12.3.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/21 
Udkast til Rådets resolution om lokale beskæftigelsesinitiativers bidrag til bekæmpelsen 
af arbejdsløsheden 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til Kommissionens udkast til reso­
lution, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske 
og sociale Udvalg, 
og ud fra følgende betragtning: 
Med baggrund i en dyb bekymring over det fortsat 
høje arbejdsløshedsniveau og i erkendelse af beho­
vet for en yderligere indsats herimod opfordrede 
Rådet i sin resolution af 12. juli 1982 om en fælles­
skabsaktion til bekæmpelse af arbejdsløsheden 
Kommissionen til at fremlægge resultaterne af sine 
undersøgelser på dette område samt sine overvejel­
ser om, hvorledes lokale initiativer og kooperativer 
kan bidrage til oprettelse af arbejdspladser — 6. der, hvor de gennemføres, fordi de genopbygger 
tilliden og bevarer eller udvikler faglige færdig­
heder og herigennem skaber mulighed for øget 
foretagsomhed. 
De lokale beskæftigelsesinitiativer søger gene­
relt at fungere som økonomisk levedygtige virk­
somheder, men der lægges større vægt på job-
skabelsesaspektet end på det økonomiske 
udbytte. 
Regional og lokal støtte er særlig vigtig for små, 
lokalt inspirerede virksomheder, og disse får 
efterhånden stadig større opbakning fra regio­
nale og lokale myndigheders side samt rådgiv­
ning og bistand til løsning af ledelsesmæssige 
problemer og til dækning af deres uddannelses­
behov. 
Arbejdsmarkedets parter kan yde et vigtigt 
bidrag til, at lokale beskæftigelsesinitiativer 
udvikler sig til økonomisk levedygtige virksom­
heder og naturligt integreres på lige fod med 
andre mindre virksomheder i den pågældende 
sektor. 
VEDTAGET FØLGENDE RESOLUTION: 
1. Lokale beskæftigelsesinitiativer er et nyt fæno­
men på arbejdsmarkedet, hvis særlige mål er at 
tilvejebringe nye, permanente beskæftigelses­
muligheder ved oprettelse af nye, mindre virk­
somheder eller omdannelse af levedygtige dele 
af virksomheder i vanskeligheder, ofte gennem 
samarbejde mellem lokale aktionsgrupper, 
arbejdsmarkedets parter og lokale og regionale 
myndigheder. 
2. Sådanne lokale beskæftigelsesinitiativer, hvoraf 
mange gennemføres i form af kooperativer, er 
vokset hurtigt i antal i de seneste 2-3 år og yder 
et positivt bidrag til kampen mod arbejdsløshe­
den ved at skabe værdifulde og relativt stabile 
arbejdspladser, især til kvinder og unge samt til 
særligt ugunstigt stillede grupper, bl.a. van­
drende arbejdstagere og handicappede. 
3. Ud over at bidrage til oprettelsen af arbejds­
pladser bereder lokale beskæftigelsesinitiativer 
grunden for den fremtidige udvikling i de områ-7. Selv om lokale beskæftigelsesinitiativer behøver 
intensiv støtte på de tidlige stadier, er deres 
samlede belastning af de offentlige finanser 
beskeden i forhold til deres positive økonomi­
ske og sociale virkninger, især fordi menneske­
lige og andre lokale ressourcer, der ellers ville 
have ligget ubrugt hen, herigennem bliver 
udnyttet, og fordi omfanget af de sociale ind­
komstoverførsler kan reduceres. 
Der er betragtelige muligheder for at overføre 
bæredygtige ideer, metoder og erfaringer fra 
iværksættelsen af lokale beskæftigelsesinitiati­
ver til andre områder eller andre medlemsstater. 
II. 
MEDLEMSSTATERNE OPFORDRES TIL AT 
GODKENDE FØLGENDE RETNINGSLINJER FOR 
STØTTE TIL LOKALE BESKÆFTIGELSESINI­
TIATIVER: 
1. Ved udformningen af både beskæftigelses-, 
lokal- og regionaludviklingspolitikken og 
Nr. C 70/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.3.84 
arbejdsmarkedspolitikken bør der udtrykkeligt 
tages hensyn til det bidrag, de lokale beskæfti­
gelsesinitiativer kan yde i kampen mod arbejds­
løsheden og til fremme af et genopsving i den 
lokale økonomi. Offentlig anerkendelse af 
igangværende lokale beskæftigelsesinitiativer 
med henblik på at befordre deres udvikling og 
opmuntre andre til at følge deres eksempel bør 
ledsages af lovgivningsinitiativer. 
Der bør etableres en snæver kontakt mellem 
alle, der er inddraget i bestræbelserne på at 
skabe nye arbejdspladser, først og fremmest 
arbejdsmarkedets parter og myndighederne, 
især på det lokale arbejdsmarked, med henblik 
på det bedst mulige samarbejde og den størst 
mulige udbredelse af værdifulde erfaringer. 
