationale fokalpunkter (NFP) for CRAFT. Udover at gennemføre områdebaserede eller 
tværnationale SMV-motiveringskampagner med forskellige særlige formål har NFP og 
deres tilhørende under-net optrådt som decentraliserede kilder til information og 
rådgivning vedrørende specielle spørgsmål, og de har gennemført salgsfremmende 
aktiviteter på eget initiativ, alt sammen for at hjælpe SMV til at udarbejde og 
fremlægge forslag. 
58 
Modtagere af Forundersøgelsestilskud og andre SMV, som deltager oftest i de 
forskellige særprogrammer, repræsenterer high-tech-eiu\vn af SMV-gmppen Selv om 
disse SMV som regel er bedre rustet og informeret med hensyn til EU's FTU-
muligheder, lider de stadig under deres ringe størrelse i forhold til store virksomheder. 
En undersøgelse, som blev foretaget i forbindelse med BRITE/EURAM-programmet, 
viste faktisk, at SMV har meget mindre gavn af at deltage i kollektive 
industriforskningsprogrammer end store virksomheder eller SMV-datterselskaber af 
store virksomheder. Det har haft stor betydning for den type forbedringer, som er 
blevet foretaget i de særlige SMV-aktiviteter under det fjerde rammeprogram. 
Begge disse programmer sluttede i 1994, da det tredje rammeprogram (RP III) blev 
færdigt og skulle erstattes af det fjerde rammeprogram (RP IV). Denne udskiftning af 
rammeprogrammer er imidlertid en vigtig milepæl, hvad angår de særlige SMV-
forskningsaktiviteter. Påbaggrund af CRAFT-projektets succes under BRITE/EURAM 
II, har man besluttet at udvide brugen af et nyt og forbedret CRAFT-projekt, som 
indbefatter Forundersøgelsestilskudskonceptet, til alle sæilige industrirelevante 
programmer under det fjerde rammeprogram (se punkt H.2.2.3.). 
b) Konkrete eksempler på typiske CRAFT-projekter under BRITE/EURAM II 
"Opnåelse af glatte keramiske glaseringer med forbedret slidfasthed og 
hårdhed" 
Ref CR-1001-91 
Dette projekt har været i gang siden februar 1993. Formålet med projektet 
er at udvikle nye formler for blank og mat glasur til keramiske gulvfliser 
med forbedret hårdhed og slidfasthed og derved gøre dem mindre 
modtagelige for snavs. I alt otte SMV deltager i projektet (2 tyske, 2 
britiske, 2 spanske, I irsk og 1 italiensk), hvoraf de seks arbejder med 
fremstilling og forhandling af keramiske fliser, en er glasurj)roducent og en 
er i byggebranchen. To forskningscentre, et i Belgien og et i Spanien, leder 
forskningen for SMV-forslagsstillerne. 
'Udvikling og karakterisering af overfladebehandlinger, som kan forhindre 
nikkelallergi" 
Ref CR-1076-91 
Dette projekt, som har været i gang siden december 1993, udvikler en 
fremgangsmåde for overfladebehandling af nikkel, så man undgår de 
allergiproblemer, som kan forårsages af nikkel, når det kommer i kontakt 
med huden. Projektet, som er af særlig interesse for guldsmede- og 
urmagerindustrien, har deltagelse fra 14 SMV fra tre lande (7 franske, 2 
spanske og 5 italienske). Otte af disse SMV er i galvan i se ri ngsb ranchen, lo 
er instrumenteringsproducenter, en er materialeleverandør og tre er 
smykkeproducenter. Tre forskningsorganisationer (en i Frankrig, en i 
Spanien og en i Italien) leder forskningen på vegne af SM V. 
59 
2.2.2.3. Forskningsaktiviteter inden for informations- og 
telekommunikationsteknologien (ESPRIT) 
Programmet for informationsteknologi (ESPRIT), som fik bevilget 1 532 mio. ECU for 
perioden 1991-1994, dækker følgende områder: Mikroelektronik, avanceret 
databehandling, højydelsesberegninger og -net, avancerede informationssystemer for 
virksomheder og initiativet for de åbne mikroprocessorsystemer, computerassisteret, 
integreret produktion og endelig grundforskningen. 
a) Iværksættelse af ESPRIT III 
FTU-aktiviteterne blev gennemført via ca. 710 projekter, som blev styret af konsortier 
af store, mellemstore og små virksomheder samt universitetsgrupper og 
forskningscentre. Ca. en tredjedel af disse SMV deltog i mere end et projekt. De 
udfører ca. 31% af alt det arbejde, som har forbindelse til programmet Programmernes 
forskellige aktiviteter til fordel for SMV er blevet kronet med succes, for 
deltagelsesprocenten er i stærk fremgang i forhold til den, som blev opnået i den 
foregående fase af programmet (ESPRIT II, 1 600 mio. ECU, 1987-1991), hvor den 
var på 21%. 
Programmet for informationsteknologi spiller en væsentlig rolle for de SMV, som 
ønsker at gennemføre et FTU-projekt inden for informationsteknologien eller at få 
adgang til resultater, som er på forkant med den teknologiske udvikling. Udover at 
modtage økonomisk støtte deltager SMV også i konsortier sammen med så 
betydningsfulde og kompetente institutioner, som man kunne ønske sig. De får gavn 
af et strengt evaluerings- og styringssystem, som giver dem sikkerhed for en vis værdi 
af det udførte arbejde. Endelig giver programmet SMV mulighed for at knytte 
tværnationale forbindelser til andre samarbejdspartnere. Det er vigtigt at understrege, 
at SMV generelt er meget optaget af at få nogle hurtige fordele af det FTU-arbejde, 
som de har udført. De spiller derfor en vigtig og synlig rolle i den industrielle 
udnyttelse af de resultater, som opnås gennem disse projekter. 
60 
b) Konkrete eksempler på programmets betydning for SMV 
SMV og Det Europæiske System- og Softwareiniuau'v (ESSI) 
ESSI er en supplerende foranstaltning til det særlige forsknings- og 
teknologiprogram for informationsteknologi (1990-1994). Foranstaltningens 
hovedmål er at fremme SOFTWARE Best Practice i alle industrier for at 
opnå øget effektivitet, højere kvalitet og en bedre økonomi. 
70% af al europæisk softwareudvikling foregår nu i ikke-
informationsteknologisektorer af industrien med stor deltagelse af SMV. 
SMV udgør derfor en stor del af ESSI's målgruppe. Hertil kommer, at 
størstedelen af le ve randørerne afsoflw are-haserelprocesforbedringsteknologi 
inden for informationsteknologiindustrien selv er SMV. 
Pilotfasen af ESSI blev startet i 1993 for at undersøge opfattelsen af 
projektets relevans og gennemførelsesm etodernes effektivitet. Det bevilgede 
beløb var på 30 mio. ECU. 45% af alle accepterede forslag har. haft SMV 
som primære forslagsstillere. Herudover udgør SMV et stort antal af de 
partnere, underleverandører og leverandører, som forekommer i resten af de 
accepterede forslag. Alt i alt er SMV til stede enten som primcere forbrugere 
eller som leverandører af teknologi i mere end 90% af ESSI-
pilotprojekterne. 
Der er flere grunde til den store deltagelse af SMV i ESSI. For det første er 
SMV som nævnt en vigtig målgruppe for dette initiativ. For det andet 
appellerer dette initiativ i højere grad til industrien end traditionelle FTU-
aktiviteter, og det er specielt rettet mod brugerne. Som en konsekvens heraf 
har man udviklet mere fleksible og "lette" implementeringsm c foder, som gør 
dem mere attraktive for mindre organisationer med færre ressourcer. Dette 
gælder i særdeleshed for udarbejdelsen af forslag. For det tredje kan 
finansieringsmåden, som er baseret på 100% marginalomkostninger, ses som 
særlig attraktiv for organisationer med lavere faste udgifter som SMV. 
61 
HPCN's bidrag til europadsk industris konkurrenceevne 
Vare- og servicesektorerne sætter i stadig større grad deres lid til 
informationsteknologien som en komponent og som et værktøj. HPCN (High 
Performance Computing and Networking) leverer, hvad angår funktionalitet og 
ydelse, et niveau, som ikke tidligere har været opnåeligt eller bæredygtigt. Det 
åbner nye muligheder for hurtigere, mere effektivt og mere driftssikkert design, 
fabrikat, kvalitetskontrol og lagring og tilbagekaldelse af data. Strategisk set spiller 
HPCN en central rolle i forbedringen af de europæiske industriers 
konkurrenceevne, og det er nødvendigt, at Europa bevarer en førerposition i 
HPCN-teknologier. ESPRIT og det nye informationsteknologiprogram tager sigte 
på at fremme HPCN-teknologi i Europa og dens optagelse i europæisk industri 
som et konkurrencedygtigt våben. SMV indtager en central position i den 
henseende, både som teknologiudviklere og -brugere. 
GP-MIMD og DESIRE er eksempler på projekter, hvor HPCN-teknologien bliver 
udviklet. 
GP-MIMD sigter mod at støtte udviklingen af hardware- og softwaremiljøer til 
parallelle computere. Projektet er baseret på en arkitektur, som giver mulighed for 
modulær sammenkobling af op til tusinder af processorer. Computerens 
proceskapacitet kan således overstige flere hundrede giga-flops. 
Denne avancerede teknologi bruges nu i Europa af et antal pioner-SMV, herunder 
Meiko, Parsys, Parsytech og Telmat. ESPRIT har bidraget til deres succes ved at 
levere økonomisk støtte til deres teknologi og en ramme for oprettelse af 
partnerskaber. Hertil kommer, at ESPRIT er en model, som gør resultaterne mere 
synlige og letter deres udbredelse. 
Meiko's salg af deres CS-2 maskine til det amerikanske Energiministerium (det 
første salg af en supercomputer til et amerikansk re geringslab oratorium fra et ikke-
amerikansk firma) og til CERN-laboratoriet for kernefysik i Geneve (det første 
salg overhovedet af den art fra et europæisk firma) er aktuelle eksempler på den 
succes, der er affødt af dette projekt. 
Som en del af DESIRE-projektel bruger en SMV, Mental Images, parallelle 
computere i CA D-applikationer til at opnå bedre visuel feedback, fotorealistisk 
gengivelse og visualisering, end det før har været muligt. (Gengivelse gør et 
computerbillede mere realistisk ved at simulere overfladestruktur, refleksioner og 
skygger på den viste genstand. En typisk applikation er tegningen af 
bilkarosserier, som simulerer metalfinish og forruderefleksioner. 
Den SMV-udviklede gengiv elsesteknologi i dette projekt er blevet solgt til store 
industrielle forbrugere som BMW og Mercedes-Benz. Aftaler med Dassault og 
Softimage, et canadisk datterselskab af Microsoft's Advanced Technology 
Division, som specialiserer sig i 3D visualiseringssoftware, vidner om den 
verdensomspændende anerkendelse, som denne SMV har opnået. 
62 
c) Det nye informationsteknologiprogram 
Det nye informationsteknologiprogram for perioden 1994-199892 vil fortsætte og udvide 
bestræbelserne på at tilpasse programmet til SMV's særlige karakteristika, både med 
hensyn til det tekniske indhold og procedurerne. 
For det første vil der blive lagt vægt på flere aktiviteter, som både er af interesse for 
SMV, og som opfylder programmets mål, specielt det, som har til formål at bidrage 
til opbyggelse af informationssamfundet. Der er således planer om at gennemføre et 
projekt inden for området komponent- og systemteknologi til fordel for den "primære 
brug" af integrerede kredsløb i særlige og innovative applikationer. Inden for 
softwareteknologien er der som et eksperiment gennem ESPRIT III blevet startet en 
første serie aktiviteter på området "bedste metoder" for at fremme brugen af de mest 
avancerede softwareteknologier med konkrete applikationer. I betragtning af dette 
eksperiments succes, specielt for SMV, vil denne type projekt blive stærkt udviklet i 
det nye program for informationsteknologi, som vil gøre det muligt at nå en stor 
gruppe SMV og brugere og at udbrede den opnåede knowhow. 
Med hensyn til procedurer har man planer om at indføre en række nye ordninger, 
sådan som de præsenteres i afsnittet om de særlige aktiviteter til fordel for SMV inden 
for rammerne af det fjerde FTU-rammeprogram, det vil sige kooperative projekter, 
undersøgelsestilskud og proceduren i to faser (se punkt II.2.2.3. nedenfor). 
