EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 29.6.2018 COM(2018) 508 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET om midtvejsevalueringen af gennemførelsen af programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab for perioden 2014-2020 {SWD(2018) 358 final}

{SWD(2018) 359 final}



RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET om midtvejsevalueringen af gennemførelsen af programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab for perioden 2014-2020 Programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab blev igangsat i en for EU særlig vanskelig periode på et tidspunkt, hvor virkningerne af den økonomiske krise havde resulteret i et generelt fald i de nationale ressourcer og midler, der var til rådighed til finansiering af sociale og menneskerettighedsrelaterede foranstaltninger. Siden 2014 har programmet haft til formål at videreudvikle et Europa med rettigheder og ligestilling i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Denne rapport indeholder midtvejsresultaterne af programmet og redegør for de kvalitative og kvantitative aspekter af programmets gennemførelse i henhold til artikel 13, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab for perioden 2014-2020 . Referenceperioden for midtvejsevalueringen er den første halvdel af programmets gennemførelsesperiode, dvs. fra 2014 til medio 2017. Evalueringen dækkede de årlige arbejdsprogrammer for 2014, 2015 og 2016. Til gengæld er arbejdsprogrammet for 2017 primært blevet analyseret med hensyn til udformning og struktur og ikke til gennemførelsen. Denne rapport bygger på resultaterne af den evaluering, som Europa-Kommissionen har udarbejdet med støtte i en eksternt gennemført evaluering. 1.Indledning og baggrund Programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab for perioden 2014-2020 har erstattet de programmer, der var gældende i programmeringsperioden 2007-2013, nemlig Daphne III- programmet, programmet om grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab og Progress-programmet. Det nuværende program blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1381/2013. Programmets generelle mål ifølge forordningen er: ·at bidrage til at videreudvikle et område, hvor personers ligestilling og rettigheder som nedfældet i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), charteret og de internationale menneskerettighedskonventioner, som Unionen har tiltrådt, fremmes, beskyttes og gennemføres effektivt. Programmets specifikke mål er: ·at fremme den effektive gennemførelse af princippet om ikkeforskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og at overholde princippet om ikkeforskelsbehandling af de i artikel 21 i charteret anførte grunde ·at forebygge og bekæmpe racisme, fremmedhad, homofobi og andre former for intolerance ·at fremme og beskytte rettigheder for personer med handicap ·at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd og at gøre fremskridt med integration af ligestillingsaspektet

·at forebygge og bekæmpe vold mod børn, unge og kvinder samt vold mod andre risikogrupper ·at fremme og beskytte barnets rettigheder ·at bidrage til at sikre det højeste beskyttelsesniveau for privatlivets fred og personoplysninger ·at fremme og øge udøvelsen af de rettigheder, der følger af unionsborgerskabet ·at sætte enkeltpersoner i deres egenskab af forbrugere eller virksomheder i det indre marked i stand til at håndhæve deres rettigheder i henhold til EU-retten under hensyn til de projekter, der finansieres under forbrugerprogrammet. Programmet gennemføres af Europa-Kommissionen via direkte central forvaltning. Geografisk er alle EU-medlemsstater berettigede til at deltage i programmet. Landene, kandidatlandene og de potentielle kandidatlande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA) kan også deltage i programmet, hvis de har opfyldt visse betingelser. Island tilsluttede sig alle de specifikke mål for programmet, mens Liechtenstein kun deltager i dem, der vedrører ikkeforskelsbehandling, racisme, fremmedhad, rettigheder for personer med handicap og ligestilling mellem mænd og kvinder. 