BERETNING FRA KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2013 OM FORBINDELSERNE MELLEM EUROPA-KOMMISSIONEN OG DE NATIONALE PARLAMENTER /* COM/2014/0507 final */





1. Indledning I 2013 udviklede forbindelserne mellem Europa-Kommissionen og de nationale parlamenter sig fortsat ad to spor: på den ene side gennem proceduren for kontrol med overholdelsen af nærhedsprincippet, som blev indført med Lissabontraktaten for at vurdere, om Kommissionens nye forslag til retsakter (hvis de vedrører områder, hvor EU ikke har enekompetence) overholder nærhedsprincippet, og på den anden side gennem den politiske dialog, som Kommissionen lancerede i 2006 med henblik på at forbedre udvekslingen af oplysninger og udtalelser om politiske spørgsmål, både om lovgivnings- og ikkelovgivningsinitiativer. Der fandt endvidere mange møder og drøftelser sted, hvilket afspejler den omfattende kontakt mellem Kommissionen og de nationale parlamenter. Emnet for denne niende årsrapport om forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter er især den politiske dialog. Særlige forhold vedrørende proceduren for kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet, herunder det andet "gule kort" fra en række nationale parlamenter til Kommissionens forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed[1], er behandlet i årsrapporten fra 2013 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som offentliggøres samtidig med denne rapport og derfor skal ses som et supplement til den. Med dette andet "gule kort" gav de nationale parlamenter tydeligt udtryk for, at de i deres forbindelser med Kommissionen vedrørende en bestemt retsakt ønskede at blive hørt. Mere generelt gav den bredere politiske dialog om Kommissionens forslag og initiativer fortsat de nationale parlamenter mulighed for at deltage konstruktivt i udformningen af politikker på EU-plan, især i forbindelse med udbygningen af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) og gennemførelsen af henstillingerne under det europæiske semester. Som i tidligere år havde den politiske dialog i 2013 primært form af: i) generelle bilaterale og multilaterale debatter og diskussioner, ofte i forbindelse med interparlamentariske møder (se kapitel 2) ii) udveksling af skriftlige udtalelser fra de nationale parlamenter og Kommissionens svar (se kapitel 3) og iii) kontakter og møder i årets løb (se kapitel 4). Denne rapport afsluttes med et kortfattet blik på fremtiden, hvad angår forbindelserne mellem Kommissionen og de nationale parlamenter (se kapitel 5). 2. Den bredere sammenhæng: de vigtigste møder og udfordringer I 2012 rettede de nationale parlamenter på grund af den fortsatte økonomisk usikre situation deres opmærksomhed mod reaktionen på krisen på EU-plan, herunder Europa 2020-strategien og den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. I 2013 fokuserede de nationale parlamenter i deres udtalelser fortsat på retlige og indre anliggender, det indre marked og spørgsmål om Den Europæiske Monetære Union, men mere specifikke spørgsmål figurerede også på den politiske dagsorden som f.eks. tobaksdirektivet[2] og direktivet om afgift på finansielle transaktioner[3]. Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg (COSAC) var fortsat et vigtigt forum for diskussioner med de nationale parlamenter. COSAC-formændene mødtes i Dublin i januar 2013. På dette møde viste drøftelserne om det irske formandskabs prioriteter, at fremtiden for ØMU'en og de dermed forbundne spørgsmål om demokratisk legitimitet og ansvarlighed vil være en del af den politiske dagsorden i et stykke tid endnu, og de nationale parlamenter anmodede indtrængende om, at der tages hensyn til deres stadig større rolle. Det 49. plenummøde i COSAC blev afholdt i Dublin og handlede mest om Borgernes Europaår. Der blev derfor fokuseret på spørgsmål om europæisk integration i fremtiden og fremtiden for unge i Europa. På det 50. plenummøde i COSAC i Vilnius fortsatte diskussionen om demokratisk legitimitet og ansvarlighed i EU og de nationale parlamenters rolle. På dette plenummøde holdt COSAC's grundlægger, den franske udenrigsminister Laurent Fabius, et indlæg om oprettelsen af COSAC. Heri fremhævede han, at grundlaget for oprettelsen af COSAC fortsat gør sig gældende, og han opfordrede til større politisk samordning og øget samarbejde