EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 25.11.2021 COM(2021) 717 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Evalueringsrapport i henhold til artikel 38 i forordning 1141/2014 om status for og finansiering af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde



ANVENDTE FORKORTELSER AFCO Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender APPF Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde EPRS Europa-Parlamentets Forskningstjeneste EU Den Europæiske Union EUPF'er Europæiske politiske fonde EUPP'er Europæiske politiske partier EUPP/F'er Europæiske politiske partier og fonde IAS Internationale regnskabsstandarder NGO Ikkestatslig organisation ODIHR Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder OSCE Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) TEU Traktaten om Den Europæiske Union TEUF Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde



I.Indledning Forordning 1141/2014 ("forordningen") regulerer statutten for og finansieringen af europæiske politiske partier (EUPP'er) og europæiske politiske fonde (EUPF'er). Med den blev der oprettet en status som europæisk juridisk person for både europæiske politiske partier og fonde (EUPP/F'er), defineret kriterier for deres registrering og fastsat regler for deres forvaltning. Forordningen oprettede også et uafhængigt tilsynsorgan, Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde (APPF'er), og styrkede kontrolmekanismerne for EUPP/F'erne. Forordningen blev vedtaget efter den almindelige lovgivningsprocedure i overensstemmelse med artikel 224 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Den trådte i kraft den 24. november 2014 med virkning fra den 1. januar 2017. Bestemmelserne om finansiering af EUPP/F'er trådte i kraft fra regnskabsåret 2018. Samtidig blev finansforordningen ændret for at indføre specifikke bestemmelser om bidrag fra EU-budgettet til EUPP'er. Disse bestemmelser kan nu findes i finansforordningens artikel 221 til 232. I tiden op til valget til Europa-Parlamentet i 2019 blev forordningen ændret to gange med et begrænset antal målrettede ændringer for at lukke de mest kritiske smuthuller: ·Den første af disse ændringer, som Europa-Parlamentet havde anmodet om, var at gøre forbindelserne mellem europæiske og nationale politiske partier mere gennemsigtige ved at gøre adgangen til finansiering fra EU-budgettet betinget af, at EU-medlemspartierne på en klart synlig og brugervenlig måde offentliggør det pågældende europæiske politiske partis politiske program og logo. Ændringsforordningen strammede desuden betingelserne for registrering som et EUPP og gjorde den betinget af, at ansøgeren blev støttet af syv nationale politiske partier fra syv forskellige medlemsstater. I modsætning til tidligere kunne individuelle parlamentarikere derfor ikke længere støtte en ansøgning om registrering. Som følge heraf afregistrerede APPF i 2018 to EUPP'er, og én tilknyttet EUPF for ikke at kunne dokumentere, at de opfyldte de skærpede minimumskrav til repræsentation. Kontrolmekanismen for overholdelse af EU's værdier blev også ændret, så Europa-Parlamentet ikke blot kan anmode myndigheden om at iværksætte mekanismen på eget initiativ, men også efter begrundet anmodning fra en gruppe borgere. Endelig blev artikel 27 om sanktioner ændret for at sikre, at et/en EUPP/F, hvis den/det ikke længere opfylder en eller flere af betingelserne for registrering, fjernes fra registret. ·Den anden ændring blev vedtaget som led i Kommissionens pakke om valg til Europa-Parlamentet i 2018, som omfattede en række bestemmelser, der havde til formål at sikre frie og retfærdige valg, og blev udløst af "Facebook/Cambridge Analytica"-skandalen. Med ændringen blev der indført en kontrolprocedure, hvorved der blev pålagt sanktioner over for EUPP/F'er, der bevidst påvirker eller forsøger at påvirke resultatet af valg til Europa-Parlamentet ved at drage fordel af brud på databeskyttelsen. Denne ændring gav også APPF yderligere ressourcer og større uafhængighed. I henhold til forordningens evalueringsklausul i artikel 38 skal Europa-Parlamentet offentliggøre en rapport om anvendelsen af forordningen inden udgangen af 2021. Kommissionen skal forelægge sin egen