Forslag til Rådets forordning (EF) om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (96/C 115/06) KOM(96) 58 endelig udg. - 96/0046(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 27. februar 1996)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Der er i Rådets forordning (EØF) nr. 1360/78 af 19. juni 1978 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (1) flere gange blevet foretaget væsentlige ændringer; for at opnå en mere klar og rationel tekst bør nævnte forordning kodificeres;

udbuds- og afsætningsvilkårene for landbrugsprodukter er forskellige i de forskellige dele af Fællesskabet;

hvis de vedholdende svagheder ikke afhjælpes, vil det være til hinder for virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 39, stk. 1; det vil gøre det vanskeligt at øge landbrugets produktivitet, at fremme den tekniske udvikling, at rationalisere landbrugsproduktionen, at opnå den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, at opnå en rimelig levestandard for landbrugsbefolkningen og at stabilisere markederne; de kan desuden få virkning på forbrugerpriserne;

denne situation kan afhjælpes ved oprettelse af sammenslutninger af landbrugere med henblik på at gribe ind i den økonomiske proces gennem forskellige former for fælles indsats, der skal koncentrere udbuddet og tilpasse produktionen til markedsbehovene; der bør allerede nu tilskyndes til dannelse af sådanne sammenslutninger i de pågældende områder, uden at der dog derved lægges hindringer i vejen for, at den påtænkte ordning kan udvides til også at omfatte andre områder, hvor der kan påvises tilsvarende behov;

der bør ved en anerkendelsesordning skabes sikkerhed for, at sammenslutningen af bedrifter sker i organisationer, der har så faste regler for produktion og markedsføring, at der er tilstrækkelig garanti for, at de kommer til at fungere stabilt og effektivt, og som gennem deres stilling og økonomiske aktivitet ikke modarbejder forvaltningen af det fælles marked og traktatens almindelige målsætninger;

med henblik på at tilskynde til større koncentration af udbuddet, end der kan opnås inden for en enkelt sammenslutning, bør der, ud over at tilskynde landbrugerne til at slutte sig samme i producentsammenslutninger, også tilskyndes til oprettelse af foreninger af sådanne sammenslutninger;

ydelse af støtte til dækning af en del af stiftelses- og driftsudgifterne vil kunne være en passende tilskyndelse til oprettelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne og til, at de eksisterende producentorganisationer tilpasser sig til de fastsatte betingelser;

støtten bør dog for foreningernes vedkommende begrænses til et samlet maksimumsbeløb, idet der bør tages hensyn til, at de enkelte sammenslutninger, der er medlemmer af foreningerne, allerede har modtaget eller stadig modtager stiftelses- og driftsstøtte;

for at sikre, at den påtænkte ordning gennemføres i alle de af Fællesskabets områder, hvor det viser sig nødvendigt, bør ydelsen af støtte til sammenslutninger og foreninger gøres obligatorisk; der bør desuden fastsættes maksimumsgrænser for denne støtte, idet der dog gives mulighed for at overskride disse maksimumsgrænser ved disse former for støtte, der er bestemt til områder eller sektorer, hvor der er særlige vanskeligheder;

med henblik på oplysning af medlemsstaterne og alle berørte parter bør det fastsættes, at der i begyndelsen af hvert år skal offentliggøres en liste over de sammenslutninger og foreninger, der i løbet af det foregående år er blevet anerkendt, eller for hvilke anerkendelsen inden for samme tidsrum er blevet trukket tilbage;

alle de påtænkte foranstaltninger er af betydning for hele Fællesskabet og tager sigte på at virkeliggøre de i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), definerede mål, herunder de ændringer af strukturerne, som er nødvendige, for at det fælles marked kan fungere bedst muligt; foranstaltningerne er derfor en fælles foranstaltning i henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 (2);

Kommissionen må være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der træffes af medlemsstaterne til gennemførelse af denne fælles foranstaltning, er i overensstemmelse med betingelserne heri; den skal desuden være i stand til hvert år at vurdere de praktiske resultater af anvendelsen af den fælles foranstaltning;

støtten fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, i det følgende benævnt »fonden«, kan bidrage til forbedring af udbudsstrukturerne for landbrugsprodukter i de områder, hvor en sådan forbedring er absolut nødvendig; den omfattes af de årlige udgiftsoverslag, jf. artikel 31, stk. 1 (tidligere forordning (EØF) nr. 2328/91);

for at lette den senere iværksættelse af visse bestemmelser i denne forordning bør der fastsættes en procedure, hvorved der indledes et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen; dette samarbejde kan passende finde sted i Forvaltningskomitéen for Landbrugsstrukturerne og Udvikling af Landdistrikterne -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For at afhjælpe de strukturelle mangler, der kan konstateres i visse geografiske områder med hensyn til udbud og markedsføring af landbrugsprodukter, og som er kendetegnet ved, at producenterne ikke er tilstrækkeligt organiseret, indføres der ved denne forordning i de pågældende områder en ordning, der skal tilskynde til dannelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne.

