DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS UDTALELSE

af 20. maj 2020

om ændringer af Unionens tilsynsmæssige rammer som følge af covid-19-pandemien

(CON/2020/16)

(2020/C 180/04)

Indledning og retsgrundlag

Den Europæiske Centralbank (ECB) modtog henholdsvis den 6. og 12. maj 2020 en anmodning fra Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet om en udtalelse om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 og (EU) 2019/876 for så vidt angår justeringer som reaktion på covid-19-pandemien (1) (herefter »forordningsforslaget«).

ECB's kompetence til at afgive udtalelse fremgår af artikel 127, stk. 4 og artikel 282, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, da forordningsforslaget indeholder bestemmelser, som påvirker 1) Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgave i forbindelse med at formulere og gennemføre pengepolitik i henhold til traktatens artikel 127, stk. 2, 2) ECB’s opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter i overensstemmelse med traktatens artikel 127, stk. 6, og 3) ESCB's bidrag til den smidige gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende det finansielle systems stabilitet, som omhandlet i traktatens artikel 127, stk. 5. I overensstemmelse med artikel 17.5, første punktum, i forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank er denne udtalelse vedtaget af ECB's Styrelsesråd.

Generelle bemærkninger

De hidtil usete konsekvenser af den globale krise, som coronaviruspandemien har udløst, har globalt fået offentlige myndigheder til at træffe hurtige og målrettede foranstaltninger med henblik på at sikre, at kreditinstitutterne fortsat kan opfylde deres rolle i forbindelse med at finansiere realøkonomien og er i stand til at understøtte den økonomiske genopretning til trods for de øgede tab, de sandsynligvis vil lide som følge af krisen.

ECB har anvendt den tilsynsmæssige fleksibilitet, der er mulig i henhold til de gældende retlige rammer, for at understøtte kreditinstitutterne i fortsat at give kredit til husholdningerne, levedygtige virksomheder og selskaber, der er hårdest ramt af de nuværende økonomiske følger (2). I den forbindelse stillede ECB midlertidig kapital og operationel nødhjælp til rådighed (3) og bebudede yderligere fleksibilitet hvad angår den tilsynsmæssige behandling af lån med sikkerhed i offentlige garantier (4). ECB har også opfordret kreditinstitutterne til at undgå uforholdsmæssigt store procykliske virkninger ved anvendelsen af den internationale regnskabsstandard (IFRS) 9 (5), midlertidigt sænket den kvalitative markedsrisikomultiplikator for at håndtere markedsvolatilitetens ekstraordinære niveauer (6) og udstedt en henstilling om udlodning af udbytte med henblik på at bevare kapitalressourcer i banksystemet for at forbedre dets kapacitet til at understøtte realøkonomien (7). Disse foranstaltninger har udgjort en særdeles væsentlig støtte i forhold til at håndtere den igangværende krise med vigtige synergier mellem ECB’s foranstaltninger som banktilsynsmyndighed og ECB’s pengepolitiske foranstaltninger som centralbank.

Andre myndigheder har også truffet foranstaltninger, navnlig Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS) og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), gennem makroprudentielle foranstaltninger af supplerende karakter, som har draget fordel af international koordinering. Derudover har de nationale regeringer lanceret særdeles væsentlige støtteprogrammer, herunder offentlige garantier og udsættelser af betalinger af gældsforpligtelser.

På baggrund heraf støtter ECB fuldt ud Kommissionens initiativ til at øge kreditinstitutternes kapacitet til at låne og absorbere tab relateret til covid-19-pandemien, mens deres fortsatte modstandsdygtighed sikres (8). De målrettede justeringer af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (9) (kapitalkravsforordningen) hilses velkommen, idet de øger banksystemets kapacitet til at afbøde pandemiens økonomiske konsekvenser yderligere og understøtter genopretningen, mens nøgleelementerne i den tilsynsmæssige ramme opretholdes. Derudover supplerer nogle af elementerne i forordningsforslaget de tilsynsforanstaltninger til afbødning truffet af ECB og visse foranstaltninger, der for nylig blev vedtaget af BCBS, kræver ændringer i EU's retlige ramme for at kunne tages i brug. Eventuelle yderligere ændringer af forordningsforslaget bør ikke fundamentalt ændre den tilsynsmæssige ramme, som fortsat bør overholde de aftalte Baselstandarder og undgå yderligere fragmentering af det fælles europæiske regelsæt.

