DA Den Europæiske Unions Tidende C 233/9

Offentliggørelse af en ansøgning om registrering i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser

(2005/C 233/06)

Med denne offentliggørelse åbnes der mulighed for at fremsætte indsigelser, jf. artikel 7 og 12d i nævnte forordning. Enhver indsigelse mod denne ansøgning skal fremsættes via myndighederne i en medlemsstat, i en WTO-medlemsstat eller i et tredjeland, der er anerkendt efter proceduren i artikel 12, stk. 3, senest seks måneder efter denne offentliggørelse. Offentliggørelsen er begrundet i de forhold, som er beskrevet nedenfor, navnlig under 4.6, der giver grundlag for at betragte ansøgningen som berettiget efter forordning (EØF) nr. 2081/92.

SAMMENFATNING

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2081/92

»HUILE D'OLIVE DE CORSE« ELLER »HUILE D'OLIVE DE CORSE — OLIU DI CORSICA«

EF-nr.: FR/00428/11.11.2004

BOB (X) BGB ( )

Denne sammenfatning er udarbejdet til oplysning. De fuldstændige oplysninger, bl.a. om producenter af produkter, der er omfattet af den pågældende BOB eller BGB, kan findes i den fuldstændige udgave af varespecifikationen enten i medlemsstaten eller hos Kommissionens tjenestegrene (1).

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed:

Navn: Institut National des Appellations d'Origine Adresse: 138, Champs-Elysées — F-75008 PARIS Fra den 1. januar 2005: 51, rue d'Anjou — F-75 008 PARIS Tlf. 01 53 89 80 00 Fax 01 42 25 57 97

2. Sammenslutning:

2.1. Navn: Syndicat AOC Oliu di Corsica — Huile d'olive de Corse.

2.2. Adresse:

Cutaghjolu. 20240 GHISONACCIA Tlf. 04 95 56 64 97 E-mail: oliudicorsica@free.fr

2.3. Sammensætning: producent/forarbejdningsvirksomheder (X) andet ( ).

3. Produkttype

Kategori 1.5 Olivenolie

4. Varespecifikation

(sammenfatning af betingelserne i artikel 4, stk. 2)

4.1. Navn: »Huile d'olive De Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica«

4.2 Beskrivelse: »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica« er en olivenolie, som er kendetegnet af en mild og rund smag, der praktisk taget ikke er hverken skarp eller bitter. Aromaen er raffineret og leder tanken hen på tørrede frugter, bagværk og maki.

Oliens farve er strågul til lysegul, undertiden med grønne undertoner.

4.3. Geografisk område: Det geografiske område omfatter følgende 297 kommuner

I departementet Corse du sud: Afa; Ajaccio; Alata; Albitreccia; Altagene; Ambiegna; Appietto; Arbellara; Arbori; Argiusta-Moriccio; Arro; Azilone-Ampaza; Azzana; Balogna; Bastelicaccia; Belvedere-Campomoro; Bilia; Bonifacio; Calcatoggio; Campo; Cannelle; Carbini; Carbuccia; Cardo-Torgia; Cargese; Cargiaca; Casaglione; Casalabriva; Cauro; Coggia; Cognocoli-Monticchi; Conca; Corrano; Coti-Chiavari; Cuttoli-Corticchiato; Eccica-Suarella; Figari; Foce; Forciolo; Fozzano; Frasseto; Giuncheto; Granace; Grossa; Grosseto-Prugna; Guarguale; Lecci; Letia; Levie; Lopigna; Loreto-Di-Tallano; Marignana; Mela; Moca-Croce; Monacia-D'aullene; Murzo; Ocana; Olivese; Olmeto; Olmiccia; Osani; Ota; Partinello; Peri; Petreto-Bicchisano; Piana; Pianottoli-Caldarello; Pietrosella; Pila-Canale; Porto-Vecchio; Propriano; Rosazia; Salice; Sari-Solenzara; Sari-D'orcino; Sarrola-Carcopino; Sartene; Serra-Di-Ferro; Serra-Di-Scopamene; Serriera; Sollacaro; Sorbollano; Sotta; Sant'andrea-D'orcino; San-Gavino-Di-Carbini; Sainte-Lucie-De-Tallano; Santa-Maria-Figaniella; Santa-Maria-Siche; Tavaco; Ucciani; Urbalacone; Valle-Di-Mezzana; Vero; Vico; Viggianello; Villanova; Ze rubia; Zevaco; Zigliara; Zonza; Zoza.