2.Programmets hovedelementer og gennemførelse Ifølge forordningens artikel 5 støtter programmet en lang række aktiviteter såsom analyseaktiviteter, gensidige læringsprocesser, samarbejde, bevidstgørelse og formidling, uddannelsesaktiviteter og aktioner til støtte for de centrale aktører, hvis aktiviteter bidrager til gennemførelsen af programmets specifikke mål. Programmet støtter også organisationer, der er aktive på social- og menneskerettighedsområdet i hele Europa, f.eks. europæiske netværk, offentlige eller private organisationer, sædvanligvis nonprofitorienterede, nationale, regionale og lokale myndigheder i EU's medlemsstater, ikkestatslige organisationer, højere læreanstalter og forskningsinstitutioner såvel som internationale organisationer. Med hensyn til målgrupper, som er dem, der direkte deltager i programmets aktiviteter eller indirekte nyder godt af gennemførelsen af programmet, er også offentlige myndigheder, ikkestatslige organisationer og andre forskningsenheder, der forfølger programmets mål, blandt programmets tilskudsmodtagere. Målgrupperne er også alle borgere, eftersom programmets mål og initiativer sigter mod at fremme, beskytte og effektivt gennemføre ligestilling og rettigheder for personer, især dem, der er udsat for forskelsbehandling, intolerance eller vold, herunder indvandrere og mindretal. Som fastsat i forordningen anvender programmet aktivitetstilskud, driftstilskud og indkøbsaktiviteter som de primære finansieringsmekanismer til at støtte projekter vedrørende programmets mål. Mens aktivitetstilskud sædvanligvis varer i to år, yder programmet etårige driftstilskud til europæiske netværk inden for følgende områder: ikkeforskelsbehandling, racisme, fremmedhad, homofobi og andre former for intolerance, handicap, ligestilling mellem kvinder og mænd, forebyggelse og bekæmpelse af alle former for vold og fremme af børns rettigheder. 2.1.Programmets specifikke mål ·Specifikt mål nr. 1: Fremme ikkeforskelsbehandling Programmet støtter projekter, der tager sigte på at forebygge og bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Navnlig er fremme af romaers integration centralt for dette specifikke mål. I denne henseende støtter programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab de nationale romaplatforme og indgår i tæt samarbejde med EU's medlemsstater og deres nationale romakontaktpunkter og med civilsamfundsorganisationer, der er aktive inden for ikkeforskelsbehandling og romaers integration. Programmet finansierer også aktiviteter i Equinet (European Network of Equality Bodies). Dette netværks centrale opgave omfatter styrkelse af samarbejdet og informationsudvekslingen mellem de nationale ligestillingsorganer, der er udpeget af medlemsstaterne med henblik på emner vedrørende ikkeforskelsbehandling. ·Specifikt mål nr. 2: Forebygge og bekæmpe racisme, fremmedhad, homofobi og andre former for intolerance Finansierede projekter inden for dette område bidrager til bedre gennemførelse af eksisterende EU-lovgivning i medlemsstaterne og til at bistå ofre for hadforbrydelser og hadefuld tale. Navnlig støtter de finansierede aktiviteter beskyttelsen af flygtninge og indvandrere mod bølgen af populisme, ekstremisme og intolerance.

·Specifikt mål nr. 3: Fremme rettigheder for personer med handicap Det operative mål med dette specifikke mål er at øge bevidstheden om og forbedre gennemførelsen af rettigheder for personer med handicap med henblik på at nedbryde forhindringer for, at de fuldt ud kan deltage i samfundet og fuldt ud nyde deres rettigheder. Dette sker primært gennem driftstilskud til aktiviteter i europæiske netværk, der arbejder for fremme af rettigheder for personer med handicap, og gennem indkøbsaktiviteter med fokus på dataindsamling, uddannelse og oplysningsaktiviteter. Ifølge det årlige arbejdsprogram for 2014 blev EU-handicapkortet lanceret med støtte fra programmet for at gøre det lettere for personer med handicap at rejse på tværs af grænserne i EU. ·Specifikt mål nr. 4: Fremme ligestilling mellem kvinder og mænd Programmet fremmer projekter til at støtte medlemsstater og relevante interessenter i at øge ligestillingen mellem kønnene i alle aspekter af tilværelsen, især i den økonomiske beslutningstagning, og fremme ligestilling mellem kønnene med hensyn til økonomisk uafhængighed. Finansieringen i henhold til dette mål sigter også mod at bidrage til at mindske kønsbestemte