2.2.2.4. Programmer til vurdering af forskningsresultaterne (VALUE) 
Programmet VALUE har til formål at fremme spredning af forskningsresultater og ny 
teknologi for at bidrage til styrkelsen af den europæiske industris konkurrenceevne og 
specielt SMV's. Støtten til kontraktparter, som har deltaget i EU-forskningen, og 
specielt SMV, omfatter finansiering af markedsundersøgelser, forundersøgelser og 
udarbejdelse af virksomhedsplaner for SMV, som søger risikovillig kapital eller andre 
former for finansiering. VALUE I (1989-1993), som har fået bevilget 38 mio. ECU, 
og det centraliserede projekt VALUE II (1992-1994)93, som har fået bevilget 66 mio. 
ECU, er ved at være færdige94. 
Tabel nr. 3 om SMV-deltagelsen i VALUE viser, at SMV i 69% af tilfældene har 
været involveret som kontraktparter, i 39% af tilfældene som samarbejdspartnere og 
i 38% af tilfældene som deltagere. 
SEK(94) 1917 af 15.11.1994. 
Rådets beslutning 92/272/EØF af 29.04.1992, EFT L 141 af 23.05.1992, s. 1. 
Disse programmer beskrives nøje i beretningen KOM(94) 221 af 0709.1994, se punkt 11.3. 
63 
Tabel nr. 3 
SMV-deltagelsen i programmet VALUE 
Program 
VALUE I 
VALUE II I alt til 
rådighed 
7 276 890 
9 950 000 Lån* ydet 
til SMV 
2 910 156 
4 079 500 % 
* 
40 
41 Projekter 
** 
I alt 
109 
143 SMV 
55 
98 % 
50 
69 Partnerskaber 
*** 
I alt 
197 
429 SMV 
93 
166 % 
47 
39 Deltagelse 
*** 
lait 
205 
469 SMV 
101 
180 % 
49 
38 
* 
** 
* ** 
**** Ekstrapolering af det samlede antal projekter ud fra de forhåndenværende oplysninger. 
Antal kontrakter 
Partnerskaber: der kan være flere SMV-partnere i samme projekt. 
Deltagelse, en SMV kan deltage i flere projekter. 
Kilde: Generaldirektoratet for Telekommunikation, Informationsmarkedet og Udnyttelse af Forskningsresultater. 
64 
2.2.3. SÆRLIGE SMV-AIOWITETER UNDER DET FJERDE RAMMEPROGRAM 
På baggrund af erfaringen med BRITE/EURAM-programmet er der blevet indført 
teknologifremmende foranstaltninger for SMV i 12 FTU-programmer under det fjerde 
rammeprogram ud fra følgende generelle fremgangsmåde. 
Forslag kan fremlægges og vurderes i 2 faser: 
Foreløbige forslag, som fremlægges i fase 1, kan give anledning til et 
undersøgelsestilskud, som skal hjælpe med at dække udgifterne til udarbejdelsen 
af det endelige forslag i fase 2; 
En projekttype, som kaldes "kooperativ forskning" er til rådighed udelukkende for 
SMV med meget lidt eller ingen FTU-muligheder; kooperative forskningsforslag 
kan fremlægges direkte eller gennem to-fase-proceduren, når der er behov for det; 
Forslag til kooperativ forskning og med henblik på undersøgelsestilskud 
iværksættes via et åbent udbud. Det vil sige, at der kan fremsættes forslag på et 
hvilket som helst tidspunkt; 
Nettet af fokalpunkter stiller decentraliseret information, rådgivning og assistance 
til rådighed på nationalt og regionalt plan. 
Forberedelserne til iværksættelse af CRAFT under det fjerde rammeprogram er godt i 
gang, og de første forslag er blevet fremlagt og vurderet i starten af 1995. 
Der foreligger ydermere en informationspakke om "teknologifremmende foranstaltninger 
for SMV", som er fælles for 10 programmer, og et nyt SMV-kontor under 
Kommissionens tjenestegrene, som skal tage sig af FTU og sikre sig, at gennemførelsen 
af de særlige SMV-foranstaltninger bliver koordineret med alle de relevante programmer. 
Der er blevet bevilget særlige budgetter inden for de forskellige programmer for særlige 
SMV-foranstaltninger, og det samlede beløb er over 700 mio. ECU, hvilket svarer til 9% 
af det samlede budget for disse programmer. 
Dog skal det tilføjes, at den andel af det fjerde rammeprograms budget, som vil gavne 
SMV, vil blive større end 700 mio. ECU, da SMV også vil deltage i andre aktiviteter 
inden for de mere gængse forskningsprogrammer. 
Sammenfattende kan det siges, at der er sket store fremskridt i indsatsen for at lette 
SMV's adgang til Fællesskabets FTU-programmer. 
65 
2.2.4. SMV^S DELTAGELSE I AKTIVITETER FOR INNOVATION OG TEKNOLOGIOVERFØRSEL UNDER 
SPRINT 
Gennemførelsen af det strategiske program for innovation og teknologioverførsel 
(SPRINT) blev forlænget til den 31. december 199495. De vedtagne foranstaltninger har 
til formål at fremme innovation og teknologioverførsel, specielt i SMV. Kontinuiteten i 
disse foranstaltninger vil blive sikret gennem det tredje projekt inden for rammerne af det 
fjerde FTU-rammeprogram96. Budgettet, som SPRINT fik bevilget for perioden 1989-
1994, var på 113 mio. ECU. 
De aktiviteter, som fremmes gennem SPRINT, og som angår SMV, kan opdeles i tre 
grupper: 
2.2.4.1. Europæisk infrastruktur for serviceydelser i innovationens tjeneste 
I 1994 bestod aktiviteterne snarere i at konsolidere nettene end i at udvikle dem. 
Innovationen til fordel for SMV blev fremmet gennem følgende net: 
a) JNet af konsulenter på området for teknologi- og innovationsstyring 
Disse net har til formål at fremme det tværnationale teknologisamarbejde mellem 
SMV-kunder. I slutningen af 1994 støttede SPRINT mere end 150 net, som omfatter 
mere end 350 institutioner. Man anslår antallet af indgåede teknologiaftaler, som hver 
involverer to SMV, til at være 750. Disse aftaler dækker de forskellige typer af 
kontrakter for teknologioverførsel som licensaftaler vedrørende patenter eller 
knowhow, industrifranchising, teknisk samarbejde, teknisk assistance og skabelse af 
fælles aktiviteter ("joint venture"). 
SPRINT har også i 1994 lagt vægt på erfaringsudveksling og udbredelse af "god 
praksis" på området for teknologisk mæglervirksomhed over for SMV. En 
mobiliseringskampagne, som er blevet afviklet i alle medlemsstaterne, har styrket 
serien "20 dages teknologioverførsel med SPRINT" henvendt til SMV og har gjort 
det muligt at gøre mere end 2 000 SMV og støtteinstitutioner bevidste om den 
teknologiske rådgivning. 
b) Net af forsknings- og teknologiinstitutioner 
Over 60 net af forsknings- og teknologiinstitutioner med ca. 300 medlemmer har 
modtaget støtte. Disse projekters arbejdsprogrammer har til formål at udbrede 
teknologier over for SMV, enten i de traditionelle industrier (byggeri, tekstil eller 
træ) eller i moderne teknologier som laser og CAD/CAM for eksempel. Man regner 
med, at ca. 50 000 SMV har haft gavn af teknologiudbredelsesaktiviteteme via disse 
net 
95 EFT L 6 af 08.01.1994, s. 25. 
96 Rådets beslutning 94/917/EØF af 15.12.1994 om et særprogram for formidling og nyttiggørelse af 
resultater af forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration. EFT L 361 af 31.12.1994, 
s. 101. 
66 
2.2.4.2. Udbredelse af teknologiressourcer inden for Fællesskabet 
a) Overførsel af innovation inden for Fællesskabet 
Der er blevet gennemført særlige projekter for overførsel af innovation inden for 
Fællesskabet. Ud af de ca. 40 projekter, som modtog økonomisk støtte i deres 
"tilblivelsesfase", blev 21 projekter sat i værk i slutningen af 1994. Formålet er at 
tilpasse og overføre afprøvede teknologier fra det ene område til det andet eller fra 
den ene sektor til den anden. 
b) Bevidstgørelsesaktioner over for SMV om innovationsstyring 
Teknologiens stigende kompleksitet medfører gennemgribende forandringer i 
virksomhederne. Brugen af forskellige styringsteknikker (såsom kvalitet, industrielt 
design, værdianalyse og styring af ophavsretten) gør det lettere at integrere nye 
teknologier i virksomheden. For bedre at kunne oplyse SMV om adgangen til og 
brugen af nye innovationsstyringsteknikker har SPRINT lanceret initiativet MINT. 
MINT (styring af integreringen af nye teknologier) blev oprettet som et EU-
forsøgsprogram for rådgivning og diagnostik, som skulle yde økonomisk støtte til 
omkring 1 500 SMV i medlemsstaterne samt i visse EFTA-lande, som er en del af 
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Disse virksomheder vil modtage 
råd og vejledning med henblik på at lette integrationen af nye teknologier via en 
integreret anvendelse af forskellige styringsteknikker. 
Sideløbende med MINT-programmet er der blevet lanceret en række initiativer til 
fremme af erfaringsudvekslingen mellem erhvervsfolk i Unionen på centrale områder, 
som er forbundet med innovationsstyring samt udbredelsen af disse teknikker over 
for SMV 
Blandt disse initiativer må man fremhæve tildelingen af den fjerde europæiske EF-
designpris. Det store antal ansøgere fra SMV (over 1 200) viser dette initiativs succes 
med at gøre SMV opmærksom på fordelene ved at bruge designet som 
styringsteknik. 
Aktiviteterne til fremme af kvalitet og værdianalyse (offentliggørelse af 
"solstrålehistorier" og udarbejdelse af brugermanualer) berører hvert år over 10 000 
SMV, specielt i de traditionelle industrisektorer. 
c) Aktiviteter vedrorende finansiering af innovationen 
SPRINT har lanceret to programmer vedrørende finansiering af innovationen. Det 
første, "tværnationale investeringsfora", skal sørge for, at entreprenørerne for de 
innovative SMV i vækst, som søger finansieringskilder, bringes sammen med 
finansieringsinstitutter, som søger investeringsmuligheder. I løbet af 1994 og 1995 
skal der organiseres omkring 12 fora med et samlet deltagerantal på omkring 500 
innovative SMV og over 1 000 kapitalindskydere, hovedsagelig selskaber med 
risikovillig kapital, fra hele Unionen. 
67 
Det andet, som går under navnet "teknologifinansieringsplan efter ydelse", har til 
formål at lette anskaffelsen af ny teknologi for virksomhederne og specielt SMV, ved 
at forbedre deres likviditet og ved at styrke konkurrenceevnen blandt europæiske 
leverandører af ny teknologi. 
2.2.4.3. Øget kendskab til innovation og mere fælles planlægning mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen 
Innovationsinformationssystemet i Europa (EIMS) under SPRINT-programmet har oprettet 
en videnbank og en forskningskompetence vedrørende innovation og teknologioverførsel 
på fællesskabsplan. 
Blandt de undersøgelser, som blev udført i 1994, og som berørte SMV, bør nævnes 
Fællesskabets forskningsundersøgelse om innovation (CIS), et fællesinitiativ under 
SPRINT og EUROSTAT, som har skabt en databank med 40 000 virksomheder, hvoraf 
størstedelen er SMV, og 200 variabler for hver virksomhed. Denne undersøgelse gør det 
muligt at analysere de europæiske SMV's innovative muligheder og strategier samt at 
udbrede teknologier og teknikker for innonvationsstyring. 
Ud over de forskellige undersøgelser, som blev foretaget af EIMS i 1994 for at give et 
analytisk og empirisk overblik over innovationens aktuelle situation i de europæiske 
SMV, gennemførte SPRINT i 1994 en række fora henvendt til SMV med en række 
centrale emner fra innovationspolitikken (regionale innovationsinfrastrukturer, finansiering 
af innovationen, udviklingsstrategier for forsknings- og teknologiinstitutionerne, 
arbejdernes deltagelse i innovationen og endelig temaerne fra innovationspolitikkerne). 
Tabel nr. 4 viser for de forskellige typer af foranstaltninger det anslåede antal 
virksomheder, som har haft direkte gavn af SPRINT-programmet. Man kan konstatere, 
at i alt 162 600 SMV har haft gavn af SPRINT- pro grammet enten gennem anskaffelse, 
afprøvning eller information om ny teknologi, primært gennem de tværnationale net. 
2.2.5. EUROTECH ÇAPITAL-AKTIONEN 
EUROTECH CAPITAL-aktionen har til formål at fremme finansiering af transnationale 
højteknologiprojekter via privat kapital. Kommissionen har således godkendt europæiske 
finansieringsenheder, som har specialiseret sig i indskud af egenkapital i SMV. Disse 
finansieringsenheder, som har en minimumsinvesteringskapacitet på 50 mio. ECU, 
accepterer at reservere mindst 20% til opkøb af aktier og andele i de SMV, som udvikler 
transnationale højteknologiprojekter eller som anvender miljøbeskyttende teknologier. 
