EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 30.11.2016 COM(2016) 860 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN Ren energi til alle europæere



1.Indledning Energiunionen er en af Juncker-Kommissionens ti prioriteter. Med henblik på at modernisere EU's økonomi arbejder den hånd i hånd med andre flagskibsinitiativer såsom det digitale indre marked, kapitalmarkedsunionen og Investeringsplanen for Europa for at skabe resultater for arbejdspladser, vækst og investeringer for Europa. Denne pakke udgør en mulighed for at fremskynde såvel omstillingen til ren energi som vækst og jobskabelse. Ved at mobilisere op mod 177 mia. EUR i offentlige og private investeringer om året fra 2021 kan denne pakke generere en stigning på op til 1 % i BNP i det kommende årti og skabe 900 000 nye arbejdspladser. Den vil også betyde, at den gennemsnitlige kulstofintensitet i EU's økonomi vil være 43 % lavere i 2030 end i dag, idet elektricitet fra vedvarende energikilder vil udgøre omkring halvdelen af EU's blandede energiproduktion. Figur 1: Modernisering af økonomien – Energiunionens og klimaforanstaltningernes rolle Parisaftalen er den første af sin art, og den ville ikke have været mulig uden Den Europæiske Union. I dag udviser vi igen lederskab og beviser, at Den Europæiske Union kan levere resultater. – Jean-Claude Juncker, om EU's ratificering af Parisaftalen, den 4. oktober 2016 Energisektoren er vigtig for den europæiske økonomi: Energipriserne påvirker hele økonomiens konkurrenceevne og udgør i gennemsnit 6 % af husholdningernes årlige udgifter. Den beskæftiger tæt ved 2,2 mio. mennesker fordelt på mere end 90 000 virksomheder over hele Europa, der står for 2 % af den samlede merværdi. Bag denne branche står en blomstrende fremstillingsindustri, der leverer det nødvendige udstyr og de nødvendige tjenester, ikke bare i Europa, men i hele verden. Udviklingen af vedvarende energikilder samt produkter og tjenester til energieffektivitet har ført til oprettelse af nye virksomheder over hele Europa, der skaber nye arbejdspladser og vækst for europæerne. Energiunionens indvirkning på beskæftigelsen rækker langt ud over energiforsyningsbranchen. F.eks. er mere end 1 mio. arbejdstagere beskæftiget, direkte eller indirekte, i sektorer inden for vedvarende energi og omkring 1 mio. inden for sektoren for energieffektivitet. Energiunionen er EU's vigtigste drivkraft for og bidrag til en global og omfattende omstilling til en lavemissionsøkonomi. EU formidlede Parisaftalen i december sidste år, og takket være EU's hurtige ratificering er denne første globale aftale om afbødning af klimaforandringer trådt i kraft under et år senere, den 4. november 2016. Parisaftalen udstikker en klar og ambitiøs retning for lavemissionsinnovation. Gennemførelsen af EU's ambitiøse forpligtelser vedrørende klimaforandringer i henhold til Parisaftalen har nu førsteprioritet og afhænger i høj grad af den vellykkede omstilling til et rent energisystem, eftersom to tredjedele af drivhusgasemissionerne stammer fra energiproduktion og -forbrug. Det er lige så vigtigt at sikre, at omstillingen til et rent energisystem vil gavne alle europæere. Alle forbrugere – uden at glemme de sårbare eller energifattige – skal føle sig involveret og høste de konkrete fordele ved adgangen til mere sikker, ren og konkurrencedygtig energi, som er hovedmålsætningerne med energiunionen. Kommissionen har allerede fremlagt en rammestrategi for energiunionen, forslag om sikkerhed inden for gasforsyning, EU's emissionshandelsordning og tilhørende regler om en fælles indsats og arealanvendelse og skovbrug samt en strategi for lavemissionsmobilitet. Som annonceret i Kommissionens arbejdsprogram for 2017 fremlægger Kommissionen i dag forslag til retsakter og foranstaltninger til at lette gennemførelsen, der har til formål at modernisere økonomien og fremme investeringer