Som en yderligere general bemærkning vedrørende villigheden til at yde lån til økonomien, peger ECB på følgende. Hvis kreditinstitutternes Tier 1-kernekapital (CET1) falder til et niveau under det kombinerede bufferkrav, kan kreditinstitutterne kun fordele ressourcerne inden for grænserne af det maksimale udlodningsbeløb (10). Hvis indtjeningerne bliver negative, annulleres udlodningerne, uanset overtrædelsens størrelse. Kreditinstitutterne er måske ikke villige til at bruge deres buffere til yderligere långivning på grund af bekymringer for at være forpligtet til at annullere de supplerende kapitalinstrumenter og stå over for markedets potentielt negative reaktioner. En sådan adfærd vil forringe bufferrammens tilsigtede gavnlige virkninger.

Specifikke bemærkninger

1. Overgangsordninger til afbødning af virkningen af IFRS 9 på bestemmelserne om lovpligtig kapital

1.1. Artikel 473a i kapitalkravsforordningen omhandler overgangsordninger, som gør det muligt for institutter i deres egentlige kernekapital at medregne en del af enhver stigning i nedskrivninger, der skyldes indførelsen af indregning af forventede kredittab i henhold til IFRS 9. Overgangsordningerne består af to komponenter: en statisk og dynamisk komponent. Den statiske komponent gør det muligt for kreditinstitutter delvis at neutralisere »dag-et-virkningen« på den egentlige kernekapital af stigningen i regnskabsmæssige nedskrivninger som følge af indførelsen af IFRS 9. Den dynamiske komponent gør det muligt for banker delvis at neutralisere virkningen af den yderligere (dvs. efter-dag-et) stigning i nedskrivninger for finansielle aktiver, der ikke er værdiforringede. De gældende overgangsordninger dækker perioden 2018-2022 ( 11 )

1.2. Den 3. april 2020 vedtog BCBS ændringer ( 12 ) af de gældende overgangsordninger for den reguleringsmæssige behandling af forventede kredittab i lyset af covid-19-krisen. BCBS præciserede også, at de jurisdiktioner, der allerede har gennemført overgangsordningerne (herunder Den Europæiske Union) navnlig kan vælge at medregne mindre end 100 % i løbet af 2020 og 2021 eller træffe andre foranstaltninger for at forhindre, at de forventede kredittab, der blev indført før udbruddet af covid-19, opretholdes ( 13 ) . Med henblik på at afspejle disse hensyn forudses det i forordningsforslaget at nulstille den overgangsperiode på fem år, der startede i 2018, udelukkende for den dynamiske komponent.

1.3. ECB støtter en ændring af artikel 473a i kapitalkravsforordningen med henblik på at tillade kreditinstitutter i deres egentlige kernekapital at medregne et beløb, der er begrænset til den stigning, der kan tilskrives den dynamiske komponent i hensættelserne af de forventede kredittab efter 31. december 2019. For det første vil denne løsning gøre det muligt at skræddersy de yderligere foranstaltningers rækkevidde i forhold til at imødegå virkningerne af covid-19, hvilket adskiller dem fra den virkning fra dag ét, som stigningen i hensættelserne havde på den egentlige kernekapital som følge af indførelsen af IFRS 9. For det andet er denne løsning i fuld overensstemmelse med BCBS’ afgørelse af 3. april 2020.