I 1994 omfattede EUROTECH CAPITAL 13 medlemmer, som dækker størstedelen af 
medlemsstaterne, som har forpligtet sig til globalt at investere 202 mio. ECU i 
transnationale højteknologiprojekter, hvilket i forhold til forpligtelsen i 
fællesskabsbudgettet på 8 mio. ECU udgør en løftestangseffekt på 2500%. 
68 
Tabel nr. 4 
VURDERING AF ANTALLET AF SMV, SOM HAR HAFT DIREKTE GAVN AF SPRINT 
Euntpæisk infrastruktur af serviceydelser i 
innovationens tjeneste Antal SMV som har 
anskaffet en ny 
teknologi eller andre 
ressourcer Antal SMV som har 
afprovet/evalueret den 
nye teknologi Antal SMV som er 
blevet oplyst om den 
nye teknologi 
1.1. Tværnationalt, teknologisk .samarbejde mellem 
SMV gennem tvirmiitionnlc net af koasulenter 
på området for teknologi og innovationsstyring 
og teknologioverførselsdage (siden 1989) 
• 750 indgåede aftaler, som hver involverer to 
SMV. Eksempler på sådanne aftaler: 
produktions- og distributionslicenser, joint­
venture-aftaler vedrorende 
forskning/udvikling og produktion; 
• for hver indgået aftale har gennemsnitlig 10 
SMV evalueret eller afprøvet teknologien; 
• for hver indgået aftale er ca. 30 SMV blevet 
oplyst om den nye teknologi; 
• SMV, som har deltaget i 
teknologioverforselsdagene. 
1.2. Udbredelse af ny teknologi gennem net af 
forsknings- og teknologiinstitutter 
300 forsknings- og teknologiorganisationer, 
som gennemsnitlig har 750 SMV-kunder, har 
deltaget i denne aktivitet; 
• 2% af SMV-kundeme har anskaffet ny 
teknologi som direkte resultat af disse nets 
aktiviteter. 
• X% af SMV'-kunderne har evalueret eller 
afprovet en ny teknologi som direkte 
resultat af disse nets aktiviteter; 
• 20% af SMV-kundeme er blevet oplyst om 
den nye teknologi. 1 500 
7 500 
22 000 
2 000 
4 500 
IX 000 
45 000 
IL Udbredelse af de teknologiske ressourcer inden 
for Fællesskabet Antal virksomheder, 
som er direkte involveret 
2.1. Særlige projekter, som er beregnet på 
innovarjonsoverførsel inden for EU (21 
projekter, som hver involverer 5 SMV): 
• Antal deltagende SMV i de særlige 
projekter. 
• Antal SMV. som bliver oplyst om den nye 
teknologi i forbindelse med udbredelsen af 
de særlige projekter. 
2.2. Oplysningsaktiviteter for SMV vedrørende 
innovationsstyring 
• MINT-programmet 
• Antal SMV. som er blevet oplyst om 
innovationsstx i ingsteknikker. 
2.3. Aktiviteter vedmrende finansieringen af 
innovationen 
• 12 fora med hver ca. 40 innovative SMV 
fra de forskellige lande, som soger 
finansiering. 100 
10 000 
1 500 
500 10 000 
in. EIMS - EU-undersøgelse om innovation 40 000 
I ALT 8 100 25 500 129 000 
Kilde: Generaldirektoratet for Telekommunikation, Informationsmarkedet og Udnyttelse 
af Forskningsresultater. 
69 
2.2.6. THERMIE-programmet 
På grund af deres vigtige rolle i Unionens økonomiske politik er SMV et foretrukket mål 
for energipolitikken. Programmet THERMIB, som er en af hovedhjørnestenene i denne 
politik, opfylder på effektiv vis SMV's behov, hvad angår innovativ og effektiv 
energiteknologi ved at skabe en kontinuitet i forsknings- og udviklingsaktiviteterne på 
markedet gennem en demonstration af, hvordan de praktisk kan føres ud i livet. 
2.2.6.1. THERMIE-programmet 1990-1994 
Som en følge af den første oliekrise i 1973 iværksatte Kommissionen støtteprogrammer 
for energidemonstration og olieteknologier for på effektiv vis at kunne modvirke 
virkningerne af krisen, specielt på SMV, som på det tidspunkt måtte kæmpe på to fronter, 
da de samtidig med at skulle opretholde konkurrenceevnen skulle holde godt øje med 
produktionsomkostningerne. Fra 1974 til 1989 var SMV med i 50% af det samlede antal 
projekter, som modtog støtte via disse programmer, det vil sige 2450 projekter; det svarer 
til 1,2 mia. ECU i økonomisk støtte. 
1 1990 blev programmet THERMIE97 vedtaget med et budget på 700 mio. ECU over fem 
år, som samtidig med at sikre kontinuiteten i forhold til tidligere programmer tilføjede tre 
nye dimensioner: 
bedre koordinering og komplementaritet i forhold til lignende programmer i 
medlemsstaterne, 
bedre information om innovativ energiteknologi, som allerede er udviklet og klar til 
at blive markedsført, 
subsidiær prioritering af projekter, som har deltagelse af SMV. 
Programmet støtter et stort antal teknologier, som vedrører produktion og forarbejdning 
eller anvendelse af energi på følgende områder: 
rationel udnyttelse af energi i industrien, i byggebranchen og i transportbranchen 
vedvarende energiformer 
faste brændstoffer 
olie 
Fra 1990 til 1994 støttede THERMIE 713 projekter for 573 mio. ECU. 60% af disse 
projekter havde deltagelse af SMV, som opfyldte udvælgelseskiiteiiet for vuitleiingen af 
te knologi til bud Dette viser, at der er sket en stor udvikling siden perioden 1973-1989, 
og at THERMIE-programmet er særdeles relevant for SMV. 
Rådets forordning (EØF) nr. 2008/90 af 29.06.1990, EFT L 185 af 17.07 1990, s. 
70 
THERMIE-programmet har også gjort det muligt at iværksætte relaterede foranstaltninger 
for at supplere teknologiprojekterne og fremme energiteknologierne over for forbrugerne, 
specielt SMV. Disse foranstaltninger gennemføres for størstedelens vedkommende gennem 
nettet OPET ("Organisations for the Promotion of Energy Technologies"), som blev 
etableret i 1990, og som i dag omfatter 49 offentlige og private organisationer i Europa. 
Dette net er opstået gennem tætte forbindelser til industrien og SMV gennem en lang 
række kommunikationsaktiviteter, markedsundersøgelser, seminarer, workshops og 
marketingarbejdsgrupper. En af OPET-nettets vigtigste roller er at formidle information 
i en tilpasset og tilgængelig form så tæt på SMV som muligt. 
2.2.6.2. THERMIE-programmet 1995-1998 
I perioden 1995-1998 er THERMIE-programmet98 underlagt det fjerde rammeprogram for 
forskning og teknologisk udvikling, hvilket indbefatter demonstrationer på området for 
ikke-kernekraftbaserede energier. 
THERMIE, som har fået bevilget 500 mio. ECU for den nævnte periode, er opdelt i to 
hovedområder: 
økonomisk støtte til projekter, som iværksætter innovative energiteknologier; 
økonomisk støtte til en række supplerende aktiviteter, såsom: 
definition af en strategi for energidemonstrationsprogrammer; 
udbredelse af energiteknologier på markedet; 
støtteforanstaltninger; 
teknologisk motivering af SMV. 
Det nye THERMIE-program skal altså støtte SMV yderligere, såvel med hensyn til støtte 
af projekter som supplerende aktiviteter, hvoraf et af afsnittene udelukkende er forbeholdt 
SMV. Målet er at fremme og lette SMV's deltagelse i teknologiprojekter ved at: 
hjælpe SMV med at definere deres behov og finde samarbejdspartnere; 
tilpasse de nyudviklede energiteknologier til deres specielle behov; 
uddanne deres personale til de nye energiteknologier; 
hjælpe SMV med at deltage i eksisterende energiprojekter. 
Herudover har Kommissionen for at supplere aktiviteterne med henblik på at få 
energiteknologien ind på markedet foreslået et tillægsprogram (THERMIE II) for perioden 
1995-1998", som er under forhandling. 
98 Rådets beslutning 94/806/EØF af 23.11.1994, EFT L 334 af 22.12.1994, s. 87. 
99 KOM(94) 654 af 20.01.1995. 
71 
2.2.7. FORSKNINGSAKTIVITETER PÅ TRANSPORTOMRÅDET 
Programmet EURET (program for forskning på transportområdet) blev etableret ved 
Rådets beslutning af 21. december 1990100. Det skal opfylde tre mål: optimering af 
udnyttelsen af transportnettet, optimering af logistikken og mindskelse af eksterne 
påvirkninger. Med et budget på 26,8 mio. ECU har programmet gennem skabelse af 
virksomhedskonsortier gjort det muligt for SMV at være med. De store virksomheder har 
modtaget over halvdelen af de forhåndenværende midler (51%), men SMV kommer på 
andenpladsen på listen over støttemodtagere med 19% af budgettet (3,6 mio. ECU) og 
25% af antal deltagere. 
Rådets beslutning om et særligt program for forskning, teknologisk udvikling og 
demonstration på transportområdet (1994-1998)101 indeholder også en teknologifremmende 
beslutning, som skal fremskynde og lette SMV's deltagelse. Programmet skal få SMV til 
at deltage ved at tilbyde dem et støttebeløb, som dækker undersøgelsesfasen, herunder 
søgning efter samarbejdspartnere og et FTU-projekt og igennem den kooperative 
forskning. Dette beløb kan udbetales fra det øjeblik, hvor der bliver fremlagt et 
forslagsudkast, hvilket kan ske på et hvilket som helst tidspunkt (se punkt II.2.2.3). 
2.3. ERHVERVSUDDANNELSESPROGRAMMER OG SMV 
På uddannelsesområdet har Kommissionen ud over de omfattende midler (næsten 20 mia. 
ECU for perioden 1989-1993), som gennem Den Europæiske Socialfond blev brugt til 
erhvervsmæssig reintegrering af personer, som havde problemer på arbejdsmarkedet, 
iværksat et antal programmer, som sigter mod en højnelse af kvalifikationsniveauet i hele 
Fællesskabet for at komme de økonomiske, teknologiske, sociale og kulturelle 
forandringer i forkøbet (COMETT, EUROTECNET, FORCE og PETRA). Disse 
programmer blev tilendebragt i slutningen af 1994 og blev fra og med 1. januar 1995 
erstattet af programmet LEONARJDO102, som åbner vejen for en ny generation af 
programmer for erhvervsuddannelse for perioden 1995-1999. Dette afsnit giver således 
først en vurdering af de tidligere programmers betydning for SMV103 og dernæst en 
præsentation af de nye perspektiver, som LEONARDO-programmet tilbyder. 
Programmerne EUROTECNET, COMETT og FORCE har givet betydningsfulde og 
konkrete resultater, som åbner mulighed for at skabe tværnationale samarbejdsrelationer 
og viser, hvor stor en betydning erhvervsuddannelsen tillægges i hele Unionen som 
grundlæggende politik for den økonomiske vækst. Der blev lagt særlig vægt på SMV's 
deltagelse i de aktiviteter, som blev støttet af programmerne. Tabel nr. 5 viser tallene for 
SMV's deltagelse i de tre programmer. 
100 Rådets beslutning 90/1 l/EØF af 21.12.1990, EFT L 8 af 11.01.1991, s. 6. 
101 EFT L 361 af 31.12.1994, s. 56. 
102 EFT L 340 af 29.12.1994. 
103 Dette afsnit består i en ajourføring af oplysningerne i beretningen KOM(94) 221, endelig udgave af 
07.09.1994, punkt III. Bemærk, at Kommissionens rapport om koordinering af aktiviteterne til fordel 
for SMV indeholder en detaljeret analyse af disse programmer suppleret med eksempler på projekter. 
72 
Tabel nr. 5 
ERHVERVSUDDANNELSE 
AKTIVITETERNE TIL FORDEL FOR SMV I PROGRAMMERNE 
EUROTECNET, COMETT OG FORCE 
PROGRAMMER 1993-1994 
EUROTECNET (1990-1994) 
Budget (mio. ECU) 
Netværkets samlede antal projekter 
Antal SMV-målrettede projekter 
SMV-målnettedc projekter i % 7,5 mio. ECU 
284 
46 
18% 
FORCE (1991-1994) 
Budget 91-94 
Samlet antal projekter 
(udbud fra 91 til 93) 
Antal SMV, som har været kontraktpart eller 
koordinator på projekter, herunder SMV-
grupperinger 
SMV-modtagere af 
- direkte støtte 
- støtte gennem virksomhedsgrupperinger 
- støtte gennem fagforbund ol. 