I departementet Haute Corse: Aghione; Aland; Aleria; Algajola; Altiani; Ampriani; Antisanti; Aregno; Avapessa; Barbaggio; Barrettali; Bastia; Belgodere; Bigorno; Biguglia; Bisinchi; Borgo; Brando;Cagnano; Calenzana; Calvi; Campi; Campile; Campitello; Canale-Di-Verde; Canari; Canavaggia; Casabianca; Casalta; Casevecchie; Castellare-di-Casinca; Castellare-di-Mercurio; Castello-di-Rostino; Castifao; Castiglione; Castineta; Castirla; Cateri; Centuri; Cervione; Chiatra; Chisa; Corbara; Costa; Croce; Crocicchia; Erbajolo; Ersa; Farinole; Favalello; Feliceto; Ficaja; Focicchia; Furiani; Galeria; Gavignano; Ghisonaccia; Giocatojo; Giuncaggio; Ile-Rousse; Isolaccio-Di-Fiumorbo; Lama; Lavatoggio; Lento; Linguizzetta; Loreto-Di-Casinca; Lucciana; Lugo-Di-Nazza; Lumio; Luri; Manso; Matra; Meria; Moita; Moltifao; Monacia-D'orezza; Moncale; Monte; Montegrosso; Monticello; Morosaglia; Morsiglia; Murato; Muro; Nessa; Nocario; Noceta; Nonza; Novella; Occhiatana; Ogliastro; Olcani; Oletta; Olmeta-Di-Capocorso; Olmeta-Di-Tuda; Olmo; Omessa; Ortiporio; Palasca; Pancheraccia; Parata; Patrimonio; Penta-Acquatella; Penta-Di-Casinca; Pero-Casevecchie; Piano; Piazzole; Piedicorte-Di-Gaggio; Piedicroce; Piedigriggio; Pietralba; Pietracorbara; Pietra-Di-Verde; Pietraserena; Pietroso; Pieve; Pigna; Pino; Poggio-Di-Nazza; Poggio-Di-Venaco; Poggio-D'oletta; Poggio-Marinaccio; Poggio-Mezzana; Polveroso; Popolasca; Porri; Porta; Prato-Di-Giovellina; Prunelli-Di-Casacconi; Prunelli-Di-Fiumorbo; Pruno; Quercitello; Rapaggio; Rapale; Riventosa; Rogliano; Rospigliani; Rutali; Scata; Scolca; Sermano; Serra-Di-Fiumorbo; Silvareccio; Sisco; Solaro; Sorbo-Ocagnano; Sorio; Soveria; Speloncato; Stazzona; Sant'andrea-Di-Bozio; Sant'andrea-Di-Cotone; Sant'antonino; San-Damiano; Saint-Florent; San-Gavino-D'ampugnani; San-Gavino-Di-Fiumorbo; San-Gavino-Di-Tenda; San-Giovanni-Di-Moriani; San-Giuliano; San-Martino-Di-Lota; Santa-Lucia-Di-Mercurio; Santa-Lucia-Di-Moriani; Santa-Maria-Di-Lota; Santa-Maria-Poggio; San-Nicolao; Santo-Pietro-Di-Tenda; Santo-Pietro-Di-Venaco; Santa-Reparata-Di-Balagna; Santa-Reparata-Di-Moriani; Taglio-Isolaccio; Talasani; Tallone; Tomino; Tox; Tralonca; Urtaca; Vallecalle; Valle-Di-Campoloro; Valle-Di-Rostino; Valle-D'orezza; Velone-Orneto; Ventiseri; Venzolasca; Verdese; Vescovato; Vezzani; Vignale; Ville-Di-Paraso; Ville-Di-Pietrabugno; Volpajola; Zalana; Zilia; Zuani.

Delvis omfattede kommuner: Corte; Venaco.

Området har mange isolerede produktionsdistrikter på grund af øens yderst uvejsomme terræn med meget få flade områder og en del af området i over 1 000 meters højde med vanskeligt fremkommelige adgangsveje.

Geologisk set består området primært af skifer og granit og nogle få kalkstenslommer, som har dannet et landskab med stejle skråninger.

De arealer, hvor oliventræerne vokser, er primært dannet som følge af nedbrydningen af de to største klippeformationer. De jordbundstyper, der således er opstået, har alle en tynd skorpe, hvilket betyder, at de er forholdsvis magre og tørre.

Korsika har middelhavsklima med ca. 5 måneders tørke om sommeren, temperaturer, som er gunstige for olivendyrkningen (milde vintre, varme somre, næsten ingen frost i de områder, hvor der dyrkes oliven), megen sol og en påvirkning fra havet, som tilfører stor fugtighed.