opfølgningsrapport senest 6 måneder efter vedtagelsen af Europa-Parlamentets rapport, eventuelt ledsaget af et lovgivningsforslag om ændring af forordningen. Europa-Parlamentet vedtog sin rapport den 11. november 2021. Denne rapport opfylder Kommissionens retlige forpligtelse i henhold til forordningens artikel 38. Denne evalueringsrapport dækker perioden mellem forordningens ikrafttræden den 1. januar 2017 og offentliggørelsen af denne rapport. Den samlede vurdering af forordningens praktiske anvendelse er positiv, navnlig med hensyn til dens relevans og EU-merværdi, og der er ingen opfordringer til en gennemgribende revision af det nuværende system. Kommissionen har imidlertid identificeret en række mangler i systemet, som underminerer forordningens effektivitet, produktivitet og sammenhæng med andre EU-politikker. Disse mangler vedrører: i) finansieringen af EUPP/F'er, ii) demokratiske værdier, synlighed og kønsbalance, iii) håndhævelses- og sanktionsmekanismerne og iv) den administrative byrde. II.Metodologi Dokumentationen til støtte for denne evaluering blev indsamlet gennem den uformelle høring af de vigtigste interessenter, som blev interviewet og stillet åbne spørgsmål. Disse omfattede EUPP/F'er, APPF, Europa-Parlamentets anvisningsberettigede, medlemsstaterne, medlemmer af Europa-Parlamentet og ikke-statslige organisationer (NGO'er). Evalueringsrapporten tager også hensyn til Europa-Parlamentets rapport om anvendelsen af EUPP/F-forordningen, der blev vedtaget den 11. november 2021 i henhold til forordningens artikel 38. Kommissionen gennemførte en 12 uger lang åben offentlig høring mellem den 30. marts og den 22. juni 2021. Denne dokumentation blev suppleret af skrivebordsbaseret forskning udført af Kommissionens personale, to eksterne ekspertundersøgelser og den eksisterende akademiske forskning på områderne jura og statskundskab. De finansielle data, der blev anvendt, var offentligt tilgængelige på Europa-Parlamentets websted og på APPF's websted, men kom også fra Europa-Parlamentets efterfølgende evalueringsundersøgelse af forordningens anvendelse.

III.Relevans Formålet med forordningen er at etablere en lovgivningsmæssig ramme, der gør det muligt for EUPP/F'er at opfylde deres opgave i henhold til artikel 10, stk. 4, i TEU, nemlig at "bidrage til at skabe en europæisk politisk bevidsthed og til at udtrykke unionsborgernes vilje" og samtidig sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og beskyttelse mod udenlandsk indblanding. Alle de høringer, som Kommissionen har gennemført, viste en bred enighed om forordningens relevans, hvilket bekræftede, at dens formål fortsat var gyldigt, at den fastlagde passende lovgivningsmæssige rammer for driften af EUPP/F'er, og at der var behov for begrænsede målrettede forbedringer. Rapporten fra Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender (AFCO) om anvendelsen af forordningen bekræftede også disse resultater og anerkendte de forbedringer, som forordningen har medført, og foreslog målrettede ændringer med henblik på at afhjælpe eksisterende smuthuller. IV.Effektivitet EUPP/F'ers opgave er at bidrage til at skabe et ægte europæisk politisk rum og fremme demokratiske værdier inden for og uden for EU's grænser. Visse bestemmelser i den nuværende forordning gør det imidlertid ikke muligt for EUPP/F'er at opfylde denne opgave fuldt ud, hvilket mindsker forordningens effektivitet. 1.Bestemmelser om finansiering a)Indtægtsstruktur Det samlede EU-finansieringsbeløb til EUPP/F'er er steget betydeligt med tiden, idet 46 mio. EUR er øremærket til EUPP'er og 23 mio. EUR til EUPF'er i 2021. Figur 1 — Niveauet for EU-finansiering til europæiske politiske partier og fonde Kilde: Europa-Parlamentets Forskningstjeneste På grund af den samfinansieringsforpligtelse, der er indført ved forordningens artikel 17, stk. 4, reduceres deres EU-finansiering, hvis EUPP/F'er ikke opkræver de tilsvarende egne indtægter, indtil de svarer til henholdsvis 90 % og 95 % af de samlede udgifter. Det betyder, at hvis EUPP/F'er ønsker at drage fordel af de øgede budgetmidler, skal de sikre flere egne indtægter i årenes løb i absolutte tal. Dette har imidlertid vist sig at være problematisk, ikke kun for mindre