i sektorer inden for ren energi. Forslagene til retsakter og foranstaltningerne til at lette gennemførelsen, som præsenteres i pakken, har til formål at fremskynde, omdanne og konsolidere den europæiske økonomis omstilling til ren energi og derved skabe arbejdspladser og vækst inden for nye økonomiske sektorer og forretningsmodeller. Forslagene til retsakter omfatter energieffektivitet, vedvarende energi, elektricitetsmarkedets udformning, forsyningssikkerhed og forvaltningsregler for energiunionen. Med den fremlagte pakke forfølges tre hovedmål: At sætte energieffektivitet forrest At opnå et globalt lederskab inden for vedvarende energiformer At give forbrugerne rimelige vilkår Foranstaltningerne til fremme af gennemførelsen omfatter initiativer, der skal fremskynde innovation inden for ren energi og renovere Europas bygninger samt foranstaltninger, der skal: tilskynde til offentlige og private investeringer og udnytte det til rådighed værende EU-budget bedst muligt, fremme branchestyrede initiativer til fremme af konkurrenceevne, afbøde de samfundsmæssige virkninger af omstillingen til ren energi, inddrage flere aktører, herunder på den ene side medlemsstaters myndigheder, lokale myndigheder og kommuner og på den anden side virksomheder, arbejdsmarkedets parter og investorer samt maksimere Europas lederskab inden for ren energiteknologi og -tjenester for at hjælpe tredjelande med at gennemføre deres politiske mål. Denne pakke skal ses i sammenhæng med EU's førerrolle i retning af en mere intelligent og renere energi for alle, for at gennemføre Parisaftalen, styrke den økonomiske vækst, tilskynde til investeringer og teknologisk lederskab, skabe nye beskæftigelsesmuligheder og forbedre borgernes velfærd. For at nå EU's klima- og energimål for 2030 er der behov for omkring 379 mia. EUR i årlige investeringer i perioden 2020-2030: hovedsagelig inden for energieffektivitet, vedvarende energikilder og infrastruktur. EU's virksomheder skal stå i forreste linje for disse investeringer. I denne forbindelse afhænger meget af EU-virksomhedernes innovationsevne. Med 27 mia. EUR om året, der afsættes til offentlig og privat forskning, udvikling og innovation inden for områder vedrørende energiunionen, er EU i stand til at omsætte denne omstilling til en konkret industriel og økonomisk mulighed.

Takket været de politikker, som Kommissionen foreslår i dag, kan den industrielle produktion inden for byggesektoren øges med op til 5 %, inden for den tekniske sektor samt jern- og stålsektoren med op til henholdsvis 3,8 og 3,5 %, hvilket kan omsættes til 700 000 ekstra arbejdspladser inden for byggeriet, 230 000 inden for den tekniske sektor og 27 000 inden for jern- og stålsektorerne. 2.At sætte energieffektivitet forrest Energieffektivitet er den mest universelt tilgængelige energikilde. Ved at sætte energieffektivitet forrest fokuseres der på, at den billigste og reneste energikilde er den energi, som ikke behøver at produceres eller bruges. Dette betyder, at der skal tages hensyn til energieffektivitet i hele energisystemet, dvs. at efterspørgslen skal forvaltes aktivt for at optimere energiforbruget, reducere omkostningerne for forbrugeren og importafhængigheden, idet investeringer i energieffektivitetsinfrastruktur betragtes som en omkostningseffektiv vej til en cirkulær lavemissionsøkonomi. Dette vil gøre det muligt at trække overskydende produktionskapacitet tilbage fra markedet, navnlig produktion med fossile brændstoffer. Kommissionen har revideret EU's energieffektivitetsmål i henhold til anmodningen fra Det Europæiske Råd fra oktober 2014, og mener, at EU bør opstille et bindende mål på EU-niveau på 30 % i 2030. Sammenlignet med målet om mindst 27 %, som blev aftalt i 2014, ventes denne stigning at blive omsat til op til 70 mia. EUR i yderligere bruttonationalprodukt og 400 000 flere arbejdspladser samt en