Der bør tages praktiske skridt til lokalt at etab­
lere strukturer til støtte for lokale beskæftigel­
sesinitiativer, først og fremmest gennem: 
a) tilvejebringelse af information og rådgiv­
ning om eksisterende støttemuligheder, ret­
tet mod enkeltpersoner og »igangsætter­
grupper«, der ønsker at iværksætte lokale 
beskæftigelsesinitiativer; 
b) tilvejebringelse af finansiel støtte til opret­
telse af instanser for udviklingsrådgivning, 
der både før og under forløbet kan støtte 
dem, der søger at iværksætte lokale beskæf­
tigelsesinitiativer, og som kan lette dem 
adgangen til de forskellige former for 
bistand, det være sig af finansiel, uddannel­
sesmæssig eller anden art; 
c) omdannelse af ledige bygninger til egnede 
lokaler for mindre virksomheder; 
d) tilvejebringelse af muligheder for, at de 
virksomheder, der etableres gennem lokale 
beskæftigelsesinitiativer, kan deltage i lici­
tationer om offentlige kontrakter, også hvor 
det gælder offentligt finansierede service­
funktioner; 
I forbindelse hermed bør det erindres, at de 
lokale og regionale myndigheder kan spille 
en betydelig rolle. 
4. Eksisterende foranstaltninger, der skal lette små 
og mellemstore virksomheders adgang til finan­
siering eller offentlig finansieringsstøtte, bør 
tages op til revision med henblik på at sikre, at kriterierne, vilkårene samt tildelings- og udbeta-
lingsprocedurerne imødekommer behovene hos 
meget små virksomheder, især lokale beskæfti­
gelsesinitiativer. 
5. Allerede eksisterende former for offentlig støtte 
til virksomheder, der varetager kollektive servi­
cefunktioner, eller som beskæftiger personer fra 
særligt ugunstigt stillede grupper, bør tages op 
til revision, så det sikres, at de forskellige proce­
durer koordineres og forenkles, samt at beslut­
ninger om projekter med behov for kontinuerlig 
støtte tages ud fra langsigtede hensyn. 
Det bør overvejes at indføre nye finansierings­
former til fordel for lokale beskæftigelsesinitia­
tiver, herunder fortsat udbetaling af arbejdsløs­
hedsunderstøttelse i adskillige måneder til dem, 
der iværksætter dem. Allerede eksisterende eller 
påtænkte ordninger i de forskellige medlemssta­
ter med henblik på at oprette særlige fonde til 
lokale beskæftigelsesinitiativer fortjener grundig 
overvejelse, og det samme gælder private initia­
tiver med sigte på at kanalisere lokalt opsparede 
midler ind i sådanne fonde. 
7. Den nationale lovgivning bør tages op til revi­
sion, og der bør tages konkrete skridt med hen­
blik på: 
a) at lette etableringen af nye virksomheder, 
hvilket kan opnås ved at smidiggøre de her­
med forbundne formaliteter og ved at holde 
de hermed forbundne omkostninger på et 
rimeligt niveau; 
b) at lette etableringen af nye virksomheder 
som f.eks. kooperativer eller kollektiv virk­
somheder; 
c) at udforme skattebestemmelserne, så det 
bliver tillokkende for arbejdsløse at oprette 
nye virksomheder; 
d) at sikre, at tidligere lønmodtagere ikke kom­
mer ud for en voldsom stigning i indkomst­
skatter og bidrag til sociale sikringsordnin­
ger, fordi de bliver selvstændige eller tilslut­
ter sig virksomheder af særlig karakter, 
såsom arbejderkooperativer; dette kan om 
nødvendigt sikres ved i en overgangsperi­
ode at lade dem beholde deres retlige og 
økonomiske status som lønmodtagere. 
8. Grunduddannelser og efteruddannelser i både 
produktionsteknik og virksomhedsledelse bør 
tages op til revision, så de i form og indhold kan 
imødekomme de lokale beskæftigelsesinitiati­
vers hfltinv r>«»r har Hracrfts nrnsnrs fr»r: vers behov. Der bør drages omsorg for: 
12. 3. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/23 
a) at der på lokalt plan findes tilstrækkelige 
uddannelsestilbud, der er tilpasset de lokale 
behov; 
b) at der findes tilbud om erhvervsforberedelse 
eller supplerende almen undervisning for 
personer med utilstrækkelig almen eller 
erhvervsrettet uddannelsesbaggrund; 
e) at underviserne på disse områder gennem 
grunduddannelse og efteruddannelse bliver i 
stand til fleksibelt at imødekomme virksom­
hedernes ofte meget forskelligartede behov; 
d) at imødekomme uddannelsesbehovene hos 
erhvervsvejledere og arbejdsformidlere samt 
andre, der i kraft af deres arbejde hyppigt 
kommer i kontakt med personer, der er eller 
eventuelt bliver involveret i lokale beskæfti­
gelsesinitiativer. 