mellem repræsentanterne for de nationale institutioner. Kommissionens næstformand Maroš Šefčovič holdt hovedindlægget om gennemførelsen af Europa 2020-strategien, hvor han beskrev de involverede processer og fremhævede de udfordringer, som endnu består, navnlig med hensyn til arbejdsløshed, innovation, klima og energi. Der fandt to drøftelser sted om demokratisk legitimitet og de nationale parlamenters rolle, hvor den tydelige kløft mellem EU og dets borgere og betydningen af, at de nationale parlamenter anvender de redskaber, de har til rådighed til at løse dette problem, blev fremhævet. I hele 2013 udgjorde spørgsmålet om demokratisk legitimitet generelt samt mere specifikt med hensyn til det europæiske semester fortsat en central del af de interparlamentariske drøftelser og af dialogen mellem Kommissionen og de nationale parlamenter. Dette omfattede uformelle og mere formelle initiativer til at styrke den parlamentariske kontrol og det interparlamentariske samarbejde i forbindelse med øget økonomisk styring, enten generelt inden for rammerne af det interparlamentariske samarbejde (i henhold til artikel 9 i protokol nr. 1 til traktaterne) eller på grundlag af artikel 13 i traktaten om stabilitet, samordning og styring, som Det Europæiske Råd vedtog på sit møde i marts 2012 (se også kapitel 5 nedenfor). Den videre diskussion om demokratisk legitimitet skabte desuden øget opmærksomhed i EU om behovet for større samordning af medlemsstaternes makroøkonomiske og finanspolitiske politikker, hvis ØMU'en fortsat skal fungere. En udbygning af ØMU'en kræver imidlertid også stærk demokratisk kontrol, herunder fra de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet. En af de vigtigste nyheder i forhold til den nye økonomiske styring med inddragelse af de nationale parlamenter var den første "europæiske parlamentariske uge" med deltagelse af omkring 100 medlemmer fra 26 nationale parlamenter, som blev tilrettelagt på Europa-Parlamentets initiativ i januar 2013. Møderne blev arrangeret af Europa-Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg og Udvalget om Beskæftigelse. Drøftelserne fokuserede især på institutionelle spørgsmål som demokratisk legitimitet, men omfattede også konkrete politiske spørgsmål vedrørende det europæiske semester og den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 som f.eks. besparelser over for vækst, ungdomsbeskæftigelse og den sociale virkning af økonomiske tilpasninger. Selv om det ikke var hensigten, at denne europæiske parlamentariske uge skulle udmønte sig i konkrete konklusioner, styrkede den konsensus om behovet for at øge og forbedre det europæiske semesters demokratiske legitimitet ved i højere grad og på et tidligere tidspunkt at inddrage de nationale parlamenter i processen. Dette kan ske ved at inddrage deres respektive regeringer i fasen forud for fremlæggelsen af de nationale reformprogrammer. Formanden for det irske parlament, Oireachtas, foreslog, at der regelmæssigt blev arrangeret specifikke drøftelser om europæiske spørgsmål ("europæiske dage"), som skulle finde sted samme dag i alle nationale parlamenter. Forslaget blev mødt med interesse. Den nye økonomiske styring, hvor de nationale parlamenter inddrages inden for rammerne af det europæiske semester, kom ligeledes håndgribeligt til udtryk i "twopack"-lovgivningen[4]. Den omfatter økonomisk dialog mellem euroområdets medlemsstater, som understøttes af Kommissionens udtalelser om deres respektive udkast til budgetplaner og en samlet vurdering af budgetsituationen og mulighederne i euroområdet som helhed. Som led heri fremlagde euroområdets medlemsstater for første gang i efteråret 2013 deres udkast til budgetplaner for Kommissionen, og Kommissionen vedtog udtalelser om disse planer den 15. november 2013. Disse gav de nationale interessenter (herunder de nationale parlamenter) et uafhængigt syn på medlemsstaternes planer. 