AFSNIT I Anvendelsesområde

Artikel 2

Denne forordning anvendes i:

- Italien

- de franske områder Languedoc-Roussillon, Provence-Côte d'Azur, Midi-Pyrénées og Korsika, departementerne Drôme og Ardèche samt de franske oversøiske departementer

- Belgien

- Grækenland

- Spanien

- Portugal

- Irland

- Østrig

- Finland.

Artikel 3

1. For så vidt angår Italien, Grækenland, Spanien, Portugal, Østrig og Finland anvendes denne forordning på følgende produkter:

- de i bilag II til traktaten anførte jordbrugs- og husdyrbrugsprodukter med undtagelse af:

- de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (3)

- humle (KN-kode 1210)

- silkeorme (KN-kode 0106 00 99)

- de i bilag I til denne forordning anførte forarbejdede landbrugsprodukter.

2. For så vidt angår de franske områder anvendes denne forordning på:

- vin af friske druer og druemost i gæring samt druemost, hvis gæring er standset, herunder mistella (KN-kode 2204 10, 2204 21, 2204 29 og 2204 30 10), i Languedoc-Roussillon, Provence-Côte d'Azur, Midi-Pyrénées og på Korsika

- planter til fremstilling af parfumer samt lavendel (KN-kode ex 1211), i Provence-Côte d'Azur samt i departementerne Drôme og Ardèche

- spiseoliven (KN-kode 0710 80 10) i Languedoc-Roussillon og Provence-Côte d'Azur, på Korsika og i departementet Drôme

- levende hornkvæg (KN-kode 0102), oksekød i hele kroppe og fjerdinger (KN-kode ex 0201 og ex 0202), levende træer og andre levende planter, løg, rødder o. lign., afskårne blomster og blade (kapitel 6 i den kombinerede nomenklatur), friske frugter og grøntsager (kapitel 7 og 8 i den kombinerede nomenklatur og ikke omfattet af forordning (EØF) nr. 1035/72) samt vanille (KN-kode 0905 00 00) og planter (KN-kode 1211) i de oversøiske departementer

- olivenolie (KN-kode 1509) i de europæiske områder, der er omhandlet i artikel 2, andet led.

3. For så vidt angår Belgien anvendes denne forordning på:

- korn (KN-kode 1001 1005, 0709 90 60 og 0712 90 19)

- levende hornkvæg (KN-kode 0102, med undtagelse af KN-kode 0102 90 90)

- smågrise (KN-kode ex 0103)

- lucerne (KN-kode ex 1214).

4. For så vidt angår Irland anvendes denne forordning på:

- korn (KN-kode 1001, 1003 og 1004)

- kartofler (KN-kode 0701 90)

- levende hornkvæg (KN-kode 0102, med undtagelse af KN-kode 0102 90 90) og oksekød i hele kroppe og fjerdinger (KN-kode ex 0201 og ex 0202)

- levende får og geder (KN-kode 0104) og fåre- og gedekød i hele kroppe (KN-kode ex 0204).

AFSNIT II Anerkendelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne

Artikel 4

Medlemsstaterne anerkender de producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, herunder de organisationer, der eksisterer, når denne forordning træder i kraft:

a) som anmoder derom

b) som opfylder de i artikel 5 og 6 anførte betingelser

c) på den betingelse, såfremt det drejer sig om sammenslutninger:

- at mindst to tredjedele af medlemmernes bedrifter ligger i de i artikel 2 anførte områder

- at mindst halvdelen af den produktion, der markedsføres i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, litra c), kommer fra de i artikel 2 anførte områder.

Anerkendelsen gælder for virksomhed i forbindelse med produktion og markedsføring af de i artikel 3 omhandlede produkter for hvert af de områder, hvor denne forordning anvendes.

Artikel 5

1. Producentsammenslutninger:

- oprettes med henblik på i fællesskab at afpasse produktion og udbud fra de producenter, der er medlemmer, efter markedets behov

- er sammensat:

- af individuelle producenter

eller

- af individuelle producenter og organisationer, der producerer eller forædler landbrugsprodukter, og som udelukkende omfatter landbrugsproducenter.

Ved producent forstås enhver landbruger, hvis bedrift ligger på Fællesskabets område, og:

- som fremstiller de i artikel 3 omhandlede jordbrugs- og husdyrbrugsprodukter, eller

- som producerer råvaren og fremstiller forarbejdede produkter som omhandlet i artikel 3.

2. Medlemsstater kan, når deres nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, anerkende producentsammenslutninger, som også omfatter andre personer end de i stk. 1 omhandlede. I så fald skal det i disse sammenslutningers vedtægter sikres, at de i stk. 1 omhandlede medlemmer bevarer kontrollen med sammenslutningerne samt med de beslutninger, som disse sammenslutninger træffer.

3. Foreningerne er sammensat af anerkendte producentsammenslutninger og har på et bredere plan den samme målsætning som disse.

Artikel 6

1. Alle producentsammenslutninger eller foreninger af sådanne skal med hensyn til det eller de produkter, for hvilke de er anerkendt, opfylde følgende generelle betingelser:

a) De skal gennem den virksomhed, de søger anerkendelse for, bidrage til gennemførelsen af målsætningen i traktatens artikel 39.

b) De skal, for så vidt angår de i artikel 5, stk. 1, omhandlede personer, udarbejde og anvende:

- fælles regler for produktion, navnlig vedrørende produkternes kvalitet eller anvendelse af ø- fælles regler for markedsføring

- regler for information om produktionen, især om høsten og de disponible mængder.

c) Deres vedtægter skal være udformet således, at de producenter, der er medlemmer af producentsammenslutninger, og de anerkendte producentsammenslutninger, der er medlemmer af en forening, mindst har pligt til at markedsføre hele den til afsætning bestemte del af produktionen for de produkters vedkommende, for hvilke de er tilsluttet producentsammenslutningen eller foreningen, i henhold til de leverings- og markedsføringsregler, som er fastlagt og kontrolleres af producentsammenslutningen eller foreningen.

Medlemsstaterne kan tillade, at denne forpligtelse erstattes af en forpligtelse til for de produkters vedkommende, for hvilke de er anerkendt, at lade hele den del af produktionen, der er bestemt til afsætning, markedsføre af producentsammenslutningen eller foreningen, enten i producentens navn og for producentens regning eller for producentens regning, men i producentsammenslutningens eller foreningens navn, eller i producentsammenslutningens eller foreningens navn og for dennes regning. Producentsammenslutningen eller foreningen kan dog bemyndige sine medlemmer til at markedsføre en del af produktionen i henhold til bestemmelserne i første afsnit.

For producentsammenslutningernes vedkommende gælder denne pligt ikke for den del af produktionen, for hvilken producenterne før de tiltrådte sammenslutningen, har indgået købekontrakter eller givet option, når den pågældende producentsammenslutning forud for producentens medlemskab er blevet underrettet om omfanget og varigheden af de således indgåede forpligtelser.

d) Deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de medlemmer af en producentsammenslutning eller forening, som ønsker at opgive deres medlemskab, kan gøre dette:

- såfremt de har været medlemmer af producentsammenslutningen eller foreningen i mindst tre år efter dennes anerkendelse

- på betingelse af, at de mindst tolv måneder inden deres udtræden underretter producentsammenslutningen eller foreningen herom skriftligt.

Disse bestemmelser finder anvendelse, uden at det i øvrigt berører nationale love eller administrative bestemmelser, som i bestemte tilfælde har til formål at beskytte sammenslutninger, foreninger eller disses kreditorer mod de finansielle følger, som et medlems udtræden kunne få, eller at forhindre et medlems udtræden i løbet af et regnskabsår.

e) De skal godtgøre, at deres økonomiske virksomhed har det fornødne omfang.

f) De skal, uden at det i øvrigt berører artikel 4, litra c), ved oprettelsen og i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling, der modarbejder det fælles markeds forvaltning og gennemførelsen af traktatens almindelige målsætning, særlig enhver forskelsbehandling på grund af nationalitet eller etableringssted, af:

- de producenter eller producentsammenslutninger, der kan blive medlemmer

- disses økonomiske partnere.

g) De skal være en juridisk person eller have fornøden retlige status til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og forpligtelser.

h) De skal føre særskilt regnskab for de former for virksomhed, som omfattes af anerkendelsen. Dette regnskab og regnskabet for al anden virksomhed udøvet af producentsammenslutningen eller foreningen kan underkastes kontrol for at konstatere, om den i litra e) fastsatte betingelse fortsat er opfyldt, at gøre det muligt at beregne støtten og at kontrollere støttens anvendelse.

i) De må ikke indtage en dominerende stilling på det fælles marked, medmindre det er nødvendigt for at nå de i traktatens artikel 39 fastsatte mål.

j) Producentsammenslutninger, hvori også de i artikel 5, stk. 1, andet led, omhandlede organisationer indtræder, skal desuden i deres vedtægter angive, at sidstnævnte har pligt til at pålægge deres medlemmer at overholde betingelserne i litra b) og c) senest fra den dato:

- på hvilken anerkendelsen får virkning, eller

- hvor de indtræder, såfremt dette finder sted efter anerkendelsen.

2. Ved markedsføring i henhold til stk. 1, litra b) og c), forstås følgende:

- koncentration af udbuddet

- forberedelse til salg

- tilbud til aftagere af store mængder.

3. Der vedtages efter proceduren i artikel 29, stk. 1, andet til femte afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 (4) gennemførelsesbestemmelser vedrørende:

- om nødvendigt de kriterier, som de i stk. 1, litra b), omhandlede fælles regler skal opfylde

- minimumsdyrkningsarealet, som den omsætning eller den produktion af det pågældende produkt eller den pågældende produktgruppe fra medlemmerne, som disse sammenslutninger i henhold til stk. 1, litra e), skal repræsentere, og om nødvendigt minimumsantallet af medlemmer

- det territoriale omfang, herunder minimumsdyrkningsarealet, den omsætning samt den del af det pågældende lands produktion af det pågældende produkt eller den pågældende produktgruppe fra sammenslutningerne, som foreningerne skal repræsentere, samt om nødvendigt minimumsantallet af producentsammenslutninger, som er medlemmer af foreningen.

Artikel 7

Medlemsstaterne:

- beslutter inden tre måneder efter indgivelsen af anmodningen, om der skal meddeles anerkendelse

- meddeler deres beslutning til Kommissionen inden to måneder.

Artikel 8

Anerkendelsen af en producentsammenslutning eller forening inddrages:

a) hvis de i denne forordning fastsatte betingelser for anerkendelsen ikke var eller ikke længere er opfyldt

b) hvis anerkendelsen beror på urigtige oplysninger

c) hvis producentsammenslutningen eller foreningen uretmæssigt har opnået anerkendelsen

d) hvis Kommissionen konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse på aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis som omhandlet i artikel 17 i denne forordning.

I det i litra c) nævnte tilfælde har inddragelsen af anerkendelsen tilbagevirkende kraft, og støtte ydet i henhold til artikel 10 skal tilbagebetales.

Artikel 9

Ved hvert års begyndelse offentliggør Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende en fortegnelse - opdelt efter produkter eller produktgrupper - over producentsammenslutninger og foreninger, der er blevet anerkendt i løbet af det foregående år.

Den offentliggør ligeledes de inddragelser af anerkendelser, der har fundet sted i løbet af det foregående år.

AFSNIT III Støtte til producentsammenslutninger og foreninger af sådanne

Artikel 10

1. Medlemsstaterne yder støtte til de anerkendte sammenslutninger og foreninger af sådanne i de første tre år efter deres anerkendelse for at fremme disses oprettelse og lette deres drift. Udbetalingen af denne støtte kan fordeles over fem år.

2. For støtte, der ydes til producentsammenslutninger, som er anerkendt efter den 1. juli 1985, gælder dog for de fem første år efter anerkendelsen følgende:

- støtten udgør for henholdsvis første, andet, tredje, fjerde og femte år højst 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af de produkter, der kommer fra de i artikel 5, stk. 1, andet led, omhandlede medlemmer, og som anerkendelsen og markedsføringen omfatter

- støtten må ikke overstige de faktiske udgifter til den pågældende sammenslutnings oprettelse og drift

- støtten udbetales i årlige rater i højst syv år efter anerkendelsesdatoen.

3. Den støtte, som ydes til foreninger af producentsammenslutninger, udgør:

- henholdsvis for første, andet og tredje år højst 60 %, 40 % og 20 % af de faktiske oprettelses- og driftsomkostninger

- dog højst 120 000 ECU i alt.

4. Rådet kan med kvalificeret flertal og på forslag af Kommissionen for et bestemt tidsrum fastsætte højere satser end de i stk. 2 og 3 nævnte for visse områder og produkter, for hvilke der er særlige vanskeligheder med tilpasningen til den fælles landbrugspolitiks betingelser og de økonomiske følger heraf.

5. For Portugal fordobles procentsatserne i stk. 2, første led, og procentsatserne i stk. 3, første led, fastsættes til henholdsvis 100, 80 og 40.

Artikel 11

1. Støtten ydes kun:

- i det omfang sammenslutninger eller foreninger af sådanne ikke allerede har modtaget støtte efter de nationale bestemmelser

- i forhold til de yderligere oprettelses- og driftsomkostninger, som deres tilpasning til de i artikel 6 fastlagte betingelser virkelig har medført, såfremt der er tale om sammenslutninger eller foreninger af sådanne, som oprettes på grundlag af allerede eksisterende organisationer eller af producenter, der tilhører sådanne organisationer.

2. Værdien af de i artikel 10, stk. 2, første led, omhandlede produkter beregnes hvert år som et standardbeløb på grundlag af:

- den årlige mængde, der bringes på markedet i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c)

- de opnåede gennemsnitlige producentpriser.

3. De nærmere angivelser, der er nødvendige for at definere begrebet oprettelses- og driftsomkostninger i henhold til artikel 10, stk. 2, andet led, og artikel 10, stk. 3, første led, fastlægges efter proceduren i artikel 29, stk. 1, andet til femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 4253/88.

AFSNIT IV Finansielle og almindelige bestemmelser

Artikel 12

1. Alle de i denne forordning fastsatte foranstaltninger udgør en fælles aktion efter artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88.

2. Artikel 1 i forordning (EF) nr. . . . ./. . (5) finder anvendelse.

Artikel 13

Inden den 1. januar 1997 forelægger Kommissionen Rådet en rapport om resultaterne af anvendelsen af denne fælles aktion på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.

Artikel 14

Aktioner i henhold til artikel 10 samt støtte, der følger af anvendelsen af forordning (EØF) nr. 389/82 (6), indgår i de overslag over de årlige udgifter, der er omhandlet i artikel 31, stk. 1, i forordning (EF) nr. . . . ./. . (tidligere forordning (EØF) nr. 2328/91).

Artikel 15

Støtten udbetales i overensstemmelse med artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/88. Udbetalingen af restbeløbet eller refusionen, som sker på betingelserne i stk. 4 i nævnte artikel, foretages dog desuden på grundlag af:

- en erklæring fra medlemsstaterne om, hvilke udgifter de har afholdt i løbet af et kalenderår, og

- en rapport om gennemførelsen af foranstaltningerne i det pågældende kalenderår udarbejdet i overensstemmelse med artikel 25, stk. 4, i nævnte forordning

som begge forelægges for Kommissionen inden den 1. juli det følgende år.

Artikel 16

Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel efter høring af den komité, der er omhandlet i artikel 29, stk. 1, andet til femte afsnit, i forordning (EØF) nr. 4253/88.

Artikel 17

Såfremt Kommissionen i henhold til artikel 2 i forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (7) konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse på en aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis:

- hvorved de i artikel 5, stk. 1, andet led, omhandlede personer danner sammenslutninger, eller sammenslutninger samles i foreninger, i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser

- eller hvorved de i artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede fælles regler vedtages eller gennemføres

gælder en afgørelse med hensyn til den pågældende aftale, vedtagelse eller form for samordnet praksis først fra konstateringstidspunket.

Artikel 18

Denne forordning udelukker ikke, at medlemsstaterne kan træffe supplerende støtteforanstaltninger, for hvilke der gælder andre tildelingsbetingelser eller -bestemmelser end dem, der er fastsat heri, eller hvis størrelse overstiger de lofter, der er fastsat heri, såfremt disse foranstaltninger træffes i overensstemmelse med traktatens artikel 92, 93 og 94.

Artikel 19

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:

- de love og administrative bestemmelser, der træffes med henblik på anvendelsen af denne forordning, senest en måned efter deres vedtagelse

- en rapport om resultatet af anvendelsen af denne forordning hvert år inden den 31. marts.

Artikel 20

1. Forordning (EØF) nr. 1360/78 ophæves.

2. Henvisninger til den ophævede forordning skal betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 21

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 166 af 23. 6. 1978, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 746/93 af 17. 3. 1993 (EFT nr. L 77 af 31. 3. 1993, s. 14).

(2) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2085/93 af 20. 7. 1993 (EFT nr. L 193 af 31. 7. 1993, s. 44).

(3) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1363/95 af 15. juni 1995 (EFT nr. L 132 af 16. 6. 1995, s. 8).

(4) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93 (EFT nr. L 1993 af 31. 7. 1993, s. 20).

(5) tidligere forordning (EØF) nr. 2328/91.

(6) EFT nr. L 51 af 23. 2. 1982, s. 1.

(7) EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 993/62.

BILAG I

Liste over de i artikel 3, stk. 1, omhandlede forarbejdede produkter

>TABELPOSITION>

BILAG II

Sammenligningstabel

>TABELPOSITION>