III. 
1. RÅDET OPFORDRER KOMMISSIONEN TIL 
AT IVÆRKSÆTTE DE INITIATIVER PÅ 
FÆLLESSKABSPLAN, DER ER BESKREVET I 
MEDDELELSEN, OG SOM MED HENBLIK 
PÅ UDVIKLING AF LOKALE BESKÆF­
TIGELSESINITIATIVER ISÆR TAGER SIGTE 
PÅ: 
a) at styrke de eksisterende fællesskabsinstru­
menters rolle i forbindelse med fremme af 
lokale beskæftigelsesinitiativer; 
b) at fremme lokale beskæftigelsesinitiativer 
gennem konsultationer og udveksling af 
informationer på fællesskabsplan; 
c) at sikre en løbende evaluering og forsk­
ningsindsats, der kan danne grundlag for 
den videre planlægning og det fremtidige 
arbejde. 
2. Rådet bemærker sig især, at det er Kommissio­
nens hensigt: 
a) at lægge særlig vægt på tilskud fra Den 
europæiske Socialfond til pilotforsøg, der: 
— fører til nyskabelser i uddannelsen af 
udviklingskonsulenter og undervisere 
med sigte på at imødekomme de lokale 
beskæftigelsesinitiativers behov, herun­
der kollektive foretagenders behov for 
uddannelse i virksomhedsledelse; — fører til nye undervisningsmetoder og 
støtteordninger, der imødekommer 
behovene hos særlig ugunstigt stillede 
persongrupper samt underbeskæftigede 
og langtidsledige, der ofte har brug for 
erhvervsforberedelse eller supplerende 
almen undervisning; 
— tilsigter at imødekomme unges og kvin­
ders behov for støtteordninger og 
uddannelsestilbud, og hvor der lægges 
særlig vægt på at opmuntre til udvikling 
af lokale beskæftigelsesinitiativer, der 
indebærer nyskabende anvendelse af 
nye teknologier, eller som gennemføres 
inden for erhverv, hvor kvinder traditio­
nelt har været underrepræsenteret; 
— sigter mod at udvikle lokale beskæfti­
gelsesinitiativer i områder med en sær­
lig stor indvandrerbefolkning eller en 
koncentration af etniske eller kulturelle 
mindretal; 
b) at fortsætte og videreudvikle sit hørings- og 
informationsudvekslingsprogram ved over 
en toårsperiode at gennemføre en ny række 
høringer på lokalt plan; at lette den direkte 
udveksling på fællesskabsplan af erfaringer 
mellem dem, der arbejder med at fremme 
beskæftigelsen på lokalt plan; at yde støtte 
til oprettelse af et informationsnet til 
fremme og udvikling af lokale beskæftigel­
sesinitiativer. 
Rådet understreger det ønskelige i, at hele 
denne indsats nøje koordineres med 
OECD's samarbejdsprogram for lokale 
beskæftigelsesinitiativer; 
c) at supplere disse tiltag med særlige undersø­
gelser af udestående problemer, der kræver 
komparativ analyse på fællesskabsplan, 
som kan bidrage til udformning af retnings­
linjer for den fremtidige indsats, i første 
omgang på områder som: 
— hensigtsmæssige nyskabende former for 
finansiering af lokale beskæftigelsesini­
tiativer; 
— retlige og skattemæssige vilkår i forbin­
delse med etablering og udvikling af 
Nr. C 70/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.3.84 
kooperativer og kollektiv-virksomhe­
der; 
3. Kommissionen informerer med jævne mellem­
rum Rådet om de fremskridt, der sker med hen­syn til gennemførelsen af ovennævnte foran­
staltninger. 
Finansiering af de foranstaltninger, der skal 
gennemføres på fællesskabsplan, skal finde sted 
i henhold til de regler og procedurer, der gælder 
for fællesskabsbudgettet. — organisationsformer og løn- og arbejds­
vilkår i kooperativer. 
12.3.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/25 
BILAG I 
KOMMISSIONENS HØRINGER VEDRØRENDE LOKALE BESKÆFTIGELSESINITIA­
TIVER 
1. Grundlaget for undersøgelserne 
Høringerne vedrørende lokale beskæftigelsesinitiativer blev gennemført som led i Kommissi­
onens Programme of Research and Actions on the Development of the Labour Market. 
Dette efterforskningsarbejde tog ikke sit udgangspunkt i en særlige tese eller definition, men 
udsprang af, at en lang række forskellige beskæftigelsesaktiviter i nogle af medlemsstaterne, 
specielt i Frankrig og Det forenede Kongerige, går under den stadig mere anvendte beteg­
nelse »lokale beskæftigelsesinitiativer«. 