3. Skriftlige udtalelser fra de nationale parlamenter Det samlede antal udtalelser fra de nationale parlamenter er steget betydeligt inden for de seneste år, men synes at have stabiliseret sig på lige over 600 om året, hvoraf ca. 14 % var begrundede udtalelser (se bilag 1). Efter at have ændret sine interne procedurer svarer Kommissionen nu normalt på disse udtalelser inden for en selvindført tidsfrist på tre måneder. Den politiske dialog med de nationale parlamenter har vist sig at være en succes med tydelig merværdi. Hvis de nationale parlamenter indsender deres udtalelser på et tidligt tidspunkt, kan de fungere som et tidligt varslingssystem og dermed give Kommissionen en idé om de vigtigste argumenter for og imod indholdet af Kommissionens forslag. Kommissionen kan derefter føre forhandlinger med Rådet og Europa-Parlamentet med fuld viden om de nationale parlamenters synspunkter. Kommissionen lægger stor vægt på den politiske dialog og opfordrer navnlig de nationale parlamenter til at svare på offentlige høringer, grønbøger og meddelelser i den lovforberedende fase. Siden december 2013 er de nationale parlamenter især blevet gjort opmærksomme på alle Kommissionens offentlige høringer. Bidrag og anvendelsesområde Nedenstående tal viser udelukkende de nationale parlamenters aktivitet med hensyn til deres bidrag til den politiske dialog i snæver forstand, dvs. gennem indsendelse af skriftlige udtalelser til Kommissionen. Som bemærket i denne rapport, navnlig i kapitel 4, kan et nationalt parlaments aktivitet med hensyn til EU-anliggender ikke måles udelukkende på grundlag af bidrag til den skriftlige politiske dialog, da de nationale parlamenter sandsynligvis har mange andre kontrolaktiviteter. Endvidere indsender de nationale parlamenter ikke bemærkninger til alle forslag eller andre af Kommissionens dokumenter, men foretager en udvælgelse, alt efter deres prioriteter. I 2013 blev der modtaget i alt 621[5] udtalelser fra de nationale parlamenter svarende til et fald på omkring 6 % sammenlignet med 2012 (663). Der var sket en mindre stigning mellem 2011 og 2012 og en meget betydelig stigning i 2011 sammenlignet med 2010 (7 % i 2012, men 60 % i 2011). Følgende overordnede tendens kan bemærkes: · som led i den skriftlige politiske dialog indsendte 16 kamre flere udtalelser i 2013 end i 2012, 18 kamre indsendte færre udtalelser end i 2012, og to indsendte det samme antal udtalelser som i 2012 · aktiviteten i den politiske dialog er ulige fordelt mellem de nationale parlamenters kamre (næsten 80 % af det samlede antal udtalelser kom fra de 10 mest aktive kamre) · de nationale parlamenter fokuserer i deres politiske dialog med Kommissionen fortsat på retsakter, idet kun en begrænset del af deres udtalelser vedrører andre typer initiativer. I 2013 indkom der til de 15 kommissionsforslag, som afstedkom flest udtalelser fra de nationale parlamenter, 144 (23 %) af de i alt 621 udtalelser. Som i 2012 fik langt størstedelen af de kommissionsdokumenter, som de nationale parlamenter kommenterede i 2013, imidlertid mellem én og tre udtalelser, hvilket afspejler de nationale parlamenters forskellige interesseområder. De af Kommissionens forslag og initiativer, som afstedkom flest udtalelser fra de nationale parlamenter, var oprettelsen af en europæisk anklagemyndighed[6] (20 udtalelser), den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter[7] (17 udtalelser), rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning[8] (14 udtalelser), opstilling af rammer for adgang til markedet for havnetjenester og finansiel gennemsigtighed for havne[9] (10 udtalelser) og EU-agenturet for samarbejde og uddannelse inden for retshåndhævelse (Europol) samt om ophævelse af afgørelse 2009/371/RIA og 2005/681/RIA[10] (10 udtalelser). Yderligere oplysninger findes i bilag 2. Som i 2012 medførte nogle af de forslag, som afstedkom flest udtalelser fra de nationale parlamenter, også det største antal begrundede udtalelser i henhold til proceduren for kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet. I 2013 vedrørte over halvdelen af de udtalelser, der indkom i forbindelse med den politiske dialog (323 ud af 596 i 2013) ligesom i 2012 seks politiske områder: retlige anliggender, det indre marked og tjenesteydelser, mobilitet og transport, indre anliggender, sundhed og forbrugere og kommunikation (yderligere oplysninger findes i bilag 3). I 2012 fokuserede de nationale parlamenter i deres politiske dialog med Kommissionen i stigende grad på lovgivningsforslag, idet kun en mindre del af de udtalelser, de indsendte, omhandlede ikkelovgivningsmæssige initiativer. Denne tendens fortsatte i 2013. Blandt de 15 dokumenter fra Kommissionen, som gav anledning til det største antal udtalelser (dvs. seks