yderligere reduktion af EU's regning for import af fossile brændstoffer. Det højere mål vil også bidrage til at opfylde EU's 2030-mål om reduktion af drivhusgasemissioner samt målene for vedvarende energi. Kommissionen foreslår, at energispareforpligtelserne, der er fastlagt i direktivet om energieffektivitet, hvor det kræves, at energileverandører og -distributører sparer 1,5 % energi om året, forlænges efter 2020. Denne foranstaltning har vist sine første virkninger ved at tiltrække private investeringer og støtte fremkomsten af nye markedsaktører såsom leverandører af energitjenester, inklusive aggregatorer, og burde derfor kunne fremme disse udviklingstendenser efter 2020. Den nye udformning af elektricitetsmarkedet vil desuden skabe ensartede regler for efterspørgselssidens deltagelse i markedet. Bygninger tegner sig for 40 % af det samlede energiforbrug, og omkring 75 % af dem er energiineffektive. Energieffektivitet i bygninger lider under underinvestering og talrige forhindringer. Selv om bygninger vedligeholdes eller forbedres løbende, overvejer man ofte ikke investeringer i energibesparelser, fordi de konkurrerer om sparsom kapital og lider under mangel på troværdige oplysninger, mangel på kvalificeret arbejdskraft eller tvivl om de mulige fordele. I den nuværende takt med renovering af omkring 1 % af bygningerne hvert år, vil det tage 100 år at opgradere bygningsmassen til moderne, nær-nul-energiniveauer. Ren energi i bygninger handler om langt mere end energibesparelser: De øger levekomforten og livskvaliteten, har potentiale til at integrere vedvarende energikilder, oplagring, digitale teknologier og til at kæde bygninger sammen med transportsystemet. Investeringer i ren energi i bygningsmassen kan fremme omstillingen til en lavemissionsøkonomi. Opskalering af investeringer i offentlige bygninger såsom hospitaler, skoler og kontorer afhænger også af tilgængeligheden af privat finansiering og private energitjenestevirksomheder, der tilbyder innovative mekanismer, såsom kontrakter om energimæssig ydeevne. Energibesparelser kan også have en positiv indvirkning på offentlige budgetter, idet der hvert år bruges omkring 1 mia. EUR på energi i sådanne offentlige bygninger. Men reglerne for den offentlige sektors investeringer og for den statistiske behandling af renovering af aktiver bør være gennemsigtige og tydelige for at lette energieffektivitetsinvesteringer i offentlige aktiver. Kommissionen arbejder tæt sammen med medlemsstaterne om at analysere reglerne for offentlige regnskabers indvirkning på markedet for kontrakter om energimæssig ydeevne og vil ajourføre sin vejledning om den statistiske behandling af sådanne partnerskaber inden forsommeren 2017. Ændringen af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne vil øge renoveringstakten for bygninger ved at styrke bestemmelserne om langsigtede renoveringsstrategier for bygninger med henblik på at dekarbonisere byggemassen inden midten af århundredet. Forslaget vil også sikre bedre information til projektudviklere og investorer ved at styrke energiattesterne, stille oplysninger til rådighed om energiforbruget til drift af offentlige bygninger og kæde intensiteten af den offentlige støtte sammen med omfanget af opnåede energibesparelser. I forslaget opfordres medlemsstaterne til også at fokusere deres investeringer på de energifattige, eftersom energieffektivitet er en af de bedste metoder til at afhjælpe de grundlæggende årsager til energifattigdom. For at støtte gennemførelsen af EU's strategi for lavemissionsmobilitet og den stigende brug af elektricitet på transportområdet vil direktivet om bygningers energimæssige ydeevne kræve, at der opstilles ladestationer. For eksisterende byggeri vil denne bestemmelse kun gælde kommercielle bygninger med mere end 10 parkeringspladser fra 2025. For nye bygninger eller bygninger, hvor der foretages