I Frankrig er disse aktiviteter resulteret i en national politik samt i lovgivning og midler til 
gennemførelse af en sådan lovgivning. I Det forenede Kongerige, hvor udviklingen foregik 
efter et mere uensartet mønster, opstod der forskellige nye organer på lokalt niveau, hvor 
man dels forsøgte sig med jobskabelsesordninger, herunder etablering af nye virksomheder 
dels mere indirekte gennem rådgivnings- og støttetjenester. Ud over de traditionelle modeller 
(små og mellemstore virksomheder, selvstændige erhvervsdrivende, familievirksomheder, 
arbejderkooperativer, kommunale virksomheder) opstod der en række nye modeller: kollek­
tiv-virksomheder, kollektiv-forretninger og kooperativer og på det mere lokaloffentlige plan 
serviceorganer til fremme af lokale virksomheder og udvikling af kooperativer, net til gensi­
dig hjælp, ressourcecentre med henblik på jobskabelse og meget andet. Man gik ud fra, at 
den stigende ledighed havde udløst de samme initiativer i andre lande, også selv om der var 
gjort mindre godt rede for disse, eller de var mere beskedne eller mindre anerkendte. 
Høringerne havde således til formål at kortlægge sådanne lokale organer og kaste lys over, 
hvordan de var opstået. Alle, der i marken eller inden for de lokale myndigheder var involve­
ret i de nye initiativer, blev bedt om at gøre rede for deres arbejde, vurdere dets resultater og 
angive, hvilke former for støtte (lokal, regional, national eller fra Fællesskabet), der skulle til 
for at få optimalt udbytte af initiativerne. 
Rent praktisk tilsigtede man at udveksle oplysninger og drøfte ideer og ekspertise, at yde 
projekterne støtte samt med henblik på de politiske beslutningstagere at indsamle data 
vedrørende de forskellige initiativers fordele og ulemper i forbindelse med bestræbelserne 
for at øge beskæftigelsen. 
2. Organisation og metodik 
I 1982/83 blev der i hele Fællesskabet afholdt 22 lokale høringer med mellem 25 og 125 del­
tagere (for de fleste høringers vedkommende lå deltagerantallet på 40-60). De fleste af delta­
gerne var personer, der allerede var involveret i gennemførelse eller planlægning af nye 
lokale beskæftigelsesinitiativer, og resten var repræsentanter for myndighederne, for delta­
gere i initiativerne og for arbejdsmarkedets parter, hvis interesse for og støtte til de lokale 
beskæftigelsesinitiativer var af stor betydning for deres udbredelse og resultater. 
Møderne, der varede en eller to dage, var arrangeret af lokale organer i samarbejde med Cen­
tre for Employment Initiatives (CEI) i London, der som centralorgan var udpeget af Kom­
missionen til at fungere som projektleder (')• 
De lokalorganer, som medvirkede, kan klassificeres på følgende måde: 
Primært beskæftiget med jobskabelse: 7, 
Regional og lokal udvikling: 4, 
Lokal myndighed: 4, 
Kooperativer: 3, 
(') Deres endelige rapport angående høringerne vil foreligge i slutningen af 1983. 
Nr. C 70/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 84 
Socialvæsen og ungdomsarbejde: 2, 
Alternativ økonomi: 2, 
Kirkeligt uddannelses-og konferencecenter: 1, 
Organisering af ledige: 1, 
Kulturelle aktiviteter: 1, 
Forskningscenter ved universitet: 1, 
Fagforeningsuddannelsescenter: 1. 
(I nogle af møderne var der mere end den medvirkende organisation; også de lokale myndig­
heder var i mange tilfælde inddraget i høringerne; i de fire, som er nævnt ovenfor under 
lokal myndighed spillede disse den primære rolle med hensyn til mødearrangementet). 
For de fleste høringers vedkommende var arbejdet tilrettelagt sådan, at der skiftevis holdtes 
plenarforsamlinger og gruppemøder. Følgende arbejdsemner er typiske for de emner, der 
blev drøftet i arbejdsgrupperne i flere lande: Nyigangsættelse af et lokalt område, social inte­
grering og reintegrering gennem beskæftigelse, lediges oprettelse af virksomheder, arbejdsta-
gerkooperativer og andre kollektive virksomheder, kvinder, ny teknologi samt — i landdi­
strikter — landbrug. 
3. Stederne for høringernes afholdelse 
De væsentlige høringer blev afholdt i Kreuzbergkvarteret i Vest-Berlin i Den tyske Forbunds­
republik, som er kendt for sine små »alternative« værksteder, samt i Cork i Irland, hvor 
deltagere kom fra landdistrikter og byområder i Irland. 