eller derover) fra de nationale parlamenter, var kun de to ikkelovgivningsmæssige[11]. Som i 2012 omhandlede alle 15 politiske udtalelser fra den svenske Riksdag på nær én imidlertid ikkelovgivningsmæssige dokumenter, selv om kammeret også indsendte det største antal begrundede udtalelser. Centrale emner i den politiske dialog Følgende lovgivningsmæssige forslag var blandt dem, der vakte særlig opmærksomhed i de nationale parlamenter i 2013 (yderligere oplysninger findes i bilag 2). Eftersom forslagene hørte til de forslag, som gav anledning til de fleste begrundede udtalelser, bør der ligeledes henvises til den samtidige årsrapport fra 2013 om anvendelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som indeholder en mere detaljeret beskrivelse. · Forslag til Rådets forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed[12] I dag har EU stort set ingen beføjelser til at gribe ind i sager om misbrug, der påvirker dens midler. Tallene for opdagelse, efterforskning og retsforfølgelse af lovovertrædelser i forbindelse med EU-budgettet varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat (fra 19 % til 90 %). En europæisk anklagemyndighed ville kunne afhjælpe problemet med den fragmenterede retsforfølgning som følge af retssystemernes nationale karakter, samt det forhold, at bekæmpelse af svig med EU-midler ikke altid prioriteres højt på nationalt plan. Lissabontraktaten (artikel 86 i TEUF)[13] indeholder et specifikt retsgrundlag for oprettelsen af en europæisk anklagemyndighed. Kommissionen modtog i 2013 20 udtalelser om dette forslag, hvoraf de 13 var begrundede udtalelser[14]. Eftersom antallet af stemmer i forbindelse med disse begrundede udtalelser oversteg grænsen på 14, som gælder for forslag inden for retlige og indre anliggender, blev det gule kort udløst. · Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter (direktivet om tobaksprodukter)[15] Det reviderede forslag til direktivet om tobaksprodukter indeholdt nye og intensiverede regler om fremstilling, præsentation og salg af tobaksprodukter i EU. Mere specifikt blev det foreslået at forbyde brug af cigaretter, rulletobak og røgfrie tobaksvarer med en kendetegnende aroma, ligesom det skulle være obligatorisk at anvende store billedadvarsler på cigaretter og rulletobak. Det blev endvidere foreslået at regulere grænseoverskridende internetsalg, ligesom forslaget indeholdt tekniske funktioner til bekæmpelse af ulovlig handel. Der blev ligeledes foreslået foranstaltninger til produkter, der ikke er specifikt reguleret endnu, som f.eks. e-cigaretter og urtebaserede rygeprodukter. Forslaget[16] indeholdt svar på anmodninger fra Europa-Parlamentet og Ministerrådet og afspejler Kommissionens egne rapporter fra 2005 og 2007 om anvendelse af direktivet om tobaksvarer (direktiv 2001/37/EF). Kommissionen modtog 17 udtalelser om dette forslag, hvoraf de syv var begrundede udtalelser, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. Selv om dette forslag tiltrak sig stor opmærksomhed fra de nationale parlamenter, blev grænsen for det gule kort (19 stemmer) ikke nået. · Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning[17] Den ukoordinerede udnyttelse af kyst- og havområder betyder, at der er konkurrence om pladsen i disse områder, og at kyst- og havressourcerne udnyttes på en ineffektiv måde. Fortsat usikkerhed og manglende adgang til det maritime rum har resulteret i et ikke-optimalt erhvervsklima for investorerne. Som følge af den stærkt stigende efterspørgsel efter det maritime rum til nye aktiviteter som f.eks. anlæg til vedvarende energi og akvakulturanlæg skal EU sikre, at aktiviteterne til søs planlægges på sammenhængende vis. Koordineringen mellem medlemsstaterne er endnu ikke nået tilstrækkelig langt, og de aktuelle uoverensstemmelser mellem de eksisterende systemer forhindrer en effektiv planlægning på tværs af grænserne. Kommissionen modtog 14 udtalelser om dette forslag, hvoraf de ni var begrundede udtalelser, som satte spørgsmålstegn ved forslagets overholdelse af nærhedsprincippet. 