4.4. Bevis for oprindelse: Olivenolien må kun markedsføres under den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica«, hvis Institut National des Appellations d'Origine (INAO) har udstedt et godkendelsescertifikat på de betingelser, der er fastlagt i de nationale forskrifter for godkendelse af de olivenprodukter, der er beskyttet af en kontrolleret oprindelsesbetegnelse.

Alle de aktiviteter, der knytter sig til produktionen af råvaren og forarbejdningen af olivenolien, skal foregå i det afgrænsede geografiske område.

Hvad angår produktionen af råvaren, skal der ifølge proceduren forelægges:

en markidentifikation i form af en liste over de parceller, der er erklæret egnede til produktion af olivenolie med betegnelsen »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica«, og som opfylder kriterierne for plantningsområde og produktionsbetingelserne (sort, driften af olivenlundene osv.)

en høstanmeldelse, der udarbejdes hvert år af hver olivenproducent, som angiver produktionsareal, mængden af producerede oliven i forhold til fastsat ydelse og olivenfrugternes bestemmelsessted (oliemølle, forarbejdningssted).

Hvad angår forarbejdningen, skal der ifølge proceduren forelægges

en produktionserklæring, der udfærdiges af forarbejdningsvirksomheden, som årligt angiver den samlede mængde forarbejdede produkter

en ansøgning om godkendelsescertifikat, der muliggør identifikation af oplagringsstedet for produkterne og alle de beholdere, der indeholder de omhandlede produkter.

Der skal desuden gennemføres en analytisk og organoleptisk undersøgelse for at kontrollere, om produkternes kvalitet og typiske egenskaber er korrekte.

Endelig skal hver producent eller forarbejdningsvirksomhed, som har fået godkendelsescertifikat, udfærdige en årlig lageropgørelse.

4.5. Fremstillingsmetode: Olivenfrugterne skal produceres og forarbejdes i det produktionsområde, der er defineret i punkt 4.3.

Sorter

Olivenolien fremstilles af oliven af følgende sorter: Sabine (også kaldet Aliva Bianca, Biancaghja), Ghjermana, Capannace, Raspulada, Zinzala, Aliva Néra (også kaldet Ghjermanane du Sud), Curtinese.

Olivenlunde, der er beplantet før datoen for offentliggørelsen af de nationale forskrifter, hvori betegnelsen defineres, og som ikke opfylder bestemmelserne vedrører sorter, har imidlertid fortsat ret til at anvende betegnelsen »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica« på deres høst, forudsat at de pågældende bedrifter hos INAO undertegner en individuel tidsplan for deres omlægning af den pågældende bedrift. I denne tidsplan skal det fastsættes, at oliventræer af ovennævnte sorter skal udgøre mindst 30 % af olivenlundene i 2010, 40 % i 2015, 50 % i 2020 og 70 % i 2025. Fra og med høståret 2010 er det tilladt at anvende oliven fra disse olivenlunde til fremstilling af den olivenolie, der er omfattet af betegnelsen, såfremt de pågældende oliven er blandet med mindst én af ovennævnte sorter.

Inden for hver olivenlund er det tilladt at plante oliventræer af bestøvningssorter, hvis disse fordeles jævnt og ikke udgør mere end 5 % af antallet af træer i den pågældende olivenlund. Det er kun tilladt at anvende oliven fra disse sorter til fremstilling af olien, hvis andelen ikke overstiger 5 % af olivenmassen.

Driften af olivenlundene

Der skal til hvert træ afsættes et areal på mindst 24m2, og der skal være mindst 4 meters afstand mellem træerne.

Træet skal beskæres således, at man fjerner gamle grene.

Olivenlundene skal hvert år vedligeholdes enten ved dyrkningsmetoder, tilsåning med græs, rydning eller græsning.

Vanding er tilladt i vækstperioden indtil modningen.

Olivenlundenes produktion må ikke overstige 8 t oliven pr. ha. Hvis de klimatiske forhold er usædvanlige, kan udbyttet af en given høst imidlertid være højere eller lavere. Det må dog under ingen omstændigheder overstige 10 t oliven pr. ha.

Olivenolien fremstilles af oliven fra træer, der er mindst fem år gamle.

Høst

Tidspunktet for høstens begyndelse fastsættes i en bekendtgørelse fra præfekten på forslag fra INAO. Hvis de klimatiske forhold er usædvanlige, kan INAO imidlertid tillade undtagelser.

Olien fremstilles af oliven, der er høstet, når de er godt modne. For hver olivenhøst må hver bedrifts samlede leverancer til oliemøllerne bestå af højst 20 % grønne oliven og mindst 50 % sorte oliven.