2. Behandling af offentligt garanterede lån under den tilsynsmæssige bagstopperordning for misligholdte eksponeringer

2.1. I henhold til artikel 47c, stk. 4, i kapitalkravsforordningen, indrømmes misligholdte eksponeringer, der garanteres af officielle eksportkreditagenturer (ECA'er) præferencebehandling i forbindelse med fradragskrav i henhold til artikel 47c, stk. 3, i kapitalkravsforordningen (den såkaldte bagstopperordning for misligholdte eksponeringer). For så vidt angår misligholdte eksponeringer, der garanteres af ECA’er, er det kun nødvendigt at fradrage den eksponering, der er omfattet af en sådan garanti, efter syv år med status som misligholdt eksponering, mens der ikke er noget fradragskrav inden da. For alle andre misligholdte eksponeringer, der er fuldt ud eller delvist sikret ved kvalificeret sikkerhed, øges mindstekravene til fradrag gradvist over tid indtil de relevante misligholdte eksponeringer er fuldt ud omfattet.

2.2. Der forudses i forordningsforslaget en midlertidig udvidelse af den særlige behandling af misligholdte eksponeringer, der garanteres af ECA’er, til misligholdte eksponeringer, der garanteres af nationale regeringer eller andre offentlig myndighed, som kan anerkendes som udbydere af kreditrisikoafdækning i henhold til reglerne om kreditrisikoafdækning ( 14 ) under forudsætning af, at garantien eller modgarantien gives som en del af foranstaltningerne til at støtte låntagerne under covid-19-pandemien ( 15 )

2.3. ECB glæder sig over forslaget om midlertidigt at udvide den mere fordelagtige behandling i artikel 47c, stk. 4, i kapitalkravsforordningen til misligholdte eksponeringer, der garanteres af nationale regeringer eller andre offentlige myndigheder, hvilket også stemmer overens med ECB’s forslag ( 16 ) . Forslaget fjerner en vilkårlig skelnen mellem garantier, der stilles af forskellige offentlige myndigheder med en identisk kreditværdighed.

3. Gearingsgradbufferens anvendelsesdato

3.1. Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer (GHoS), som overvåger BCBS, godkendte den 27. marts 2020, at tidsplanen for gennemførelsen af de sidste elementer i Basel III-reformen udsættes med et år, herunder gearingsgradbufferen for globale systemisk vigtige banker, som kommer til at gælde i EU fra den 1. januar 2022. Der forudses i forordningsforslaget en tilpasning af den gældende tidsplan i kapitalkravsforordningen til den nye tidsplan godkendt af GHoS, dvs. 1. januar 2023 i stedet for 1. januar 2022 ( 17 )

3.2. ECB støtter beslutningen om at gøre brug af den forlængede tidsplan aftalt på internationalt niveau til færdiggørelsen af Basel III-reformerne med henblik på at gennemføre dem i EU-lovgivningen. En udsættelse af anvendelsen af gearingsgradbufferen for globale systemisk vigtige banker vil muliggøre en mere smidig tilpasning for kreditinstitutterne, mens den stadig er fuldt ud i overensstemmelse med det indhold og den tidsplan, der er aftalt på internationalt niveau. Dette vil gøre det muligt for kreditinstitutterne at fokusere deres operationelle kapacitet på de nødvendige foranstaltninger til at imødegå den nuværende krise og fremme den økonomiske genopretning.

4. Afbødning af virkningen af at udelukke visse eksponeringer fra beregningen af gearingsgraden

4.1. Det fremgår af den endelige standard for gearingsgraden offentliggjort af BCBS i december 2017 ( 18 ) , at en jurisdiktion med henblik på at lette gennemførelsen af pengepolitikken midlertidigt kan undtage centralbankreserver fra eksponeringsmålet bag gearingsgraden under ekstraordinære makroøkonomiske omstændigheder. Hvis dette skøn anvendes, kræves der i henhold til Baselstandarderne en rekalibrering (dvs. en øgning) af gearingsgradkravet for at afbalancere eksklusionen af centralbankreserver. Dette skøn, som er indført i EU-lovgivningen ( 19 ) , vil gælde fra 28. juni 2021.

4.2. ECB bemærker, at erfaringerne med den globale finansielle krise tydeligt fremhævede behovet for et obligatorisk gearingsgradkrav i søjle 1. Det er almindeligt anerkendt, at opbygningen af uforholdsmæssig høj gearing i banksystemet var en underliggende årsag til den globale finansielle krise. ECB er derfor af den opfattelse, at det er vigtigt fuldt ud at bevare gearingsgraden som en troværdig ikke-risikobaseret bagstopperordning og undgå at ekskludere dens større komponenter.