4. Kontakter og besøg Ud over udvekslingen af skriftlige udtalelser fra nationale parlamenter og svar fra Kommissionen havde den politiske dialog også form af mindre formelle møder og kontakter på politisk og administrativt plan, herunder bl.a. følgende: De fleste nationale parlamenter afholdt løbende møder med medlemmer af Kommissionen, både i Bruxelles og de respektive medlemsstater. Næstformand i Kommissionen med ansvar for interinstitutionelle forbindelser, Maroš Šefčovič, aflagde besøg i otte nationale parlamenter i 2013 (den tyske Bundestag, det franske Sénat, det kroatiske Hrvatski sabor, det irske Oireachtas, det litauiske Seimas og det slovakiske Národná Rada). Samme år modtog han mange besøgende/delegationer fra nationale parlamenter i Kommissionens hovedkvarter i Bruxelles (det tjekkiske Senát, Folketinget, det franske Sénat, det irske Oireachtas, det italienske Senato della Repubblica, det maltesiske Kamra tad-Deputati, det polske Sejm og det rumænske Camera Deputaților). Ud over diskussioner om specifikke lovgivningsmæssige forslag og politiske initiativer vedrørte disse møder spørgsmål i forbindelse med samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale parlamenter samt spørgsmål om den økonomiske styring, som er under udvikling, samt demokratisk legitimitet. Kommissionen var ligeledes repræsenteret på politisk niveau ved de fleste interparlamentariske møder i 2013. Kommissionsformand José Manuel Barroso (sammen med rådsformand Herman Van Rompuy og parlamentsformand Martin Schulz), næstformand Olli Rehn og Maroš Šefčovič og kommissær Janusz Lewandowski og László Andor deltog i den første europæiske parlamentariske uge i januar 2013. Næstformand Maroš Šefčovič deltog i COSAC's plenummøde i Vilnius i oktober 2013 og COSAC-formændenes møde i Dublin i januar 2013. Næstformand Olli Rehn deltog i en diskussion med det finske Eduskuntas budgetudvalg for at fremlægge og drøfte Kommissionens vurdering af det finske udkast til budgetplaner for 2014. EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformand for Kommissionen Catherine Ashton deltog i to møder i den interparlamentariske konference om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, som har til formål at tilskynde til interparlamentarisk samarbejde på dette område. Det første af disse møder blev holdt i Dublin i april 2013, og det andet blev holdt i Vilnius i september 2013. Medlemmer af kommissær Algirdas Šemetas kabinet og personale fra GD BUDG mødtes med en delegation fra Folketingets Statsrevisorat i Bruxelles og med det nederlandske parlament i Haag om dechargen for 2012. Efter Kroatiens tiltrædelse af EU den 1. juli 2013 fremlagde kommissær Neven Mimica Kommissionens arbejdsprogram for 2014 for det kroatiske parlament "Hrvatski sabor". Tjenestemænd fra Kommissionen deltog ligeledes på anmodning i møder med udvalg fra de nationale parlamenter, og flere af Kommissionens tjenestegrene (navnlig GD CLIMA, ECFIN, ENER, ENV, HOME, JUST, MARE, MARKT, OLAF, REGIO, SANCO) deltog i regelmæssige møder for de nationale parlamenters faste repræsentanter med base i Bruxelles for at drøfte kommende initiativer eller løbende spørgsmål. I 2013, mødtes de nationale parlamenters faste repræsentanter ligesom i 2012 med næstformand Maroš Šefčovič samt med medlemmer af formand José Manuel Barrosos, næstformand Maroš Šefčovičs og andre kommissærers kabinetter. 5. Konklusioner og fremtidsudsigter Den omfattende skriftlige politiske dialog mellem Kommissionen og de nationale parlamenter fortsatte i 2013, hvor de nationale parlamenter afgav i alt omkring 600 udtalelser. Næsten alle kamre udarbejdede mindst ét bidrag, men de 10 mest aktive kamre stod for næsten 80 % af alle de modtagne udtalelser. De kommissionsdokumenter, som gav anledning til flest udtalelser, var også de dokumenter, som de nationale parlamenter indsendte det største antal begrundede udtalelser om. Ud over den skriftlige dialog havde Kommissionen fortsat løbende kontakt og møder med de nationale parlamenter på både politisk og officielt niveau i Bruxelles og i medlemsstaterne. I begyndelsen af 2014 bekræftede de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet, at de havde til hensigt at involvere sig yderligere i aktiviteter på EU-plan som f.eks. det europæiske semester. Demokratisk legitimitet vil fortsat være et vigtigt emne til diskussion mellem EU's institutioner og de nationale parlamenter i en rum tid endnu. På COSAC's plenummøde i januar 2014 var de nationale parlamenters rolle og demokratisk legitimitet og ansvarlighed endnu engang på dagsordenen. Nye specifikke idéer og forslag om de nationale