KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
Bruxelles, den27.9.2000
KOM(2000) 597 endelig
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-
PARLAMENTET
Europa og rummet: et nyt kapitel
2MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-
PARLAMENTET
Europa og rummet: et nyt kapitel
I 1999 opfordrede europæiske ministre12Europa-Kommissionen og Den Europæiske Rum-
organisations daglige ledelse Europa-Kommissionen til at udforme en sammenhængende
rumpolitisk strategi for Europa. Europa-Parlamentet3har budt initiativet velkommen og
understregede ved den lejlighed betydningen af, at EF dermed for første gang komtil at spille
enrolle iEuropas politiske linje for udnyttelsen afrummet. EU's ministerråd og ESA-rådet på
ministerniveau har dermed lagt grunden for en fælles høring af alle berørte parter, der er
interesseret, og gjort det muligt at udarbejde et omfattende strategidokument for udnyttelsen
af rummet, som alle europæiske stater kan tilslutte sig uanset deres status som medlemmer af
ESA eller EU.
Dele afdet moderne samfund er blevet stærkt afhængige af brugen af satellitter og rumbaseret
teknologi. Med udvidelsen og den stadig dybere integration af EU og med unionens større
politiske vægt på verdensscenen bliver det stadig vigtigere, at EU har sin egen,
konkurrencedygtige evne til at udvikle og forvalte rumbaseret infrastruktur og til at indsamle
ogudnytte den information, somdisse systemer leverer.
Rumbaserede informationer bliver et væsentligt succesbetingende element i morgendagens
videnbaserede økonomi. I den offentlige sektor på unionsniveau kommer de efter al sandsyn-
lighed til at få stigende betydning for gennemførelsen af en lang række EU-politikker som
f.eks. miljø, transport, telekommunikation, kultur, forskning, landbrug, fiskeri, regionaludvik-
ling og internationale forbindelser.
Fremkomsten af nye markeder for satellitter og ikke mindst for dermed følgende
tjenesteydelser og forbrugerudstyr vil også øge mulighederne for at skabe indkomst. Hvordan
disse markeder udvikler sig, og hvordan europæisk industri får placeret sig på dem, vil både
afhænge af, hvilken regulering der kommer istand, og af, om der står egnet rumbaseret infra-
struktur til rådighed. Stillet over for den globale konkurrence vil i ndustrien nyde godt af EU's
politiske og økonomiske vægt i forbindelse med udviklingen og reguleringen af disse
markeder.
Inden for udnyttelsen af rummet gør der sig sikkerhedspolitiske forhold gældende, som på
europæisk plan hidtil kun har været håndteret i WEU-sammenhæng. Den kommende
integration af WEU i EU og de nye skridt, som Helsingfors-topmødet tog hen imod en fælles
europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik (FESFP), giver EU anledning til at tage hensyn til
1 Resolution fraESA'sRådpå ministerniveau,Bruxellesden11. og12. maj1999
2 2112.samlingi EU'sministerråd(forskningsministrene) (Bruxelles, den2.december 1999)
3EP-beslutning, 18. maj 2000, om Kommissionens arbejdsdokument: På vej mod
sammenhængende europæiske principper for rummet (SEC(1999) 789 - C5-0336/1999 -
1999/2213(COS)).
3evnen tilat udnytte rummet, f.eks. under beslutningsprocessen i forbindelse med planlægning
ogovervågning afPetersberg-opgaverne4(konfliktforebyggelse og krisestyring).
På denne baggrund har Kommissionen isamarbejde med ESA udarbejdet et samlet dokument
om en rumpolitisk strategi for Europa. I denne meddelelse fremlægges dette fælles strategi-
dokument, somer bygget opomtre mål:
•Styrkelse afgrundlaget for aktiviteter irummet: bevarelse af en selvstændig og økonomisk
overkommelig adgang til rummet og sikring af et bredt teknologisk grundlag og en
industri, der er i stand til at konstruere, fremstille og drive satellitsystemer med tilhørende
infrastrukturpåjorden.
•Styrkelse af det videnskabelige grundlag for en bedre forståelse af vores planet og dens
atmosfære, solsystemet og universet.
•Udnyttelse afde fordele for marked og samfund, der kan opnås ved en efterspørgselsstyret
udnyttelse rumsektorens tekniske kapacitet. Dertil kræves, at slutbrugerne fra planlæg-
ningsfasen til opsendelse og drift inddrages i en konstruktiv dialog mellem alle parter fra
denoffentlige og denprivate sektor ogpå nationalt og europæisk plan.
Hidtilhar europæisk aktivitet irummet hovedsagelig fokuseret på de første to mål, men evnen
ertilstede tilat nå alle de tre mål, somiøvrigt hænger uløseligt sammen. Udfordringen består
i at organisere de forskellige aktiviteter i forskellige juridiske og institutionelle rammer, men
på en sammenhængende måde. Udfordringen består navnlig i at få realiseret et verdensom-
spændende civilt navigationssatellitsystem, Galileo5, og i at skabe en politisk impuls, der er
stærk nok til, at de forskellige initiativer og projekter på satellitområdet i Europa kan
strømlinjes, så der opstår muligheder på europæisk plan for at udnytte satellitter til global
miljø- ogsikkerhedsovervågning (GMES: GlobalMonitoring forEnvironment and Security).
Strategien og Kommissionens rolle
Den strategi, der foreslås i dette dokument er endnu en milepæl i etableringen af en
sammenhængende europæisk rumpolitisk strategi. Den er ikke tænkt som en detaljeret kort-
lægning af vejen frem for de kommende års planlægning af rumaktiviteter. Men den skulle
gerne skaffe stærk politisk opbakning om offentlige og private aktørers indsats på rum-
området og kunne danne baggrund for deres bestræbelser for hver for sig og i indbyrdes
samarbejde at opbygge en sammenhængende og effektiv ruminfrastruktur med tilhørende
tjenester. Den bør også kunne danne grundlag for høring og mobilisering af samfundet i bred
forstand, hvad angår det udbytte, mankan få afrumbaserede informationer ogerkendelser.
Om strategien lykkes afhænger af, om alle aktører i Europa tilslutter sig den, og om de,
herunder især medlemsstaterne, forpligter sig tilat gennemføre denog videreudvikle den.
Kommissionen regner med at komme tilat spille en aktiv rolle i gennemførelsen af strategien
ved at gøre enindsats på følgende punkter:
4Peterberg-deklarationen, WEU's ministerråd, Bonn, den19. juni1992.
5Galileo: Europæisk deltagelse i en ny generation af satellitnavigationstjenester. KOM
(1999) 54endelig af10. februar 1999.
4•Tilvejebringelse af de rette politiske og reguleringsmæssige rammevilkår for
rumrelaterede aktiviteter i overensstemmelse med og til støtte for EF's politik på
området.
•Igangsættende arbejde for at fremkalde en fælles forsknings- og udviklingsindsats
fra alle aktørers side ioverensstemmelse med de mål, der ligger bag tanken om et
forskningens Europa.
•En indsats for at samle alle aktører og kompetencer omkring fælles politiske mål i
projekter af interesse for hele Europa. Denne indsats kommer konkret til udtryk i
initiativer med EF-dimension, som f.eks. Galileo og senere GMES, som skal give
EU evnentilglobal miljø- og sikkerhedsovervågning.
Kommissionen vil også føre udviklingsscenariet for Galileo videre frem i samarbejde med
ESA, medlemsstaterne og industrien. Den vil berede jordbunden for et politisk initiativ til
GMES, som bør føre frem til fastlæggelse af et informations- og overvågningssystem med
integrationafobservationssatellitter ioverensstemmelse med Europas politiske behov.
Med grundlag i sine hidtidige resultater og tekniske ekspertise vil Den Europæiske
Rumorganisation fortsat være den vigtigste instans for programlægning og finansiering,
hvorigennem medlemsstaterne udfører fælles forsknings- og udviklingsprojekter vedrørende
udnyttelse afrummet.
Kommissionen er klar til at indtræde i et nyt operationelt forhold til ESA, hvor de to
organisationer inden for hver deres kompetenceområde samarbejder om at gennemføre
strategien. Det er derfor tanken, at Kommissionen og ESA's daglige ledelse fortsat samar-
bejder omat udvikle denrumpolitiske strategiog udsender en fælles rumpolitisk årsberetning.