4.3. Der forudses i forordningsforslaget en ændring af rekalibreringsmekanismen, som på nuværende tidspunkt er fastsat i kapitalkravsforordningen. Navnlig skal et kreditinstitut kun beregne den tilpassede gearingsgrad én gang på grundlag af værdien af instituttets anerkendte centralbankreserver og samlede eksponeringsmål den dag, hvor instituttets kompetente myndighed erklærer, at der foreligger særlige omstændigheder, som berettiger til skønsbeføjelsens udøvelse. Den tilpassede gearingsgrad finder anvendelse i hele den periode, hvor skønsbeføjelsen udøves, og vil ikke ændre sig i modsætning til under den nuværende afbødningsmekanisme.

4.4. ECB glæder sig over, at forordningsforslaget gennemfører en målrettet eksklusion af en øgning af centralbankserverne, hvilket kan understøtte en smidig gennemførelse og transmissionen af de pengepolitiske foranstaltninger. ECB bemærker, at en øgning af centralbanklikviditeten som følge af gennemførelsen af pengepolitikken vil medføre en stigning i antallet af banksystemets reserver, som det er tilfældet for de nyligt meddelte pengepolitiske foranstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen. Mens individuelle kreditinstitutter er i stand til at flytte rundt på disse reserver, vil banksystemet ikke være i stand til at undgå at have disse yderligere reserver og den medfølgende øgning af gearingsgradens samlede eksponeringsmål. Med henblik på at sikre, at eksklusionen er fuldt ud effektiv, foreslår ECB følgende ændringer.

4.5. Ændringen af rekalibreringsmekanismen finder anvendelse fra 28. juni 2021. På det tidspunkt, en kompetent myndighed udøver sit skøn, som kan være 28. juni 2021 eller en dato derefter, kan et kreditinstituts centralbankreserve imidlertid allerede være øget væsentligt som følge af pengepolitiske foranstaltninger. En rekalibrering på grundlag af et kreditinstituts centralbankreserver på den dato, hvor en kompetent myndighed udøver sit skøn, letter ikke nødvendigvis gennemførelsen og den effektive transmission af de pengepolitiske foranstaltninger fuldt ud. Det skyldes, at den øgning af centralbankreserverne, som denne foranstaltning forudsætter, overvejende forventes at have fundet sted fra den dato. Derfor vil eksklusionen af centralbankreserver beregnet på denne dato give bankerne mindre kapacitet til en eventuel øgning af långivningen til realøkonomien. Derudover vil rekalibreringen, hvis der skulle være behov for at forny eksklusionen ved afslutningen af den periode, som skønnet udøves for (oprindeligt en maksimalt etårig periode), foretages på grundlag af de reserver, der indhaves på fornyelsesdatoen, som kan være steget yderligere i mellemtiden. I betragtning af usikkerheden i løbet af de ekstraordinære omstændigheders varighed kan rekalibreringsmekanismen væsentligt hæmme foranstaltningens effektivitet i forhold til at lette den korrekte gennemførelse og transmission af pengepolitikken.

4.6. De kompetente myndigheder bør derfor kunne fastsætte referencedatoen for rekalibreringen, således ar rekalibreringen forbliver stabil i perioden for de ekstraordinære omstændigheder. Dette vil gøre det muligt for de kompetente myndigheder, i samarbejde med centralbankerne, at vælge en dato, der markerer begyndelsen af perioden for de ekstraordinære omstændigheder, jf. de vigtigste pengepolitiske beslutninger ( 20 ) . Dette vil give sikkerhed og klarhed for markedsdeltagerne og vil støtte den smidige gennemførelse og transmissionen af pengepolitikken.

4.7. Derudover bør de kompetente myndigheder kunne rekalibrere på grundlag af en referenceperiode, ikke en referencedato. Der vil så i rekalibreringen tages hensyn til det gennemsnitlige omfang af godkendte centralbankreserver over perioden. Dette vil gøre det muligt for de kompetente myndigheder at se bort fra daglige variationer i centralbankreserverne, når de fastsætter det nye minimumskrav for hvert enkelt institut.

5. Eventuelle yderligere ændringer af visse aspekter af kravene for markedsrisici

5.1. Den ekstraordinære grad af volatilitet, der er registreret i de finansielle markeder siden udbruddet af covid-19 påvirker kapitalkravene for markedsrisici for de institutter, der anvender den interne modelmetode for markedsrisici på to måder: a) risikoværditallene stiger som følge af den observerede højere volatilitet, og b) de kvantitative markedsrisikomultiplikatorer, der afspejler antallet af overskridelser under backtesting, øges ( 21 ) . Denne udvikling påvirker kreditinstitutternes kernekapitalprocenter og kan også påvirke kreditinstitutternes kapacitet til at fortsætte market making-aktiviteter og tilføre markedslikviditet, hvilket kan påvirke markedets ordentlige funktion negativt. Derudover vil en uforholdsmæssig øgning af kapitalkravene for markedsrisici besværliggøre målet om at frigøre kapital med henblik på at støtte långivningen til realøkonomien.

5.2. BCBS-standarden for interne modeller for markedsrisici er tilstrækkeligt fleksibel for de kompetente myndigheder hvad angår behandlingen af overskridelser under backtesting under ekstraordinære omstændigheder ( 22 ) . Det anerkendes i BCBS-standarden særligt, at selv veludformede modeller kan slå fejl i forhold til at forudsige uventet høj volatilitet på markedet. Under disse ekstraordinære omstændigheder kan selv en præcis model vise mange undtagelser på en relativt kort periode.

5.3. Selv om kapitalkravsforordningen ikke indeholder en eksplicit henvisning til de ekstraordinære omstændigheder, der er beskrevet i teksten fra BCBS, er en vis fleksibilitet for den kompetente myndighed ved vurderingen af resultaterne af backtestingen tilladt. Særligt fremgår det af artikel 366, stk. 4, i kapitalkravsforordningen, at tilsynsmyndigheden har skønsbeføjelsen til ikke at medregne overskridelser som følge af faktiske tab, hvis disse skyldes andre faktorer end svagheder ved modellerne såsom ekstraordinære markedsvilkår. Det er dog i henhold til kapitalkravsforordningen ikke muligt at behandle hypotetiske overskridelser på samme måde og se bort fra dem med henblik på at beregne plusfaktoren for backtesting. Forstyrrelser på de finansielle markeder forårsaget af covid-19 forventes at påvirke antallet af hypotetiske overskridelser på samme måde som antallet af faktiske overskridelser.

5.4. Som følge heraf er de kompetente myndigheder, sammenlignet med internationale standarder, begrænset i forhold til deres tilgængelige tilsynsforanstaltninger fra at opnå deres mål om at opretholde kreditinstitutternes evne til at tilføre markedslikviditet og at fortsætte »market-making«-aktiviteter under ekstraordinære omstændigheder, hvilket spiller en vigtig rolle i forhold til at understøtte realøkonomien. Yderligere foranstaltninger såsom at se bort fra overskridelser (som følge af både faktiske og hypotetiske tab) under ekstraordinære omstændigheder ville i højere grad nå dette mål. Kapitalkravsforordningen bør derfor ændres for at sikre, at de kompetente myndigheder under ekstraordinære omstændigheder kan træffe passende foranstaltninger i overensstemmelse med BCBS-standarden. Med henblik på dette formål bør de kompetente myndigheder gives yderligere fleksibilitet, som vil gøre det muligt for dem midlertidigt at justere antallet af overskridelser (som følge af både faktiske og hypotetiske tab) eller træffe andre passende foranstaltninger. På baggrund af, at de ekstraordinære markedsvilkår ikke er knyttet til specifikke individuelle enheder, men hele markedet, er det også vigtigt, at den kompetente myndighed udøver denne beføjelse på tværs af alle enhederne under tilsyn med hensyn til deres respektive interne modeller, og ikke på individuelt grundlag. Udtalelsen vil blive offentliggjort på ECB's websted.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 20. maj 2020. Christine LAGARDE Formand for ECB

(1) COM(2020) 310 final.