Antal implicerede SMV, herunder 
SMV-grupperinger (kontraktparter, 
koordinatorer, partnere) 
Antal direkte implicerede SMV, herunder 
SMV-grupperinger (kontraktparter, 
koordinatorer, partnere) 
Deltagelsesprocent for den direkte deltagelse 
SMV - SMV-gnipperinger/det samlede antal virk­
somheder 83,1 mio. ECU 
716 
253 
Flere tusinde, da SMV-grupperingerne er i 
stand til at samle mange, somme tider 
flere hundrede. 
3 100 
2 250 
73 % 
73 
PROGRAMMER 1993-1994 
COMETT (1990-1994) 
Budget (uden for EFTA) (mio. ECU) (90-92 : 121) 
(93-94 : 79) 
Budget for EFTA 
Antal S MV-støtte modtage re af direkte støtte, herunder 
SMV, som har studerende i praktik 
Praktikanter i SMV, som modtager undervisning 
Personale i SMV, som bruger undervisningsmateriale 
Antal SMV, som er involveret i et projekt som partnere, 
hemnder 
Antal SMV <50 ansatte 
Antal SMV med 50-200 ansatte 
SMV, som er involveret i partnerskaber mellem 
universiteter og virksomheder 
SMV i udvekslingsprojekter 
SMV som partnere i uddannelsesprojekter 
Antal COMETT-projekter i procent, som involverer mindst 
1 SMV som partner 
Den anslåede SMV-deltagelsesprocent (<500 ansatte) ud af 
det samlede antal deltagende virksomheder 200 mio. ECU 
30 mio. ECU 
>40 000-+/- 200 000 ansatte 
>15 000 
+/- 100 000 
+/- 70 000 
>10 000 
>5 000 
>3 000 
>3 000 
>4 000 
>2 500 
>2 000 (80%) 
+/- 75% 
Kilde: Kommissionens tjenestegrene GD XXII 
74 
2.3.1. EU ROTECN ET-PROGRA MMET 
EUROTECNET-programmet104 (1990-1994) havde til formål at fremme innovationen på 
uddannelsesområdet som et resultat af den teknologiske udvikling. I Rådets afgørelse hed 
det, "at de små og mellemstore virksomheder bør delagtiggøres i iværksættelsen af dette 
program og udbredelsen af de opnåede resultater". EUROTECNET lagde således særlig 
vægt på projekter, som har betydning for de innovative løsninger i forbindelse med human 
ressource-aspektet i SMV. Ved slutningen af udvælgelsesproceduren i de 12 
medlemsstater var der blevet udvalgt 284 demonstrationsprojekter, som skulle udgøre et 
net af HUROTECNEÏ -projekter. 46 af disse projekter (det vil sige 18%) vedrører grund­
eller videreuddannelsen, som allerede findes inden for SMV eller som er beregnet på 
SMV. 
2.3.2 COMETT-PROGRAMMET 
COMETT-programmet (1990-1994)105 var et program for samarbejde på EU-plan mellem 
universiteterne og virksomhederne vedrørende grund- og videreuddannelse på 
teknologiområdet, specielt på et mere avanceret niveau. Et af de generelle mål var at 
opfylde SMV's særlige uddannelseskrav. Det overordnede budget var på 230 mio. ECU 
(inkl. EFTA-bidrag). 
SMV kunne få gavn af COMETT-programmet som samarbejdspartnere i et projekt eller 
få direkte fordele af resultaterne af et projekt (for eksempel som deltager i et kursus) eller 
indirekte fordele (ved at få adgang til en uddannelse, der er etableret som et resultat af 
de behovsanalyser, der er foretaget via programmet) 
En udførlig undersøgelse af SMV's deltagelse i COMETT-programmet viser, at ca. 75% 
af de virksomheder, som var indblandet i et eller flere af COMETT-projekterne som 
samarbejdspartnere, er SMV (færre end 500 ansatte), et tal, som svarede til 10 000 i 1994, 
og som meget vel vil kunne nå op på 15 00Ô i slutningen af 1995. Ud af disse 10 000 
SMV, som deltog aktivt, var 5000 (det vil sige halvdelen) virksomheder med færre end 
50 ansatte, og 3 000 (det vil sige en tredjedel) var virksomheder med mellem 50 og 200 
ansatte. 
80% af COMETT-projekteme involverer mindst én SMV. Netværket UITP (europæisk 
net for uddannelsespartnerskaber mellem universiteter og industri) og universiteterne har 
gjort det muligt for SMV at deltage i COMETT-projekterne. UITP's rolle er hele tiden 
blev større på grund af dets netværk og system til at bringe samarbejdspartnerne i 
forbindelse med hinanden. 40% af fremstillingsvirksomhederne er kommet i gang med 
COMETT gennem et universitet imod 5% for uddannelsesvirksomhederne. 
Blandt de SMV, som deltog i COMETT, deltager 33% i UITP, 40% i tværnationale 
udvekslingsprogrammer og ca. 25% i fælles videreuddannelsesprojekter. 
Rådets afgorelse 89/657/EØF af 18.12.1989, EFT I,-393 at" 30.12.1989. s. 30. 
Rådets afgorelse 89/27/EGF, EFT L 13 af 17.01.1989, s. 28. 
75 
Man regner med, at i alt 40 000 SMV har haft direkte gavn af COMETT II, hvoraf 
mindst 15 000 har haft studerende fra forskellige lande i praktik. Med hensyn til 
videreuddannelsesforanstaltningerne regner man i øjeblikket, med, at næsten 200 000 
SMV-lønarbejdere har fulgt et uddannelsesprogram eller brugt uddannelsesmateriale. 
Endelig kan det nævnes, at over tusind af SMV's tilknyttede organisationer (handelskamre 
eller faglige organisationer) har deltaget i COMETTs samarbejdsprojekter med en 
multiplikationseffekt på SMV. 
2.3.3. FORCE-PROGRAMMET 
Programmet FORCE106 (Fællesskabets handlingsprogram til styrkelse af efter- og 
videreuddannelse) havde til formål at tilskynde virksomhederne, og specielt SMV, til at 
investere i den faglige videreuddannelse. Til det formål støttede FORCE-programmets 
tværnationale foranstaltninger synergien mellem innovation, gennemførelse af europæiske 
sektor-opdelte undersøgelser, kontraktpolitiske undersøgelser og forudberegninger 
vedrørende udviklingen i kvalifikationer og fag. 
I løbet af 1991, 1992 og 1993 blev der udvalgt 716 projekter (164 i 1991, 263 i 1992 og 
289 i 1993) 2 250 SMV eller grupper af SMV deltog som samarbejdspartnere i mere end 
to tredjedele af projekterne eller direkte eller indirekte gennem foreninger, kamre eller 
organisationer for uddannelsesmæssigt samarbejde mellem virksomheder. 
Som eksempel kan det nævnes, at man brugte detailhandelen som undersøgelsesområde 
for at finde ud af, hvilke tendenser der er i denne sektor, hvor kontakten mellem 
erhvervsuddannelsen og arbejdets organisation traditionelt er meget lille. Man gik således 
ind og støttede et fjernundervisningsprogram for ansatte i handels-SMV, som tilhørte en 
form for samarbejde mellem handelsvirksomheder, i 3 medlemsstater. 
2.3.4. DET NYE LEONARDO DA VINCI-PROGRAM (1995-1999) 
Efter et forslag fra Kommissionen har Rådet vedtaget en afgørelse om et 
handlingsprogram for gennemførelse af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europæiske 
Fællesskab, kaldet LEONARDO da Vinci107. Programmet, som har fået bevilget 620 mio. 
ECU, dækker perioden 01.01.95 til 31.12.99. 
LEONARDO-programmet har til formål at fremme kvaliteten i erhvervsuddannelsen og 
evnen til at skabe innovation på området. Til det formål fastsætter den en fælles 
målramme, som kvalitativt beskriver de atten mål for erhvervsuddannelsen på 
fællesskabsplan. De nedenfor beskrevne EU-foranstaltninger vil blive iværksat på grundlag 
af denne fælles målramme. 
Rådets afgorelse 90/267/EØF, EFT L 156 af 21.06.1990, s.l. 
Rådets afgørelse af 06.12.1994, EFT L 340 af 29.12.1994, s. 8. 
76 
LEONARDO genbruger de tre store typer af tværnationale foranstaltninger, som første 
gang blev brugt i tidligere programmer: 
- samarbejdspilotprojekter 
- programmer for udveksling af forskellige personalegrupper 
- undersøgelser og analyser 
Det omfatter en vigtig nyhed. Alle forslag, som kommer ind under disse tre typer 
foranstaltninger, skal have en tværnational karakter, og der bliver lagt særlig vægt på 
udbredelse af resultaterne og forøgelse af deres virkninger. 
Foranstaltningerne inddeles efter deres formål i tre dele: 
Del I: Støtte til forbedring af erhvervsuddannelsessystemer og -ordninger i 
medlemsstaterne. 
Del II: Støtte til forbedring af erhvervsuddannelsesaktiviteter, herunder samarbejdet 
mellem universiteter og industri vedrørende virksomhederne og 
medarbejderne. 
Del III: Støtte til udviklingen af sprogkundskaber og kendskab til og udbredelse af 
innovationer inden for erhvervsuddannelsen. 
For hver del er der fremsat nogle særlige prioriteter. Hvad angår de tværnationale 
pilotprojekter i del II, uden at proceduren i afgørelsens artikel 6 i øvrigt skal foregribes, 
omfatter disse prioriteter blandt andet: 
"erhvervelse af de kvalifikationer og færdigheder, som er nødvendige for 
tilpasningen til de industrielle ændringer, udviklingen i produktionssystemerne og 
udbredelsen af ny teknologi, navnlig i små og mellemstore virksomheder og de 
traditionelle industrisektorer"; 
"udvikling af virksomhedslederes uddannelse med hensyn til overførsel af 
teknologiske nyskabelser og af uddannelsen af små og mellemstore virksomheders 
ledere og ansvarlige". 
På den anden side indeholder programmet inden for rammerne af del III og specielt den 
del, der omhandler samarbejdet med henblik på en forbedring af sprogkundskaberne, en 
bestemmelse om EU-støtte til udarbejdelse af tværnationale pilotprojekter, som tager sigte 
på at gennemføre sprogrevision for virksomhederne, navnlig for de små og mellemstore 
virksomheder og den kooperative sektor. 
Der er ligeledes, hvad angår undersøgelser og analyser af erhvervsuddannelsen, planlagt 
nogle tværnationale EU-støtteforanstaltninger med henblik på at undersøge de nye 
uddannelsesmetoder, som henvender sig ril små og mellemstore virksomheder, for at øge 
arbejdernes mulighed for at få adgang til netop den uddannelse, som er relevant for dem. 
77 
Alle erhvervsuddannelsestyper er medtaget: grunduddannelse og overgang til det aktive 
erhvervsliv, videreuddannelse, samarbejde mellem universiteterne og virksomhederne, 
specielt med SMV og med henblik på at støtte overførslen af teknologiske innovationer 
(del II). Gennem begrebet continuum foreslår LEONARDO målet om det tværgående 
samarbejde mellem de områder, som svarer til det politiske mål for udviklingen af 
konceptet permanent uddannelse ("Life-long Learning"). 
Alle de parter, som er involveret i erhvervsuddannelsen, berøres af foranstaltningerne: 
offentlige myndigheder, virksomheder, specielt SMV, arbejdsmarkedets parter på nationalt 
plan og på fællesskabsplan, offentlige og private uddannelsesinstitutioner og universiteter. 
Det anses for meget vigtigt, at de forskellige parter danner partnerskaber med henblik på 
at øge kvaliteten i uddannelsen gennem en bedre tilpasning af udbuddet til 
virksomhedernes behov, specielt SMV. Hvert projekt bliver fremlagt af koordinatoren for 
projektet og angiver tydeligt, hvilke parter der er involveret i hver af medlemsstaterne. 
LEONARDO lægger særlig vægt på koordineringen med andre EU-aktiviteter108. De 
aktiviteter, som støttes igennem LEONARDO, vedrører først og fremmest forberedelse 
af uddannelsesaktiviteter, udarbejdelse af innovative produkter og metoder, udbredelse af 
resultaterne og forøgelse af disses virkninger. LEONARDO-programmet skal kun 
beskæftige sig periferisk med støtte til gennemførelse af egentlige uddannelsesaktiviteter, 
hvorfor man efterstræber en komplementaritet mellem dette program og de finansieringer, 
som er bevilget inden for rammerne af strukturfondene, specielt gennem 
fællesskabsinitiativet ADAPT (se punkt II.2.1.3.2), hvor SMV i høj grad vil blive 
inddraget, og EU's SMV-initiativ (se punkt II.2.1.2.2), som er direkte rettet imod dem. 