forskelle inden for løn, indkomst og pension. ·Specifikt mål nr. 5: Forebygge og bekæmpe vold mod børn, unge og kvinder samt vold mod andre risikogrupper Programmet finansierer primært projekter, som hjælper med at beskytte og støtte de mest sårbare ofre for vold såsom kvinder og børn, foruden aktiviteter til bevidstgørelse om og forebyggelse af vold i samarbejde med ikkestatslige organisationer, der arbejder i felten. Det støtter også behandlingen af gerningsmænd bag voldshandlinger. Styrkelsen af systemerne til beskyttelse af børn er en af Kommissionens prioriteter, og programmet støtter indvandrerbørns rettigheder ved at finansiere internationale organisationer, der arbejder direkte for og med disse børn. ·Specifikt mål nr. 6: Fremme børns rettigheder Børns rettigheder fremmes gennem projekter med fokus på et børnevenligt retssystem og beskyttelse af sårbare børn (såsom børn, der forlader anbringelser, og børn i konflikt med loven) ved navnlig at støtte uddannelsesaktiviteter for embedsmænd, ikkestatslige organisationer og advokater, der arbejder inden for området. ·Specifikt mål nr. 7: Beskytte privatlivets fred og personoplysninger Med hensyn til databeskyttelse er programmet EU's primære finansieringskilde. Aktiviteterne inden for dette specifikke mål er stærkt knyttet til databeskyttelsesreformen, der blev vedtaget i 2016. Gennem dette mål tager programmet sigte på at finansiere projekter til støtte for navnlig medlemsstaternes gennemførelse og anvendelse af den nye databeskyttelseslovgivning og uddannelsen af databeskyttelsesmyndigheder og databeskyttelsesrådgivere. ·Specifikt mål nr. 8: Unionsborgerskab Programmet finansierer projekter, primært oplysningsaktiviteter, der er rettet mod at fremme inddragelsen af EU-borgerne i EU's civile og politiske liv. Det støtter derfor projekter, som kan hjælpe borgerne med at blive mere bevidste om de rettigheder, de har i kraft af deres unionsborgerskab. Oplysningskampagner om unionsborgerskabsrettigheder finansieres gennem dette specifikke mål, og der lægges særlig vægt på valgret med henblik på valget i 2019 til Europa-Parlamentet. ·Specifikt mål nr. 9: Forbrugeres eller erhvervsdrivendes rettigheder Programmet finansierer også projekter, som støtter enkeltpersoner i deres egenskab af forbrugere eller erhvervsdrivende i det indre marked for at styrke de rettigheder, de har ifølge EU-retten. EU-midlerne på dette område skal bidrage til at øge kendskabet til og bevidstheden om forbrugerrettigheder, især på det digitale marked. 2.2.Budget Programmets samlede budget for perioden 2014-2020 er 439 473 000 EUR. Den højeste forpligtelsesgrad (94,91 %) blev nået i 2016 (se tabel 1). Ifølge tilgængelige kilder går 23 % af de tilgængelige midler i programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab til indkøbsaktiviteter, om end fordelingen mellem programmets specifikke mål ikke er ensartet. Tabel 1: Det årlige forpligtede budget for 2014-2016 for programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab År Forpligtet beløb (i EUR) 2014 49 719 588,56 2015 48 621 670,69 2016 55 854 156,79 I alt 2014-2016 154 195 416,04 Kilder: Årlige overvågningsrapporter (rapporter om gennemførelsen af det årlige arbejdsprogram og projektdatabasen for 2016).

Generelt er de fleste midler, der tildeles til tilskud, forpligtede (med en forpligtelsesgrad på ca. 90 %). Med hensyn til planlagte beløb er det største specifikke mål det, som omhandler forebyggelse af vold mod børn, fulgt af målet om ikkeforskelsbehandling. Tilsammen forbruger disse to mål over 20 % af det forpligtede budget (26 %). Omvendt er de beløbsmæssigt mindste specifikke mål de mål, der omhandler børns rettigheder, unionsborgerskab, forbrugerrettigheder og databeskyttelse. Nærmere bestemt er det budget, der er forpligtet til tilskud, blevet fordelt mellem programmets specifikke mål som illustreret nedenfor i figur 1. Figur 1: Forpligtet budget pr. aktionstype pr. specifikt mål Kilde: Årlige rapporter om gennemførelsen af det årlige arbejdsprogram for 2014 og 2015, uddrag fra projektet for 2016. AG (action grants – aktivitetstilskud), OG (operating grants – driftstilskud), PROC (procurement actions – indkøbsaktiviteter), RCHI (Promote the rights of the child – fremme børns rettigheder), RCIT (Promote the rights deriving from Union citizenship – fremme unionsborgerskabsrettigheder), RCON (Enforce consumer rights – håndhæve forbrugerrettigheder), RDAP (Prevent violence against children, young people, women and other groups at risk – forebygge vold mod børn, unge, kvinder og andre udsatte grupper), RDAT (Ensure the highest level of data protection – sikre højeste niveau af databeskyttelse), RDIS (Promote Non-discrimination – fremme ikkeforskelsbehandling), RDIB (Promote rights of persons with disabilities – fremme rettigheder for personer med handicap), RGEN (Promote equality between women and men and gender mainstreaming – fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og integrationen af ligestillingsaspektet), RRAC (Combat racism, xenophobia, homophobia and other forms of intolerance – bekæmpe racisme, fremmedhad, homofobi og andre former for intolerance). Mens det specifikke mål om ikkeforskelsbehandling gennemføres ved hjælp af en afbalanceret blanding af aktivitetstilskud, driftstilskud og indkøbsaktiviteter, gennemføres det specifikke mål om bekæmpelse af vold primært gennem aktivitetstilskud. 2.3.Modtagne ansøgninger og udvalgte projekter Data for 2014 og 2015 om både aktivitets- og driftstilskud har vist, at de specifikke mål, der tiltrak det højeste antal ansøgninger, er dem, der vedrører fremme af ikkeforskelsbehandling og forebyggelse af vold (se figur 2 nedenfor). Figur 2: Antal aktivitetstilskud og driftstilskud tildelt og antal ansøgninger pr. specifikt mål og år (20142015) Kilde: Årlige rapporter om gennemførelsen af det årlige arbejdsprogram for 2014 og 2015. RCHI (Promote the rights of the child – fremme børns rettigheder), RCIT (Promote the rights deriving from Union citizenship – fremme unionsborgerskabsrettigheder), RDAP (Prevent violence against children, young people, women and other groups at risk – forebygge vold mod børn, unge, kvinder og andre udsatte grupper), RDIS (Promote Non-discrimination – fremme ikkeforskelsbehandling), RDIB (Promote rights of persons with disabilities – fremme rettigheder for personer med handicap), RGEN (Promote equality between women and men and gender mainstreaming – fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og integrationen af ligestillingsaspektet), RRAC (Combat racism, xenophobia, homophobia and other forms of intolerance – bekæmpe racisme, fremmedhad, homofobi og andre former for intolerance). I perioden, der dækkes af arbejdsprogrammerne 2014-2016, er 352 projekter blevet finansieret. Når man ser på tildelingsprocenten blandt indkaldelser af forslag i 2014 og 2015, ligger den i gennemsnit på 7-27 % for næsten alle de specifikke mål, hvilket er temmelig lavt. Kun i forbindelse med målet om fremme af rettigheder for personer med handicap fik næsten alle indsendte ansøgninger tildelt et tilskud. Den næsthøjeste tildelingsgrad (næsten 58 %) forekom i 2014 i forbindelse med det specifikke mål om ligestilling mellem kønnene. I 2016 skete der et fald i antal modtagne ansøgninger, hvilket faldt sammen med udrulningen af deltagerportalen. Denne tendens betød dog ikke, at antallet af godkendte projekter faldt betydeligt.

2.4.Programmets vigtigste resultater Indførelsen af et system med indikatorer for det aktuelle program for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab har vist sig at være tilstrækkeligt til at måle dets resultater. Til programmets generelle mål (nemlig "videreudviklingen af et område, hvor personers ligestilling og rettigheder som nedfældet i TEU, TEUF, charteret og de internationale menneskerettighedskonventioner, som Unionen har tiltrådt, fremmes, beskyttes og gennemføres effektivt") er der fastsat måltal baseret på fem indikatorer. Da der hidtil er gjort gode fremskridt med at opnå programmets output og resultater, kan det med rimelighed forventes, at programmet også er godt på vej til at nå sit generelle mål. Imidlertid består den primære analytiske vanskelighed i at spore de ændringer, der registreres i de overordnede indikatorer, og tilskrive dem programmets specifikke aktiviteter. Navnlig kan det forventes, at to af de fem måltal, der er fastsat for programmets generelle mål, vil blive opfyldt, nemlig dem, der vedrører den kønsbestemte lønforskel og bevidstheden om