Mellem november 1982 og juli 1983 blev der yderligere afholdt følgende høringer: 
Belgien: 
— Wallonien 
— Heuvelland, et landdistrikt i Flandern med 14 landsbyer 
Danmark: 
— et blandet land- og byområde i Jylland 
Frankrig: 
— det stærkt industrialiserede område Pas-de-Calais 
— det »såbare« bjergområde Pyrenæerne 
Forbundsrepublikken Tyskland: 
— det blandede land- og byområde Hesse (Rhein/Main) 
— delstaten Niedersachsen 
— området i Vest-Berlin, der er kendt for sine »alternative værksteder« 
Grækenland: 
— et landdistrikt i det centrale Boetia 
— den lille by Koropi og dele af Attica 
Irland: 
— byen Cork med deltagere fra landdistrikter og byområder 
Italien: 
— et landsbyområde i Alperne i det nordlige Udine 
— en lille gruppe byer i Toscana 
— landdistrikter og byområder i provinsen Brescia 
— blandede land- og byområder i en del af Campania 
12.3.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/27 
Nederlandene: 
— blandet land- og byområde i det nordlige Brabant med deltagere fra andre dele af landet 
Det forenede Kongerige: 
— blandet industri- og boligkvarter i London 
— stærkt industrialiseret område i Nordøstengland 
— blandet byområde og landdistrikt omkring Belfast og tilstødende områder i Nordirland 
— stærkt industrialiseret område omkring Glasgow i Skotland 
— landdistrikt i Nordwales 
— det industrialiserede amt Gwent i Sydwales. 
Der blev ikke afholdt nogen høring i Luxembourg, men der var luxembourgske deltagere i 
mødet i Wallonien i Belgien. 
Der var stor forskel på hvor store områder disse høringer dækkede. I Flanderen og Udine 
kom alle deltagerne fra en gruppe landsbyer, der lå få kilometer fra hinanden; i Brescia samt 
Loccum i Niedersachsen kom de fra en hel delstat (sidstnævnte høring havde sågar deltagere 
fra Bremen, Hamburg og Vestberlin); til høringerne i Cork og Den Bosch kom de fleste del­
tagere fra det omgivende amt eller den omgivende provins, idet dog nogle kom fra andre 
dele af det pågældende land. 
I alt var der 1 200 personer, der fik lejlighed til at fremlæggge og drøfte deres erfaringer og 
planer. I flere tilfælde var der forud for høringerne blevet afholdt uformelle diskussionsmø­
der, og i nogle af høringerne, f.eks. i Heuvelland, Belgien, og i Campania, Italien, havde 
medlemmerne af lokale virksomheder valgt repræsentanter, som deltog i høringerne på deres 
vegne og udtrykte deres synspunkter... Ifølge et forsigtigt skøn har over 7 000 personer del­
taget i eller bidraget direkte til de konklusioner, man er nået frem til. 
4. Værdien af lokale høringer 
Anvendelsen af lokalhøringer som en form for »fact-finding« og handlingsorienteret projekt 
viste sig at have en række fordele, af hvilke her blot skal anføres de væsentligste: 
— de har gjort det muligt med en begrænst anvendelse af budgetmidler og arbejdskraft at 
få indsamlet og belyst en lang række førstehåndsoplysninger om lokale beskæftigelsesi­
nitiativer; 
— metoden med forhøringer og undersøgelser har vist sig at være så effektiv, at der er ble­
vet kastet lys over mange hidtil ukendte initiativer; 
— det faktum, at programmet blev gennemført under Kommissionens ansvar og i de fleste 
tilfælde i samarbejde med en »udenlandsk« organisation (Centre for Employment Initi-
atives, London) har givet initiativerne en vis prestige og et vist image, som nogle af dem 
ellers ikke ville have opnået; 
— mødet mellem lokale initiativtagere og repræsentanter for både offentlige og private 
institutioner har i sig selv udgjort en slags inspiration til fremme af initiativerne og skal 
ses som et første skridt i et videre forløb; 
— både for repræsentanter for centrale og mere perifere offentlige organer samt for lokale 
initiativtagere har det været nyttigt at få lejlighed til at lære af hinandens erfaringer; 
— arbejdet med at udføre »case studies» og andet forberedelsesarbejde (drøftelser på lokalt 
plan, forhandlinger osv.) har vist sig at være betydningsfuld for klarlæggelsen af lokal­
befolkningens forståelse af, hvad det drejede sig om, og især af hvilke målsætninger, 
initiativerne tog sigte på at opfylde. 
Nr. C 70/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.3.84 
Endelig har arbejdet »i marken« bevist sin værdi gennem den imødekommenhed, der blev 
vist på lokalt plan: dels den stærke interesse, der straks fra begyndelsen gjorde sig gældende 
hos de lokale organer, der tilrettelagde høringerne (hvilket resulterede i en fordobling af det 
oprindeligt planlagte antal møder — ekskl. alle relevante forslag), dels den imponerende 
opfølgning i form af forslag til projekter og anmodninger om informationssystemer, som 
Kommissionen har modtaget. 
