Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2022/C 341/05)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse.

ENHEDSDOKUMENT

»Dalmatinska janjetina«

EU-nr.: PDO-HR-02799 – 17.8.2021

BOB (X) BGB ( )

1. Betegnelse(r) [på BOB eller BGB]

»Dalmatinska janjetina«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Kroatien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.1. Kød (og slagtebiprodukter), fersk

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Dalmatinska janjetina« er kød fra lam af en hjemmehørende kroatisk fårerace — Dalmatian Pramenka — der udelukkende er født, opdrættet og slagtet i det geografiske område, der er nævnt i punkt 4.

For at producere »Dalmatinska janjetina« slagtes lammene, når de er 70-130 dage gamle, med en kropsvægt på mellem 15 og 28 kg.

De særlige kendetegn ved slagtekroppe af Dalmatian Pramenka-lam er deres gennemsnitlige til meget gode kropsbygning og deres lette til moderate fedtvævsdækning (klasse 2 eller 3). Slagtekroppene inklusive hoved vejer 8-14 kg, er op til 80 cm lange og har et udbytte på mindst 45 % fra den varme slagtekrop. Muskelvævet er svagt lyserødt til lyserødt, og kød fra longissimus dorsi-musklen har mindre end 4 % fedt og indeholder mindst fem forskellige flygtige organiske kemiske forbindelser fra terpengruppen.

»Dalmatinska janjetina« markedsføres året rundt, kun fersk og kølet, i form af en hel slagtekrop med hoved, nyrer og nyrefedt (som fortsat er forbundet til slagtekroppen) og enten med eller uden slagteaffald (lever, lunger med luftrør og hjerte) og testikler, der i givet fald anses for at udgøre en del af slagtekroppen, eller som en halv slagtekrop, der fremstilles ved at opskære slagtekroppen symmetrisk langs den skillelinje, der går gennem midten af hovedet og hals-, bryst-, lænde- og bækkenhvirvler, sternum og symphysis ischiopubica.

»Dalmatinska janjetina« spises altid tilberedt. Kødet er saftigt og mørt, smelter i munden og har ingen udtalt aroma eller smag af fårekød.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

De lam, der anvendes til fremstilling af »Dalmatinska janjetina«, fodres udelukkende med modermælk og græs, indtil de slagtes.

Græsgange er den vigtigste kilde til foder til får, da græs dækker op til 80 % af deres ernæringsbehov, og de resterende 20 % består af enghø og/eller (mindre almindeligt) lucernehø (hovedsagelig om vinteren). Mindst 80 % af foderet kommer fra det afgrænsede geografiske produktionsområde for »Dalmatinska janjetina«, jf. punkt 4. Høet indhentes ofte fra de nærliggende enge i de mere frugtbare områder i det dalmatinske bagland — de bjergrige områder i Dalmatien — og indhentes i tilfælde af stort behov og tørke også fra områder uden for det afgrænsede produktionsområde for »Dalmatinska janjetina«, navnlig fra enge i Lika og Gorski Kotar, men kun fra følgende amter: Zadar amt (området ved byen Gračac), Lika-Senj amt (hele amtet), Karlovac amt (kun området ved byen Ogulin og kommunerne Josipdol, Plaški og Saborsko) og Primorje-Gorski Kotar amt (kun området ved byerne Vrbovsko, Delnice og Čabar samt kommunerne Lokve, Fužine, Mrkopalj, Ravna Gora, Skrad og Brod Moravice). Hø fra ovennævnte områder kan anvendes som tilskudsfoder til får (men ikke lam) om vinteren, når moderfårene er i deres tørre periode (drægtighedsperioden), og har derfor ingen indvirkning på lammekødets kvalitet og kemiske sammensætning.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle faser af produktionen af »Dalmatinska janjetina« skal finde sted i det afgrænsede geografiske produktionsområde, der er omhandlet i punkt 4.

Fremstillingen af »Dalmatinska janjetina« omfatter opdræt og parring af Dalmatian Pramenka-får og fødsel, opdræt og slagtning af deres lam.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Inden hele og halve slagtekroppe af Dalmatian Pramenka-lam markedsføres, skal de mærkes med det godkendte slagteris stempel, hvor slagtningen har fundet sted, og indpakkes i en gennemsigtig, selvklæbende plastfolie.