unionsborgerskabsrettigheder. Især vil programmets bidrag til opnåelsen af resultaterne med hensyn til bevidstheden om unionsborgerskabsrettigheder sandsynligvis blive betydeligt, da programmet har direkte gennemslagskraft gennem sit fokus på bevidstgørelsesforanstaltninger rettet mod at befordre forandring. Omvendt er programmets bidrag sandsynligvis mere indirekte med hensyn til opfyldelsen af måltallene for kvinders beskæftigelsesgrad, kvinders repræsentation i de højere beslutningslag og beskæftigelsesgraden for personer med handicap, idet forandringerne på disse områder kræver en mere strukturel forandring på arbejdsmarkedet og i de økonomiske strukturer, som ligger uden for programmets direkte indflydelsessfære. Ifølge evalueringen spiller programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab imidlertid en vigtig rolle med hensyn til også at støtte strukturelle forandringer. Med hensyn til fremskridtene med at nå de ni specifikke mål er programmets bidrag direkte, og måltallene vil sandsynligvis blive nået for de specifikke mål om ikkeforskelsbehandling og bevidstheden om unionsborgerskabsrettigheder og forbrugerrettigheder. For andre specifikke måls vedkommende er programmets bidrag i stedet mere indirekte. Dette er tilfældet for det specifikke mål om fremme af ligestilling mellem kønnene, hvor de færreste måltal sandsynligvis vil blive opfyldt, fordi det er nødvendigt med en mere strukturel forandring på arbejdsmarkedet og i de økonomiske strukturer, hvilket ligger uden for programmets direkte indflydelsessfære. Generelt bidrager programmets aktiviteter ifølge evalueringsresultaterne til at nå de specifikke mål, men gennemslagskraften er temmelig moderat, både på grund af de begrænsede programmidler (som f.eks. på området for ligestilling mellem kønnene og unionsborgerskabsrettigheder) og de mange øvrige faktorer og politikker, der påvirker forandringsprocessen. 2.5.Deltagere og partnere Tværnationale partnerskaber er takket være deres netværkssamarbejde og indbyrdes forbindelser væsentlige bidragydere til programmets virkningsfuldhed. Ifølge størstedelen af respondenterne har partnerskaber, der er udviklet i henhold til programmet, forbedret deres organisatoriske strukturer med hensyn til projektgennemførelse, resultaternes bæredygtighed og den samlede kapacitet. Et mindre antal tilskudsmodtagere berettede også, at partnerskaberne havde en positiv indvirkning på deres evne til at skaffe midler. Evalueringen af de partnerskaber, der er dannet, har også vist en passende repræsentation af tilskudsmodtagere pr. organisationstype (39 % af det samlede antal tilskudsmodtagere er nonprofitorganisationer, mens kun 5 % er private profitorienterede enheder), men en ujævn geografisk sammensætning af de deltagende organisationer (ligesom det var tilfældet med de foregående programmer). Italien (hovedsagelig) og Spanien (i mindre grad) er de to lande, der har det største antal ansøgende organisationer (som enten koordinatorer eller partnere), fulgt af Grækenland, Det Forenede Kongerige, Rumænien og Bulgarien. Organisationerne fra de samme seks lande modtager ca. 50 % af de finansierede aktivitetstilskud. 3.Hvad har programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab opnået?

Som evalueringen har vist, har programmet generelt opnået gode resultater midtvejs med sine specifikke mål med hensyn til virkningsfuldhed, effektivitet, relevans, sammenhæng/komplementaritet/synergier og EU-merværdi. Der er brug for forbedringer, navnlig med hensyn til rimelighed. 3.1.Virkningsfuldhed Programmet er godt på vej til at nå sit generelle mål og sine specifikke mål. Det er dog sommetider udfordrende at spore de ændringer, der registreres i de overordnede indikatorer, og tilskrive dem programmets specifikke aktiviteter, idet visse forandringer påvirkes af mange andre forskellige faktorer. Overvågningsindikatorerne, der er udvalgt til måling af programmets resultater, er overordnet set tilstrækkelige, men visse forbedringer kunne indføres. Det primære resultat, der er opnået blandt de specifikke mål, er de forbedrede kvalifikationer og kompetencer hos fagfolk. Et andet vigtigt programresultat er projektresultaternes bidrag til den systemiske forandring, herunder bedre redskaber, procedurer, tjenesteydelser