Derudover ønsker de forskellige tjenestegrene for uddannelse og ungdom en bedre 
koordinering mellem tjenestegrenene for virksomhedspolitikken for at sikre at 
iværksættelsen af LEONARDO-programmet sker i overensstemmelse med det integrerede 
program til fordel for SMV (se Indledning i begyndelsen af rapporten). 
108 Artikel 8, stk. 2 i Rådets afgørelse, EFT L 340 af 29.12.1994, s. 13. 
78 
2.4. ANDRE KÆLLKSSKAHSI»KCK;KAMMKK 
2.4.1. MlUØPOLrTIKKEN 
2.4.1.1. Det finansielle instrument LIFE 
Siden 1992 har SMV kunnet modtage støtte via det finansielle instrument LIFE til fordel 
for miljøet, som opstod ved Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21.05.1992109. 
I 1993 blev 99 demonstrationsprojekter i medlemsstaterne samfinansieret inden for 
rammerne af dette program med et samlet støttebeløb på 44 653 159 ECU. 
Det anslås, at 43% af disse projekter berører SMV, som har modtaget støtte i form af en 
samlet samfinansiering på 16 983 627 ECU, det vil sige 38% af det samlede støttebeløb. 
De berørte sektorer var først og fremmest: 
1. Rene teknologisektorer 
- Overfladebehandling 4 projekter 
- Tekstil 3 projekter 
- Garveri 5 projekter 
- Papir 3 projekter 
- Landbrugsvarer 3 projekter 
2. Affaldsbehandlingssektoren, specielt genbrug: 17 projekter 
3 Rensning af forgiftede grunde: 5 projekter 
4. Vandsektoren: 2 projekter 
Det er svært at bedømme betydningen for beskæftigelsen, da det drejer sig om 
demonstrationsprojekter af pilotkarakter; der er som regel tale om midlertidige stillinger 
eller allerede oprettede stillinger. 
Man mener dog, at der vil kunne skabes mellem 4 og 6 arbejdspladser pr. projekt, hvilket 
betyder, at 200 til 250 arbejdspladser i SMV vil være støttet gennem LIFE. 
EFT I. 206 af 22.07.1992, s. 1. 
79 
2.4.1.2. Miljøkontrol 
Herudover er SMV pa linje med de store virksomheder underlagt national og 
fællesskabslovgivning med hensyn til miljøbeskyttelse. Tjenestegrenene for miljøpolitik 
har givet en gruppe specialiserede EF-rådgivningskontorer den opgave at udvikle et 
værktøj til selvanalyse og oplysning af SMV om miljøstyrings- og miljørevisionssystemet 
(se punkt II.1.1.1.). 
I 1994 finansierede Kommissionen (GD XI) desuden 23 pilotprojekter, der involverede 
SMV, og som havde til formål at fremme mindre virksomheders deltagelse i 
Fællesskabets miljøstyrings- og miljørevisionssystem (EMAS). 
2.4.2. SIKKERHED OG SUNDHED PÅ ARBEJDSPLADSEN 
Det europæiske år for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen i 1992 gav en særlig god 
anledning til at informere om og forbedre sikkerheden og sundheden i SMV110, specielt 
gennem et godt samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene. Siden da er der blevet 
gennemført en del aktiviteter på området (se pilotaktion EUROMANAGEMENT, punkt 
II.I.3.2). 
Kommissionens tjenestegrene (GD XXIII og GD V) har udarbejdet et dokument 
"Vurdering af risici på arbejdspladsen111" i samarbejde med Det Rådgivende Udvalg for 
Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen. Formålet med 
dokumentet er at oplyse arbejdsgivere, arbejdstagere og andre interesserede om de 
praktiske aspekter i forbindelse med brugen af reglerne for, hvordan man vurderer 
risikoen, som fremgår af Rådets direktiv 89/391/EØF112 om iværksættelse af 
foranstaltninger til forbedring af sikkerhed og sundhed under arbejdet. Selv om dette 
dokument først og fremmest behandler vurderingen af risikoen, undersøger det også visse 
aspekter af risikostyringen. Et afsnit omhandler specielt de små og mellemstore 
virksomheders behov på dette område. 
Metoden for selvkontrol af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, som er udarbejdet 
af Kommissionens tjenestegrene, er desuden et værktøj, som de ansvarshavende for SMV 
kan få gavn af i forbindelse med deres vurderinger og beslutninger, hvad angår 
sundhedsbeskyttelse og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne metode vil blive udbredt i 
form af en manual for selvkontrol til brug for SMV. 
Kommissionens tjenestegrene udvikler i samarbejde med Verdensundhedsorganisationen 
og Det Internationale Arbejdsbureau (ILO) kort over sikkerheden ved brugen af visse 
kemiske stoffer. Disse kort, som hovedsagelig er beregnet for SMV, skal informere om 
karakteristika, giftighedsgrad og typiske reaktioner ved kemiske stoffer, som bruges på 
arbejdspladsen. Man påtænker ligeledes at udarbejde en CD-ROM-version af disse kort. 
110 Se KOM(94) 221 af 07.09.1994, punkt IV.2. 
111 Dette dokument er ved at blive trykt med henblik på offentliggørelse 
": EFT L 183 af 29.06.1989, s. 1. 
80 
Kommissionens tjenestegrene arrangerede i samarbejde med "Health and Safety 
Authority" en konference med titlen "At løbe risici og at arbejde i sikkerhed" i Dublin 
den 9. og 10. marts 1995. Denne konference var specielt centreret om sundheds- og 
sikkerhedsaspekter i små og mellemstore virksomheder. 
Rådet oprettede den 18 juli 1994 Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur1 n Dets opgave 
er blandt andet at skaffe tekniske, videnskabelige og økonomiske informationer om 
metoder og værktøjer til brug for gennemførelsen af præventive aktiviteter med særlig 
opmærksomhed på de små og mellemstore virksomheders problemer. Det er vigtigt for 
Kommissionen, at agenturet kommer i gang i 1995. 
Kommissionen har for nylig foreslået et fjerde program om sikkerhed, hygiejne og 
sundhed på arbejdspladsen, i hvilket to af de grundlæggende principper er: behovet for 
at sikre, at aktioner på sundheds- og sikkerhedsområdet udformes, så de støtter 
virksomhedernes, og især SMV's, konkurrenceevne, og at forbedret uddannelse og 
information er væsentlige faktorer i opnåelse af bedre sundhed og sikkerhed på 
arbejdspladsen og i støtten til SMV i denne forbindelse1138. 
En af de aktioner, der foreslås i programmet, er SAFE-programmet (Sikkerhedsaktion for 
Europa). SAFE skal støtte projekter af praktisk art, som skal demonstrere: fremme af 
forbedringer på arbejdspladsen i særdeleshed rettet mod sikkerhed, hygiejne og sundhed 
pa arbejdspladsen, specielt i SMV, forbedring af planlægningen af arbejdspraksis og 
påvirkning af holdningerne til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen med henblik på 
at reducere antallet af arbejdsulykker og erhvervssygdomme. 
2.4.3 INFORMATIONSMARKEDET 
2.4.3.1. IMPACT-programmet 
Programmet IMPACT (1991-1995), som har til formål at etablere et indre marked for 
informationstjenester, har gennemført flere aktiviteter til fordel for SMV. I 1994 
gennemførte programmet over 700 oplysnings- og reklameaktiviteter for elektronike 
informationsserviceydelser, via et specialnet af nationale partnere. Størstedelen henvendte 
sig til SMV med behov for avancerede metoder til adgang og behandling af information 
for at blive eller vedblive at være konkurrencedygtige. For det andet består industiien for 
elektroniske informationstjenester hovedsagelig af SMV. Derfor er der af nogle 
organisationer, hvoraf 75% er SMV, blevet iværksat nogle samfinansierede projekter til 
udvikling af nye informationsserviceprodukter støttet af IMPACT-programmet. Endelig 
var den sidste gruppe projekter, som fik støtte i henhold til indkaldelsen af forslag i 1994, 
specielt koncentreret om information til industrien og handelen, idet der skulle tages 
særligt hensyn til SMV's behov. 
Rådets forordning (EOF) nr. 2062/94, EFT L 216 af 20.08.1994, s. 1 
KOM(95) 282 af 12.07.1995. 
2.4.3.2. TEDIS-programmet 
EDI, elektronisk dataudveksling, er et stærkt våben i moderniseringen af den europæiske 
okonomi og implementeringen af Den Europæiske Unions økonomiske politikker, specielt 
med henblik på SMV TEDIS-programmet (Trade Electronic Data Interchange Systems) 
blev lanceret i 1988 og gik ind i sin anden fase i 1991,M Ud af de 160 underskrevne 
kontrakter er halvdelen af underskriverne SMV. TEDIS skal fremme EDI-standarder og 
øge bevidstheden om EDI i virksomhederne, så de anvender EDI i deres 
forretningstransaktioner og i deres kontakter med administrationer, og det finder 
anvendelse på standarder, intellektuel ejendomsret og telekommunikation. TEDIS 
koordinerer også sektorgrupper og har udviklet et net af 40 bevidsthedscentre i forskellige 
egne af Europa, som skal stimulere kendskabet til og anvendelsen af EDI til støtte for 
SMV. 
Der er blevet vedtaget en henstilling om de retlige aspekter af elektronisk 
dataudveksling"5, som skal forenkle etablering af EDI-baserede transaktioner og hjælpe 
SMV, som ønsker at handle elektronisk med store virksomheder og administrationer. 
TEDIS har opmuntret til anvendelse af elektroniske underskrifter til EDI-budskaber som 
et middel til enklere og mere omkostningsbesparende løsninger på EDI-software til SMV. 
Inden for telekommunikation har TEDIS udviklet sammenkoblingsløsninger for EDI-
relaterede telekommunikationsydelser, som for eksempel en One Stop Administration 
(EDIRA-projektet), som forenkler elektronisk kontakt mellem små virksomheder og 
administrationerne. 
De fleste små virksomheder i de økonomiske sektorer er repræsenteret i de forskellige 
tværeuropæiske EDI-samfund, som koordineres af TEDIS. TEDIS er ligeledes aktivt i 
forskellige internationale samarbejdsprojekter, hvor EDI og SMV er involveret, enten med 
industrialiserede lande som Canada og G7-pilotprojekter ("det globale marked for SMV"), 
eller med Middelhavslande, som f.eks. Tunesien, eller for nylig central- og østeuropæiske 
lande. 
TEDIS har ligeledes inspireret til et projekt om elektronisk handel i selve Kommissionens 
tjenestegrene, det såkaldte PECANEC (piloteksperiment i Canada og EU vedrørende 
elektronisk handel). Dette projekt er baseret på TEDIS-projektet Fortius, hvis formål det 
er at etablere et net af "elektroniske handelscentre", hvor der præsenteres et elektronisk 
katalog over varer og serviceydelser, som små virksomheder udbyder, og som kan 
bestilles, leveres og betales via EDI af køberne på deres eget sprog og i deres egen valuta. 
Med hensyn til PECANEC er køberne administrationerne selv, og de produkter, der 
udbydes i de elektroniske kataloger omfatter møbler, computere, kontorudstyr og edb-
viden. Det er målet at vise, at offentlige kontrakter kan gøres tilgængelige for små 
virksomheder, og at de kan operere internationalt ved at anvende EDI og moderne, men 
enkel teknologi. 
114 Rådets afgorelse 91/385/EØF af 22.07.1991, EFT L 208 af 30.07.1991, s.66. 
115 Henstilling 94/820/EF af 19.10.1994, EFT L 338 af 28.12.1994, s. 98 
82 
Konkluderende kan siges, at TEDIS, som er baseret på kommercielt tilgængelige 
teknologier, passer godt til SMV, hjælper med at modernisere forretningstransaktioner og 
støtter forskellige europæiske politikker til fordel for SMV. 
2.4.4. DET INTERNATIONALE SAMARBEJDE 
Samarbejdet mellem virksomheder er et af de vigtigste punkter i virksomhedspolitikken. 
Dette afsnit omhandler de samarbejdsprogrammer, som er blevet sat i værk for at fremme 
og støtte samarbejdet mellem Fællesskabets virksomheder og virksomheder uden for 
Fællesskabet, det vil sige EFTA-landene, Central- og Østeuropa, SNG, Georgien og 
Asien, Latinamerika og Middelhavslandene. 