Olivenfrugterne skal høstes direkte fra træet uden nedskæringsredskaber eller høstes ved traditionel nedslagning med stok, naturligt nedfald eller mekanisk nedslagning, hvor olivenfrugterne opsamles i net eller andre opsamlingsanordninger under træet.

De olivenfrugter, der er opsamlet fra jorden, eller som er faldet ned på naturlig vis, og som hører til den første og den sidste tømning af net eller andre opsamlingsanordninger, skal opbevares adskilt fra de olivenpartier, som vil kunne bruges til fremstillingen af den olivenolie, der er omfattet af oprindelsesbetegnelsen.

Olivenfrugterne skal opbevares og transporteres i tremmekasser eller pallebokse.

Forarbejdning:

Olivenfrugterne må ikke opbevares længere end 9 dage mellem høst og forarbejdning, og der må herunder højst gå 2 dage mellem leverancen til møllen og presningen.

Olien skal udvindes ved en mekanisk metode, og olivenmassen må højst opvarmes til 27 °C.

De eneste tilladte behandlinger er vask, omhældning, centrifugering og filtrering.

Bortset fra vand er det forbudt at anvende tilsætningsstoffer for at lette udvindingen af olie.

Den fremstillede olie er ekstra jomfruolie, hvis indhold af frie syrer, udtrykt som oliesyre, ikke må overstige 1,5 g pr. 100 g olie.

4.6 Tilknytning: Oliventræets historie på Korsika går langt tilbage og danner grundlaget for den korsikanske olivendyrkning

Det vilde oliventræ, også kaldet oleaster, stammer fra Korsika og er formodentlig blevet udviklet af de græske og romerske civilisationer.

Der er mange flere hundrede år gamle oliventræer i makien, hvilket vidner om en betydningsfuld olivenhistorie, som har haft sit højdepunkt i slutningen af det 19. århundrede. Forklaringen herpå er, at jordbunds- og klimaforholdene er særligt gunstige for olivendyrkningen.

Øens middelhavsklima er mildt (ingen frost) i de traditionelle olivendyrkningsområder, som ikke findes i bjergområder i over 800 m højde. Den korsikanske olivendyrkning er også speciel derved, at den omfatter mange forskellige gamle og endemiske sorter, som udelukkende er bestemt til olieproduktion.

Uafhængigt af de forskellige sorters særegne karakteristika behandles træerne efter den samme fremgangsmåde, der er afpasset efter jordbunds- og klimaforholdene: olivenfrugterne falder selv ned på net, hvilket navnlig er forbundet med træernes store størrelse, og de høstes sent, fordi der ikke forekommer frost og råvaren udvikler sig langsomt.

Forarbejdningen sker ved presning af de modne oliven, hvilket giver den korsikanske olivenolie dens typiske egenskaber, herunder navnlig den meget milde og runde smag.

Forbedringen af høstmetoderne og oliemøllerne har gjort det muligt at forbedre oliens kvalitet, uden at ændre dens typiske egenskaber.

Sammenhængen mellem de naturlige, menneskelige, lokale og specifikke faktorer giver således olivenolien med betegnelsen »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica« en række unikke egenskaber, der er fælles for hele øens olivenproduktion.

4.7 Kontrolinstans:

Navn: I.N.A.O. Adresse: 138, Champs Elysées — F-75008 PARIS Fra den 1. januar 2005: 51, rue d'Anjou — F-75 008 PARIS Navn: D.G.C.C.R.F. Adresse: 59, Bd V.Auriol — F-75703 PARIS CEDEX 13

4.8 Mærkning: Foruden de obligatoriske oplysninger, som mærknings- og fødevarelovgivningen foreskriver, skal mærkningen af olivenolie med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica« omfatte følgende oplysninger:

betegnelsen »Huile d'olive De Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica«

angivelsen »appellation d'origine contrôlée« eller »AOC«. Når navnet på en bedrift eller et mærke indgår i mærkningen adskilt fra adressen, gentages navnet på betegnelsen mellem ordene »appellation« og »contrôlée«.

Disse oplysninger skal samles inden for samme synsfelt og på samme etiket.

De skal trykkes med synlige, læselige, uudslettelige bogstaver, som træder klart frem fra den baggrund, de trykkes på, og er tilstrækkeligt store til, at oplysningerne tydeligt kan skelnes fra alle de øvrige skrevne angivelser og tegninger.

4.9 Nationale krav: Dekret om den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive De Corse« eller »Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica«

(1) Europa-Kommissionen - Generaldirektoratet for Landbrug - Kvalitetspolitik for landbrugsprodukter - B-1049 Bruxelles.