og politikker, der udvikles blandt de specifikke mål. Ifølge størstedelen af tilskudsmodtagerne har Kommissionens kommunikationsaktiviteter med henblik på at fremme programmet i det store og hele været vellykkede, og programmets popularitet er derfor steget i forhold til de foregående programmer. Der skal dog fortsat gøres en indsats for at sikre, at alle potentielle ansøgere i alle medlemsstater nås. Programmets gavnlige virkning har været stor sammenlignet med de foregående programmer, også med hensyn til modtagne ansøgninger og tildelte tilskud. En yderligere positiv udvikling har været det høje niveau af finansiel gennemførelse af programmet, eftersom det finansieringsniveau, som ansøgerne har ansøgt om, og som er tildelt hvert specifikke mål i 2014 og 2015, er en smule højere end i de foregående programmer. Desuden viste evalueringen på grundlag af flere indikatorer og ifølge de adspurgte og interviewede interessenter, at der var sket positive fremskridt med forøgelsen af kendskabet til EU-retten og til EU's politikker, rettigheder og værdier. Desuden har partnerskaber, der er dannet under programaktiviteterne, haft positiv indvirkning på tilskudsmodtagernes og programdeltagernes kvalifikationer og kompetencer. Med hensyn til programaktiviteternes bæredygtighed efter afslutningen af finansieringen mente størstedelen af de adspurgte interessenter, at aktiviteterne højst sandsynligt ville blive videreført i form af tilegnelse af nye kvalifikationer og ny viden, øget bevidsthed og udvikling af redskaber og procedurer, der vil række ud over projektets levetid. Forventningerne til videreførelsen af uddannelsesaktiviteter efter projektets afslutning var knap så høje. Imidlertid forventede kun en tredjedel af respondenterne, at de partnerskaber, der blev finansieret under projektet, ville vare ved ud over finansieringsperioden. Ligeledes var der kun en beskeden andel af interessenterne, der mente, at partnerskaber dannet under projekter, der var finansieret af programmet, havde øget deres evne til at skaffe midler. Generelt er der ringe dokumentation for projektresultaternes bæredygtighed efter finansieringens ophør. Endelig anfører over 80 % af respondenterne i undersøgelsen, at programmet er særdeles virkningsfuldt med hensyn til at opfylde de relevante målgruppers behov. Over 70 % af programmets tilskudsmodtagere, der deltog i evalueringen, mente også, at programmet har været særdeles virkningsfuldt med hensyn til at ramme de rigtige politikområder og de meste relevante målgrupper. I 3.2.Effektivitet Analysen af effektiviteten bygger på en kvalitativ evaluering af tilskudsmodtagernes opfattelse af aktiviteternes omkostningseffektivitet, eftersom de begrænsede tilgængelige data om programaktiviteternes omkostninger og fordele ikke tillader anvendelsen af kvantitative standardmetodologier til en cost-benefit-analyse. Ifølge størstedelen af tilskudsmodtagerne og medlemsstaternes repræsentanter er programmets omkostninger enten forholdsmæssige eller opvejer fordelene. Navnlig ligger projektresultaterne med hensyn til uddannelsesaktiviteter over forventningerne for flere af de specifikke måls vedkommende. Dette er tilfældet med det specifikke mål om forebyggelse af vold mod børn, unge og kvinder og desto mere bemærkelsesværdigt i lyset af de færre påløbne udgifter (ca. 60 % af det anslåede). Et af programmets vigtigste resultater sammenlignet med forgængerne har også været den mindre byrde, der er lagt på tilskudsmodtagerne med hensyn til tid og finansielle ressourcer. Ifølge interessenterne er forandringerne i udformningen af programmet sammenlignet med 2007-2013 endvidere den vigtigste faktor for projekternes effektivitet med hensyn til at nå resultaterne. Tilskudsmodtagerne finder de aktuelle finansieringsinstrumenter tilstrækkelige til programmet. Imidlertid mener de, at der er plads til alternative foranstaltninger såsom mikrokreditter og små lån. Endelig problematiserede flere tilskudsmodtagere den forholdsvis lange tid fra ansøgningen til indledningen af projektaktiviteterne i forhold til deres effektivitet, idet de omgivende faktorer i det lange tidsrum kan have ændret sig og dermed gjort det nødvendigt med en ekstra indsats for at tilpasse projektet til den nye situation.