parlamenters rolle og rettigheder blev præsenteret af det nederlandske Tweede Kamer og Folketinget. I april 2014 vedtog Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender en betænkning fra Carlo Casini (PPE/IT) om de nationale parlamenter. I betænkningen blev de nationale parlamenter bl.a. anbefalet at tage skridt i retning af at forbedre deres vejledning og kontrolprocedurer med henblik på at opnå større ensartethed. Ligeledes fremhæves den tidlige varslingsordning som et af redskaberne til at sikre et proaktivt samarbejde mellem EU-institutionerne og de nationale institutioner, og Parlamentet glæder sig over, at ordningen også anvendes som en kanal for drøftelser og samarbejdsdialog mellem de forskellige institutionelle niveauer i det europæiske flerniveausystem. Den anden europæiske parlamentariske uge, som blev afholdt i januar 2014, viste på ny, at Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter har fælles interesser. Programmets del om interparlamentariske konferencer indeholdt fire plenumdrøftelser om makroøkonomiske ubalancer, den demokratiske legitimitet af økonomiske tilpasningsprogrammer, fremme af vækst og beskæftigelse og øget finanspolitisk overvågning i ØMU'en. Bilag 1 Antal udtalelser til Kommissionen i 2013 pr. nationalt parlament/kammer (politisk dialog og procedure til kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet) Medlemsstat || Kammer || Samlet antal udtalelser[18] || Heraf begrundede udtalelser (protokol nr. 2)[19] Portugal || Assembleia da República || 192 || 1 Den Tjekkiske Republik || Senát || 64 || 2 Tyskland || Bundesrat || 40 || 3 Frankrig || Assemblée nationale || 40[20] || 1 Rumænien || Camera Deputaților || 38 || 2 Italien || Senato della Republica || 36 || 2 Rumænien || Senatul || 26 || 3 Sverige || Riksdag || 24 || 9 Det Forenede Kongerige || House of Lords || 18 || 3 Spanien || Congreso de los Diputados og Senado (begge kamre) || 17[21] || 5[22] Irland || Houses of the Oireachtas (begge kamre) || 12[23] || 3[24] Nederlandene || Eerste Kamer || 10 || 3 Østrig || Bundesrat || 9 || 6 Den Tjekkiske Republik || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Frankrig || Sénat || 8 || 4 Polen || Senat || 8 || 2 Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Nederlandene || Tweede Kamer || 7 || 5 Italien || Camera dei Deputati || 6 || 0 Litauen || Seimas || 6 || 6 Polen || Sejm || 6 || 2 Luxembourg || Chambre des Députés || 5 || 2 Slovenien || Državni zbor || 5 || 1 Det Forenede Kongerige || House of Commons || 5 || 5 Danmark || Folketinget || 4 || 1 Grækenland || Vouli ton Ellinon || 4 || 3 Belgien || Chambre des Représentants || 3 || 1 Østrig || Nationalrat || 2 || 0 Estland || Riigikogu || 2 || 1 Finland || Eduskunta || 2 || 1 Ungarn || Országgyűlés || 2 || 1 Belgien || Sénat || 1 || 1 Bulgarien || Narodno Sabranie || 1 || 0 Cypern || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Letland || Saeima || 1 || 1 Slovakiet || Národná Rada || 1 || 0 Kroatien (siden 1.7.2013) || Hrvatski sabor || 0 || 0 Tyskland || Bundestag || 0 || 0 Slovenien || Državni svet || 0 || 0 I ALT || 621 || 88 Bilag 2 De kommissionsdokumenter, der foranledigede det største antal udtalelser[25] til Kommissionen i 2013 (politisk dialog og procedure for kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet) || Kommissions­dokument || Titel || Samlet antal udtalelser[26] || Heraf antal begrundede udtalelser (protokol nr. 2)[27] 1 || COM(2013) 534 || Forslag til forordning om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || Forslag til direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og tobaksrelaterede produkter || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || Forslag til direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || Forslag til forordning om EU-agenturet for samarbejde og uddannelse inden for retshåndhævelse (Europol) samt om ophævelse af afgørelse 2009/371/RIA og 2005/681/RIA || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || Forslag til forordning om opstilling af rammer for adgang til markedet for havnetjenester og finansiel gennemsigtighed for havne || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Forslag til forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1370/2007 for så vidt angår åbning af de nationale markeder for personbefordring med jernbane || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || Forslag til forordning om foranstaltninger for at reducere omkostningerne ved udbygning af højhastighedsnet til elektronisk kommunikation || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || Forslag til direktiv om en mere ligelig kønsfordeling blandt menige bestyrelsesmedlemmer i børsnoterede selskaber og tilhørende foranstaltninger || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Forslag til forordning om foranstaltninger vedrørende EU's indre marked for elektronisk kommunikation med henblik på at opnå et netforbundet europæisk område, og om ændring af direktiv 2002/20/EF, 2002/21/EF og 2002/22/EF samt forordning (EF) nr. 1211/2009 og forordning 531/2012 || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || Forslag til direktiv om gennemførelse af forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || Meddelelse - En plan for en udbygget og egentlig ØMU Indledning af en europæisk debat || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || Meddelelse - Hen imod en udbygget og egentlig økonomisk og monetær union - Forudgående samordning af planer for større reformer af den økonomiske politik || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || Forslag til forordning om fremme af den frie bevægelighed for borgere og virksomheder gennem en forenkling af accepten af visse offentlige dokumenter i Den Europæiske Union og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || Forslag til direktiv om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles niveau for net- og informationssikkerhed i hele EU || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || Forslag til forordning om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) || 6 || 1 Bilag 3 Antal udtalelser til Kommissionen i 2013 pr. tjenestegren i Kommissionen (politisk dialog og procedure til kontrol af overholdelsen af nærhedsprincippet) Kommissionens tjenestegrene || Samlet antal udtalelser[41] Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Tjenesteydelser || 68 Generaldirektoratet for Retlige Anliggender || 67 Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport || 61 Generaldirektoratet for Indre Anliggender || 52 Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere || 43 Generaldirektoratet for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi || 38 Generalsekretariatet || 32 Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion || 25 Generaldirektoratet for Klima || 24 Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri || 24 Generaldirektoratet for Miljø || 23 Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion || 21 Generaldirektoratet for Erhvervspolitik || 18 Generaldirektoratet for Energi || 18 Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender || 16 Eurostat || 12 Generaldirektoratet for Regionalpolitik || 11 Generaldirektoratet for Forskning og Innovation || 11 Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter || 8 Generaldirektoratet for Konkurrence || 8 Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur || 7 Generaldirektoratet for Udvidelse || 7 Generaldirektoratet for Handel || 7 EuropeAid – Udvikling og Samarbejde || 5 Generaldirektoratet for Budget || 4 Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) || 4 Tjenesten for EU's Optræden Udadtil || 3 Generaldirektoratet for Kommunikation || 1 Generaldirektoratet for Humanitær Bistand og Civilbeskyttelse || 1 Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed || 1 Juridisk Tjeneste || 1 I ALT || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater i euroområdet, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet. [5] Dette omfatter de 88 begrundede udtalelser under proceduren for kontrol med overholdelse af nærhedsprincippet. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] Meddelelse fra Kommissionen om en plan for en udbygget og egentlig ØMU – Indledning af en europæisk debat (COM(2012) 777) og meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet: Hen imod en udbygget og egentlig økonomisk og monetær union - Forudgående samordning af planer for større reformer af den økonomiske politik (COM(2013) 166). [12] COM(2013) 534. [13] I henhold til EU-traktaterne deltager Danmark ikke i en europæisk anklagemyndighed, og Det Forenede Kongerige og Irland har valgt at fravælge den. [14] Der blev indsendt yderligere udtalelser i 2014. [15] COM(2012) 788. [16] Direktivet blev vedtaget i april 2014 og trådte i kraft i maj 2014 som direktiv 2014/40/EU. [17] COM(2013) 133. [18] Omfatter både udtalelser og begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter. [19] For at blive betragtet som en begrundet udtalelse i henhold til definitionen i protokol nr. 2 skal det i en udtalelse tydeligt angives, at nærhedsprincippet er blevet tilsidesat, og begrundelsen skal indsendes til Kommissionen inden otte uger, efter at forslaget er sendt til de nationale parlamenter. [20] Heraf blev 25 sendt, uden at Assemblée nationale ønskede et svar. [21] Talte som 17 udtalelser fra to kamre. [22] Talte som fem begrundede udtalelser fra to kamre. [23] Talte som 12 udtalelser fra to kamre. [24] Talte som tre begrundede udtalelser fra to kamre. [25] Tabellen viser alle Kommissionens dokumenter, som var genstand for mindst seks udtalelser fra nationale parlamenter. [26] Antallet omfatter både udtalelser og begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter. [27] For at blive betragtet som en begrundet udtalelse i henhold til definitionen i protokol nr. 2 skal det i en udtalelse tydeligt angives, at nærhedsprincippet er blevet tilsidesat, og begrundelsen skal indsendes til Kommissionen inden otte uger, efter at forslaget er sendt til de nationale parlamenter. [28] Heraf kom én fra de to kamre i det irske Oireachtas – tælles som én udtalelse fra to kamre. [29] Heraf kom én fra de to kamre i det irske Oireachtas – tælles som én begrundet udtalelse fra to kamre. Ifølge protokol nr. 2 nås tærsklen for det gule kort, når der er tale om et udkast til lovgivningsmæssig retsakt, der forelægges med hjemmel i artikel 76 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, når begrundede udtalelser udgør mindst en fjerdedel af samtlige de stemmer, der er tildelt i nationale parlamenter – to stemmer eller i tilfælde af et parlamentarisk tokammersystem én stemme for hvert af de to kamre – hvilket betyder, at udkastet skal ændres. De 13 begrundede udtalelser vedrørende COM(2013) 534 udgør 18 stemmer, hvorved tærsklen for det gule kort er nået, eller, med Kroatiens tiltrædelse den 1. juli 2013, 14 ud af 56 stemmer. [30] Heraf kom én fra de to kamre i det irske Oireachtas – tælles som én udtalelse fra to kamre. [31] Heraf kom én fra de to kamre i det irske Oireachtas – tælles som én begrundet udtalelse fra to kamre. [32] En af udtalelserne om dette dokument fra Kommissionen fra det italienske Camera dei Deputati vedrørte også COM(2013) 172. [33] Heraf kom én fra de to spanske kamre – tælles som én udtalelse fra to kamre. [34] Heraf kom én fra de to spanske kamre i fællesskab – tælles som én begrundet udtalelse fra to kamre. [35] Heraf kom én fra de to spanske kamre – tælles som én udtalelse fra to kamre. [36] Heraf kom én fra de to spanske kamre i fællesskab – tælles som én begrundet udtalelse fra to kamre. [37] Én af udtalelserne om dette dokument fra Kommissionen fra det tjekkiske Senát vedrørte også COM(2013) 25, COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31. Én af udtalelserne om dette dokument fra Kommissionen fra det portugisiske Assembleia da República vedrørte også COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31. Tre af de begrundede udtalelser om dette dokument fra Kommissionen fra det nederlandske Eerste Kamer, det nederlandske Tweede Kamer og det luxembourgske Chambre des Députés vedrørte også COM(2013) 29. Én af de begrundede udtalelser om dette dokument fra Kommissionen fra den svenske Riksdag vedrørte også COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 og COM(2013) 31. [38] To af de begrundede udtalelser om dette dokument fra Kommissionen fra det tjekkiske Poslanecká sněmovna og det britiske House of Lords vedrørte også COM(2012) 615. [39] Fire af udtalelserne om dette dokument fra Kommissionen fra det tjekkiske Senát, det tjekkiske Poslanecká sněmovna, det italienske Camera dei Deputati og det portugisiske Assembleia da República vedrørte også COM(2013) 165. [40] To af udtalelserne om dette kommissions dokument fra det tjekkiske Poslanecká sněmovna og det tjekkiske Senát vedrørte også JOIN(2013) 1. [41] Antallet omfatter både udtalelser og begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter.