[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.3.2007

SEK(2007) 288 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

GENEREL BAGGRUND

Stabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Belgiens første stabilitetsprogram blev forelagt i december 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAM

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Belgiens stabilitetsprogram, der blev forelagt den 13. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra december 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

Med udgangspunkt i en analyse af udviklingen de seneste ti år kan det konkluderes, at de økonomiske konjunkturer i Belgien i alt væsentligt følger konjunkturerne i euroområdet, og at væksten i Belgien ligger på niveau med væksten i euroområdet. Denne konstatering er vigtig, eftersom der i samme tidsrum er blevet gennemført en finanspolitisk konsolidering i Belgien, der er gået videre end den finanspolitiske konsolidering i euroområdet som helhed, og som her bragt en lang periode med store budgetunderskud til ende. Siden 2000 har Belgien satset på at fastholde et offentligt budget i balance (eller akkumulere overskud, hvilket dog ikke er lykkedes hidtil), men landet må fortsat gribe til engangsforanstaltninger for at nå dette mål. Den indenlandske efterspørgsel og forbrugertilliden er blevet tilgodeset af et skarpt fald i den offentlige gældskvote. I løbet af de sidste ti år er husholdningernes opsparingskvote faldet fra omkring 20 % i 1995 til omtrent 13 % i 2005. Nettoeksporten har også bidraget positivt til den økonomiske vækst, men Belgiens betydelige tab af markedsandele kan på lang sigt true såvel beskæftigelsen som væksten. Belgiens svage resultater på eksportfronten hænger til en vis grad sammen med landets eksportstruktur, men skyldes også de høje arbejdsomkostninger. Erhvervsfrekvensen (især for ældre arbejdstagere) er en af de laveste i euroområdet, bl.a. fordi retten til arbejdsløshedsunderstøttelse ikke er tidsbegrænset, der stilles kun få krav til de ældre ledige om at gøre en aktiv jobsøgningsindsats, og der findes fordelagtige førtidspensioneringsordninger.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. februar 2006 afgav Rådet udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2005-2009. Rådet var af den opfattelse, "at budgetstillingen alt i alt er sund, og at den fortsatte gældsnedbringelse fra det stadig høje niveau, der er planlagt i programmet, er et eksempel på en finanspolitik, der stemmer overens med pagten. Afhængigheden af enkeltstående foranstaltninger i periodens begyndelse understreger behovet for en strukturel konsolidering, der er stærkest i begyndelsen". Rådet opfordrede Belgien "til at overveje foranstaltninger for at undgå en forværring af den strukturelle saldo i 2006 og til at gennemføre de påkrævede foranstaltninger for at nå de ambitiøse budgetmål i de efterfølgende år".

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram

Rapporten om udmøntning af Belgiens nationale reformprogram inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse blev forelagt den 16. oktober 2006. I det nationale reformprogram peges der på følgende hovedudfordringer/prioriterede områder: sikre holdbare offentlige finanser, mindske arbejdsomkostningerne, indrette et mere dynamisk arbejdsmarked, stimulere økonomien gennem investeringer og reformer, forbedre socialsikringssystemet og synergieffekten mellem miljøbeskyttelse og vækst.

Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i den årlige situationsrapport fra december 2006 [2] ) viste, at Belgien gør gode fremskridt med gennemførelsen og udvidelsen af sit nationale reformprogram for 2005-2008. Skønt befolkningens aldring udgør en vis risiko for holdbarheden i de offentlige finanser, føres der som helhed en hensigtsmæssig politik. Trods moderate fremskridt på forsknings- og udviklingsområdet er Belgien i færd med at gennemføre de bebudede foranstaltninger på det mikroøkonomiske område og udbygge de aktuelle reformer med henblik på at forøge investeringerne. På beskæftigelsesområdet tegner der sig et mere nuanceret billede, og der er behov for at tage særlige skridt for at overholde de EU-dækkende beskæftigelsesmål, særlig for ældre personer.

Med henvisning til de påviste stærke og svage punkter blev Belgien opfordret til at tage yderligere skridt med henblik på at sænke skatten på arbejde og mindske de regionale forskelle i ledigheden.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. marts 2007] gennemgik Rådet Belgiens opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2006-2010 [6].

5. I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes væksten i BNP i faste priser at falde fra 2,7 % i 2006 til i gennemsnit 2,2 % i resten af programperioden. Vurderet med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på plausible vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske.

6. I 2006 forventes det offentlige underskud at udgøre 0,2 % af BNP i henhold til Kommissionens prognoser fra efteråret 2006, mens der i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet blev satset på et budget i balance. Konjunkturforholdene i 2006 blev langt gunstigere end forventet i den forrige opdatering, og udgifterne udviklede sig stort set som forventet, men de offentlige indtægter blev lavere end forventet (især som følge af en undervurdering af effekten af den sidste fase af skattereformen fra 2001, der manifesterede sig i anden halvdel af 2006). Med det formål at kompensere for (en del af) indtægtsmankoen og skabe balance på budgettet, blev der i højere grad gjort brug af engangsforanstaltninger. Derfor forværredes den strukturelle saldo (dvs. det konjunkturkorrigerede underskud ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) i 2006.

7. Programmets mellemfristede budgetstrategi tager først og fremmest sigte på at sikre et konstant fald i den fortsat høje gældskvote (på omkring 90 % i 2006) til under 75 % af BNP i 2010 via en gradvis opbygning af nominelle budgetoverskud (fra 0,3 % af BNP i 2007 til 0,9 % i 2010) og derved forberede de offentlige finanser på de fremtidige konsekvenser af befolkningens aldring. Det primære overskud, som har været faldende siden 2001 (hvor det udgjorde 7 % af BNP), forventes at stabilisere sig omkring 4,1 % af BNP. Tilpasningen skyldes næsten udelukkende en reduktion i de offentlige udgifter (på 1¼ procentpoint af BNP mellem 2006 og 2010). Reduktionen i udgifterne stammer først og fremmest fra faldende renteudgifter (¾ procentpoint) takket være den konstante mindskelse af gælden, men opvejes delvist af et fald i de offentlige indtægter (½ procentpoint). Efter 2007 afspejler programmets fremskrivninger stort set en uændret politik, skønt programmet også (implicit) giver forventninger om, at der vil blive truffet yderligere engangsforanstaltninger for at nå de finanspolitiske mål. Denne strategi svarer stort set til strategien i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet inden for rammerne af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.

8. Da programmet ikke indeholder oplysninger om brugen af engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger efter 2007, kan den strukturelle saldo fra og med 2008 ikke beregnes med udgangspunkt i oplysningerne i programmet. Forudsat at den relative virkning af engangsforanstaltninger forbliver uændret efter 2007, forventes den strukturelle saldo beregnet efter den i fællesskab aftalte metode at blive forbedret fra omkring -0,4 % af BNP i 2006 til 0,7 % ved udgangen af programperioden. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet lyder den mellemfristede målsætning (MTO) for budgetstillingen på et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, der ifølge programmet vil være på plads i 2008, forudsat at virkningen af engangsforanstaltningerne ikke overskrider 0,4 % af BNP. Det er et år senere end forventet i den forrige opdatering. Eftersom denne MTO er mere krævende end minimumsbenchmarken (et underskud på omkring 1¼ % af BNP), skulle overholdelsen heraf sikre en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargin mod et uforholdsmæssigt stort underskud. MTO ligger inden for de grænser, der er angivet for deltagerne i euroområdet og ERM II i stabilitets- og vækstpagten og i adfærdskodeksen, og den er mere krævende, end hvad der er nødvendigt set i forhold til gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

9. Budgetresultatet kan blive en anelse dårligere end forventet i programmet. Det gælder især for 2007, fordi budgettet forekommer at være noget optimistisk og undertiden indeholder utilstrækkelige oplysninger om de påtænkte foranstaltninger (herunder engangsforanstaltningerne med hensyn til salg af fast ejendom eller overtagelsen af pensionsforpligtelser fra offentlige selskaber, som ikke er nærmere præciseret). Belgien har generelt haft held med at overholde de nominelle budgetmål, men der synes at være behov for ekstra foranstaltninger for at nå målet for 2007. Skønt det er almindelig praksis i Belgien at gennemføre betydelige ændringer af budgettet i løbet af året, vil disse blive forsinket som følge af det planlagte parlamentsvalg i juni 2007. Et dårligere resultat i 2007 end planlagt vil også smitte af på resultatet de efterfølgende år. Fra og med 2008 er der også risiko for, at engangsforanstaltninger, der er udløbet, ikke erstattes af strukturelle foranstaltninger.

10. På baggrund af denne risikovurdering kan det vise sig, at budgetstillingen i programmet ikke vil være tilstrækkelig til at opfylde MTO i 2008 som forventet i programmet. Men som nævnt ovenfor er MTO mere krævende, end hvad der er nødvendigt set i forhold til gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt. Budgetstrategien forekommer at være tilstrækkelig til at opnå en strukturel saldo, der kan betragtes som passende i henhold til pagten fra og med 2008. Desuden synes budgetsaldoen i programmet at sikre en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargin mod overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale konjunkturforhold i hele programperioden. Tilpasningstempoet i retning af programmets MTO bør øges for at være på linje med stabilitets- og vækstpagten, der præciserer, at medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, skal sikre en årlig forbedring i deres strukturelle saldo på 0,5 % af BNP som benchmark, og at de skal gøre en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider. Når henses til de forskellige risikofaktorer, kan tilpasningen i retning af MTO blive mindre end benchmarken allerede i 2007, og den vil derefter komme til at foregå i et langt langsommere tempo, skønt Belgien ikke synes at befinde sig i økonomiske nedgangstider.

11. I henhold til programmet udgjorde den offentlige gæld 87,7 % af BNP i 2006, men dette tal tager ikke højde for overtagelsen af jernbaneselskabet SNCB's gæld i 2005, der ifølge Eurostat forøger den offentlige gæld med 1,7 % af BNP samme år. Derfor skønner Kommissionens tjenestegrene, at den offentlige bruttogæld udgjorde 89,4 % af BNP i 2006, hvilket fortsat ligger langt over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, om end den har været kraftigt faldende de seneste mange år. Ifølge programmet forventes der et hurtigt fald i gældskvoten med omkring 15 procentpoint over programperioden. I betragtning af risikovurderingen og især ovennævnte risici med hensyn til budgetmålene vil udviklingen i gældskvoten sandsynligvis blive en anelse mindre gunstig end forventet i programmet. Gældskvoten synes dog fortsat at ville falde tilstrækkeligt i retning af referenceværdien i løbet af programperioden.

12. De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring i Belgien ligger over EU-gennemsnittet, hvilket navnlig skyldes en stor stigning i pensionsudgifterne opgjort som en andel af BNP over de kommende årtier. Den indledende budgetstilling med et stort primært overskud, der ganske vist er mindre end i 2005, bidrager til at svække de forventede langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring, men den er ikke tilstrækkelig stærk til helt at dække den betydelige stigning i udgifterne. Desuden overskrider den aktuelle bruttogæld klart traktatens referenceværdi, om end den er faldende. For at sikre et støt fald i gældskvoten er der behov for at fastholde et stort primært overskud i en lang periode, som vil bidrage til at mindske risikoen for holdbarheden i de offentlige finanser. Alt i alt synes Belgien at stå over for en mellemstor risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed.

13. Stabilitetsprogrammet indeholder ingen kvalitativ vurdering af den samlede virkning af rapporten fra oktober 2006 om udmøntningen af det nationale reformprogram inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Det indeholder heller ingen systematiske oplysninger om de direkte budgetomkostninger eller besparelser forbundet med de væsentligste dele af det nationale reformprogram, men programmets budgetfremskrivninger synes at tage hensyn til de følger, som foranstaltningerne i reformprogrammet vil få for de offentlige finanser. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der lægges op til i stabilitetsprogrammet, synes at være i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. Navnlig er der ifølge begge programmer planer om gradvist at gennemføre "generationspagten" (en samlet plan, der skal forøge beskæftigelsen og forbedre socialsikringen), sænke skatten på arbejde og træffe foranstaltninger, der kan stimulere forskning og iværksætteri.

14. Budgetstrategien i programmet er i det store og hele i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.

15. Hvad angår de oplysninger, der kræves i henhold til adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammer, er der visse huller i programmets obligatoriske og fakultative data[7].

Den overordnede konklusion er, at den vedvarende mindskelse af den fortsat store offentlige gæld udgør et eksempel på en finanspolitik, der føres i overensstemmelse med pagten. Skønt der ifølge programmet gradvist vil blive opbygget overskud på de offentlige finanser (især takket være faldende renteudgifter) med udgangspunkt i et budget i balance i nominelle termer, er der risiko for, at de budgetmæssige målsætninger ikke vil blive opfyldt. Ikke desto mindre forventes den mellemfristede målsætning at blive opfyldt i programperioden.

Med henvisning til ovenstående vurdering opfordres Grækenland til:

(i) at sikre, at budgetmålet for 2007 overholdes, og derefter øge tilpasningstempoet i retning af den mellemfristede målsætning ved bl.a. at gøre mindre brug af engangsforanstaltninger

(ii) i betragtning af det meget høje gældsniveau og den forventede stigning i de aldersbetingede udgifter at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved i det mindste at opfylde den mellemfristede målsætning og tage skridt til at mindske udgifterne forbundet med befolkningens aldring yderligere.

Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Realt BNP (% ændring) | SP dec. 2006 | 1,2 | 2,7 | 2,2 | 2,1 | 2,2 | 2,2 |

KOM nov. 2006 | 1,1 | 2,7 | 2,3 | 2,2 | - | - |

SP dec. 2005 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 | - |

HICP-inflation (%) | SP dec. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,9 | 1,8 | 1,8 | 1,9 |

KOM nov. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,8 | 1,7 | - | - |

SP dec. 2005 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 | - |

Outputgab (% af potentielt BNP) | SP dec. 20061 | -0,8 | -0,3 | -0,4 | -0,4 | -0,4 | -0,3 |

KOM nov. 20065 | -1,0 | -0,6 | -0,6 | -0,7 | - | - |

SP dec. 20051 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | - |

Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | 0,1 -2,3* | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | 0,9 |

KOM nov. 2006 | -2,3 | -0,2 | -0,5 | -0,5 | - | - |

SP dec. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | - |

Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | 4,3 1,9* | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | 4,2 |

KOM nov. 2006 | 1,9 | 3,9 | 3,4 | 3,2 | - | - |

SP dec. 2005 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | - |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20061 | 0,8 -1,6* | 0,2 | 0,5 | 0,7 | 0,9 | 1,1 |

KOM nov. 2006 | -1,7 | 0,1 | -0,1 | -0,1 | - | - |

SP dec. 20051 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 | - |

Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP dec. 20063 | - | -0,4 | 0,1 | - | - | - |

KOM nov. 20064 | 0,2 | -0,7 | -0,2 | -0,1 | - | - |

SP dec. 2005 | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 | - |

Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP dec. 2006 | 91,5 93,2* | 87,7 89,4* | 83,9 85,6* | 80,4 82,1* | 76,6 78,3* | 72,6 74,3* |

KOM nov. 2006 | 93,2 | 89,4 | 86,3 | 83,2 | - | - |

SP dec. 2005 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 | - |

Anm.: |

1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. |

2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i rækkerne ovenover), ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger |

3 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger hentet fra programmet (0,6 % af BNP i 2006 og 0,4 % i 2007; alle underskudsformindskende). Programmet indeholder ingen oplysninger om brugen af engangsforanstaltninger i andre år. |

4 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger hentet fra Kommissionens prognose fra efteråret 2006 (2,0 % af BNP i 2005, underskudsforøgende; 0,8 % i 2006 og 0,1 % i 2007, begge underskudsformindskende). |

5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på 2,2 %, 2,3 %, 2,3 % og 2,2 % i årene 2005-2008. |

* 2005-programmets tal for underskud og gæld er ikke i overensstemmelse med ENS95. Den 23. oktober 2006 ændrede Eurostat de af Belgien indberettede tal for det offentlige underskud og den offentlige gæld med henvisning til, at staten (FIF/FSI - Fonds de l'infrastructure ferroviaire/Fonds voor spoorweginfrastructuur) havde overtaget jernbaneselskabet SNCB/NMBS' gæld på 7 400 mio. EUR (2,5 % af BNP) i 2005 (se Eurostats pressemeddelelse nr. 139/2006). I henhold til ENS95-reglerne er virkningen for det offentlige underskud i 2005 af samme størrelsesorden. Virkningen for den offentlige gæld ultimo 2005 udgør 5 200 mio. EUR (1,7 % af BNP, når henses til en delvis tilbagebetaling i løbet af året). De data for 2005, der er markeret med en asterisk, er data ændret af Eurostat. Data vedrørende gæld, der for årene 2006-2010 er markeret med en asterisk, er blevet "mekanisk" justeret af Kommissionens tjenestegrene for at overholde ENS95. Justeringen af tallene for den offentlige gæld bygger på en teknisk formodning om, at FIF/FSI's gæld forbliver uændret. |

Kilde: |

Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råd i foråret: "Gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Opdateringen blev forelagt næsten to uger efter den 1. december, som er den frist, der er fastsat i adfærdskodeksen.

[7] Programmets fremskrivninger af det offentlige underskud og den offentlige gæld inkluderer ikke virkningerne af overtagelsen af jernbaneselskabet SNCB's gæld i 2005 som fastslået af Eurostat den 23. oktober 2006. Programmet indeholder heller ingen oplysninger om brugen af engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i 2008-2010.