3.3. Relevans Programmet er højst relevant for sine interessenters og tilskudsmodtageres behov, f.eks. i form af videnudvikling, uddannelse, bevidstgørelse og strukturel støtte. De interessenter, der deltog i evalueringen, var da også meget positive i vurderingen af relevansen af programmets aktiviteter for deres behov. Imidlertid afdækkede evalueringen også visse mangler i imødekommelsen af visse interessenters og borgeres behov, som kunne få større opmærksomhed af programmet, f.eks. kvinder, der udsættes for flerdobbelt forskelsbehandling (f.eks. indvandrerkvinder, kvinder med handicap og ældre kvinder). De behov, der blev udpeget på tidspunktet for programmets vedtagelse, er stadig relevante, eftersom flere måltal for navnlig ligestilling mellem kønnene og rettigheder for personer med handicap ifølge evalueringen sandsynligvis ikke bliver opfyldt, idet fremskridtene er sket for langsomt. Programmet er også fleksibelt nok til at rumme nye behov. Et andet tegn på programmets fortsatte relevans for de aktuelle behov er stigningen i efterspørgslen efter finansierede tilskud i forhold til de tidligere programmer, især i forbindelse med specifikke mål vedrørende vold mod børn, forskelsbehandling og bekæmpelse af racisme. 3.4. Sammenhæng, komplementaritet, synergier Ifølge tilskudsmodtagerne har programmet en høj grad af indre sammenhæng (mellem de specifikke mål og aktiviteterne) og en høj grad af ydre sammenhæng og komplementaritet med andre af EU's instrumenter, programmer og foranstaltninger. Evalueringen har ikke afdækket væsentlige overlapninger med andre EU-finansierede programmer. Dette forekommer at bekræfte, at specifikke mål er mere strømlinede og veldefinerede ved en sammenligning med de foregående programmer. Endvidere hænger programmet særdeles godt sammen med de internationalt aftalte principper, såsom FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling. Desuden er programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab ifølge næsten 90 % af tilskudsmodtagerne også overordnet set konsistent i sine mål, måltal og aktivitetstyper med nationale politikker på det samme område. 3.5. EU-merværdi Den iboende "europæiske" og tværnationale dimension står centralt i programmets EU-merværdi. Ifølge størstedelen af tilskudsmodtagerne ville lignende projekter i mangel af programmets aktiviteter ikke været blevet gennemført eller ikke være mulige at give samme dækning med hensyn til tilskudsmodtagere og målgrupper på grund af knapheden på tilgængelige midler i medlemsstaterne. Dette er særlig relevant for uddannelsesaktiviteter inden for forebyggelse af alle former for vold og inden for databeskyttelse. Ligeledes er EU-finansiering til organisationer på EU-niveau særlig afgørende, idet det ville være endnu vanskeligere at skaffe nationale midler til et tværnationalt netværk. Endvidere anfører de adspurgte interessenter, at projekter finansieret af programmet synes at have en højere kvalitet og være mere innovative end dem, der kun får nationale midler. Især kan disse projekter ved at tillade eksperimenter med innovative tilgange bruges til at vise nationale regeringer, hvilke fordele der er ved de gennemførte aktiviteter. F.eks. ville undervisning på skoler inden for mobning ikke foregå med innovative metoder, såsom konfrontationer mellem ofre og gerningsmænd, og et andet eksempel er pilotprojekter vedrørende EU-handicapkortet. Disse pilotprojekter fik støtte i henhold til det specifikke mål om rettigheder for personer med handicap, og sigtet var at nedsætte de respektive nationale organisationer bag EU-handicapkortet (statslige eller ikkestatslige enheder) og etablere de respektive nationale fordelspakker, som medlemsstaterne var villige til at gensidiggøre. Endelig har efterspørgslen efter midler fra programmet været høj gennem hele programmets gennemførelse. Alle disse evalueringsresultater viser, at der er en fortsat efterspørgsel efter aktiviteter på EU-plan inden for de områder, programmet dækker. 3.6. Rimelighed