Emballering — dvs. indpakning af tilskårne og kølede slagtekroppe af »Dalmatinska janjetina«-lam i plastfolie — finder sted på slagterier i det område, der er nævnt i punkt 4, inden produktet markedsføres, primært for at beskytte kødets hygiejne (for at undgå, at slagtekroppene kommer i kontakt med kilder til mikrobiel forurening under håndtering og transport), friskhed og kvalitet (for at undgå, at slagtekroppe kommer i kontakt med luften og dermed forsinker de kemiske processer, der nedbryder fedtet og proteinerne i kødet).

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

»Dalmatinska janjetina« produceres inden for de administrative grænser for Lika-Senj amt (kun området ved byen Novalja og kystskråningerne i bjergkæden Velebit i Karlobag kommune) og Zadar amt (kun områderne i byerne Benkovac, Biograd, Nin, Obrovac, Pag og Zadar og kommunerne Bibinje, Galovac, Jasenice, Kali, Kolan, Kukljica, Lišane Ostrovičke, Novigrad, Pakoštane, Pašman, Polača, Poličnik, Posedarje, Povljana, Preko, Privlaka, Ražanac, Sali, Stankovci, Starigrad, Sukošan, Sveti Filip i Jakov, Škabrnja, Tkon, Vir, Vrsi og Zemunik Donji) og i hele området i Šibenik-Knin amt, Split-Dalmatia amt og Dubrovnik-Neretva amt.

5. Tilknytning til det geografiske område

Det geografiske områdes egenart

Naturbestemte faktorer

Det geografiske område i Dalmatien omfatter tre forskellige geomorfologiske og klimatiske zoner (kyst- og øzonen med middelhavsklima, Dalmatiens bagland med et submiddelhavsklima og bjergområdet med kontinentalt klima), som sammen med virkningerne af mennesker i århundreder direkte har påvirket plantedækket i dette område. Steder, der er stærkt påvirket af Bora-vinden, eller som har de mest forringede klippejorder (f.eks. foden ved bjergkæden Velebit), har hovedsagelig græsgange med salvie og fjergræs (Ass. Stipo-Salvietum officinalis) med et stort antal illyriske og illyrisk-adriatiske, endemiske arter, hovedsagelig dem, der er tilpasset tørke og den stærke Bora-vind, navnlig aromatiske og medicinske planter. Dalmatien er en af Europas regioner med den rigeste flora, da det anslås, at der er 3 500 forskellige plantearter, hvoraf over 7 % er endemiske, plus et større antal steno-endemiske arter (Ozimec et al., 2009, Poljoprivredna bioraznolikost Dalmacije. Tradicijske sorte i pasmine Dalmacije, s. 430). Græsgangene i det dalmatinske bagland består hovedsagelig af illyrisk svingel og løgformet koeleria (Ass. Festuco-Koelerietum officinalis), hvis florasammensætning er domineret af en lang række lave, urteagtige arter, der holder sig tæt på jorden, sandsynligvis som følge af en udvælgelsesproces, der har fundet sted gennem tusindvis af år med græsning af får. Disse græsgange betragtes som typiske fåregræsgange (Rogošić, 2000: Gospodarenje mediteranskim prirodnim resursima, s. 112). Dette giver et klart bevis for, at den hjemmehørende race Dalmatian Pramenka er tilpasset de naturlige forhold, hvor der er knaphed på næringsstoffer, men også, at den har påvirket græsgangens botaniske sammensætning og karakteristika. Ud over de mange forskellige plantearter er de særlige kendetegn ved dalmatinske græsningsarealer i kyst- og øområdet og det dalmatinske opland den begrænsede mængde af græsningsarealer, navnlig i tørre perioder af året, og den betydelige andel af plantearter med lav næringsværdi, men som indeholder en masse aromatiske og antioxidante kemiske forbindelser (tokimbladede planter) (bilag 6.4. Krvavica et al., 2015, »Isparljivi sastojci arome dalmatinske janjetine«, Meso 1, s. 58). Disse forhold gør almatinske græsgange helt unikke og adskiller dem i væsentlig grad fra græsgangene på kontinentale områder, mens bjergområderne, hvor plantevæksten ikke svækkes om sommeren (og hvor der ikke er tørke, i modsætning til de lavtliggende områder i Dalmatiens bagland, kysten og øerne), ikke kun er rige på plantearter, men også har en stor mængde græsgange, og de anvendes traditionelt som enge til produktion af kvalitetshø eller til græsning i årets tørre periode.