Til den ende vil Kommissionen og ESA's daglige ledelse nedsætte en taskforce. Taskforcen
skal bl.a. reflektere over mulighederne for at tilvejebringe et fælles forum, hvori medlems-
staterne med jævne mellemrum kan gennemgå strategien og dens gennemførelse, og stille
forslag om permanente ordninger inden udgangen af næste år. Desuden vil den stille forslag
til rammeordninger for forvaltningen af fællesprojekter og udstikke retningslinjer for en
kohærent fremgangsmåde over for ansøgerlandene.
Nu er det op til beslutningstagere i de enkelte lande,EU og ESA at udstikke retningslinjer for
en effektiv gennemførelse og videreudvikling af strategien. Sammen med ESA glæder
Kommissionen sig tildrøftelserne iEU's ministerråd og ESA-rådet.
5Fællesdokument fra ESA og Kommissionen omen rumpolitiskstrategi forEuropa
1. Rummet idag __________________________________________________________6
2. Europa imorgen ________________________________________________________73. Rummet somstrategisk element ivores fælles fremtid __________________________74. Enstrategifor dækning afbehovog udnyttelse afmuligheder ____________________94.1Styrkelse afgrundlaget____________________________________________________104.2Udbygning afden videnskabelige erkendelse __________________________________114.3Udnyttelse affordelene for marked og samfund ________________________________124.3.1. Satellitkommunikation _______________________________________________124.3.2. Galileo____________________________________________________________134.3.3. Miljø- og sikkerhedsovervågning_______________________________________144.3.4. Fælleseuropæiske sikkerheds- ogforsvarspolitiske aspekter__________________165. Gennemførelse ________________________________________________________165.1Samarbejde_____________________________________________________________165.2Industrielle forhold_______________________________________________________175.3Internationale forhold_____________________________________________________18
61. R UMMETI DAG
Rummet ses ofte som det sidste grænseområde for menneskehedens nysgerrighed -et område,
hvor nyteknologikanafprøves, et felt for forskning, opdagelser ogforsvar, somder er knyttet
stor international præstige til. Men i dag er satellitbaserede kommunikationstjenester og
fjernsynstransmission, satellitbaseret navigation og stedsbestemmelse og verdens-
omspændende vejrudsigter, der trækker på globale satellitsystemer, blevet en del af hver-
dagen. Satellitbaserede applikationer og tjenester i rejse- og transportbranchen, inden for
miljøovervågning, arealanvendelse, eftersøgning og redning og kontrol med overholdelsen af
internationale traktater er eksempler på nye områder, der motiverer aktiviteter irummet.
I Europa er der opbygget såvel en videnskabelig og teknologisk kompetence som en
konkurrencedygtig industri, hvad der har resulteret i, at en imponerende række af opgaver i
rummet er blevet løst, og at forretningsmæssige succes'er er opstået. Løfteraketten Ariane har
erobret 50% af det kommercielle marked for opsendelse af satellitter og står som et synligt
symbol for Europa i verden. Den Europæiske Rumorganisation (ESA) har spillet en ledende
rolle idenne vellykkede udvikling.
Der er opstået markeder i tilknytning til satellitter, opsendelser og satellitbaserede tjenester,
og nye er ved at dukke frem. Aktuelt lyder skønnene over omsætningen i 2002, inklusive
tjenesteydelser på afledte markeder, på 60-100 mia. EUR for satellitbaseret telekommuni-
kation, 5-10 mia. EUR for modtagere til satellitbaseret navigation og stedsbestemmelse, 2
mia. EURforforretningsmæssigeopsendelser og0,5-2 mia. EUR for satellitbaseret billedpro-
duktion6. Den årlige omsætning på verdensplan inden for satellitter og løfteraketter anslås til
40 mia. EUR. Den samlede årlige omsætning for europæisk rumindustri ligger i
størrelsesordenen 6 mia. EUR med en direkte beskæftigelse af højtkvalificeret arbejdskraft på
40.000 mennesker iEuropa7.
En stor del af rumindustriens aktiviteter udgøres af forskning og teknologiudvikling, som er
integrerende led i den industrielle proces. Hos verdens førende rumfartsnationer finansieres
størstedelen af omsætningen inden for løfteraketter og satellitter af det offentlige. F.eks. er
alene kontrakterne med USA's forsvarsministerium tre gange mere værd end de samlede
offentlige udgifter i Europa, og USA's samlede offentlige udgifter er over fem gange så store.
Dette giver amerikansk industri en fremdrift i teknologiudviklingen med et bredt, offentligt
finansieret teknologigrundlag, somEuropa ikke har noget, dermodsvarer.
På den baggrund har europæiske ministre opfordret Kommissionen og ESA's daglige ledelse
til i fællesskab at udarbejde en ajourført plan for rumaktiviteterne og en europæisk
rumpolitisk strategi. Dette ønske har fået støtte fra Europa-Parlamentet, som erkender
betydningen af at tilføre Europas indsats en ny dimension ved også at tage rumpolitiske
f or h ol dopi n d enf orr a m m e rn eafUn i on en .
6Tallene stammer fra forskellige kilder:State of the Space Industry, 1999 Report, Euroconsult, Eucosat
database1999.
7Tallene stammer fra forskellige kilder:Euroconsult,Eurospace.
7Denne strategi, som skal have EU-ministerrådets, Europa-Parlamentets og ESA-rådets
tilslutning, bør indlede et nyt kapitel i Europas indsats i rummet og blive referencen for
europæisk rumaktivitet.
2. E UROPAI MORGEN
Europa fremstår nu som en økonomisk verdensmagt, der står over for den udfordring af
omdefinere sine grænser ved en udvidelse, som vil ende ien Union med over en halv milliard
mennesker. Samtidig konfronteres Europa med globaliseringen og nødvendigheden af at
bevaresinkulturelle identitetogmangfoldighedogsineværdisystemer.
Hvad globaliseringen angår, udsendte EU's ledere et stærkt signal på Det Europæiske Råds
møde i Lissabon i marts 2000. EU's nye strategiske mål for det kommende årti er at "blive
verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi" og derved "gen-
skabe forudsætningerne for fuld beskæftigelse og styrke densociale sammenhængskraft".
Med udvidelsenvilEU's få endnu større global indflydelse og endnu større behov for at agere
som en samlet kraft i verdenspolitikken. Udvidelsen giver ikke blot EU et større indre
marked, men øger også den politiske vægt inden for udenrigs- og sikkerhedspolitikken for en
union med dobbelt så mange indbyggere somUSA og fire gange Japans. Beslutningen på Det
Europæiske Råds møde iHelsingfors8omat udvide antallet afansøgerlande til 13 er en vigtig
forandring i den globale strategiske situation. En udvidet Union må leve op til stigende
forventninger tildens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, både ieuropæernes egen interesse
ogipartnernes.
I en tid, hvor den offentlige opinion bliver mere og mere følsom over for globaliseringens
virkninger for miljø, sundhed, arbejdsmarkedsforhold og kulturel mangfoldighed, begynder
EU at konkretisere de politiske, økonomiske og sociale dimensioner af global sikkerhed. Med
sin model for regionale integration som garanti for fred er Unionen en positiv fredsfaktor i
hele verden.
Hvis Europa skalkunne håndtere de sociale og økonomiske dimensioner af denne udfordring,
må det også beherske viden og teknologi. Forskning, teknologiudvikling og uddannelse er
blandt de vigtigste drivkræfter for konkurrenceevne og beskæftigelse. I et vidensamfund er
disse faktorer mere end nogensinde fremskridtets motorer og fundamenter under den
økonomiske og sociale stabilitet.
Hvor europæisk integration i mange år idet storeog hele har været en økonomisk proces, har
Unionen nu også taget fat på en politisk proces med større erkendelse af, at det er nødvendigt
afat stille EU's samfundsmodelop somet forbillede for omverdenen.
Derfor må vi ikke overlade det til andre at tilvejebringe de nødvendige redskaber for
økonomiske udvikling, kommunikations-, transport- og energiinfrastruktur, miljøbeskyttelse
og fredsbevarende indsatser. Europa må tage fat på at udvikle indholdet af og reglerne for
disse redskaber og stille dem til rådighed for egne borgere og for verden i fuldt og åbent
samarbejde med alle tænkelige partnere.
8Det Europæiske Råds møde iHelsingfors, december 1999.
83. R UMMET SOM STRATEGISKELEMENT IVORESFÆLLESFREMTID
Globale informations- og kommunikationssystemer er vidensamfundets nervesystem. Satellit-
ter, der kan dække og forbinde praktisk talt ethvert punkt på kloden, er helt afgørende, hvis
dette neurale net skalfungere effektivt.
•Kommunikationssatellitsystemer udgør økonomiske alternativer til jordbaseret
infrastruktur for forskellige tjenester verden over og byder på en løsning i
områder, hvis jordbaserede infrastruktur er utilstrækkelig. Ved landegrænser kan
jordbaserede kommunikationsforbindelser standses, men ikke forbindelser, der
bæres af satellitsystemer. De kan således levere fælleseuropæiske eller endda
globale informationsydelser, og dermed give muligheder for effektivt samarbejde
omsamfundsmæssig udvikling iog uden for Europa.
•Satellitsystemer for navigation og positionsbestemmelse er en banebrydende og
sammenhængende global infrastruktur for rejse- og transporttjenester m.v. og for
en mangfoldighed af applikationer til andre sektorer. De stiller meget præcise
tidssignaler til rådighed - signaler, der vil blive en global reference, f.eks. til
synkronisering af transeuropæiske net for telekommunikation, energi, transport,
finanstransaktioner osv.
•Observationssatellitsystemer sender en løbende strøm af næsten tidstro data om
alle dele af kloden - under overholdelse af folkeretten. Dette har afgørende
betydning for forskningen i meteorologi og globale forandringer, for kontrol med
overholdelsen af traktater, for identifikation af miljøproblemer på regionalt og
globalt plan, landbrugsovervågning, krisevarsling og våbenkontrol. Satellitterne er
her en enestående informationskilde og kan spille en central rolle i EU's
beslutningsproces vedrørende planlægning og overvågning af Petersberg-
opgaverne (konfliktforebyggelse og krisestyring).
Dertil kommer at rummet giver nye muligheder inden for videnskab og teknologi og dermed
bidrager til en bedre forståelse af den verden, vi lever i. Videnskabelig forskning i rummet er
blevet enselvfølgelighed idet moderne samfunds videnskabelige udvikling.
På alle disse punkter har satellitbaserede tjenester strategisk betydning for Europa, og de
økonomiske, samfundsmæssige og politiske faktorer er vævet uadskilleligt sammen:
•Økonomisk betydning har de, fordi rumsegmentet har så stærk en koblingseffekt.
Selv ved en stor opgave udgør investeringerne i udstyr, der sendes ud i rummet,
kun en lille andel af den samlede værdi af hele kæden af informations- og
kommunikationstjenester. Ikke desto mindre er det den del, der muliggør hele
resten.
•Samfundsmæssig betydning har de, når dele af samfundet bliver afgørende
afhængige af tjenester som kommunikation, navigation og positionsbestemmelse.
Dette gælder både for områder uden tilstrækkelig jordbaseret infrastruktur og for
tæt befolkededeleafkloden.
•Politisk betydning har de for sikkerheden og som middel til indflydelse på globalt
plan, eftersom en uafhængig evne til etablering af satellitsystemer sikrer kontrol
med brugenafde informationer, der samles ind.
9Desuden har satellitsystemer vist sig at være et strategisk aktiv for eksport og fremme af
teknologi, der er udviklet i EU. De har f.eks. været et middel til at skaffe
verdensomspændende succes for DVB-standarden(DigitalVideo Broadcasting).
Forhold vedrørende dobbelt (civil og militær) anvendelse af satellitsystemer har ikke hidtil
spillet nogen fremtrædende rolle på Europas dagsorden. Men gennem Vestunionens, WEU's,
Satellitcenter har Europa fået nogen erfaring med dobbelte anvendelsesformål. Ved at
integrere WEU's Satellitcenter iEU kunne manåbne nye veje for fælles udnyttelse.
Der hersker ingen tvivl om, at satellitbaserede kommunikations- og informationssystemer
kommer til at spille en stigende rolle i det informations- og videnbaserede samfund. For at
sikre sin handlefrihed må Europa være med til at definere og forme sådanne systemer og tilat
fastlægge regler og standarder for fremtiden. Dermed følger et ord at skulle have sagt om,
hvordan de bruges, og muligheder for at stimulere efterspørgsel i samfundet (f.eks. inden for
telemedicin, teleuddannelse eller telearbejde).
Betragter man rummet som en helhed, afsløres det fælles ved de anvendte teknologier og de
stærke forbindelser mellem de forskellige rumrelaterede aktiviteter. En effektiv rumpolitisk
strategibør derforomfattefølgendeelementer:
•uafhængig og økonomisk overkommelig adgang til rummet
•et bredt grundlag i forskning og teknologi sammen med evne i industrien til at
konstruere, fremstille og drive satellitsystemer
•entilstrækkelig jordbaseret infrastruktur
•en ramme af regulerende forskrifter, der kan fremme en harmonisk udvikling af
informationssamfundet og indbefatter aspekter af frekvensforvaltning og
banepositioner.
•organiseret markedsadgang og eneksportkontrolordning.
4. E NSTRATEGIFORDÆKNINGAFBEHOVOGUDNYTTELSE AFMULIGHEDER
Regeringer investerer løbende i rummet på grund af dets økonomisk, samfundsmæssigt og
politisk strategiske betydning og dets bidrag til videnskabens fremdrift. Disse investeringer
har to hovedmål: at opfylde politisk bestemte behov for inden for forsvar, videnskab eller
offentlig service og at udvikle det moderne samfunds infrastruktur, hvad der igen stimulerer
fremkomstenafnye markeder ogtjenester.
Den gradvise indarbejdelse af satellitbaserede systemer ogtjenester i vores samfund har skabt
indtægtsmuligheder på markeder for satellitter og opsendelse. Indtægterne opstår ved et
komplekst samspil mellem politikerne, der skal bruge rumbaserede værktøjer til politiske
formål, industrien, der fremstiller rumbaserede systemer til sine kunder, og leverandører af
brugerudstyr ogtjenester, for hvemsatellitter er forudsætningen for deres eksistens.
Betydelige omsætningstal på de afledte markeder tyder på, at tiden er inde for den offentlige
sektor til at spille en mere tilbageholdende rolle. Men de strategiske forhold og de dobbelte
anvendelsesmuligheder betyder, at rumteknologi ikke udvikler sig på et helt frit marked.
Derfor kræver den fortsatte udvikling afrumsektoren idag faktisk en fornyet offentlig indsats,
10hvor myndighederne fortsat vil spille en rolle, og hvortil hører både nationale, multinationale
og mellemstatslige bidrag såvel somUnionens politiske engagement.
Alligevel må der på baggrund af de stigende muligheder for afkast af investeringer gøres en
indsats for ividest muligt omfang at tiltrække yderligere investeringer tilrumaktiviteterne ved
at stimulere industrien og den private sektor til at engagere sig i offentlig-private
partnerskaber. I overgangen til et konkurrencepræget, dynamisk og videnbaseret erhvervsliv
må Europa finde veje og midler til at få de forskellige aktører til at arbejde sammen og gribe
de muligheder, der viser sig for at imødekomme markedets ogsamfundets behov.
Åbning af nye markeder forudsætter et konstruktivt samspil mellem partnerne i de offentlig-
private partnerskaber. Et sådant samspil kan man kun få i gang ved at iværksætte og pleje en
dialog om de strategiske aspekter af rumbaserede kommunikations- og informationssystemer
og-tjenesteriinformationssamfundet.
Alle disse betragtninger fører frem mod den konklusion, at en rumpolitisk helhedsstrategi må
forfølge følgende tre mål:
1) styrkelse afgrundlaget
2) udbygning afden videnskabelige erkendelse og
3) udnyttelse affordelene for marked ogsamfund.
Disse tre mål er uadskilleligt forbundne og må forfølges samtidig. Den udfordring, Europa
står over for, er at tilrettelægge dette i forskellige juridiske og institutionelle fora, men på en
sammenhængende måde.
4.1. Styrkelse afgrundlaget
Rumteknologi
Et bredt teknologisk grundlag, som understøttes af teknologi- og demonstrationsprogrammer,
er en forudsætning for rettidig fremkomst afnye tjenester og for den europæiske rumindustris
fortsatte globale konkurrenceevne. Succes afhænger ikke mindst af følgende to forhold: hvor
lang tid det tager at få et produkt eller en tjeneste ud på markedet, og om standardiserings-
arbejdet kan følge med markedets behov. Forskelle mellem teknologiudviklingens tidscykler
og markedsudviklingens hastighed gør, at det er nødvendigt at fastlægge og udvikle
rumteknologiud fra forventninger ombehovene.
Investeringskløften mellem den europæiske rumfartsbranche og dens konkurrenter inden for
rumsystemer og jordbaserede løsninger betyder, at der er behov for en ny og kraftfuld tilgang
på det rumteknologiske område. Til den ende skal der føres en frugtbar dialog mellem
teknologileverandører og brugere og, f.eks., operatører på informationssamfundsområdet. I
nogle tilfælde kanrumteknologigive stødet til nye tjenester, mens det iandre er nye tjenester,
der driver teknologiudviklingen frem. En sådan dialog bør give mulighed for at synkronisere
markedsføringstiden med de forskellige drivkræfter med det formål at sikre sammenhængen i
hele teknologikæden mellemrummet og jorden.
Takket være ESA's, EU's og nationale forsknings- og teknologiudviklingsprogrammer råder
industri, forskningscentre og akademiske institutioner i Europa over et solidt teknologisk
grundlag. Bestræbelser for at koordinere disse programmer bør opmuntres. Desuden bør dia-
logen med brugerne styrkes for at sikre, at muligheder for nye tjenester ikke lades uudnyttede.
11Herunder skal der tages hensyn til Europas styrkepositioner, særlig førerskabet inden for
mobilkommunikation og indførelsen af nye mobiltjenester og multimedieapplikationer.
Med dette formål bør teknologiudviklingen forløbe som tre forskellige, men samordnede akti-
viteter:
•udvikling afgrundlæggende teknologi, ialt væsentligt med offentlig støtte
•demonstration af udviklet teknologi i en tidlig fase i pilotprojekter og validerings-
aktiviteter, hvor det offentlige deltager sammen med erhvervsmæssige operatører,
og
•udvikling af applikationer og tjenester ud fra markedsbetragtninger og
brugerefterspørgsel.
Disse forskellige typer af teknologisk aktivitet vil blive videreudviklet under hensyntagen til
de forskellige grader af industriel medvirken på hvert niveau og til små og mellemstore
virksomheders særlige betydning iinnovationsprocessen.
Adgang tilrummet
Uden adgang til rummet kan Europa ikke iværksætte projekter og udvikle tjenester, der byg-
ger på rumressourcer. Det er også en forudsætning, at adgangen til rummet bliver økonomisk
overkommelig. Europæiske løfteraketter skal fortsat være konkurrencedygtige på verdens-
markedet for opsendelser, somtilstadighed udvikler sig med stor hast.
Fremkomsten af nye løfteraketter kræver løbende tilpasning af det europæiske udbud. Derfor
er det en højt prioriteret opgave at opretholde Ariane 5's konkurrenceevne, især ved forbed-
ringer, der mindsker prisen for opsendelse. På lidt længere sigt bør udbuddet af opsendelses-
tjenester suppleres med europæisk fremstillede små og mellemstore opsendelsesfartøjer. Som
forberedelse til fremtiden bør der i god tid gennemføre demonstrationsflyvninger med nye
systemer, somkonkurrencen kan gøre nødvendige på længere sigt. Tilden ende er det absolut
nødvendigt at sørge for, at den europæiske rumhavn i Kourou holder en tilstrækkelig høj
standard.
Udvikling af ny teknik, nye rumfartøjer, trin og tilhørende infrastruktur på jorden vil fortsat
kræve offentlige tilskud. Betingelsen om økonomisk overkommelighed for Europa gør det
nødvendigt også at søge supplerende private investeringer, hver gang en investering kan give
afkast indenforenrimeligtidshorisont.
4.2. Udbygning afdenvidenskabelige erkendelse
Rumsystemer er særlig gode som redskaber til at udforske solsystemet og universet. De kan
forsyne os med en stadig strøm af umiddelbart sammenlignelige globale data til bedre
forståelse afvores egen klode og dens atmosfære, og de åbner mulighed for undersøgelser og
eksperimenter under forhold med mikrogravitet. Desuden virker de stærkt tiltrækkende på
studenter og forskere under uddannelse på forske llige tekniske områder, og rumsystemer
indgår i forskningsverdenens værktøjssamling. Rumforskning bidrager således både til
teknologisk fornyelse, industrielkonkurrenceevne og videnskabelig uddannelse.
Derfor er det vigtigt for Europa at gå i spidsen med emner for rumforskning, og med de
bidrag, denne kan yde tilforståelsenafklimaet ogkloden:
12•Solens forhold og dens påvirkning af Jorden; solsystemets oprindelse og
planeternes, herunder Jordens, udvikling; stjerners, planetsystemers og
jordlignende planeters oprindelse og udvikling - herunder muligheden for at
opdage liv på dem; universets struktur, udvikling og fremtid og de
lovmæssigheder, der styrer det.
•Desuden - og med stadig stigende betydning - udforskning af de globale
forandringsfænomener og alle væsentlige geovidenskabelige temaer: Jordens
indre, dens fysiske klima, dens geosfære/biosfære, atmosfæren og havmiljøet samt
disse forholds betydning formenneskene.
Europa har skaffet sig evnen til at operere på alle områder inden for rumfart, inklusive
bemandede rumflyvninger. Somet fornuftigt alternativtilat udbygge sin egen komplette rum-
og jordbaserede infrastruktur for bemandede rumflyvninger, deltager Europa som partner i
den internationale rumstation, ISS. Nu bør man koncentrere sig om at optimere udnyttelsen af
ISS som et stykke europæisk forskningsinfrastruktur for alle rumforskningens discipliner -
herunder navnlig biovidenskaber og fysik, anvendt forskning, teknologiudvikling og
-validering - og som et kraftigt værktøj og forsøgsanlæg for "næste skridt" i menneskets
udforskning afrummet: udforskningenafsolsystemet.
ESA's programmer - Horizons 2000 for Space Science, Living Planet for Space-based Earth
Science- og udnyttelsen af den internationale rumstation, især inden for biovidenskaber og
fysik, anses for at være programreferencerne for rumbaseret forskning i Europa. Aktiviteterne
drives frem af forskerne, og medlemsstaterne sætter prioriteter på grundlag af veltilrettelagte
peer reviews . Europas fremragende forskningsindsatser kan indgå i "Det Europæiske
Forskningsrum", efter at Europa-Parlamentet har indtaget det standpunkt, at EU må anlægge
en mere afbalanceret rumpolitisk strategived at give kraftig støtte til både den videnskabelige
ogdenpraktiske anvendelse afrumforskning.
4.3. Udnyttelse affordelene for marked og samfund
Det vigtige nye element i strategien handler om udnyttelsen af rumindustriens tekniske kapa-
citet til at gribe nye muligheder, der viser sig på markedet, og opfylde nye samfundsmæssige
behov.
Nye perspektiver opstår i kraft af en optimal kombination af rumbaserede systemer og
konventionel jordbaseret infrastruktur og ved integrationen af fremtidige rumbaserede infor-
mations- og kommunikationssystemer og -tjenester. Sådanne fremskridt er afgørende aktiver
for enhver politisk enhed somstræber mod bæredygtig udvikling iden moderne verden.
Eneffektivudnyttelse forudsætter, at slutbrugere involveres allerede fra planlægningsfasen og
frem til idriftsættelse. Også her vil succes'enafhænge af en konstruktiv dialog mellem alle
berørte parter fra denoffentlige og denprivate sektor pånationalt ogeuropæisk plan.
Satellitkommunikation - herunder salg af satellitter, jordstationer, transpondertid og kommu-
nikationstjenester forudenkøbafopsendelser - er den største enkelte indtægtskilde iden kom-
mercielle rumsektor. De klare udsigter til afkast af investeringer gør, at industrien og private
investorer kan forventes at finde muligheder og træffe strategiske valg. Andre anvendelser af
satellitter, hvor udsigterne til afkast af investeringer er mere begrænsede eller meget lange,
kræver politiske initiativer, der kan samle den eksisterende, men spredte efterspørgsel. Her
må myndighederne gå ispidsenog skaffe opbakning ieuropæisk industri.
13Denne fremgangsmåde er vejrudsigterne et konkret eksempel på. Satellitternes rolle i meteo-
rologien er veletableret. Europa yder sit bidrag med Eumetsat, der indgår i en ægte global
datafremskaffelse.
Galileo, som netop nu befinder sig i definitionsfasen, er et eksempel på et konkret projekt,
som kan give Europa et civilt verdensomspændende navigationssatellitsystem. En kohærent
indfaldsvinkeltilobservationsbehovhar Europaendnu ikke fundet, men idéerne er ved at tage
form omkring et initiativ til global miljø- og sikkerhedsovervågning (GMES: Global
Monitoring for Environment and Security). Initiativet omfatter forhold vedrørende det globale
miljø og den civile sikkerhed, men samtidig rummer det muligheder for at dække behov, der
kantænkes at opstå afEuropas fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
4.3.1. Satellitkommunikation
Med fremkomsten af stærke og succesrige operatører inden for telekommunikations- og
informationsteknologi i EU, som omfatter en række anvendelser inden for fastnet- og mobil-
kommunikation samt radio- og tv-spredning, har erhvervslivet selv påtaget sig at identificere
og definere forretningsmuligheder på markedet i tilknytning til udviklingen af en rumbaseret
infrastruktur.
Operatørerne og industrienbygger idag videre på deres positioner og arbejder på at forberede
de systemer, der er nødvendige for at konkurrere på de nye markeder, som de meget hurtigt-
voksende internetbaserede applikationer åbner for. Denne udvikling vil give bredbåndsadgang
tilInternettet og interaktive tjenester ikraft af forbedrede systemer for satellitsending.
Men satellitsektorens succes er skrøbelig. Efter den stærke konsolideringsbølge, som rum-
industrien har været igennem verden over i det forgangne årti, er der nu kun en håndfuld
aktive satellitproducenter tilbage, som er i stand til at levere komplette, "nøglefærdige"
systemer. For satellitoperatører er udvalget af leverandører altså begrænset, og kunne desuden
komme under indflydelse af politiske beslutninger om eksportlicensordninger truffet uden for
Europa. På den baggrund er det en forudsætning for bæredygtig konkurrence på det
kommercielle marked, at der findes en stærk europæisk industri - hvilket igen kræver en klar
europæisk satsning hos alle aktører på strømlinjede F&U-aktiviteter på dette område.
Selvom satellitkommunikation er forretningsmæssigt orienteret, bør Europa fortsat lette
udviklingenafafledte applikationer. Her kansociale og samarbejdsorienterede politikker iEU
(uddannelse, sundhed, regionaludvikling, samarbejde med tredjelande, e-Europe) danne
rammer, inden for hvilke satellitkommunikationkan medvirke til, at deopstillede mål nås.
Satellitkommunikation står også over for skarp konkurrence fra jordbaserede tjenester inden
for de forretningsmæssige anvendelsesområder. Selvom den fuldstændige liberalisering af
telekommunikationsmarkederne i EU har givet muligheder for ibrugtagning af alternative
teknologier, så er satellitsystemer i sagens natur transnationale og forudsætter en stærkt
harmoniseret europæisk tilladelsesordning, hvis reguleringsmæssige tilskyndelser skal have
nogen virkning. Der kan således være behov for et harmoniseret europæisk standpunkt til
satellitkommunikationens plads og rolle i forhold til kommunikationstjenester, der udbydes
14over jordbaseret infrastruktur. Kommissionens initiativ til at forbedre den europæiske
frekvenspolitiske ramme skalses somet skridt idenne retning9.
Dertilkommer et behov for at overvåge den fulde gennemførelse af WTO's (Verdenshandels-
organisationens) aftale om grundlæggende telekommunikationstjenester (herunder reference-
papiret om disse tjenester). I kommende forhandlinger - som f.eks. GATS 2000 - bliver der
mulighed for at komme igennem med flere forpligtelser vedrørende satellittjenester og bede
tredjelande afskaffe eksisterende undtagelser fra mestbegunstigelsesprincippet på disse
områder.
På EF-plan danner satellithandlingsplanen10, som gennemføres i snævert samarbejde med
satellitkommunikationsoperatører, enramme omdisse og andre spørgsmål.
4.3.2. Galileo
På grundlag af erfaringer fra EGNOS11med udviklingen af et forstærkningssystem for GPS
og GLONASS har Europa erkendt betydningen af at udtænke et globalt navigationssatel-
litsystemsomet civilt systemog lanceret definitionsfasen for Galileo.
Galileo spiller en vigtig rolle for etableringen af et integreret europæisk system ved at sikre
tilstrækkelig ydedygtighed og økonomisk værdi på forskellige områder, herunder transport,
tidsmåling, energiog telekommunikation. Det vil blive benyttet inden for alle transportformer
til navigation, trafik- og flådestyring, sporing, overvågning, nødhjælp og trafikinformation.
Galileos overlegne tekniske og driftsmæssige parametre giver større ydeevne end de
nuværende systemer og er en væsentlig fordel, som vil give Europa uafhængighed inden for
sikkerhedskritiske anvendelser og itelematikinfrastrukturen.
Galileo er udtryk for politisk vilje og økonomisk forpligtethed. Det rummer mulighed for at
mobilisere den private sektor gennem offentlig-private partnerskaber, hvor Kommissionens
politikudformende og regulerende rolle og ESA's tekniske og programlægningsmæssige
ekspertise kombineres med rumindustriens og tjenesteleverandørernes engagement. Herefter
består udfordringen i at dokumentere det økonomiske og strategiske behov for Galileo i en
internationalkontekst.
En vellykket afslutning på definitionsfasen vil forudsætte enighed om at oprette en enkelt
instans i den offentlige sektor, som kan påtage sig operative opgaver. Desuden vil der blive
fastlagt en organisatorisk og institutionel ramme om offentlig-private partnerskaber i
forbindelse med Galileo på en måde, der giver mulighed for at udvikle den offentlige og den
private sektors roller efterhånden, så begge parters interesser beskyttes. En sådan ramme
forventes at knytte denoffentlige sektor, private investorer ogbrugerne sammen for dermed at
sikre en økonomisk bæredygtig infrastruktur og samtidig levere en beskyttet tjeneste til
forbrugerne.
9Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et regelværk for
radiospektrumpolitikken iDet Europæiske Fællesskab. KOM (2000) 407, 12. juli2000.
10EU-handlingsplan: Satellitkommunikation i Informationsssamfundet, KOM (91) 91
endelig, 5. marts 1997.
11EGNOS:EuropeanGeostationaryNavigation Overlay Service.
15Der rettes en særlig opmærksomhed mod internationalt samarbejde, herunder navnlig mulig-
heden for samarbejde med den Russiske Føderation, som har frekvensdeling og stor eksper-
tise at bidrage med på dette område. Tilsvarende har USA meget at byde på med hensyn til
samarbejde om frekvensdeling, erfaring og standardisering, med også stimulerende konkur-
rence. Forskellige andre lande har udtrykt interesse for at medvirke i Galileo-projektet - et
åbent systemieneuropæiskramme.
Selv omGalileo-infrastrukturen er civil, rejser der sig alligevel sikkerhedsmæssige spørgsmål
i forbindelse med tilrettelæggelsen afet globalt systemaf navigationssatellitter, somstilles til
rådighed for verden. Disse forhold vil blive drøftet under definitions- og valideringsfaserne.
4.3.3. Miljø-og sikkerhedsovervågning
Europa har i 1990'erne udvist lederskab inden for miljø og bæredygtig udvikling. Nu hvor
tiårsdagen for Rio-mødet nærmer sig, har EF forpligtet sig12til at fastlægge en strategi, der
integrerer begrebet bæredygtig udvikling på alle de områder, hvor EU fører politik. Samtidig
har den stigende betydning af EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik drejet opmærk-
somheden hen mod samspillet mellem miljøpolitikkens menneskelige dimension og de brede
spørgsmål om europæisk sikkerhed, både i en geopolitisk kontekst og med hensyn til den
enkelte borgers velfærd.
"Miljø og sikkerhed" berører et stort antal politiske spørgsmål og et bredt spektrum af
miljøpåvirkninger, på både europæisk og globalt plan, og kræver samarbejde inden for
integrerede og kohærente rammer. Det udvidede ansvar, der påhviler et større Europa i den
globale kontekst, vil skabe behov for, at der udvikles en uafhængig evne til at understøtte
miljø- og sikkerhedspolitik på regionalt plan. Til den ende kan Europa udnytte erfaringer, der
er indhøstet i forskellige fora, til at udforme en struktureret fremgangsmåde for indsamling,
analyse og formidling af data. Et andet spørgsmål gælder fastlæggelse af en politik for
informationsfællesskab og -forvaltning ien sammenhængende helhed.
Rumbaserede informationssystemer er stærke redskaber, som kan bruges til at udvikle
overvågning af både miljø- og sikkerhedsrelevante forhold og til at understøtte analyse af
enkeltemner og deres indbyrdes forbindelser. Flere konkurrerende og indbyrdes supplerende
initiativer til rumsystemer, som kunne indrettes til at yde overvågnings- og informations-
tjenester,befinder sig idefinitionsfasen.
Et initiativ til global miljø- og sikkerhedsovervågning (Global Monitoring for Environment
and Security: GMES) bør kunne sammenkæde på den ene side Europas politiske behov og på
den anden den avancerede tekniske og driftsmæssige kapacitet, der ligger i observations-
satellitter. Definitionen af Europas miljø- og sikkerhedsmæssige informationsbehov inden for
de brede rammer, der lægges afGMES, kunne skabe en tilstrækkelig stærk politisk impuls til,
at det bliver muligt at rationalisere forskellige satellitrelaterede initiativer og projekter i
Europa - ESA's, nationale og bilaterale. Samtidig bliver det nødvendigt at finde frem til, hvor
der er huller, og at mobilisere ressourcer til nye initiativer i tilknytning til anvendelsen af
rumbaserede informationer og tage skridt til effektiv koordinering og udarbejdelse af en
sammenhængende overordet handlingsplan.
12Det Europæiske Råds konklusioner om miljø og bæredygtig udvikling. Det
Europæiske Råds møde iHelsingfors, 10.-11. december 1999.
16Repræsentanter for Kommissionen, ESA, nationale rumagenturer, Eumetsat og industrien er
gået sammen om forberedende aktiviteter inden for GMES med det mål at formulere en
begrundelse for at tilvejebringe uafhængig adgang til rumbaserede informationer. Dette kan
kungennemføres iet samarbejde mellemalle europæiske aktører, hvor mandrøfter:
•politiske forhold med hovedvægt på miljø, sikkerhed og forskning, men også
påvirket af EU's politik for udvidelse, forbindelser med tredjelande, humanitær
bistand og udvikling itredjelande;
•tekniske forhold - herunder bestræbelser på at finde frem til en fælles
indfaldsvinkeltilspørgsmål vedrørende identifikation af informationsprodukter på
miljøområdet, indsamling af jordobservationsdata fra rummet,
informationsbehandling og -formidling samt tilvejebringelse af en passende
satellitinfrastruktur;
•institutionelle/organisatoriske forhold, hvor det gælder om at undersøge
mulighederne for opgavefordeling mellem de medvirkende i Europa og på den
internationale scene, herunder hvad angår de økonomiske aspekter af de
muligheder, somoffentlig-private partnerskaber tilbyder.
Der er identificeret tre konkreteemner, hvor mankantage fat på den praktiske tilrettelæggelse
afet sådant initiativ:
•globaleændringer
•miljøbelastninger og
•naturkatastrofer ogmenneskeskabte katastrofer.
Rammen omfatter både informationsbehov til tværgående tematiske anliggender (f.eks.
vandressourcer) og politiske anliggender (f.eks. sikkerhed for så vidt angår europæiske
borgeresgenerelle velfærd).
Sagens kompleksitet gør det nødvendigt at tage et konkret initiativ på grundlag af det for-
beredende arbejde for at føre alle aktører sammen om at sikre, at Europa udvikler en
sammenhængende fremgangsmåde med hensyn til jordobservation fra rummet. I første fase
skulle den fælles indsats finde frem til et udvalg af informationsprodukter og et samlet over-
blik over initiativer til rumsystemer. I denne sammenhæng bør man undersøge spørgsmålet
omen fælles mekanisme for data-og informationsdeling.
Hertil bør der ydes fuld støtte fra de eksisterende programmeringsredskaber i Kommissionen
og ESA, og indsatsen bør omfatte aktiv medvirken fra medlemsstaterne. Den bør munde ud i
formuleringafkonkreteforslagsomled ieneuropæisk handlingsplan.
4.3.4. Fælleseuropæiske sikkerheds- ogforsvarspolitiske aspekter
Det Europæiske Råds møde iHelsingfors er et væsentligt skridt iretning af tilrettelæggelse af
en ny fælleseuropæisk sikkerheds- og forsvarspolitik. Oprettelsen af en udrykningsstyrke
under EU's politiske ansvar har ført til, at der er etableret nye beslutningsmekanismer, og
kræver optimering afEuropas efterretningskapacitet.
Hvis formålet med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik skal opfyldes, må EU kunne
udnytte en række forskellige militære (oprindelig oprettet af WEU) og civile (oprettet af EU)
17midler til efterretningsindsamling og krisestyring. Udnyttelse af dobbeltanvendelses-
muligheder og konsolidering af medlemsstaternes planer for kommunikation, efterretnings-
indsamling og observationssatellitter kan give et væsentligt udbytte. Ved at tilvejebringe en
målrettet og politisk styret ramme for samordning af relevante forsknings- og udviklings-
bestræbelser kan GMES bidrage til, at Europa får evnen til sammenhængende global obser-
vationogovervågning.
Med den kommende integration af WEU skal denne organisations satellitcenter overføres til
EU. Det bliver envirkelig ressource, hvis centret bevarer sine opgavers dobbelte aspekt og sin
kapacitet til at udføre civile opgaver. Måske får centret også nye opgaver, som f.eks. at
deltage i rigtigt efterretningsarbejde med henblik på gennemførelsen af de rumrelaterede
aspekter af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik på grundlag af ordninger, som det endnu
står tilbage at definere.
5. G ENNEMFØRELSE
5.1. Samarbejde
I årenes løb har Den Europæiske Rumorganisation på sin konventions grundlag gradvis
udbygget samarbejdet med Europa-Kommissionen. Nu er den på vej til i samarbejde med
Kommissionen at blive Europas rumorganisation i en bredere betydning og med en
samfundsøkonomisk dimension, der betyder, at den må tage nye opgaver på sig.
Det er derfor bydende nødvendigt, at Kommissionen og ESA tilrettelægger en passende
operationelramme for samarbejdetomgennemførelsenafdennestrategi. Der er nemlig behov
for formelle forbindelser mellem EU og USA, som kunne muliggøre en enkel og praktisk
gennemførelse af fælles aktiviteter. Om end ad hoc-løsninger (trepartsaftalen13og det fælles
programkontorfor Galileo14) gør det muligt af arbejde med fælles projekter, bør der etableres
en mere stabil måde at gennemføre en fælleseuropæisk strategipå.
I dag omfatter den rumpolitiske strategi for Europa to projekter, der adskiller sig fra traditi-
onelle rumprojekter: de globale navigationssatellitsystem Galileo og informationsindsam-
lings- og -forarbejdningsinfrastrukturen tilGMES (miljø- og sikkerhedsovervågning). Selvom
det er vigtigt at bevare og tilpasse ESA's nuværende fleksibilitet og viden om rumaktiviteter,
vil gennemførelsen af disse projekter kræve, at organisationen tager yderligere ansvars-
områderpåsig.
13En formel aftale på grundlag af EF-traktatens tidligere artikel 228 blev indgået den
16.6.1998 mellem Det Europæiske Fællesskab, ESA og Eurocontrol om udvikling af et
europæisk bidrag til udvikling af et verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS)
(Rådets afgørelse af 18.6.1998, EFT L 194 af 10.7.1998, s. 15). Denne ordning gjorde det
muligt at sætte de forskellige parters bidrag op over for hinanden i et europæisk
enhedsprogram.
14GPO (Galileo Progamme Office) er en midlertidig struktur, der sigter mod at
konsolidere resultaterne af de forskellige industriaktiviteter, som er nødvendige for
definitionen afGalileo. Det blev oprettet den 4. maj 2000 af Kommissionen og ESA's daglige
ledelse i fællesskab.
18Herunder skal organisationen have mulighed for at håndtere et europæisk initiativ, der
finansieres fra flere forskellige kilder og udføres i forskellige rammer og institutioner.
Forfølgelsen af fælles mål i sådanne projekter kræver naturligvis, at der etableres klare
driftsrammer, som giver ESA mulighed for at optræde ikke blot som medlemsstaternes
rumorganisation, menogså somgennemførelsesorgan for udvikling og anskaffelse afdet rum-
og jordsegmentudstyr, der hører med til sådanne initiativer. Kommissionen og ESA er klar til
at indtræde i et nyt indbyrdes operationelt forhold, hvor de to organisationer inden for hver
deres kompetenceområde samarbejder om at gennemføre strategien. Det er derfor tanken, at
Kommissionen og ESA's daglige ledelse fortsat samarbejder om at udvikle den rumpolitiske
strategi, overvåger dens gennemførelse og udsender en fælles rumpolitisk årsberetning.
Til den ende vil Kommissionen og ESA's daglige ledelse nedsætte en taskforce. Taskforcen
skal bl.a. stimulere overvejelserne af, hvilke muligheder der er for at tilvejebringe et fælles
forum, hvor medlemsstaterne med jævne mellemrum kan gennemgå strategien og dens
gennemførelse, og stille forslag om permanente ordninger inden udgangen af næste år.
Desuden vil den stille forslag til rammeordninger for forvaltningen af fællesprojekter og
udstikke retningslinjer for enkohærent fremgangsmåde over for ansøgerlandene.
På teknisk plan spiller ESA's og nationale rumagenturers forsknings- og teknikcentre en
afgørende rolle for gennemførelsen af strategien. Disse centre har ydet deres bidrag til
succes'erne i europæisk rumfart, og de har erfaring og viden, der vil gøre det muligt at
optimere anvendelsen af europæiske ressourcer. Dette vil være uomgængeligt, når der skal
tilrettelægges samarbejds- og koordineringsmetoder, og når arbejdet med rumprogrammer
skalfordeles.
Det vil gavne udviklingen af ESA's nye rolle at oprette tættere forbindelser mellem
rumagenturerne og deres kapacitet til udarbejdelse og gennemførelse af rumprogrammer.
Dette nye forhold er under drøftelse mellemESAog de nationale rumagenturer.
ESA-rådets beslutning om at arbejde hen imod et "netværk af tekniske centre" for at øge
europæiske rumforskningscentres effektivitet er et vigtigt skridt. Den gradvise
fremgangsmåde kan illustreres med iværksættelsen i 2000 af to forsøg med centernetværk (et
for rumflyvningsoperationer og et for projekttilsyn). Målet er at få alle de tekniske centres
funktioner integreret irelevante netværk senest i2003.
Den rette balance i fordelingen af aktiviteter og ansvarsområder mellem de forskellige centre
vil give mulighed for frugtbare og dynamiske udvekslinger af viden og for at optimere
udnyttelsen af europæiske ressourcer, udstyr og faciliteter. Det er særlig vigtigt for den
fremtidige udvikling af Galileo og GMES, at denne fremgangsmåde videreføres. Som led i
initiativet "Mod et europæisk forskningsrum" kan Kommissionen i givet fald spille en aktiv
rolle og bistå med oprettelse og gennemførelse af netværker for projekter og initiativer, der
vedtages iEF-regi.
5.2. Industrielle forhold
Rumindustrien er en strategisk ressource for Europa og kræver som sådan en politisk
indfaldsvinkel. Ved grundlæggelse af store rumfartvirksomheder er europæisk industri ved at
konsolideres sig over for udfordringen fra de amerikanske giganter på området, og det
bekræfter nødvendighedenafat forene Europas rumfartspolitik.
19Udviklingen fra opbygningen af en industriel kapacitet til dennes konsolidering, som er
nødvendig for evnen til at konkurrere på verdensmarkedet, bør ledsages af en løbende dialog
mellempolitiske planlæggere ogindustrien iforlængelse afeksisterende vellykkede fora.
Dialogen bør øge opmærksomheden om industriens hovedanliggender og samtidig bidrage til
at sikre en passende afbalancering af interesserne hos systemintegratorer, operatører, større
leverandører, små og mellemstore virksomheder og værdiskabende erhverv i senere led. I
denne sammenhæng har mange forskellige politikker, herunder konkurrenceregler, direkte
betydning.
Der er grund til at være særlig opmærksom på små og mellemstore virksomheder, som er
vigtige innovationskilder. Deres lavomkostningsstruktur og markedsorienterede adfærd er
nødvendig for hurtigt at kunne udnytte markedsåbninger og konkurrere effektivt. De kunne få
gavn af en samordning af indsatsen i ESA's teknologioverførselsprogrammer og EF's
innovationsprogrammer.
Flerkildefinansieringen betyder, at der må stilles indkøbsprincipper op for at sikre, at kilder-
nes regler overholdes, ogat procedurerne somhelhed er sammenhængende.
Offentlig-private partnerskaber som led i en industripolitisk linje
De øgede muligheder for, at investeringer i rummet kommer igen, åbner mulighed for større
private investeringer irumprojekter m.v., især iibrugtagnings- ogdriftsfasen.
Her er offentlig-private partnerskaber én model, der kan hjælpe med til at skaffe opbakning
bag et driftsklart projekt fra både den offentlige sektor og hele kæden af industrivirk-
somheder. Galileo er forløbereksemplet i Europa, på grundlag af hvilket lignende konstruk-
tioner kan udvikles med henblik på informationssystemer og -tjenester, der bygger på
observationssatellitter som led i GMES-projektet.
Ordninger for offentlig-private partnerskaber om projekter for udbygning af store infrastruk-
turer, der bygger på satellitapplikationer er ikke kun et spørgsmål om finansiering. Sådanne
partnerskaber vedrører etableringen af både det økonomiske og det politiske grundlag for
projekterne. Den offentlige part kan f.eks. forpligte sig til at tilpasse de reguleringsmæssige
eller politiske rammer på en sådan måde, at investorer og industrielle partnere lettere kan få
afkast af deres investeringer (f.eks. kan den signalkryptering, der er nødvendig for at få et
robust signal i rummet, også være en begrundelse for en betalingsmekanisme for
forretningsmæssig brug afsystemet).
5.3. Internationale forhold
Rumrelaterede aktiviteter foregår iog med deres globale dimension ien kontekst, der rejser et
utalafinternationale spørgsmål, somf.eks.:
•samarbejdeomvidenskabeligerummissioner
•aspekter af international handel ("konkurrence på lige vilkår") og markedsadgang
på grundlag af de reguleringsmæssige rammer (WTO, eksportkontrol, tilladelser,
tildelingaffrekvenser ogbanepositioner iITU)
•samordning afeuropæiske holdninger tilet fælles standpunkt iFN.
20Europa bliver nødt til at optræde som en enhed over for tredjelande. Her er EU en politisk
ramme for samarbejde, især om strategiske aktiviteter som Galileo og med tiden GMES.
Dette fungerer allerede effektivt på forskellige andre områder af europæisk aktivitet, f.eks.
harmonisering inden for telekommunikation.
Canadas tilknytning til ESA, den rumpolitiske dialog mellem EU og Rusland15og det
mangeårige samarbejde med USA inden for rumforskning og om den internationale
rumstation er specifikke eksempler på særlige forbindelser med tredjelande, som må tages i
betragtning ved fastlæggelsen af den mest effektive måde at inddrage rummet på i EU's
politik for internationalt samarbejde.
15I henhold til artikel 67 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen, hvorefter EU støtter
rumforskning og -udvikling i Rusland via ISTC (International Science and Technology
Center), som er oprettet ved traktat indgået den 27.12.92 mellem EU, J, RF og USA; se også
Rådets forordning (EØF) 3955/92 (EFT L 409 af 31.12.92) og forordning (Euratom, EØF)
2053/93 (EFT L 187/11 29.07.93)).
21FINANSIERINGSOVERSIGT
1. F ORANSTALTNINGENSBETEGNELSE
Meddelelse fra Kommissionen: Europaogrummet: et nyt kapitel
2. B UDGETPOST
B6-1, B6-2 Særprogramfor FFC (personale og særlige EF-bevillinger)
3. R ETSGRUNDLAG
Rådets forordning 199/174/EFaf25.1.1999 (særprogramfor FFC)
4. B ESKRIVELSE AFFORANSTALTNINGEN
4.1 Foranstaltningens generelle formål
Meddelelsen fremlægger et rumpolitisk strategioplæg bygget opomtre mål:
1.- Styrkelse af grundlaget for aktiviteter i rummet til støtte for en uafhængig og
økonomisk overkommelig adgang til rummet og sikring af et bredt teknologisk
grundlag.