EUPP/F'er, men også for de større (jf. figur 2 nedenfor). Figur 2 — Maksimalt støtteberettiget bidrag og endeligt bidrag til EUPP'er fra EU-budgettet pr. år Kilde: W. Wolfs, baseret på rapporter fra Europa-Parlamentets generalsekretær og finansielle oversigter fra Europa-Parlamentets GD FINS Der er to grunde til, at EUPP/F'er finder det vanskeligt at skaffe egne indtægter. På den ene side tager forordningen i øjeblikket kun højde for to kategorier af ressourcer: bidrag og donationer. Interessenterne hævder, at denne kategorisering er for forenklet og udelukker muligheden for at skaffe egne indtægter fra andre kilder såsom sponsorering, publikationsgebyrer, deltagergebyrer, salg osv. På den anden side kan forordningen på nuværende tidspunkt fortolkes således, at den ikke tillader bidrag fra medlemspartier uden for EU. Denne fortolkning blev bekræftet ved Rettens dom T-107/19 af 25. november 2020, hvori det blev fastslået, at et parti uden for EU ikke var omfattet af definitionen af et "politisk parti" i forordning 2004/2003, da det ikke var "anerkendt af eller etableret i overensstemmelse med lovgivningen i mindst en medlemsstat". Retten fastslog derfor, at betalinger fra medlemspartier uden for EU ikke kunne betragtes som bidrag, kun donationer. Dette er især relevant efter Det Forenede Kongeriges udtrædelse af EU. Ud over at det påvirker deres egne indtægter, hævder EUPP/F'er, at forbuddet hæmmer deres meningsfulde forbindelser med mangeårige partnere og tidligere medlemmer, og at de derfor føler sig begrænset i opfyldelsen af deres mission om at fremme demokratiske værdier uden for EU's grænser. Europa-Parlamentet påpegede også, at den restriktive fortolkning af EUPP/F-forordningen vedrørende bidrag fra medlemmer uden for EU er problematisk. Disse vanskeligheder fører til lavere indtægter for EUPP/F'er, hvilket betyder, at de kan tilrettelægge færre aktiviteter for at øge bevidstheden om den europæiske politiske debat. Den nuværende struktur for egne indtægter, kombineret med medfinansieringspligten, mindsker derfor forordningens effektivitet. b)Gennemsigtighed i forbindelse med donationer Forordningens artikel 20 forbyder visse former for donationer, nemlig donationer fra lande uden for EU, anonyme donationer og donationer på over 18 000 EUR. På grund af smuthuller i forordningen kan udenlandske aktører imidlertid være i stand til at omgå de nuværende bestemmelser gennem formidlere, der er baseret i EU-medlemsstater, ved hjælp af midler fra tredjelande. Desuden er disse forbud ikke ledsaget af tilsvarende håndhævelsesbeføjelser for APPF, som på nuværende tidspunkt ikke kan anmode om yderligere oplysninger fra donorer.

Desuden gav nogle NGO'er og OSCE/ODIHR udtryk for deres bekymring over forsinkelserne i offentliggørelsen af oplysninger om donationer. De opfordrer til offentliggørelse i realtid af sådanne oplysninger, navnlig i valgperioder, for at undgå udenlandsk indblanding i valg, således at vælgerne kan afgive deres stemme på en informeret måde. Europa-Parlamentet identificerede også i sin rapport i henhold til artikel 38 i EUPP/F-forordningen, at der er plads til at forbedre gennemsigtigheden af finansiering og donationer, navnlig i forordningen. Det nuværende gennemsigtighedssystem anses derfor ikke for at være tilstrækkeligt effektivt til at forebygge, opdage og/eller bekæmpe udenlandsk indblanding. 2.Demokratiske værdier, synlighed og kønsbalance a)Hindringer for europæiske politiske partiers og fondes opfyldelse af deres opgave i henhold til artikel 10, stk. 4, i TEU Under hele høringsprocessen fremhævede EUPP/F'er de hindringer, de står over for, når de skal øge deres synlighed på nationalt plan. Disse hindringer forhindrer dem i at opfylde deres opgave om at "bidrage til at skabe en europæisk politisk bevidsthed og til at udtrykke unionsborgernes vilje" og mindsker dermed forordningens effektivitet. Europa-Parlamentet identificerede også disse hindringer i sin rapport i henhold til artikel 38 i EUPP/F-forordningen. En af disse hindringer kunne være forbundet med det nuværende forbud mod direkte eller indirekte at finansiere valg, politiske partier, kandidater eller fonde på nationalt plan. For at fjerne tvivl om, hvad der menes med "indirekte finansiering", udarbejdede APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede forud for valget til Europa-Parlamentet i 2019 fem principper for valgkampagner til Europa-Parlamentet, som, hvis de blev overholdt, ville betyde berettigelse til EU-finansiering. Dette har i et vist omfang forbedret retssikkerheden, men det har ikke givet mulighed for øget direkte inddragelse af EUPP/F'er i kampagner i medlemsstaterne. Desuden forbyder EUPP/F-forordningen i øjeblikket anvendelsen af EU-midler i nationale folkeafstemningskampagner, selv om der er tale om spørgsmål vedrørende Den Europæiske Union. Dette forhindrer EUPP/F'er i at fremme den europæiske dimension af sådanne debatter. EU-Domstolen henviser også til dette forbud i sin dom T-107/19 fra Retten af 25. november 2020. En anden hindring for synligheden af EUPP'er på nationalt plan er den manglende klarhed og utilstrækkelige sanktioner vedrørende de nationale tilknyttede partiers forpligtelse til at vise logoet for det EUPP, som de er medlem af. Trods forpligtelsen i forordningens artikel 18, stk. 2a, fandt European Democracy Consulting, at alle EUPP'er, med undtagelse af Det Europæiske Demokratiske Parti, har nationale medlemspartier, som ikke viser deres logo på deres websted. Desuden viser 85 % af de nationale medlemspartier ikke logoet for det EUPP, som de er tilknyttet, på en "klar og brugervenlig" måde, hvis vi definerer dette som på den øverste del af skærmen på de nationale partiers websider. EUPP-logoer er overrepræsenteret på den nederste del af skærmen, og næsten 58 % af logoerne findes der. Langt størstedelen af logoerne er tydeligvis "ikke synlige" (60 % og over 69 %, hvis vi medtager websteder, hvor der ikke er noget logo). Hvis der kun fokuseres på logoer, der er "klart synlige" eller "moderat synlige", består 71 % af logoerne ikke testen, og op til 78 %, hvis vi medtager websteder, hvor der ikke er noget logo. b)Kønsbalance I øjeblikket indeholder forordningen ingen gennemsigtighedsforpligtelse vedrørende ligestilling mellem kønnene. Da forordningen blev ændret i 2019, blev medlovgiverne kun enige om at nævne en frivillig foranstaltning i betragtning (5). I Det Verdensøkonomiske Forums Global Gender Gap Report blev det konstateret, at den kønsbestemte forskel i politisk indflydelse fortsat er den største af de fire konstaterede kløfter på verdensplan, idet kun 22 % til dato er lukket. Selv om der har været en positiv tendens i retning af større kønsbalance i Europa-Parlamentet i årenes løb, har frivillige foranstaltninger vist sig at være utilstrækkelige til at sikre ligestilling mellem kønnene. I januar 2021 var procentdelen af kvindelige medlemmer af Europa-Parlamentet 38,9 % sammenlignet med 16,6 % i den første valgperiode med direkte valg i 1979. Dette ligger over verdensgennemsnittet for nationale parlamenter og over EU-gennemsnittet for nationale parlamenter, som er på 30,5 %. Europa-Parlamentets Forskningstjeneste peger imidlertid på store forskelle mellem medlemsstaterne og identificerer den lave andel af kvinder blandt kandidaterne som en underliggende årsag i lande med en lav andel af kvindelige medlemmer, der er valgt til Europa-Parlamentet. Dette kan til gengæld skyldes interne politiske partiprocesser. Det ser ud til, at EUPP'er forspildte en mulighed for at tilskynde deres nationale medlemspartier til at fremme en ligelig kønsfordeling på partilister. Desuden er der heller ikke opnået ligestilling mellem kønnene i EUPP/F's styrende organer. Forordningen fremmer derfor ikke effektivt kønsbalancen. c)Overholdelse af EU's værdier Artikel 3, stk. 1 og 2, i forordningen forpligter EUPP/F'er, men ikke deres medlemspartier, til at respektere EU's grundlæggende værdier som defineret i artikel 2 i TEU. For at øge beskyttelsen af grundlæggende værdier bør medlemspartierne i Unionen også respektere disse værdier, og EUPP/F'er skal sikre, at deres medlemmer uden for Unionen overholder tilsvarende værdier. I Europa-Parlamentets evalueringsrapport i henhold til artikel 38 i forordningen anbefales det at ændre artikel 3 for at præcisere, at respekten for EU's grundlæggende værdier bør gælde både for selve EUPP og dets medlemspartier. 