Behovet for opfølgning 
Dette arbejde »i marken« er naturligvis kun en begyndelse og kan ikke i sig selv udgøre 
nogen fuldstændig ramme for det fremtidige arbejde. Her kræves der en langt mere omfat­
tende indsats, især fordi denne stikprøve, som disse nogle og tyve høringer udgør, naturligvis 
ikke kan dække de mange forskelligheder i Europas'lokalsamfund og regioner. Man kan gå 
ud fra som sikkert, at der er endnu flere varianter af lokale beskæftigelsesinitiativer end dem, 
der har kunnet belyses i dette program, der var af begrænset varighed og omfang. 
Herudover er der et stort behov for at anvende yderligere høringer som et middel til at igang­
sætte og fremme lokale initiativer. Sådanne høringer burde arrangeres under hensyn til mere 
specifikke lokale hehov, f.eks. etablering af organer for udviklingsrådgivning og opmuntre til 
lokale aktioner og sammenslutninger som et første stade på vejen til finansiel støtte fra Den 
europæiske Socialfond. Kommissionen fremsætter relevante forslag i hovedteksten til nær­
værende meddelelse. 
BILAG II 
IGANGVÆRENDE KOMMISSIONSFORANSTALTNINGER OG FREMSATTE FORSLAG 
Fællesskabsstøtte til lokale initiativer er fortrinsvis blevet givet gennem Den europæiske Social­
fond, Den europæiske fond for Regionaludvikling og Det europæiske Kul- og Stålfællesskab, 
men der har også været tale om nogen indirekte støtte gennem Den europæiske udviklings- og 
garantifond for Landbruget, og mulighederne for at opnå finansiering gennem Den europæiske 
Investeringsbank ved hjælp af dennes egne midler og midlerne i Det nye Fællesskabsinstrument 
er blevet øget. Støttens omfang har imidlertid hidtil været begrænset, dels fordi behovet er ret nyt, 
og dels på grund af de praktiske vanskeligheder, der er forbundne med på lokalt plan at skaffe 
adgang til fællesskabsmidlerne. 
Den europæiske Socialfond 
Tilskuddene fra socialfonden er blevet anvendt til fremme af og bistand til lokal jobskabelse, 
således som det fremgår af det følgende: 
— opstilling af et program vedrørende syv uddannelses- og udviklingsforanstaltninger på lokalt 
plan i Det forenede Kongerige, Frankrig og Italien med henblik på jobskabelse. Projekterne 
er udformet under hensyn til problemerne i såvel by som på land. Foranstaltningerne stræk­
ker sig over tre år — 1982-1984 — og er under stadig overvågning og evaluering; 
— pilotstøtte til udviklingskontorer, der sørger for teknisk bistand og uddannelse i forbindelse 
med lokale beskæftigelsesinitiativer. Disse omfatter tilskud til de første 5 »Boutiques de 
gestion« i Frankrig (1980-1983), Development Training Officers for the Highlands and 
Islands Developments Board, Det forenede Kongerige (Skotland) (1981 til 1983) og Wales 
Cooperative Development and Training Centre (1983 til 1985). 
— de pilotprojekter, der fik tilskud i 1982, omfattede en række projekter, der kan betegnes som 
lokale beskæftigelsesinitiativer — 6 vedrørte uddannelse i mindre virksomheder og koopera­
tiver, 6 vedrørte jobskabelse for unge og andre i håndværkssektoren og for handicappede. 
12.3.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/29 
Den europæiske fond for Regionaludvikling 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (') har til opgave at afhjælpe de væsentligste regio­
nale skævheder i Fællesskabet, som især er begrundet i landbrugets dominerende stilling, indu­
strielle forandringer og en strukturel underbeskæftigelse. Med henblik på at nå disse mål kan 
fonden finansiere to slags foranstaltninger: 
a) i henhold til fondsforordningens art. 4: fællesskabsforanstaltninger, der tager sigte på de af 
medlemsstaterne vedtagne regionalpolitiske foranstaltninger såsom: 
1. investeringer i industri, håndværks- eller servicevirksomhed; 
2. investeringer, der foretages af det offentlige, og som vedrører infrastruktur, der bidrager 
til udviklingen af den region eller det område, hvor sådanne investeringer foretages; 
3. infrastrukturinvesteringer som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv om land­
brug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder, 
til hvilke fondens midler uddeles i henhold til nationale kvotaer, og 
b) i henhold til fondsforordningens art. 13; særlige fællesskabsforanstaltninger med henblik på 
regionaludvikling, der er knyttet til Fællesskabets politik samt til foranstaltninger truffet af 
Fællesskabet med henblik på i højere grad at tage hensyn til den regionale betydning af 
denne politik eller dæmpe de regionale konsekvenser heraf. Fondens midler til disse foran­
staltninger er kvotafrie. 
Inden for rammerne af de i artikel 13 omhandlede foranstaltninger og efter forslag fra Kommissi­
onen, vedtog Rådet den 6. oktober 1980 fem forordninger (2) om gennemførelse af den første 
række særlige regionaludviklingsforanstaltninger, hvoraf nogle direkte vedrører små og mellem­
store virksomheder. Disse foranstaltninger skal bidrage til udviklingen i visse middelhavsegne i 
forbindelse med udvidelsen af Fællesskabet, til udviklingen af nye aktiviteter i visse områder, der 
er berørt af krisen i stål- og i skibsbygningsindustrien, samt til større sikkerhed for energiforsynin­
gen til de indre områder i Syditalien. Endvidere vedtoges en foranstaltning til fordel for grænse­
områderne mellem Irland og Nordirland. Inden for rammerne af disse foranstaltninger dækker 
den påtænkte intervention et bredt spektrum alt efter, hvilken foranstaltning det gælder, herunder 
er der bl.a. tale om at lette de små og mellemstore virksomheders adgang til midler og service, for 
at de kan få bedre muligheder for at reagere (investeringsstøtte, sektoranalyser, rådgivningsvirk­
somheder) at fremme den industrielle fornyelse, håndværksvirksomheder samt turisme i land­
brugsområder, at sanere forfaldne industri- og byområder og at bygge og modernisere boliger. 
Senere, nemlig i 1982 forelagde Kommissionen Rådet den anden række kvotafrie foranstaltnin­
ger^), som er en opfølgning og en finansiel styrkelse af de igangværende foranstaltninger i 
Fællesskabets sydlige egne, men som også omfatter nye foranstaltninger, der særlig er beregnet 
på Grækenland. Det bør tilføjes, at de også omfattede en ny foranstaltning, der skulle bidrage til 
udviklingen af nye økonomiske aktiviteter i de områder, der er berørt af strukturomlægningen i 
tekstil- og beklædningsindustrien. 
I den anden række kan der også gives støtte i de støtteberettigede områder til oprettelse af konto­
rer for økonomisk udvikling, som skal have til opgave gennem direkte kontakter på lokalt plan at 
skabe muligheder for nye virksomheder. 
Imidlertid vedtog Kommissionen den 3. november 1983 et forslag, som blev oversendt til Rådet. 
Der var tale om et forslag til forordning om ændring af den nuværende EFRU-forordning, i hen­
hold til hvilket fondens interventioner skal ske i form af »fællesskabsprogrammer« og »nationale 
programmer af fællesskabsinteresse«, inden for hvis rammer fonden i form af en række særlige 
ydelser kan bidrage til udnyttelsen af de indre udviklingsmuligheder i Fællesskabets mest 
betrængte regioner. 
I henhold til den reviderede socialfond (4) såvel som i henhold til forslaget om den reviderede 
EFRU-forordning, vil der blive givet fortrinsret til integrerede udviklingsforanstaltninger, der 
kombinerer og samordner anvendelsen af fællesskabsinstrumenter og nationale midler inden for 
et afgrænset geografisk område. I forbindelse med sådanne foranstaltninger foreslås der en højere 
sats for støtte fra EFRU. 
(') Rådets forordning EØF nr. 724/75 med påfølgende ændringer. 
0 Rådets forordning (EØF) nr. 2515/80 til (EØF) nr. 2619/80. 
0) KOM(82) 652 endelig udg. 
(4) EFT nr. L 289 af 22. 10. 1983, s. 38. 
Nr. C 70/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.3.84 
Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget (Udviklingssektionen) 
Fonden blev oprettet i henhold til traktatens artikel 40 med henblik på opfyldelse af målsætnin­
gerne for den fælles landbrugspolitik, først og fremmest øget produktivitet gennem rationel 
udvikling af landbrugsproduktionen og bedst mulig udnyttelse af produktionsfaktorerne, især 
arbejdskraften. 
De vigtigste foranstaltninger, som Fællesskabet har vedtaget med henblik på at opfylde disse 
strukturelle målsætninger, vedrører 
— modernisering af landbrugsbedrifter; 
— støtte til ældre landmænd, der ophører med at drive landbrug, og omfordeling af de frigivne 
arealer; 
— social og økonomisk vejledning af landmænd og støtte til personer, der arbejder i landbru­
get, og som ønsker at erhverve fagkundskab; 
— forbedring af metoderne til forarbejdning og afsætning af landbrugsvarer; 
— kompensation for de naturlige handicaps for landmænd i bjergområder og andre ugunstigt 
stillede områder. 
Ud over disse mere generelle foranstaltninger har Fællesskabet vedtaget en række særlige regio­
nalforanstaltninger, herunder en række integrerede pilotudviklingsprogrammer med henblik på 
forbedring af de sociale og økonomiske forhold i de ugunstigt stillede områder. 