2.-Styrkelseafdet videnskabeligegrundlag for enbedre forståelse af vores planet og
dens atmosfære, solsystemet og universet.
3.- Udnyttelse af de fordele for marked og samfund, der kan opnås ved en
efterspørgselsstyret udnyttelse rumsektorens kapacitet.
De enkelte landes rumstyrelser og Den Europæiske Rumorganisation har succes i
deres forfølgelse af de første to mål. Det nye i denne strategi er det tredje mål, som
for første gang indfører en europæisk dimension i rumpolitikken med EU-politik som
drivkraft.
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelserfordens forlængelse
Det foreslås, at der oprettes en fælles taskforce med ESA. Taskforcen bør nå til et
resultat indendecember 2001.
225. K LASSIFIKATIONAF UDGIFTERNE /INDTÆGTERNE
5.1 Obligatoriske udgifter/Ikke-obligatoriske udgifter
5.2 Opdelte bevillinger/Ikke-opdelte bevillinger
5.3 Indtægtstype
6. U DGIFTERNES /INDTÆGTERNESART
Bevillinger tildækning afudgifter tildet personale, der skaludføre FFC's opgaver.
7. F INANSIELLEVIRKNINGER
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen (forhold
mellemenhedsomkostningerog samlede omkostninger)
Taskforcen udnytter eksisterende personaleressourcer i FFC's kontor for
koordinering af rumforskningsaktiviteter (1A, 1B, 1C og 3 END); der bliver ikke
behov for mere personale. Kontorets opgaver ligner i forvejen meget den foreslåede,
som kun udvider rækkevidden af dets aktiviteter. ESA's dækker sin deltagelse med
egne midler.
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer
Forpligtelsesbevillinger imio. EUR (løbende priser)
Fordeling 2000 2001 2002 Ia l t
Personaleudgifter pm pm pm pm
Opdrag pm 60 pm 60
Undersøgelser pm 100 pm 100
Ia l t pm 160 pm 160
Fordelingen af bevillingerne på år er foreløbig; den vil afhænge af, hvordan
taskforcearbejdet udvikler sig. Arbejdet bør påbegyndes ved udgangenafdecember.
8. F ORHOLDSREGLERMOD SVIG
Der vil blive truffet de forholdsregler mod svig, som er fastlagt i hvert af de
finansieringsinstrumenter, der foreslås anvendt til de forskellige opgaver.
Forholdsreglerne omfatter inspektioner, rapporter, overvågning og evaluering.
239. O PLYSNINGER OM COST /EFFECTIVENESS
9.1 Specifikke og kvantificerbare målmålgruppe
Kommissionen regner med at komme til at spille en aktiv rolle i gennemførelsen af
strategien ved at gøreen indsats på følgende punkter:
Tilvejebringelse af de rette politiske og reguleringsmæssige rammevilkår for
rumrelaterede aktiviteter i overensstemmelse med og til støtte for EF's politik på
området.
Igangsættende arbejde for at fremkalde en fælles forsknings- og udviklingsindsats fra
alle aktørers side i overensstemmelse med de mål, der ligger bag tanken om et
forskningens Europa.
En indsats for at samle alle aktører og kompetencer omkring fælles politiske mål i
projekter af interesse for hele Europa. Denne indsats kommer konkret til udtryk i
initiativer med EF-dimension, som f.eks. Galileo og senere GMES, som skal give EU
evnentilglobalmiljø- og sikkerhedsovervågning.
Kommissionener klar tilat indtræde iet nyt operationelt forhold tilESA, hvor de to
organisationer inden for hver deres kompetenceområde samarbejder om at
gennemføre strategien. Det er derfor tanken, at Kommissionen og ESA's daglige
ledelse fortsat samarbejder om at udvikle den rumpolitiske strategi og udsender en
fællesrumpolitisk årsberetning.
Til den ende vil Kommissionen og ESA's daglige ledelse nedsætte en taskforce.
Taskforcen skal bl.a. reflektere over mulighederne for at tilvejebringe et fælles
forum, hvori medlemsstaterne med jævne mellemrum kan gennemgå strategien og
dens gennemførelse, og stille forslag om permanente ordninger inden udgangen af
næste år. Desuden vil den stille forslag til rammeordninger for forvaltningen af
fællesprojekter og udstikke retningslinjer for en kohærent fremgangsmåde over for
ansøgerlandene.
9.2 Begrundelse for foranstaltningen
I 1999 opfordrede europæiske ministre Europa-Kommissionen og Den Europæiske
Rumorganisations daglige ledelse Europa-Kommissionen til at udforme en
sammenhængende rumpolitisk strategi for Europa. Europa-Parlamentet har budt
initiativet velkommen og understregede ved den lejlighed betydningen af, at EF
dermed for første gang kom til at spille en rolle i Europas politiske linje for
udnyttelsenafrummet.
EU's ministerråd og ESA-rådet på ministerniveau har dermed lagt grunden for en
fælles høring af alle berørte parter, der er interesseret, og gjort det muligt at
udarbejde et omfattende strategidokument for udnyttelsen af rummet, som alle
europæiske stater kan tilslutte sig uanset deres status som medlemmer af ESA eller
EU.
Dele af det moderne samfund er blevet stærkt afhængige af brugen af satellitter og
rumbaseret teknologi. Med udvidelsen og den stadig dybere integration af EU og
med unionens større politiske vægt på verdensscenen bliver det stadig vigtigere, at
EU har sin egen, konkurrencedygtige evne til at udvikle og forvalte rumbaseret
24infrastruktur og til at indsamle og udnytte den information, som disse systemer
leverer.
Rumbaserede informationer bliver et væsentligt succesbetingende element i
morgendagens videnbaserede økonomi. I den offentlige sektor på unionsniveau
kommer de efter al sandsynlighed til at få stigende betydning for gennemførelsen af
en lang række EU-politikker som f.eks. miljø, transport, telekommunikation, kultur,
forskning, landbrug, fiskeri, regionaludvikling og internationale forbindelser.
Fremkomsten af nye markeder for satellitter og ikke mindst for dermed følgende
tjenesteydelser og forbrugerudstyr vil også øge mulighederne for at skabe indkomst.
Hvordan disse markeder udvikler sig, og hvordan europæisk industri får placeret sig
på dem, vil både afhænge af, hvilken regulering der kommer i stand, og af, om der
står egnet rumbaseret infrastruktur til rådighed. Stillet over for den globale
konkurrence vil industrien nyde godt af EU's politiske og økonomiske vægt i
forbindelse med udviklingenogreguleringenafdisse markeder.
Inden for udnyttelsen af rummet gør der sig sikkerhedspolitiske forhold gældende,
som på europæisk plan hidtil kun har været håndteret i WEU-sammenhæng. Den
kommende integrationafWEU iEU og de nye skridt, somHelsingfors-topmødet tog
h e ni m o de nf æ l l e se u r o p æ i s ks i k k e r h e d s -o gf o r s v a r s p o l i t i k( F E S F P ) ,g i v e rE U
anledning til at tage hensyn til evnen til at udnytte rummet, f.eks. under
beslutningsprocessen i forbindelse med planlægning og overvågning af Petersberg-
opgaverne (konfliktforebyggelse og krisestyring).
9.3 Overvågning og evaluering afforanstaltningen
Foranstaltningen vil blive overvåget ogevalueret på grundlag affølgende kriterier:
årsberetning omstatus for gennemførelsenaf strategiensammen med ESA
forslag til en permanent ordning med et fælles forum for medlemsstaterne, hvor de
kandrøfte strategienog dens gennemførelse med jævne mellemrum.
Den foreslåede organisationsstruktur er tilrettelagt med det formål at sikre en
omkostningseffektiv forvaltning af projektet, inklusive effektiv overvågning og
evaluering.
Resultatindikatorer
*output-indikatorer(måling afanvendte ressourcer)
* virkningsindikatorer(måling afpræstationer iforhold tilmål)
Hvordanog hvor hyppigt foregår evalueringen?
Vurderingafresultaterne(når foranstaltningenskalforlængeseller fornys)
10. U DGIFTERTILADMINISTRATION (BUDGETTETSDEL A,SEKTION III)
Ikke relevant. Der bliver ingenudgifter under budgettetsdelA.