(2) Jf. blogindlæg af Andrea Enria, formand for ECB's tilsynsråd, af 27. marts 2020, Flexibility in supervision: how ECB Banking Supervision is contributing to fighting the economic fallout from the coronavirus, tilgængelig på ECB's websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu.

Jf. også hyppigt stillede spørgsmål om ECB's tilsynsforanstaltninger som følge af coronavirussen, tilgængelige på ECB's websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu

(3) Jf. ECB's pressemeddelelse af 12. marts 2020, ECB Banking Supervision provides temporary capital and operational relief in reaction to coronavirus, tilgængelig på ECB’s websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu.

(4) Jf. ECB's pressemeddelelse af 20. marts 2020, ECB Banking Supervision provides further flexibility to banks in reaction to coronavirus, tilgængelig på ECB’s websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu.

(5) Jf. pressemeddelelse af 20. marts 2020, ECB Banking Supervision provides further flexibility to banks in reaction to coronavirus, tilgængelig på ECB’s websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu.

(6) Jf. ECB's pressemeddelelse af 16. april 2020, ECB Banking Supervision provides temporary relief for capital requirements for market risk, tilgængelig på ECB’s websted vedrørende banktilsyn www.bankingsupervision.europa.eu.

(7) Den Europæiske Centralbanks henstilling af 27. marts 2020 om udlodning af udbytte under covid-19-pandemien og om ophævelse af henstilling (ECB/2020/1) (ECB/2020/19) (EUT C 102 I af 30.3.2020, s. 1).

(8) Jf. forordningsforslagets begrundelse, afsnit 1.

(9) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

(10) Jf. artikel 141 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

(11) Jf. forordningsforslagets begrundelse, afsnit 5.

(12) See BIS’ pressemeddelelse af 3. april 2020, Basel Committee sets out additional measures to alleviate the impact of Covid-19, tilgængelig på https://www.bis.org/press/p200403.htm.

(13) BCBS, Measures to reflect the impact of Covid-19, tilgængelig på https://www.bis.org/bcbs/publ/d498.pdf.

(14) Artikel 201, stk. 1, litra a)-e) i kapitalkravsforordningen henviser til a) centralregeringer og centralbanker, b) regionale og lokale myndigheder, c) multilaterale udviklingsbanker, d) internationale organisationer, såfremt eksponeringer mod disse tillægges en risikovægt på 0 % efter artikel 117, e) offentlige enheder, såfremt fordringer på disse behandles efter artikel 116.

(15) Jf. den foreslåede nye artikel 500a i kapitalkravsforordningen.

(16) Jf. hyppigt stillede spørgsmål om ECB's tilsynsforanstaltninger som følge af coronavirussen.

(17) Jf. den foreslåede ændring af artikel 3, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/876 af 20. maj 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår gearingsgrad, net stable funding ratio, krav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver, modpartskreditrisiko, markedsrisiko, eksponeringer mod centrale modparter, eksponeringer mod kollektive investeringsordninger, store eksponeringer og indberetnings- og oplysningskrav, og forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 150 af 7.6.2019, s. 1).

(18) BCBS, Basel III: Finalising post-crisis reforms, s. 144, tilgængelig på https://www.bis.org/bcbs/publ/d424.pdf.

(19) Jf. artikel 429a, stk. 1 litra n), og stk. 7 i kapitalkravsforordningen som ændret ved forordning (EU) 2019/876.

(20) Jf. ECB's pressemeddelelse af 12. marts 2020, Pengepolitiske beslutninger, tilgængelig på www.ecb.europa.eu.

(21) Jf. også EBA statement on the application of the prudential framework on targeted aspects in the area of market risk in the Covid-19 af 22. april 2020, tilgængelig på EBA’s websted www.eba.europa.eu.

(22) BCBS, MAR Calculation of RWA for market risk, afsnit 99.65 til 99.69, tilgængelig på https://www.bis.org/basel_framework/standard/MAR.htm.