I rapporten og forslagene (') om, hvorledes effektiviteten i Fællesskabets strukturfonde kan forø­
ges, har Kommissionen foreslået, at EUGFL (Udviklingssektionen) i fremtiden bør koncentreres 
om visse prioriterede opgaver, nemlig 
— fremme af projekter vedrørende modernisering og omstilling inden for landbruget; 
— forarbejdning og afsætning af landbrugsvarer; 
— bevarelse og bedre udnyttelse af uproduktive landdistrikter; 
— forbedring af landbrugets indkomst i ugunstigt stillede områder. 
Kommissionen angav imidlertid, at hvis EUGFL (Udviklingssektionen) skal være fuldt ud effek­
tiv, må indsatsen indgå i en mere omfattende regionaludviklingsramme sideløbende men 
samordnet med de andre fonde. 
Kommissionens forslag om integrerede middelhavsprogrammer (2) og de senere forslag om struk­
turpolitik i landbruget (3) i almindelighed er udformet på baggrund af disse politiske betragtnin­
ger. 
Det europæiske Kul- og Stålfælleskab 
I henhold til traktatens artikel 56 er det muligt ikke blot at omskole og give økonomisk støtte til 
arbejdere, der mister deres jobs som følge af stukturomlægning i jern- og stålindustrierne, men 
også af fremme oprettelsen af nye arbejdspladser gennem lån med rentegodtgørelse til nye virk­
somheder eller virksomheder, der udvider, i EKSF-områderne. Fremgangsmåden vedrørende glo­
ballån til formidlende institutioner har vist sig særlig nyttig med henblik på finansiel støtte til 
små og mellemstore virksomheder, og der er nu mulighed for samfinansiering af kollektive værk­
steder for en række mindre virksomheder, der kan drage nytte af de fælles serviceydelser. Tidli­
gere i år vedtog Kommissionen en række ændringer af praksis for EKSF-lån, bl.a. forhøjedes 
rentegodtgørelsen i forbindelse med globallån fra 3 til 5 %. 
(') KOM(83) 501 endelig udg. 
(2) KOM(83) 495 endelig udg. 
(3) KOM(83) 559 endelig udg. 
12.3.84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 70/31 
Adgang til kapital 
Det europæiske Fællesskabs låneorganer har i mange år ydet betydelige lån til små og mellem­
store virksomheder. Af hensyn til effektiviteten sker dette gennem en globallånsordning: 
I sin enkleste form består denne i, at der åbnes en kreditlinje for en formidlende finansieringsin­
stitution, som så viderelåner beløbet i mindre portioner (som kan være på blot 25 000 ECU) på 
egen risiko til foranstaltninger, som opfylder de betingelser, der stilles af det pågældende fælles-
skabsfinansieringsorgan. Projekterne, som må være økonomisk bæredygtige, kan finansieres med 
op til 50 % af omkostningerne til de faste investeringer. Omfanget af disse lån er steget betragte­
ligt i de senere år (se tabellen). Dette afspejler Kommissionens ønske om at fremme små og mel­
lemstore virksomheder. F.eks. er 40 % af de investeringsmidler, der er afsat til Det nye Fælles­
skabsinstrument 2 ('), gået til globallån, og det forventes, at denne tendens vil fortsætte i Det nye 
Fællesskabsinstrument 3 (2). 
TABEL 
Globallån 1977 til 1982 
(i mio ECU) 
1977 
1978 
1979 
1980 
1981 
1982 EKSF 
3,7 
8,7 
62,6 
148,4 
150,3 
232,8 EIB 
91,3 
99,9 
137,1 
265,5 
318,4 
592,9 Det nye 
Fællesskabs­
instrument 
_ 
v 
— 
— 
— 
249,1 lait 
95,0 
108,6 
199,7 
413,9 
468,7 
1 074,8 Årlig stig­
ningstakt 
_ 
+ 14% 
+ 84% 
+ 107% 
+ 13% 
+ 129% 
Kommissionen har taget endnu et betydningsfuldt skridt ved at foreslå, at Rådet giver den 
bemyndigelse til at yde økonomisk støtte til innovation i små og mellemstore virksomheder i 
form af europæiske innovationslån. Ordningen, hvis nærmere bestemmelser indeholdes i en med­
delelse til Rådet (3), skal virke gennem nationale formidlere. 
(') Den 26. april 1982 afsatte Rådet 1 000 mio ECU til Det nye Fællesskabsinstrument. 
(2) Den 13. juni 1983 afsatte Rådet den første tranche på 1 500 mio ECU til Det nye Fællesskabsinstrument. 
(3) På vej mod en fællesskabsfinansiering af innovation i små og mellemstore virksomheder. Forslag til 
Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at medvirke ved finansieringen af innovation i 
Fællesskabet KOM(83)241.