2.4.4.1. Samarbejdet inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) 
Siden Det Europæiske Økonomiske Samarbejde trådte i kraft den 1. januar 1994, har 
medlemmerne af EFTA undtagen Schweiz og Liechtenstein (Østrig, Sverige, Finland, 
Norge og Island) deltaget i fællesskabsaktiviteterne inden for virksomheds- og 
turismepolitikken. Disse lande har ydet et økonomisk bidrag på 2,5 mio. ECU i 1994 for 
at deltage i alle aktiviteterne inden for virksomhedspolitikken. Der er således i disse lande 
blevet oprettet en række kommunikationscentre, som i juni 1994 fik fuld status som EF-
rådgivningskontorer. De lande, som er medlem af EØS, deltager uden stemmeret i det 
såkaldte "Artikel 4"-udvalg i henhold til Rådets afgørelse 93/379/EØF af 14.06.1993"6. 
2.4.4.2 Samarbejdet med landene i Central- og Østeuropa 
Inden for rammerne af programmet PHARE har Kommissionen iværksat nogle under­
programmer for udvikling af SMV, som skal yde teknisk støtte til følgende lande: Polen, 
Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Bulgarien, Albanien, Slovenien, Rumænien, Litauen, Letland 
og Estland. I den sammenhæng bidrog Unionen i perioden 1990-1993 med 320 mio. ECU. 
Tabel nr. 6 viser fordelingen pr. land og pr. foranstaltning. Støtten koncentrerer sig om 
tre typer foranstaltninger, nemlig serviceydelser til støtte for SMV (rådgivning, 
information og uddannelse), finansielle instrumenter (bankrådgivningsservice) og 
vejledninger til formulering af en virksomhedspolitik. Disse programmer styres decentralt 
af en styringsenhed i hvert land. 
EFTL 161 af 02.07.1993. 
83 
Tabel nr. 6 
Fordeling af EU-støtten til fordel for SMV i landene i Central- og Østeuropa 
Land 
Estland 
Letland 
Litauen 
Polen 
Tjekkiet 
Slovakiet 
Ungarn 
Rumænien 
Bulgarien 
Slovenien 
Albanien 
1 ALT 
Program, forberedelse, kontrol og evaluering 
EU-organisationer 
JOPP 
I ALT lait 
mio. 
ECU 
3 
3 
6 
91 
35 ,5 
22 
59 
10 
25 
1 
6 ,5 
262 
5 ,5 
5 
47 ,5 
320 Knowh 
ow 
mio. 
ECU 
2 
2 
3 
33 ,7 
13 ,5 
8 ,7 
27 ,6 
7 ,6 
6 
1 
2,4 
107 ,5 
5 ,5 
5 
118 Finansielle 
instrumenter 
mio. ECU 
1 
1 
3 
57 ,3 
22 
13 ,3 
31 ,4 
2 ,4 
19 
-
4,1 
154,5 
154,5 Start på 
programmet 
01/1993 
01/1993 
01/1993 
01/1991 
01/1992 
01/1992 
12/1990 
02/1993 
09/1991 
01/1993 
01/1992 
12/1991 
43% af PHARE-støtten til udviklingen af SMV mellem 1990 og 1993 blev brugt på 
finansielle instrumenter, 36,9% på overførsel af knowhow og 14,8% på JOPP. 
Tjenestegrenene for virksomhedspolitikken står i tæt forbindelse med iværksættelsen af 
foranstaltninger til fordel for SMV inden for rammerne af PHARE-programmet. Denne 
koordinering sker på flere niveauer, specielt gennem teknisk støtte til udviklingen af SMV 
i de pågældende lande, bistand i forbindelse med udarbejdelse, opfølgning og vurdering 
af udbud samt afholdelse af fælles seminarer. 
Herudover bidrager tjenestegrenene til den løbende integration af nye 
samarbejdspartnere fra landene i Central- og Østeuropa i informations- og 
samarbejdsnet mellem SMV, det vil sige EIC og BC-NET, til afholdelse af en 
EUROPARTENARIAT-konference i den polske by Gdansk i 1994 og endelig til 
udvikling af samarbejdet og dannelsen af partnerskaber mellem virksomheder inden for 
rammerne af programmet JOPP ("Joint Venture PHARE Programme")117. 
"" Kommissionens beslutning Z91/01 af 30.01.1991, XXV Den Almindelige Beretning nr. 69. 
84 
Programmet JOPP er et særligt program under PHARE, som har til formål at udvikle 
støtteaktiviteter i forbindelse med etablering af joint venture-virksomheder mellem landene 
i Central- og Østeuropa og Fællesskabets SMV og at finde samarbejdspartnere i disse 
lande. De aktiviteter, som støttes, vedrører forundersøgelser, aktieopkøb i joint venture­
virksomheden, uddannelse af dens personale og den nødvendige information i forbindelse 
med etableringen: 
JOPP havde oprindeligt et beløb på 20 mio. ECU til sin rådighed for perioden 1991-1993, 
hvoraf 17 mio. ECU var afsat til direkte støtte til SMV. Et supplerende beløb på 27,5 
mio. ECU blev senere afsat til JOPP-programmet for at kunne modsvare den stadigt 
stigende efterspørgsel fra SMV. 
Foranstaltningerne har først og fremmest gjort det muligt for Fællesskabets SMV at 
gennemføre forundersøgelser for deres joint venture-projekter, hvilket giver dem mulighed 
for at formindske de administrative, økonomiske og juridiske forhindringer, som stiller 
sig i vejen for udviklingen af joint venture-virksomheder. Som en følge af disse 
undersøgelser har en række SMV allerede stiftet de planlagte joint ven tu re-sel skaber med 
støtte af lån fra JOPP-programmet. 
Selv om om alle landene i Central- og Østeuropa har adgang til støtte fra JOPP, går 
hovedparten af støtten til Polen, Tjekkiet og Ungarn. Disse finansieringer dækker alle de 
produktive, økonomiske sektorer, og det er industri- og forbrugsvaresektorerne, som 
modtager mest støtte, efterfulgt af servicefagene og landbrugsvaresektoren. Programmet 
støtter faktisk først og fremmest SMV, idet 66% af de godkendte ansøgninger var 
indsendt af virksomheder med færre end 100 ansatte. Formålet med dette program er 
at fremme Fællesskabets SMV's investering i udlandet ved at opfordre til stiftelse eller 
udvidelse af joint venture-virksomheder i landene i Central- og Østeuropa. De 
forudberegnede investeringer kom i slutningen af 1994 op på 720 mio. ECU for et EU-
budget på 39 mio. ECU, hvilket svarer til en løftestangseffekt på 1 800%. 
2.4.4.3. Samarbejdet med SNG og Mongoliet 
Programmet TACIS er et EF-initiativ for SNG og Mongoliet, som skal fremme 
udviklingen af harmoniske økonomiske og politiske forbindelser mellem Unionen og disse 
partnerlande. Inden for rammerne af TACIS er der afsat 19 mio. ECU til støtte af 
små og mellemstore virksomheder i 1992, 20 mio. ECU i 1993 og 12 mio. ECU i 
1994, hvilket er et samlet beløb på 51 mio. ECU for de tre år. Fordelingen pr. land 
for disse tre år er som følger: Armenien: 1,6, Aserbajdsjan: 1,3, Hviderusland: 3,4, 
Georgien: 3,53, Kasakhstan: 3,8, Moldova: 0,8, Mongoliet: 2, Den Russiske Føderation: 
14,26, Turkmenistan: 1,0, Ukraine: 3,9, Usbekistan: 3,32 og mellemstatsligt: 11,5. 
SMV-programmet TACIS har til dato været baseret på en strategi, som bygger på et 
behov for opbyggelsen af mellemagenturer. Det vil sige at oprette og yde teknisk bistand 
til organisationer, som kan yde støtte til eksisterende og kommende entreprenører. Som 
et resultat af SMV-programmets aktiviteter fra 1992-1994 er der blevet oprettet mere end 
40 støttecentre i de nye, uafhængige stater. 
85 
Siden lanceringen af SMV-programmet TACIS har Kommissionens tjenestegrene for 
virksomhedspolitikken været inddraget i en række aktiviteter såsom udarbejdelse af 
oversigter over tilbudsgivende organisationer og vurdering af tilbud. Selv om 
støttecentrene i SNG ikke hører under EF-rådgivningskontorerne, yder tjenestegrenene for 
virksomhedspolitik aktiv hjælp ved at skabe systematiske forbindelser mellem TACIS-
støttecentrene og formidlingscentre, som nogle EIC har oprettet i SNG. 
Herudover vil Kommissionens tjenestegrene gradvist indlemme TACIS-støttecentrene i 
BRE-nettet - først centrene i Rusland og Ukraine. I juni 1994 deltog et udvalg af SNG-
entreprenører i EUROPARTENARIAT-konferencen i den polske by Gdansk. Siden da har 
TACIS formaliseret deltagelsen af SNG. Der er blevet udpeget nationale konsulenter i 
næsten alle SNG-republikker, og der er blevet arrangeret særlige uddannelsesprogrammer 
for dem. Mens de af Kommissionens tjenestegrene, som er direkte ansvarlige for TACIS-
programmet, finansierer de nationale konsulenter, har tjenestegrenene for 
virksomhedspolitik inddraget dem i alle de aktiviteter, som blev arrangeret for dem i 
forbindelse med EUROPARTENARIAT-konferencen. 
Endelig skal der af Udvalget for Handel og Distribution med støtte fra GD XXIII's kontor 
for Handel og Distribution oprettes tre paneler i Ungarn, Rusland og Ukraine. Målet er 
at øge bevidstheden i disse lande om de problemer, som EU-virksomheder, der ønsker 
at handle der, har, og at yde teknisk rådgivning og bistand til udvikling af uafhængige 
fagorganisationer og effektive forhandlernet i disse lande. 
Sammenfattende kan det siges, at der er udviklet et stabilt og konstruktivt samarbejde 
mellem Kommissionens tjenestegrene med henblik på iværksættelse af SMV-programmet 
TACIS, hvilket gør det muligt for de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige 
for TACIS, at få gavn af den erfaring, som Kommissionens tjenestegrene for 
virksomhedspolitikken har opnået på området for SMV-politik. 
2.4.4.4. Samarbejdet med udviklingslandene i Asien, Latinamerika og i 
Middelhavsområdet 
Der er blevet udarbejdet nogle særlige programmer til udvikling af SMV i en række 
udviklingslande. Det drejer sig specielt om programmet MED-INVEST for tredjelande 
i Middelhavsområdet, programmet AL-INVEST for de latinamerikanske lande og 
programmet ECIP. 
MED-INVEST er et program til støtte af et samarbejde om udviklingen af SMV i 
tredjelande i Middelhavsområdet sammen med de europæiske SMV og faglige 
organisationer. Målet er at fremme et gunstigt miljø for udviklingen af SMV i 
tredjelandene i Middelhavsområdet og at øge deres konkurrenceevne. MED-INVEST, som 
har fået et budget på 12,2 mio. ECU for en periode på to år (1993-1995), yder ikke-
tilbagebetalingspligtigstøttetil virksomhedssammenslutninger, institutioner, organisationer 
og udviklingsselskaber, som har en reel kompetence på områderne for information, 
samarbejde mellem virksomheder, samt hvad angår støtte til den økonomiske udvikling. 
86 
BC-NET (Business Cooperation Network) er tilknyttet dette program for al styrke 
og udvide netværket i de 11 tredjelande i Middelhavsområdet"" og for at sikre 
uddannelse af medlemmerne og de fornødne støtteforanstaltninger over for erhvervslivet. 
Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige for virksomhedspolitikken, yder teknisk 
bistand til oprettelse af partnerskaber. Der blev oprettet kommunikationscentre med 
forbindelse til EF-rådgivningskontorerne i Israel i 1993 og i Jordan, Marokko og 
Tunesien i 1994. 
AL-INVEST, som er et program for industrielt samarbejde og øget investering i de 
latinamerikanske lande119, har fået et budget på 18,5 mio. ECU for en periode på to år 
(1993-1995) og har til formål at lette handelssamarbejdet, overførsel af teknologi og 
knowhow og finansiering til gensidig gavn for både latinamerikanske og europæiske 
virksomheder. BRE er også tilknyttet dette program. 
ECIP ("European Communities Investment Partners") er et finansielt instrument til fordel 
for udviklingslandene i Latinamerika, Asien og Middelhavsområdet, som blev oprettet i 
1988, men hvis juridiske fundament stammer fra 1992120, hvor det blev forlænget med en 
ny prøveperiode på tre år og bevilget flere midler på grund af den succes, som det havde 
haft (39,15 mio. ECU for 1993). 