større renoveringer, gælder bestemmelsen for boligejendomme mere end 10 parkeringspladser i form af en forpligtelse til at indbygge forberedelser til kabelføring og for kommercielt byggeri med mere end 10 parkeringspladser i form af en forpligtelse til at installere ladestationer. SMV'er og offentlige myndigheder kan holdes uden for anvendelsesområdet, sidstnævnte fordi de allerede er omfattet af direktivet om alternative brændstoffer, i det omfang at deres ladestationer er offentligt tilgængelige. For at øge transportens effektivitet og fremme digitale mobilitetsløsninger indeholder denne pakke også en strategi for EU's udbredelse af kooperative intelligente transportsystemer. Med henblik på at fremskynde renovering af bygninger yderligere og støtte omstillingen til en bygningsmasse med ren energi lancerer Kommissionen et europæisk bygningsinitiativ (Bilag I) med en komponent med betegnelsen "intelligent finansiering til intelligente bygninger". Med dette nye initiativ kan man i tæt samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og medlemsstaterne frigive yderligere 10 mia. EUR i offentlige og private midler frem til 2020 til brug for energieffektivitet og vedvarende energikilder i bygninger, bidrage til at udvikle et større antal solide projekter og etablere en energieffektivitetsplatform i alle medlemsstater. Initiativet har også til formål at opbygge tillid til markedet for ren energi til bygninger ved at give investorer og andre interessenter adgang til data om teknisk og økonomisk ydeevne for mere end 7 000 europæiske energieffektivitetsprojekter for industri og bygninger samt samarbejde med den finansielle sektor om en konsensusramme for garantier for investeringer i ren energi i bygninger for at sikre en mere målrettet og standardiseret markedsfinansiering af sådanne projekter. Dette vil medføre store forbedringer af leve- og arbejdsforhold, fordele for klimaet og energibesparelser samt arbejdspladser og investeringer. Initiativet for europæiske bygninger giver et skub til den europæiske byggebranche, som står over for en række økonomiske og samfundsmæssige udfordringer. Energieffektivitet i bygninger kan være en af drivkræfterne for en modernisering af sektoren og dens arbejdsstyrke. Energiintensive industrier (f.eks. stål- og bilindustrierne) vil skulle fortsætte deres bestræbelser i retning af forbedringer af energieffektiviteten. Sådanne investeringer tjener normalt sig selv ind gennem lavere energiomkostninger. Nye sektorer som forsvarssektoren har et yderligere – hidtil uudnyttet – potentiale for energieffektivitet, og dermed vil omkostningsbesparelserne føre til direkte positive indvirkninger på de offentlige budgetter. Miljøvenligt design og energimærkning vil fortsat spille en vigtig rolle med hensyn til at sikre energi- og ressourcebesparelser for forbrugerne og skabe forretningsmuligheder for det europæiske erhvervsliv. Efter nøje overvejelse besluttede Kommissionen at styrke sit fokus på produkter med størst besparelsespotentiale med hensyn til energi og cirkulær økonomi. Kommissionen vedtager en pakke bestående af arbejdsplanen for miljøvenligt design 2016-2019 og en række produktspecifikke foranstaltninger. Arbejdsplanen for miljøvenligt design indeholder Kommissionens prioriteringer for de kommende tre år, inklusive revisioner af de nuværende produktspecifikke foranstaltninger for at holde dem ajour med den seneste teknologiske udvikling samt nye produkter, der skal undersøges med henblik på mulig regulering for at kunne få gavn af et hidtil uudnyttet potentiale. Samlet set har alle de foranstaltninger, der identificeres i arbejdsplanen for miljøvenligt design, potentiale til at sikre mere end 600 TWh i årlige primære energibesparelser i 2030, hvilket svarer til det årlige primære energiforbrug i en mellemstor medlemsstat. Dette vil sikre, at Europa bevarer sin globale førerrolle med hensyn til produkteffektivitetsstandarder og fortsat leverer økonomiske og miljømæssige fordele til forbrugere og virksomheder. 3.At opnå et globalt lederskab inden for vedvarende energiformer Sektoren for vedvarende energi i Europa beskæftigede mere end 1 100 000 personer, og Europa er stadig førende på verdensplan inden for vindenergi. 43 % af alle de vindmøller, der installeres i verden, fremstilles af nogle få store europæiske producenter. Omkostningsreduktionerne inden for sol- og vindteknologier er opnået takket være EU's ambitiøse politikker. Dette har gjort vedvarende energikilder billigere og lettere tilgængelige for hele verden. Selv om Europa har mistet sin førerrolle inden for fremstilling af solpanelmoduler til importen, genereres størstedelen af merværdien ved installation af et solpanel (> 85 %) i Europa. I Europa er de største arbejdsgivere inden for sektoren for vedvarende energi brancherne for vindkraft, solceller og fast biomasse. Men inden for solcellebranchen er der oplevet tab af arbejdspladser: Beskæftigelsen inden for solcellesektoren i 2014 var blot lidt over en tredjedel af 2011-niveauet på grund af tab af produktionskapacitet inden for sektoren. Vindenergisektoren stod for størstedelen af arbejdspladserne inden for vedvarende energi i EU. I perioden mellem 2005 og 2013 er omsætningen inden for vindenergisektoren i Europa blevet ottedoblet, og indtægterne inden for EU skønnes at ligge på omkring 48 mia. EUR. I samme periode er beskæftigelsen inden for vindenergi i EU blevet femdoblet fra 2005 til 2013, og den samlede tilknyttede beskæftigelse lå på omkring 320 000 i 2014. Kommissionen vil ligeledes gå ind i branchestyrede initiativer, der har til formål at understøtte EU's globale førerrolle inden for vedvarende energikilder og rene teknologier i almindelighed. Det Europæiske Råd har fastsat et EU-mål for andelen af vedvarende energi på mindst 27 % i 2030. Dette minimumsmål er bindende på EU-niveau, men vil ikke blive omsat til bindende nationale mål. I stedet vil medlemsstaterne yde bidrag gennem de integrerede nationale energi- og klimaplaner, der udgør en del af styringsforslaget, der skal gøre det muligt at nå EU-målet i fællesskab. Presset fra kollegerne, som opstår ved regionale høringer om planerne og muligheden for, at Kommissionen kan fremsætte henstillinger, bør sammen med den overordnede politiske ramme, der indføres gennem de øvrige retsakter i denne pakke, tilskynde medlemsstaterne til at forpligte sig på et højt niveau uden mulighed for at deltage uden at yde noget. Hvis Kommissionen opdager, at der kan være et hul, med hensyn til både ambitions- og gennemførelsesniveauet, navnlig i forbindelse med vedvarende energi og energieffektivitet, kan den træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå og udfylde et sådant hul, der kan være ved at opstå. Målniveauet vil blive revideret fremover i henhold til EU's internationale forpligtelser. Væksten inden for vedvarende energi bør drives af de mest innovative teknologier, der giver betydelige drivhusgasbesparelser. De overordnede markedsprognoser for vedvarende energiløsninger i henhold til de langsigtede dekarboniseringsmål ligger på omkring 6 800 mia. EUR for perioden 2014-2035 med et stort vækstpotentiale, navnlig uden for Europa. I de senere år har investeringerne i aktiver til vedvarende energiproduktion udgjort mere end 85 % af investeringerne i energiproduktion, de fleste på lavere spændingsniveauer, navnlig i distributionsnet. Formålet med det nye forslag er at konsolidere denne tendens yderligere, f.eks. ved at fjerne hindringer for egenproduktion. Direktivet om vedvarende energi vil sammen med forslaget om den nye udformning af elektricitetsmarkedet skabe en lovgivningsramme, der sikrer alle teknologier ensartede vilkår uden at true vores klima- og energimål. Elektricitet vil spille en vigtig rolle ved omstillingen til et system med ren energi. Andelen af elektricitet fra vedvarende kilder er steget kraftigt til 29 % af elproduktionen og vil nå op på at udgøre omkring halvdelen EU's elproduktionsmix, især fra variable kilder som vind og sol. Meget af dette vil være forbundet decentralt på distributionsniveau. Markedsreglerne skal tilpasses for at fremme denne udvikling, for at forvalte udsvingene og garantere elforsyningssikkerheden. Den nye lovgivningsmæssige ramme skal derfor sikre, at vedvarende energikilder kan deltage fuldt ud på elektricitetsmarkedet, men også at markedsrelaterede bestemmelser ikke diskriminerer vedvarende energikilder. Med henblik på bedre at imødekomme den stigende andel af – især variable – vedvarende energikilder skal engrosmarkederne videreudvikle og navnlig sikre hensigtsmæssige regler, der giver mulighed for at handle på kortere sigt for at afspejle kravene inden for variabel produktion. Ved at give tilladelse til at handle tættere på leveringstidspunktet vil velintegrerede korttidselektricitetsmarkeder også belønne fleksibilitet på markedet, med hensyn til både produktion, efterspørgsel og lagring. Desuden skal markedsreglerne tilpasses for at give producenter af vedvarende energi mulighed for at deltage fuldt ud og sikre sig indtægter i alle markedssegmenter, inklusive markederne for systemtjenester.

Prioriteret afsætning vil fortsat finde sted for eksisterende anlæg, mindre anlæg til vedvarende energi og demonstrationsprojekter. Andre anlæg, uanset den anvendte teknologi, vil være omfattet af ikkediskriminerende regler for tredjepartsadgang. Desuden bør indskrænkningen af vedvarende energikilder begrænses til et absolut minimum. Disse nye regler vil give producenter af vedvarende elektricitet mulighed for at tjene en stadig større andel af deres indtægter på markedet. Markedsindtægterne vil muligvis ikke fuldt ud dække de store kapitaludgifter til vedvarende energikilder, navnlig til nye teknologier. Investorerne har behov for politisk forudsigelighed. Derfor indeholder direktivet om vedvarende energikilder principper, der vil gælde for støtte til vedvarende energikilder efter 2020 for at sikre, at når der er behov for subsidier, skal disse være omkostningseffektive og minimere fordrejningen af markedet. En vellykket integration af vedvarende energikilder vil også fremover kræve robuste transmissions- og distributionsinfrastrukturer og et europæisk netværk med gode forbindelser. Europa har det sikreste elektricitetsnet i verden, men der er behov for betydelige investeringer frem til 2030. Kommissionen arbejder tæt sammen med medlemsstaterne i regional sammenhæng (sammenkoblingsplanen for det baltiske energimarked, gassammenkoblingen mellem Central-, Øst- og Sydeuropa, Sydvesteuropa og Nordsøen) for at fremme udviklingen af centrale infrastrukturer. Den har også nedsat en ekspertgruppe, der skal rådgive om formulering og gennemførelse af sammenkoblingsmålene for 2030. Det potentiale, der ligger i opvarmning og køling med hensyn til at bidrage til det overordnede mål for vedvarende energi, har været underudnyttet. Strategien for opvarmning og køling indeholder den overordnede tilgang. Det aktuelle forslag vil tilskynde medlemsstaterne til at øge deres andel af vedvarende brændsel inden for opvarmning og køling, operatører inden for fjernvarme og køling til at åbne deres net for konkurrence og tilskynde til indførelse af f.eks. varmepumper. Bioenergi udgør en stor del af vores vedvarende energimix og vil fortsat bidrage til dette fremover. Den skaber beskæftigelse og økonomisk udvikling i landdistrikterne, erstatter fossile brændstoffer og bidrager til energisikkerhed. Udviklingen af avancerede alternative brændstoffer til transport vil blive fremmet gennem et blandingskrav for brændstofleverandørerne, mens fødevarebaseret biobrændsels bidrag til målet for vedvarende energi i EU gradvis vil blive mindsket. Støtte til elektrificering af transportområdet er et andet nøglemål for rammen for elektricitetsmarkedet og vil blive styrket gennem bestemmelser vedrørende detailmarkederne for elektricitet. Fast biomasse, som i øjeblikket anvendes til opvarmning og kraft i EU, er hovedsageligt lokal og regional og baseret på biprodukter fra skovbruget og er generelt klimavenlig på de aktuelle niveauer. Men der hersker bekymring for, at hvis omfanget af anvendelsen fortsat stiger, kan klimavirkningerne blive negative. Sikring af klimafordele på lang sigt vil navnlig kræve, at det yderligere pres på skovene begrænses. Der er behov for større synergier mellem den cirkulære økonomi og de forskellige anvendelser af biomasse, især fordi træ kan anvendes til en række forskellige produkter med større merværdi end blot energi. For at fremme disse synergier mest mulig bør kun effektiv omdannelse af biomasse til energi modtage offentlig støtte, enten i form af økonomisk støtte eller præferenceadgang til nettet, undtagen som følge af behørigt begrundede årsager vedrørende elektricitetsforsyningssikkerheden. I dag stammer størstedelen af den biomasse, der anvendes til varme og el, fra skovene. Rundt om i EU og i tredjelande er der stor forskel på skovene og forvaltningen af dem. EU's medlemsstater har udviklet national lovgivning om bæredygtig skovforvaltning og samarbejder f.eks. inden for Forest Europe-processen. En række medlemsstater, der importerer store mængder biomasse til energi, har ligeledes indført dedikerede bæredygtighedsordninger for biomasse, og det vil de fortsætte med under Kommissionens forslag. Europa-Kommissionen vil ligeledes fortsat støtte bæredygtig mobilisering af træ gennem EU's politik for udvikling af landdistrikterne. Disse indsatsniveauer supplerer hinanden i støtten til bæredygtig skovforvaltningspraksis. Derfor foreslår Kommissionen at udvide de nuværende bæredygtighedskriterier i EU, så de omfatter alle typer af bioenergi. Der foreslås en ny tilgang til biomasse fra skove, som bygger på den eksisterende lovgivning om bæredygtig skovforvaltning og tilstrækkelige regnskaber for drivhusgasemissioner fra arealanvendelse og skovbrugssektoren i biomassens oprindelsesland. Udviklingen inden for biomasseproduktion og dens anvendelse til energiformål vil blive overvåget og revideret gennem styringsmekanismerne for energiunionen. 4.At give forbrugerne rimelige vilkår Forbrugerne står i centrum for energiunionen. Energi er en kritisk vare, som er absolut nødvendig for at kunne deltage fuldt ud i et moderne samfund. Omstillingen til ren energi skal også være rimelig for de sektorer, regioner eller sårbare dele af samfundet, der påvirkes af energiomstillingen. Kommissionen foreslår at reformere energimarkedet for at give forbrugerne beføjelser og give dem bedre muligheder for at styre deres valg på energiområdet. For virksomhederne omsættes dette til øget konkurrenceevne. For borgerne betyder det bedre information, mulighed for at blive mere aktive på energimarkedet og få større kontrol over deres energiudgifter. Det første skridt i retning af at sætte forbrugerne i centrum for energiunionen er at give dem bedre information om deres energiforbrug og deres udgifter. Forslaget vil give forbrugerne ret til intelligente målere, tydelige regninger og bedre muligheder for at skifte leverandør. Forslaget vil også gøre det billigere at skifte leverandør som følge af afskaffelsen af opsigelsesgebyrerne. Certificerede sammenligningsværktøjer vil sikre forbrugerne pålidelige oplysninger om de tilgængelige tilbud. Forslaget vil give mulighed for mere troværdige energiattester med en "intelligens-indikator". Som led i denne pakke styrker Kommissionen gennemsigtigheden med sin anden toårige rapport om energiomkostninger og priser. Udgifterne til energi påvirker vores valg af energimix, husholdningernes udgifter og Europas konkurrenceevne. Med en importafhængighed på 74 % er EU fortsat udsat for ustabile brændstofpriser, der fastsættes globalt. I de senere år har den globale udvikling reduceret EU's "energiimportregning" med 35 % og fremmet den økonomiske vækst. Engrospriserne på elektricitet ligger på deres laveste niveau i 12 år, og gaspriserne er faldet med 50 % siden 2013 og oliepriserne med næsten 60 % siden 2014. Prisforskellene er blevet mindre sammenlignet med andre af verdens økonomier. Med hensyn til priserne for husholdningerne og slutbrugere er tendenserne forskellige. Faldende energipriser er blevet modvirket gennem stigende netværksomkostninger og statslige afgifter og gebyrer, eftersom energi er et ofte anvendt beskatningsgrundlag til at sikre statslige indtægter, som der er så hårdt brug for. Detailpriserne på elektricitet er steget omkring 3 % om året siden 2008 og detailpriserne på gas med 2 %. Derfor er energiomkostningerne steget en smule til næsten 6 % af husholdningernes udgifter. De lovgivningsmæssige ændringer, der blev indført med den aktuelle pakke og overgangen fra centraliseret konventionel produktion til decentraliserede, sammenkoblede markeder vil også gøre det nemmere for forbrugerne at producere deres egen energi, lagre den, dele den, forbruge den eller sælge den tilbage til markedet – direkte eller som energikooperativer. Forbrugerne vil kunne reagere på efterspørgslen, enten direkte eller via energiaggregatorer. Nye, intelligente teknologier vil gøre det muligt for forbrugerne – hvis de vælger det – at kontrollere og aktivt forvalte deres energiforbrug, samtidig med at de forbedrer deres komfort. Disse ændringer vil gøre det nemmere for husholdninger og virksomheder at blive mere involveret i energisystemet og reagere på prissignaler. Dette kræver også, at man afskaffer engros- og detailprislofter, samtidig med at man sikrer fuldstændig og hensigtsmæssig beskyttelse af sårbare forbrugerhusholdninger. Det nye forslag til retsakter vil også skabe muligheder for, at nye og innovative virksomheder kan tilbyde forbrugerne flere og bedre tjenester. Dette vil lette innovation og digitalisering og hjælpe de europæiske virksomheder med at levere energieffektivitet og lavemissionsteknologier. Energifattigdom er en stor udfordring over hele EU og skyldes lave indkomster og energiineffektive boliger. I 2014 brugte husholdningerne med de laveste indkomster i EU tæt ved 9 % af deres samlede udgifter på energi. Dette er en 50 % stigning sammenlignet med 10 år tidligere, meget mere end for en gennemsnitshusholdning. Med denne pakke indføres en ny tilgang til beskyttelse af sårbare forbrugere, som også omfatter hjælp til medlemsstaterne med at nedbringe forbrugernes energiudgifter ved at støtte investeringer i energieffektivitet. I Kommissionens forslag til energieffektivitet bedes medlemsstaterne tage hensyn til energifattigdom ved at kræve, at en del af energieffektivitetsforanstaltningerne skal gennemføres som en prioritering i husholdninger, der er ramt af energifattigdom, og i sociale boliger. Deres langsigtede strategier for bygningsrenovering bør ligeledes bidrage til at afhjælpe energifattigdom. Som led i styringsprocessen for energiunionen vil medlemsstaterne også skulle overvåge og rapportere om energifattigdom, mens Kommissionen vil lette udvekslingen af bedste praksis. I overensstemmelse med sine bestræbelser på at sikre forbrugerne beføjelser og beskytte dem foreslår Kommissionen visse proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger, inden en forbruger kan frakobles. Kommissionen opretter også et observationscenter for energifattigdom for at levere bedre data om problemet og løsningerne på det samt for at hjælpe medlemsstaterne i deres bestræbelser på at bekæmpe energifattigdom. 5.Foranstaltninger, der skal lette gennemførelsen af tilsyn på et konsolideret grundlag