3.Håndhævelse a)Bemyndigelse af Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde Ved forordningen blev der for første gang oprettet et uafhængigt tilsynsorgan, APPF, for at sikre et upartisk tilsyn med EUPP/F's aktiviteter. Nogle smuthuller i de nuværende bestemmelser begrænser imidlertid APPF's mulighed for at gennemføre effektive kontroller. Forordningen giver ikke APPF tilstrækkelige undersøgelsesbeføjelser i tilfælde af donationer. Donorer i Den Europæiske Union (både fysiske og juridiske personer), der kan fungere som stråmænd for kanalisering af midler til EUPP/F'er, har i øjeblikket ingen retlig forpligtelse til at samarbejde med APPF. Desuden fastsætter forordningen ikke minimumsstandarder for dokumentation eller interne kontrolmekanismer for modtagelse af donationer. Derfor kan APPF let komme til at mangle den nødvendige dokumentation til effektivt at kontrollere donationer og midlerne til at opnå den. For det andet har APPF advaret om, at dens begrænsede ressourcer kan underminere dens effektivitet med hensyn til ekstraordinære eller ikke-tilbagevendende arbejdsstrømme såsom formelle undersøgelser, retssager ved Unionens retsinstanser og eventuelt kontrolprocedurer i forbindelse med spørgsmål vedrørende valg til Europa-Parlamentet eller spørgsmål, der påvirker respekten for de værdier, som Unionen bygger på, på vegne af europæiske politiske partier eller europæiske politiske fonde. b)Sanktionssystem Hidtil er sanktionssystemet aldrig blevet anvendt. Nogle mener, at dette kan skyldes systemets manglende fleksibilitet, idet det ikke giver APPF mulighed for enten at prioritere de overtrædelser af forordningen, der bør forfølges som en prioritet, eller at tilpasse sanktionernes niveau og art, så de står i et rimeligt forhold til overtrædelsens art, herunder i tilfælde af forsømmelighed. Desuden hævder nogle EUPF'er, at det nuværende system med udifferentierede sanktioner kan have en negativ indvirkning på de mindre sanktioner, fordi sanktionen kan medføre konkurs for en relativt lille uregelmæssighed. Dette har igen en negativ indvirkning på den politiske mangfoldighed.

c)Uklare regler for berettigelse til EU-finansiering i en bestemt periode Under de uformelle høringer, som Kommissionen gennemførte, angav både APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede, at EU's finansielle interesser ikke var tilstrækkeligt beskyttet i tilfælde af afregistrering af et EUPP eller en EUPF. Forordningen er i øjeblikket uklar med hensyn til støtteberettigelsen af deres udgifter i den periode på tre måneder, som forordningen fastsætter, at det tager en afgørelse om afregistrering at træde i kraft. Desuden kan forordningen drage fordel af yderligere tilpasning til artikel 297 i TEUF, der fastsætter at "(...) afgørelser, der angiver, hvem de er rettet til, meddeles dem, de er rettet til, og får virkning ved denne meddelelse." V.Virkning Forordningen pålægger EUPP/F'er betydelige administrative byrder. Dette er på den ene side forbundet med kravet om dobbelt regnskabsføring (dvs. forpligtelsen til at føre regnskaber i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor EUPP/F'erne har hjemsted, og de internationale regnskabsstandarder (IAS)) og på den anden side den tredobbelte kontrolprocedure, der involverer den eksterne revisor, APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede. EUPP/F'ers forpligtelse til at fremlægge deres regnskaber i henhold til IAS blev indført ved revisionen af forordningen i 2018. Alle interessenter, herunder Europa-Parlamentet, er enige om, at de administrative omkostninger, der følger af denne forpligtelse for sådanne små organisationer, opvejer fordelene. Selv om der er betydelige forskelle mellem EUPP/F'er, bruger de årligt ca. 1 260 timer (ca. 0,78 fuldtidsækvivalenter) på administrative opgaver, og yderligere 20 000 EUR bruges på opgaver, der outsources. Af disse 20 000 EUR bruger EUPP/F'er i gennemsnit mere end 8 000 EUR på at udarbejde årsregnskaber i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder, hvilket normalt er en outsourcet opgave. Dette lægger et særligt pres på de mindre EUPP/F'er, som har mere begrænsede ressourcer. Samtidig er 8 ud af 10 EUPP'er baseret i Belgien, så sammenligneligheden af regnskaberne er i vid udstrækning sikret. Desuden konkluderede APPF i sin årlige aktivitetsrapport for 2020, at anvendelsen af skabeloner udarbejdet af APPF i betydelig grad har øget sammenligneligheden af indsendelser fra de forskellige EUPP'er og EUPF'er og også har bidraget til at harmonisere APPF's kontrol af de forskellige sager. Anvendelsen af IAS kan derfor betragtes som en ineffektiv og unødvendig foranstaltning. Den tredobbelte kontrolproces, der anvendes på regnskaberne, som indebærer, at både APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede gennemgår regnskaberne, og at den eksterne revisor foretager en evaluering, resulterer i dobbelt anvendelse af skatteydernes penge i EU. Ud over denne ineffektivitet har APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede undertiden anvendt forskellige fortolkninger af reglerne, hvilket har ført til en øget arbejdsbyrde og retsusikkerhed for EUPP/F'erne. Under hele Kommissionens høringsproces foreslog nogle interessenter at strømline fordelingen af opgaver og ansvarsområder mellem APPF og Europa-Parlamentets anvisningsberettigede med henblik på at fjerne overlapninger, mindske regelbyrden for EUPP/F'er og øge retssikkerheden for dem. VI.Sammenhæng med EU's politikker 1.Handlingsplan for europæisk demokrati I øjeblikket sikrer forordningen ikke fuld overensstemmelse med handlingsplanen for europæisk demokrati, hvori det blev påpeget, at der var behov for at præcisere reglerne for finansiering af EUPP/F'er og lancere et nyt initiativ for at sikre større gennemsigtighed i betalte politiske reklamer. Det kan derfor være nødvendigt at ændre forordningen for at lukke de nuværende smuthuller i forordningen og fastlægge EUPP/F'ers forpligtelser, når der gøres brug af politisk reklame. En eventuel ændring i denne henseende ville også imødekomme anmodningen fra Europa-Parlamentet, som i sin rapport i henhold til forordningens artikel 38 understregede behovet for at imødegå risikoen for udenlandsk indblanding. 2.Strategi for ligestilling mellem kvinder og mænd 2020-2025 Ved ikke at indeholde bindende bestemmelser til fremme af ligestilling mellem kønnene i europæisk politik er EUPP/F-forordningen ikke i fuld overensstemmelse med Kommissionens strategi for ligestilling mellem kønnene for 2020-2025, hvori det hedder, at "I samarbejde med Europa-Parlamentet, de nationale parlamenter og civilsamfundet vil Kommissionen fremme kvinders deltagelse som vælgere og kandidater ved valget til Europa-Parlamentet i 2024, bl.a. gennem finansiering og fremme af bedste praksis. Europæiske politiske partier, der anmoder om EU-finansiering, opfordres til at være åbne omkring kønsbalancen blandt deres partimedlemmer". VII.EU-merværdi TEUF indeholder bestemmelser om fastsættelsen af regler for EUPP på EU-plan i artikel 224, hvori det hedder, at "Europa-Parlamentet og Rådet fastsætter ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure statutten for politiske partier på europæisk plan som nævnt i artikel 10, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og navnlig reglerne for deres finansiering". Det er derfor nødvendigt med en EU-indsats på dette område, da en tilbagetrækning af forordningen ville skabe et retligt tomrum for EUPP/F'er. VIII.Konsekvenser for små europæiske politiske partier og fonde Forordningen har vist sig at udgøre en passende lovgivningsmæssig ramme for EUPP/F'er, men nogle af dens bestemmelser skaber vanskeligheder for de mindre. Revisionen i 2018 af forordningen ændrede fordelingsnøglen for at drage fordel af EU-finansiering og sænkede det faste beløb for ligeligt fordelte midler fra 15 % til 10 % for EUPP'er. Europa-Parlamentets Forskningstjeneste konkluderede, at denne reform ramte mindre politiske partier (og deres tilknyttede fonde) hårdt, mens den finansielle indvirkning på større politiske partier var ubetydelig. Som følge heraf vil små EUPP/F'er skulle skaffe flere egne ressourcer for at sikre den nødvendige finansiering af deres aktiviteter. Under Kommissionens høringer anførte små EUPP/F'er, at den nuværende definition af bidrag og donationer kun gav begrænsede muligheder herfor, og de anmodede derfor om en ændring af forordningen for at tage højde for yderligere kategorier af egne indtægter.