ECIP's vigtigste mål er at lette oprettelse af joint venture-virksomheder i de 
støtteberettigede lande for dermed at bidrage til den økonomiske udvikling. ECIP er 
således med i de forskellige faser af en virksomheds etablering: fra udvælgelse af 
samarbejdspartnere og mulige projekter gennem formidlere til uddannelse og teknisk 
bistand over forundersøgelser og kapitalindskud i joint venture-virksomheden. Det højeste 
beløb, der kan ydes i støtte, er en million ECU for hver joint venture-virksomhed. ECIP 
beskæftiger sig ikke med multinationale virksomheder og stiller som betingelse, at joint 
venture-virksomheden har mindst en partner fra et EU-land og en fra et af de 
ovennævnte, støtteberettigede lande. 
ECIP er rettet mod SMV (og udelukker, som det udtrykkeligt gøres klart i forordningen, 
store multinationale virksomheder). Alle foranstaltningerne under facilitet nr. 1 (støtte til 
identifikation af projekter og partnere) er i sagens natur rettet mod SMV, og 84% af 
samtlige foranstaltninger under facilitet nr. 2, 3 og 4 - udtrykt i antal godkendte 
projekter - kom i 1994 SMV til gode. Dette stemmer overens med bestemmelserne i 
forordningen, der giver ansøgninger fra SMV fortrinsret uden dog at udelukke større 
virksomheder, især når der er tale om tilfælde af særlig udviklingspolitisk betydning, 
såsom teknologioverførsel. 
119 
i:o Marokko, Algeriet, Tunesien, Jordan, de besatte omrader, Libanon, Syrien, Israel, Tyrkiet, Malta og 
Cypern. 
Rådets forordning nr. 443/92 af 25.02.1992, EFT L 52 af 27.02.1992. s. 1. 
Rådets forordning nr. 319/92 af 03.02.1992, EFT L 35 af 12.02.1992. s. 1. 
87 
I 1994 blev der godkendt 337 projekter til et beløb af 42,13 mio. ECU imod 271 
projekter i 1993. Instrumentet er blevet udvidet til også at omfatte Sydafrika efter Rådets 
konklusioner af 19. april 1994. De opmuntrerende resultater viser, at dette instrument 
spiller en rolle i Asien, Latinamerika og i Middelhavslandene ved at få det lokale 
erhvervsliv til at betragte Unionen som en partner i udviklingen af deres virksomheder. 
2.4.4.5. Samarbejdet med Kina 
Efter en konference, som blev afholdt i samarbejde med the "China Council for the 
Promotion of International Trade" i Antwerpen i november 1993, blev der afholdt to 
"INTERPRISE"-møder i Paris og i Nanjing i 1994 for at udvikle kontakter mellem SMV. 
Under det sidste møde mellem EU og Kina (Peking, februar 1994) blev det i øvrigt 
besluttet, at førsteprioriteten skulle gives til det industrielle samarbejde mellem 
virksomheder, specielt kinesiske og europæiske SMV. I den forbindelse er man i gang 
med at forberede udviklingen at et samarbejdsprogram. 
2.4.4.6. Fremme af Fællesskabets eksport til Japan 
Programmet EXPROM-Japan har til formål at fremme EU's eksport til Japan. I den 
forbindelse har Kommissionen iværksat: 
lederuddannelsesaktiviteter for kommunikation med det japanske erhvervsliv; det er 
ETP ("Executive Training Programme"), som primært henvender sig til de 
mellemstore virksomheder, men også de små, som har fundet en niche på det 
japanske marked; 
en treårig, integreret erhvervsfremmekampagne. "Gateway to Japan", som yder 
logistisk og økonomisk støtte til virksomheder i ni europæiske sektorer (fortrinsvis 
inden for industrien), som endnu ikke har haft tilfredsstillende resultater i Japan i 
forhold til deres konkurrenceevne på verdensplan, for at de skal få mod på at 
deltage i internationale messer, som finder sted i Japan. De små og mellemstore 
virksomheder opfordres naturligvis til at benytte sig af denne kampagne. Om 
ikke andet så kan adgangen til de sektoropdelte markedsundersøgelser, som 
beskriver de drastiske ændringer, der for nylig er sket i Japan, ikke undgå at få dem 
til at tage dette marked op til overvejelse igen, hvis de havde opgivet det. 
samordnede aktioner med de japanske myndigheder for at give de små virksomheder 
adgang til det japanske marked. Inden for rammerne af dette program for 
handelssamarbejde, som er iværksat af Kommissionen og de japanske myndigheder 
i fællesskab, fremlægger Kommissionen blandt andet ansøgningerne fra små og 
mellemstore virksomheder inden for programmet "JETRO (Japan External 
Trade Organization) Export to Japan Study Programme". 
88 
2.4.4.7. Konklusion 
Størstedelen af programmerne for samarbejde med tredjelande som TACIS, PHARE, 
EXPROM-Japan, MED-INVEST og ECIP har til formål at fremme udviklingen af SMV 
og specielt joint ven ture-virksomheder. Selv om det først og fremmest er SMV, som 
direkte og indirekte får gavn af støtteordningerne (gennem større virksomheder), skal det 
understreges, at EU-støtten ikke er specielt rettet mod SMV i EU, og at programmerne 
PHARE og TACIS for eksempel også yder støtte til SMV i de lande, som modtager EU-
støtte. Til gengæld er parterne i joint venture-sammenhæng styret af deres fælles 
interesse, som gør det muligt at skabe varige bånd mellem parterne fra EU-landene og 
parterne fra tredjelandene. 
Alle samarbejdsaktiviteter med tredjelande er underlagt en grundig koordinering mellem 
de relevante Kommissionstjenestegrene. Den gør det muligt for disse lande at drage fordel 
af de erfaringer, som er blevet indhøstet på virksomhedsområdet, og af de forskellige 
eksisterende netværk af formidlere, og de europæiske SMV kan få større kendskab til de 
muligheder, som byder sig for dem i tredjelandene via EU-programmerne. 
2.4.5. UDVIKLINGSPOLITIK MED AVS-LANDENE (AFRIKA, VESTINDIEN (X; SIILLEHAVSLANDENE) 
Grundet den private sektors betydning for udviklingen i staterne i Afrika, Vestindien og 
Stillehavet (AVS) indeholder den fjerde Lomé-konvention121 bestemmelser om en lang 
række foranstaltninger, som kan bruges til at støtte SMV i disse lande. En stor del af 
disse programmer er af direkte eller indirekte interesse for de europæiske SMV. 
Konventionens instrumenter iværksættes af Kommissionen via vejledende programmer, 
som forhandles og underskrives med hver enkelt AVS-stat af EIB eller af Center for 
Industriel Udvikling (CIU). 
Inden for rammerne af disse programmer er der i øjeblikket en række projekter, som 
vedrører den private sektor (og som dermed først og fremmest er interessante for SMV) 
i omkring 40 AVS-stater til et beløb på omkring 240 mio. ECU til teknisk og økonomisk 
bistand. 
Fordelingen pr. AVS-oniråde viser interessen fra Øst- og Vestafrika (inkl. Afrikas horn), 
som hver deltager med 9 lande og modtager et samlet beløb på 60 mio. ECU. 
Programmer centreret om SMV er således iværksat eller under forberedelse I 
samarbejde med landene i Vestindien og visse lande i området omkring Sydafrika. 
Gennem de vejledende programmer stilles der teknisk bistand til rådighed som for 
eksempel: støtte til specialiserede organisationer (handelskamre), ekspertbistand til banker, 
som finansierer SMV, men også, og specielt i de sidste 10 år, fremme af 
"investeringsfora". Disse fora, som først blev gennemført i Østafrika (Dakar) og 
Centralafrika (Libreville), samler hundredvis af europæiske investorer, som igennem 
mødet med lokale entreprenører finder nye investeringsmuligheder. 
Lomé IV, EFT L 229 af 17.08.1991. 
89 
For nylig blev der arrangeret en række sektoropdelte fora (minescktoren i Lusaka) også 
gennem Kommissionen. Set i lyset af AVS-eksporlorcrncs problemer på verdensmarkedet 
hjælper salgsfremmende aktiviteter i samarbejde med de europæiske SMV de lokale 
virksomheder til at forbedre deres konkurrenceevne. 
Disse programmers bidrag indskrænker sig ikke til teknisk bistand alene. Kommissionen 
bidrager også til finansieringen af SMV gennem tilskudsordninger og indirekte via lån 
gennem lokale formidlere, importprogram mer samt gennem oprettelse af garantifonde (for 
nylig deltog den i en garantifond for banklån, især europæiske, i Vestafrika). 
Der gøres i øvrigt en særlig indsats for at få fat om SMV-problemernes rod, især de 
afrikanske SMV, ved at prioritere etablering af virksomheder og oplæring af 
entreprenører på selve byggepladsen. En ny indfaldsvinkel, som man startede med for 
nogle år siden i visse lande i Sahel-området, gav anledning til oprettelse af hundredvis af 
mikrovirksomheder og gav arbejde til flere tusinde mennesker. Denne fremgangsmåde er 
ved at blive indført i andre AVS-lande. 
EIB's ressourcer, navnlig den "risikovillige kapital", er specielt tilpasset finansieringen 
af SMV på grund af deres store fleksibilitet. Siden den fjerde Lomé-konvention er denne 
form for kapital også blevet tilbudt joint venture-virksomheder med deltagelse af 
virksomheder fra Europa og AVS-lande i form af aktieopkøb eller betingede lån (med en 
maksimumsrentesats på 3%). En stor del af den samlede risikovillige kapital (ca. 40%) 
gives direkte eller indirekte til SMV i AVS-lande - eller EU/AVS joint venture-SMV -
i nogle tilfælde i samarbejde med medlemsstaternes finansielle institutioner. 
I løbet af de sidste ca. 15 år har Center for Industriel Udvikling (CIU), som blev oprettet 
af de konventioner, som sætter reglerne for samarbejdet mellem EU og AVS-landene, 
støttet samarbejdet mellem de europæiske industri-SMV og industri-SMV i AVS-landene 
via modeller som joint venture, ledelseskontrakter, licensaftaler og underleverandøraftaler 
og ved at støtte sig til et netværk af lokale og europæiske kanaler og et tæt samarbejde 
mellem salgsfremmende organisationer i medlemsstaterne. 
CIU modtager hvert år ca. 500 ansøgninger om støtte og bestyrer et budget på 60 mio. 
ECU til at foretage omkring 200 aktiviteter om året direkte til fordel for de 
europæiske SMV og SMV i AVS-landene. 
På grund af komplementariteten i deres respektive roller har Kommissionen, EIB og CIU 
udviklet et tæt operationelt samarbejde. For eksempel udvælger CIU nogle projekter, som 
er værdige til at modtage bankstøtte, og som således får bedre adgang til EIB's 
ressourcer; nogle af EIB's globallån til de lokale SMV ledsages af teknisk bistand gennem 
Kommissionen og CIU (for eksempel med en regional bank fra Vestafrika). 
De igangværende forhandlinger til forberedelse af anden del af Lomé-konvention (1995-
2000) vil ganske sikkert styrke dette tværinstitutionelle samarbejde om 
støtteprogrammerne for den private sektor og således fremme de lokale virksomheders 
vækst og deres samarbejde med europæiske SMV. 
90 
I. DIALOGEN MED DE FORSKELLIGE FAGUGE MILJØER 
Kommissionen har en løbende dialog med de repræsentative foreninger for SMV, 
håndværksfagene, handelen og den kooperative sektor på europæisk plan om de EU-
aktiviteter, som særligt vedrører SMV, og om emner, som er af mulig interesse for dem 
(såsom strukturfonde, FTU og diverse lovforslag). Sideløbende sender disse organisationer 
deres kommentarer til sager, som specielt berører dem. Der har udviklet sig et godt 
samarbejde mellem Kommissionen og disse organisationer, som gør det muligt at kende 
de faglige miljøers synspunkter og ofte tage højde for dem. 
Den konference, som blev afholdt i juni 1994 over emnet "de europæiske virksomheder 
og det endelige momssystem", og som har åbnet for en bred og frugtbar konsultation af 
de forskellige involverede parter, og især SMV-organisationer, er et godt eksempel på 
Kommissionens fremgangsmåde. 
Inden for handels- og distributionssektoren rådfører Kommissionen sig regelmæssigt med 
Udvalget for Handel og Distribution, som blev nedsat i 1981m, om EU-foranstaltninger, 
som vil kunne få indflydelse på handelen. 
2. DEN SOCIALE DIALOG 
Den 14. december 1993 udsendte Kommissionen en meddelelse til Rådet og Parlamentet 
om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdspolitikken123, som blandt andet 
opstiller nogle nye procedurer for dialogen med arbejdsmarkedets parter på europæisk 
plan og om de belin^lser, hvorunder der vil kunne indgås kollektive aftaler. 