Programmet har ydet specifik støtte til fremme af tværgående prioriteter vedrørende ligestilling mellem kønnene, børns rettigheder og rettigheder for personer med handicap. Spørgsmålet om integration af ligestillingsaspektet fremmes gennem et specifikt mål. Desuden er der ydet støtte i henhold til andre specifikke mål til specifikke aktiviteter vedrørende ligestilling mellem kønnene. Dette betyder, at det er afsat betydelige finansielle ressourcer direkte til fremme af ligestilling mellem kønnene og integrationen af ligestillingsaspektet. Principper og mekanismer for integration af ligestillingsaspektet afspejles i alle programfaserne programmering, gennemførelse og overvågning, men der er stadig plads til styrkelse af beskyttelsen af kvinder, der udsættes for flerdobbelte ulemper, og også til i højere grad at inddrage ligestillingsorganer i fastlæggelsen af programmets prioriteter. Vedrørende beskyttelsen af børns rettigheder har programmet to specifikke mål, der retter sig mod fremme af børns rettigheder. Endvidere kunne også andre specifikke mål finansiere aktiviteter, der er relevante for børn. Desuden styrkes respekten for børns rettigheder af, at ansøgende organisationer, som vil arbejde direkte med børn under projektgennemførelsen, skal sende Kommissionen en beskrivelse af deres børnebeskyttelsespolitik. Integrationen af børns rettigheder i alle programfaser kunne imidlertid forbedres yderligere, især gennem inddragelse af organer, der repræsenterer børns interesser, i fastlæggelsen af programmets prioriteter. Programmet rummer et specifikt mål om at fremme rettigheder for personer med handicap og et om at fremme den effektive gennemførelse af princippet om ikkeforskelsbehandling, herunder på grund af handicap. Alle ansøgninger, der indsendes i forbindelse med dette specifikke mål, er blevet imødekommet. Integrationen af rettigheder for personer med handicap i alle programfaser skal øges, navnlig gennem en direkte forbindelse til den europæiske handicapstrategi 2010-2020 og øget inddragelse af organer, der varetager interesser for personer med handicap, i fastlæggelsen af programmets prioriteter. Også i henseende til rimelighed synes programmet at have vanskeligt ved at dække behovene hos personer, der udsættes for flerdobbelte ulemper, idet de specifikke mål ikke støtter synergier og indsatser for grupper, der passer ind under to eller flere af dem. Desuden synes medfinansiering at være en hindring for små ikkestatslige organisationer, som ønsker at deltage i programmet. Endelig bør programmet i fremtiden sigte mod at fordele sine midler på en mere afbalanceret måde på tværs af de forskellige målgrupper af tilskudsmodtagere og medlemsstater. For bedre at forstå, hvordan programmet fremmer rimelighed gennem finansierede aktiviteter, skal der indsamles data om deltagerne med hensyn til køn, handicap eller alder i henhold til forordningen. Det foregår imidlertid endnu ikke. 3.7 Muligheder for forenkling Ifølge evalueringen er den aktuelle metode med direkte forvaltning tilstrækkelig set i forhold til programmets størrelse og mål. Der er ifølge størstedelen af tilskudsmodtagerne imidlertid plads til yderligere forenkling af gennemførelsen, forvaltningen og udformningen af programmet. Blandt de anførte grunde fandt tilskudsmodtagerne navnlig, at den finansielle rapportering var for detaljeret, især sammenlignet med andre EU-programmer (f.eks. Horisont 2020 og Erasmus+), og understregede muligheden for at mindske den aktuelle administrative byrde med hensyn til udarbejdelse af forslag og overvågnings- og rapporteringskrav. Et andet vigtigt forslag fra tilskudsmodtagerne gælder driftstilskuddene, som de mener, kunne forlænges til mindst to år (i stedet for et) for at mindske den administrative byrde med hensyn til ansøgnings- og forvaltningsprocedurerne vedrørende projektet. De årlige driftstilskud giver imidlertid Kommissionen mulighed for at få et overblik over de aktiviteter, der gennemføres af de finansierede organisationer, og giver den mere fleksibilitet til at tilpasse tilskudsmodtagernes arbejde efter nye behov inden for deres respektive ekspertiseområder. Desuden indebærer fraværet af standardomkostninger sommetider langtrukne forhandlinger mellem projektpartnerne om omkostningerne ved de forskellige aktiviteter. På den positive side er tilskudsmodtagerne og Kommissionens embedsmænd enige om, at det nyligt indførte system til ansøgninger (deltagerportalen) bidrager til forenklingen af ansøgningsprocessen og forbedringen af indhentningen og samlingen af overvågningsdataene. Imidlertid er der stadig plads til yderligere forenkling af processen, især med hensyn til den administrative dokumentation, der skal indsendes. Desuden er der ifølge tilskudsmodtagerne endnu et centralt problem, nemlig at størstedelen af den tilgængelige finansiering i henhold til programmet er forholdsvis svær at få adgang til for små ikkestatslige civilsamfundsorganisationer på grund af den medfinansiering, der forlanges til de forskellige tilskudsbeløb. Endelig er alle tilskudsmodtagere i vidt omfang enige om, at et af elementerne i den administrative byrde er den meget lange periode fra ansøgningen til indledningen på projektaktiviteterne.