Menneskelige faktorer

Navnet »Dalmatien« er tæt forbundet med traditionen for fåreopdræt i dette område. Helt tilbage til det 4. århundrede f.Kr. bosatte den illyriske stamme af »Dalmatae« eller »Delmatae« sig i det, der nu hedder Dalmatien. Denne stamme tager sit navn fra det illyriske ord for får — »dalma« eller »delma« — og den romerske provins i Dalmatien blev opkaldt efter stammen (Ozimec et al., 2009, Poljoprivredna bioraznolikost Dalmacije; Tradicijsko poljoprivredno bilje i domaće životinje, s. 203, 204). De første skriftlige fortegnelser over fåreopdræt i Dalmatien går tilbage til slutningen af det 17. og begyndelsen af det 19. århundrede, mens en kilde fra 1808 henviser til opdræt af næsten to millioner får og geder (Defilippis, 2001, Dalmatinska poljoprivreda u prošlosti, s. 83; i: Kraljski Dalmatin, 1808, s. 218, 222). Der findes historiske kilder, der fortæller om den nomadiske livsstil blandt dalmatinske fåreopdrættere, som i sommermånederne (juni-august) ville føre deres får og geder op til de nærliggende bjerge, hvor de også boede sammen med dem, og denne skik findes stadig i denne region (bjergkæderne Velebit, Dinarides, Svilaja, Kamešnica, Mosor og Biokovo). Fåreopdrætterne gør dette, primært fordi vegetationen holder op med at vokse — der er med andre ord ikke tilstrækkeligt med græsningsarealer og vand — i lavlandet om sommeren.

Den traditionelle måde at tilberede »Dalmatinska janjetina« på ved at riste hele lammets slagtekrop inklusive dets hovede (Brusić, 8000 godina uzgoja ovaca na hrvatskom Jadranu, s. 416, 427, 428, 431) har haft en afgørende indvirkning på kendetegnene ved slagtekroppe for lam af racen Dalmatian Pramenka (lammets alder og vægt), som derfor altid markedsføres inklusive hovedet.

Produktets egenart

»Dalmatinska janjetina« værdsættes i høj grad af forbrugerne og anses på grund af sin usædvanlige kvalitet for at være en dalmatinsk kulinarisk specialitet. Slagtekroppene af Dalmatian Pramenka-lam hører på grundlag af deres vægt til kategorien lette lammekroppe. Sammenlignet med lam, der opdrættes i kontinentale områder eller intensivt i stalde, giver slagtekroppene for lam af racen Dalmatian Pramenka et højere udbytte ved slagtning, og muskelvævet er noget mørkere i farven og indeholder mindre fedt. Kødet i longissimus dorsi-musklen har mindre end 4 % fedt (Vnučec, 2011, Odlike trupa i kakvoća mesa janjadi iz različitih sustava uzgoja, doktorafhandling, s. 61), indeholder flere forskellige flygtige aromatiske forbindelser, navnlig terpener (Krvavica et al., 2015, op. cit., s. 62) og har en særlig fedtsyresammensætning. Kombinationen af alle disse egenskaber giver særlige organoleptiske egenskaber, som er særlig anerkendt og værdsat af forbrugerne. Lammenes alder og kropsvægt ved slagtningen og den måde, hvorpå slagtekroppene tilskæres på slagteriet, stammer hovedsagelig fra fåreavlstraditionen, produktets påtænkte anvendelse og forbrugernes vaner. Derfor markedsføres slagtekroppe af Dalmatian Pramenka-lam — dvs. »Dalmatinska janjetina« — altid inklusive hoved, nyrer og nyrefedt og enten med eller uden slagtebiprodukter og testikler.

Betegnelsen »Dalmatinska janjetina« er traditionelt blevet brugt i daglig tale, som menuerne på mange restauranter i Dalmatien og restauranter på det kroatiske fastland vidner om, og den samme betegnelse anvendes også i den videnskabelige og faglige litteratur.

Sammenhængen mellem det geografiske område og produktet

Sammenhængen mellem det geografiske område og produktet »Dalmatinska janjetina« er baseret på den særlige kvalitet af kødet fra Dalmatian Pramenka-lam og den traditionelle opdrætsmetode i det specifikke geografiske område.

»Dalmatinska janjetina« bærer navnet på det område, hvor Dalmatian Pramenka opdrættes (Dalmatien), og navnet Dalmatien stammer også fra det illyriske ord for får — »dalma« eller »delma«. Man kan derfor med god ret sige, at Dalmatien har været et land med får og fåreavlere siden ældgammel tid.

De særlige kendetegn ved Dalmatian Pramenka — såsom dens udholdenhed og smidighed, og navnlig dens lille, koniske hoved, dens kæbes fleksibilitet og dens læber — viser, at denne race har tilpasset sig de barske forhold i det dalmatinske karstiske landskab gennem tusindvis af år, hvilket har gjort det muligt for den at græsse på de svært tilgængelige græsgange på de dalmatinske klippeområder, der er dækket af krat og buskads, og overleve selv på det mest utilgængelige og vilde terræn, der findes på de meget stejle skråninger i kystområdet. Desuden anses græsgangene i Dalmatiens bagland for at være typiske græsgange for får, hvilket sandsynligvis skyldes udvalget af planteliv som følge af tusindvis af år med græsning, hovedsagelig får, men tilpasningsprocessen har tydeligvis fungeret begge veje. De mange plantearter i de tre forskellige vækstzoner, herunder et betydeligt antal med lav næringsværdi, men som indeholder en rigdom af aromatiske og antioxidante kemiske forbindelser, som har en afgørende indvirkning på produktets specifikke kemiske sammensætning, navnlig dets fedtsyresammensætning (Vnučec, 2011, op. cit., s. 67), og på sammensætningen af flygtige aromatiske forbindelser, er det, der for det meste giver »Dalmatinska janjetina« sin specifikke aroma og smag. Som følge heraf omfatter »Dalmatinska janjetina«’s aromatiske profil et betydeligt større antal forskellige flygtige forbindelser end andre typer lam, navnlig antallet og den samlede andel af terpener i forhold til kontinentalt lam (Krvavica et al., 2016, »Isparljivi sastojci mesa janjadi iz različitih zemljopisnih područja«, sag, s. 162). Terpener er metabolitter af tokimbladede planter, som i høj grad er repræsenteret i den unikke og forskelligartede blomstersammensætning af de dalmatinske græsgange og optages direkte i animalsk væv intakt (Krvavica et al., 2015, op.cit., s. 58), og som derfor i litteraturen anses for at være enestående plantesporestoffer (Krvavica et al., 2016, op. cit., s. 162). Da det område, hvor racen Dalmatian Pramenka opdrættes, har et begrænset græsningsareal i en stor del af året, går får og lam hver dag store afstande i deres søgen efter fødevarer, og »Dalmatinska janjetina« indeholder derfor mindre fedt og har en lidt mørkere farve (svagt lyserød til lyserød) end andre typer lam. Manglen på græsningsarealer betyder også, at lammene vokser langsommere og derfor har et mindre veludviklet fordøjelsessystem. Det betyder, at slagteriets udbytte af slagtekroppe er højere end for kontinentale lam (Mioč et al., 2012, »Dalmatinska janjetina«, sag, s. 31, 32, 34). På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at »Dalmatinska janjetinas« særlige aroma og smag ikke kun skyldes racens egenskaber og den traditionelle opdrætsmetode for får og lam, men også — og frem for alt — den særlige udformning af det geografiske område, hvor racen Dalmatinska Pramenka opdrættes.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/zoi-zozp-zts/dokumenti-zoi-zozp-zts/Specifikacija%20DJ%20-%20izmijenjena_02.2022_%C4%8Distopis.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.