Afsnit 24 i denne meddelelse definerer de kriterier, som de organisationer, som man 
ønsker at henvende sig til, skal opfylde i henhold til bestemmelserne i artikel 3 i aftalen 
om socialpolitikken. Listen over arbejdsmarkedsparternes organisationer, "somp.L svarer 
til kriterierne som defineret i artikel 24" bilagt meddelelsens bilag 2, refererer 
udtrykkeligt ti) Den Europæiske Organisation for Håndværk og Mindre og Mellemstore 
Virksomheder (UEAPME, EUROPMI og andre tilknyttede organisationer), hvilket er i 
overensstemmelse med de konklusioner, som Kommissionens tjenestegrene var kommet 
frem til i vurderingen af arbejdsmarkedsparternes repræsentative karakter. 
'" Kommissionens afgørelse af 20.05.1981, EFT L 165 af 23.C6.198I, s. 24. 
i:' KOM(93) 600, endelig udgave af 14.12.1993. 
I afsnit 26 i meddelelsen hedder det i øvrigt: "Der er en række organisationer, som 
opfylder de i afsnit 24 nævnte kriterier, og som derfor vil kunne komme i betragtning til 
en henvendelse". Kommissionen ønsker ikke at indtage en restriktiv holdning i den 
henseende, men den er samtidig opmærksom på de praktiske problemer, som et stort antal 
ansøgere vil give. Kun organisationerne selv er i stand til at udvikle deres egne strukturer 
for dialog og forhandling. Kommissionen vil bestræbe sig på at fremme udviklingen af 
nye strukturer, som kan forbinde alle arbejdsmarkedsparterne og dermed bidrage til en 
rationalisering og en forbedring af denne proces. I den forbindelse vil der blive lagt 
særlig vægt på SMV's repræsentation. 
Inden for rammerne af den sociale dialog har Kommissionens tjenestegrene i løbet af 1994 
været i kontakt med en lang række organisationer, som har vist særlig interesse for de 
små og mellemstore virksomheder, enten på et tværfagligt niveau eller inden for den 
samme sektor. 
I den forbindelse bør der lægges specielt mærke til den nye konstellation "UEAPME-
EUROPMI - fælles komité for den sociale dialog", som deltager i møderne i Det Stående 
Udvalg for Beskæftigelse. Umiddelbart før dette udvalgs seneste møde, som blev afholdt 
den 22. september 1994, påtog Kommissionen sig at betale udgifterne i forbindelse med 
et forberedende møde, som blev arrangeret af dette SMV-repræsentative organ. 
Inden for handels- og distributionssektoren, som består af mere end 90% virksomheder 
med mindre end 10 ansatte, vurderede Kommissionen i sin meddelelse af 14. december 
1993, at EUROCOMMERCE ville opfylde kriterierne for repræsentativitet. Den 
sektoropdelte dialog under Kommissionen mellem EUROCOMMERCE og EUROFIET 
har allerede gjort det muligt at gennemføre fælles uddannelsesprojekter specielt for SMV 
inden for rammerne af FORCE (se punkt II.2.3.3.) samt at udsende en fælleserklæring 
om kampen mod overtrædelser i handelen. 
I øvrigt har generaldirektoraterne, som er ansvarlige for strukturfondene, efter udsendelse 
af Kommissionens meddelelse vedrørende den sociale protokol, besluttet at udvide 
dialogen i henhold til artikel 31, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 om 
samordningen af strukturfondene til et begrænset antal faglige eller specifikke 
organisationer. Generaldirektoratet med ansvar for regionalpolitik har således inden for 
rammerne af de møder, som det holder med arbejdsmarkedets parter, ud over de mere 
generelle fagorganisationer, som arbejder på tværs af faggrænser, inviteret 
organisationerne UEAPME, EUROCHAMBRES, COPA, COGECA og EUROPECHE 
til et møde til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter den 21. december 
1994. Denne invitation illustrerer Kommissionens vilje til at indhente information i de 
faglige miljøer for at skabe en gunstig dialog med henblik på at kunne tage de små og 
mellemstore virksomheders behov i betragtning i forbindelse med brugen af 
strukturfondene. 
92 
3. PARTNERSKABER MED MEDLEMSSTATERNE 
Med sin resolution af 10. oktober 1994124 om SMV's, herunder håndværksfagenes og 
mikrovirksomhedernes store dynamik og innovative potentiale i en konkurrencepræget 
økonomi, ønskede Rådet at give et klart, politisk signal om iværksættelsen af det 
integrerede program. Det godkender således den nye procedure, som foreslås i det 
integrerede program (i henhold til artikel 130 i traktaten om Den Europæiske Union), og 
som har til formål gennem gensidig dialog og samarbejde mellem medlemsstaterne og 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen, at foretage deres aktiviteter med tanke på 
SMV for bedre at kunne fremme SMV's muligheder for økonomisk vækst og øget 
beskæftigelse. Den nye procedure udmønter sig i iværksættelsen af fællesaktiviteter, som 
dels vedrører forbedringen af miljøet i SMV og dels støtteforanstaltninger til fordel for 
SM V (se Indledning). Således opstår der en ny form for partnerskab med medlemsstaterne 
gennem aktiviteter, som styres af Kommissionen, med det formål at styrke effektiviteten 
i foranstaltningerne til fordel for SMV. I sin resolution opfordrer Rådet Kommissionen 
til at udarbejde en rapport om resultaterne af informationsudvekslingen og samarbejdet 
om stimulering af SMV's efterspørgsel efter serviceydelser. Den opfordrer desuden 
Kommissionen til at sørge for, at SMV får bedre adgang til de særlige 
forskningsprogrammer inden for det fjerde FTU-rammeprogram og 
uddannelsesprogrammer og understreger vigtigheden af en koordinering af Unionens 
midler. 
I handels- og distributionssektoren prioriterer Kommissionen dialogen mellem 
medlemsstaterne og med disse, blandt andet gennem en række møder i en 
regcringsekspertgruppe for indenrigshandel og generaldirektørerne for indenrigshandel. 
Denne dialog viser sig at være nyttig i forbindelse med indlemmelse af EU-aktiviteterne 
vedrørende handel, og mere specifikt handel mellem SMV, i rammerne for den politik, 
der bliver ført på området i medlemsstaterne. 
4. SAMARBEJDE MED DE ØVRIGE INSTITUTIONER 
Parlamentet understregede, at det integrerede program er et resultat af dets gode 
samarbejde med Kommissionen, og at der fremover vil være et overordnet engagement 
og en overordnet strategi til fordel for SMV. I sin beslutning af 24. oktober 1994125 
vedrørende iværksættelsen af det integrerede program til fordel for SMV og 
håndværksfagene gav det Kommissionens forslag en positiv modtagelse ved at understrege 
nødvendigheden af at gøre de eksisterende programmer til fordel for SMV mere 
"gennemsigtige" og ved at give udtryk for dets interesse for udvekslingen af gode 
fremgangsmåder. Det opfordrer de af Kommissionens tjenestegrene, som er ansvarlige 
for virksomhedspolitikken, til at styrke koordineringen med Kommissionens andre 
tjenestegrene. Parlamentet understregede desuden sin interesse for små og mellemstore 
handelsvirksomheder ved at oprette en parlamentsgruppe for handel og distribution. 
Rådets resolution af 10.10.1994, EFT C 294 af 22.10.1994. s. 6-8. 
Harrisson-rapportcn, EP 184.350, 24.10.1994, EFT C 323 af 21.11.1994, s. 19. 
93 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg satte i sin udtalelse af 15. september 1994126 
vedrørende det integrerede program spørgsmålstegn ved, om Kommissionen rent konkret 
vil være i stand til at sikre en reel integration af HU-aktiviteterne til fordel for SMV. 
Udvalget mener, at et overordnet EU-engagement vil være nødvendigt for at gøre det 
muligt at konkretisere målene i det integrerede program. For at det kan lade sig gøre, 
foreslår Kommissionen, at der bliver foretaget en effektiv vurdering af de eksisterende 
foranstaltninger og en institutionel styrkelse, som lægger den nødvendige politiske vægt 
på iværksættelse af EU-politikken til fordel for SMV. 
Regionsudvalget vedtog den 1. februar 1995127 sin udtalelse om det integrerede program, 
i hvilken det støtter Kommissionens forslag og blandt andet understreger vigtigheden af 
koordineringen mellem EU-programmerne for at lette SMV's og håndværksfagenes 
adgang til forsknings- og informationsprogrammer, specielt gennem øget information, en 
forenkling af procedurerne og en decentralisering af foranstaltningerne på regionalt og 
lokalt plan. 
1:6 EOS 973/94, rapport fra Lustenhouwer, EFT C 393 af 21.12.1994, s. 221. 
,:" Regionsudvalget 18/95, udtalelse om det integrerede program til fordel for SMV og 
håndværksfagene. 
94 
KONKLUSION 
I overensstemmelse med Rådets forespørgsel har Kommissionen i denne rapport bestræbt 
sig på at beskrive forbindelsen og koordineringen mellem de aktiviteter, som gennemføres 
gennem virksomhedspolitikken og de aktiviteter, som gennemføres gennem Unionens 
andre politikker. Der lægges vægt på EU-aktiviteter, som specielt vedrører SMV og 
håndværksfagene. I det integrerede programs ånd har Kommissionen fulgt 
virksomhedspolitikkens to hovedlinjer, som er forbedring af virksomhedsmiljøet i SMV 
og støtteforanstaltninger til fordel for SMV. Koordineringen vedrører ikke bare de 
programmer, som har indvirkning på budgettet (såsom strukturfondene, forskningen eller 
erhvervsuddannelsen), men også de politikker som kan få indflydelse på 
virksomhedsmiljøet i SMV (som gennemførelsen af det indre marked, skattesystemet og 
konkurrencereglerne). 
Koordineringen af EU-aktiviteterne sker på flere niveauer: for det første mellem 
Kommissionens tjenestegrene, for det andet med medlemsstaterne og de øvrige europæiske 
institutioner og endelig med de faglige miljøer. 
Kommissionen vil fortsætte sine bestræbelser på at opnå en god intern koordinering for 
gennem sine politikker at støtte udviklingen i SMV. Det kan konstateres, at der fremover 
vil blive taget hensyn til SMV i næsten alle EU-programmerne. Der er sket betydelige 
fremskridt, som rapporten viser, inden for strukturfondene og i særdeleshed gennem EF-
initiativet for SMV, inden for FTU (takket være særlige foranstaltninger til fordel for 
SMV, som blev lanceret i det fjerde rammeprogram) og inden for erhvervsuddannelsen 
(specielt inden for rammerne af det nye mål 4 i ADAPT-initiativet og det nye 
LEONARDO-program). Kommissionen skal imidlertid sørge for at følge op på disse 
programmer, for at de fastsatte mål til fordel for en øget støtte til SMV faktisk udmønter 
sig i konkrete fordele for SMV. Tjenestegrenene for virksomhedspolitikken samarbejder 
med alle de øvrige tjenestegrene både med hensyn til udarbejdelse af programmer og 
politikker og med hensyn til deres iværksættelse. Fra det øjeblik drejer det sig om at følge 
op på de indledende bestræbelser for at gøre disse programmer mere synlige og effektive. 
Unionens øvrige institutioner har også bidraget betydeligt til udviklingen af SMV og 
opfordres til at spille en afgørende rolle: Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg, Regionsudvalget, EIB og EIF. Kommissionen agter at fortsætte det gode 
samarbejde med disse institutioner. 
95 
Det skal dog bemærkes, al Kommissionens rolle i koordineringen al medlemsstaternes 
politikker i kraft af nærhedsprincippet, og i betragtning af at virksomhedspolitikken først 
og fremmest er de nationale og regionale myndigheders ansvar, begrænses til at fremme, 
organisere og lede en gensidig udveksling af information og et samarbejde mellem 
medlemsstaterne og med Kommissionen med henblik på at sikre effektivitet, synlighed og 
en vis konvergens i aktiviteterne. Det integrerede program, som indleder anden generation 
i virksomhedspolitikken, indgår klart i dette perspektiv. Fællesaktiviteterne med 
medlemsstaterne skulle kunne fremme koordineringen af aktiviteterne på nationalt og 
regionalt plan. 
Endelig kræves der for at foranstaltningerne kan blive effektive, en god koordinering og 
en permanent dialog med de SMV-repræsentative organisationer. Der er sket fremskridt 
med hensyn til repræsentationen af SMV's og håndværksfagenes interesser, specielt inden 
for rammerne af den sociale dialog. 
Sammenfattende kan det siges, at Kommissionen vil styrke sine bestræbelser på 
koordinering med alle sine samarbejdspartnere, det vil sige medlemsstaterne, de 
europæiske institutioner og de faglige organisationer, for at Unionens indsats til fordel for 
SMV skal resultere i øget vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse. 
96 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 362 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-C0-95-386-DA-C 
ISBN 92-77-91884-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
^