ir ir 
it ii 
it ù 
it ft it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 08.04.1998 
KOM(1998) 155 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
OM RAPPORTEN FRA DEN STÅENDE ARBEJDSGRUPPE OM SIKKER TRANSPORT 
AF RADIOAKTIVT MATERIALE I DEN EUROPÆISKE UNION 

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
OM RAPPORTEN FRA DEN STÅENDE ARBEJDSGRUPPE OM SIKKER TRANSPORT 
AF RADIOAKTIVT MATERIALE I DEN EUROPÆISKE UNION 
I. PRÆAMBEL 
Den meddelelse, som blev sendt til Rådet og Europa-Parlamentet1 i 1996, og den vedlagte 
tredje rapport fra Den Stående Arbejdsgruppe for Sikker Transport af Radioaktivt Materiale 
(TRM) gælder fortsat. De indeholder omfattende oplysninger om situationen, udsigterne for 
den fremtidige udvikling og anbefalinger til et undersøgelsesprogram. 
Nærværende meddelelse fra Kommissionen, der omfatter den fjerde rapport fra Den Stående 
Arbejdsgruppe, er hovedsagelig tænkt som en ajourføring og et supplement til de 
oplysninger, der blev fremlagt for halvandet år siden i den foregående rapport. Følgende 
forhold fremhæves: 
de seneste ændringer i IAEA's transportregler, udsigterne for disses gennemførelse 
og deres betydning for fremtiden; 
de seneste aktiviteter, som Kommissionen har gennemført eller ydet støtte til; 
de seneste begivenheder i medlemsstaterne, som har haft indflydelse på 
offentlighedens opfattelse af sikkerheden i forbindelse med transportoperationer. 
I bilag 1 fremsættes der forslag til yderligere foranstaltninger fra Kommissionens side over en 
årrække under hensyntagen til Den Stående Arbejdsgruppes anbefalinger i dennes fjerde 
rapport. Dette program indgår i rammeprogrammet for aktioner på energiområdet. Det blev 
vedtaget af Kommissionen i november 1997* og er nu til behandling i Rådet og Europa-
Parlamentet. 
II. ÆNDRINGERNE I DE INTERNATIONALE TRANSPORTREGLER 
Brugen af radioaktivt materiale navnlig inden for atomkraftindustrien indebærer, at materialet 
nødvendigvis skal transporteres, og i årenes løb er der udviklet bestemmelser på nationalt 
plan, på fællesskabsplan og på internationalt plan med henblik på at sikre, at sådanne 
transportoperationer udføres på sikker vis. 
' KOM(96) 11 endelig udg. af 03.04.1996. 
* KOM(97) 550 endelig udg. af 18.11.1997. 
Den grundlæggende forudsætning for sikker transport af radioaktivt materiale består i, at 
enhver transportpraksis overholder de grundlæggende sikkerhedsstandarder. For eksempel 
skal selve kolliene opfylde samme krav under alle omstændigheder, herunder i tilfælde af 
alvorlige ulykker. 
Under hensyntagen til dette princip og i lyset af øget viden, tekniske fremskridt og større 
erfaring har man indført ændringer i de internationale bestemmelser, som vil få konsekvenser 
for fremtidens transportpraksis. 
Inden for Den Europæiske Union vedtog Ministerrådet i maj 1996 reviderede, 
grundlæggende normer2 for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de 
farer, der er forbundet med ioniserende stråling. Direktivets bestemmelser skal omsættes til 
national lovgivning senest den 13. maj 2000. 
På internationalt plan vedtog og offentliggjorde IAEA's Styrelsesråd i december 1996 nye 
vejledende regler for sikker transport af radioaktivt materiale (ST-1). Disse vejledende regler 
skal gennemføres af organisationerne for de forskellige transportformer og af IAEA's 
medlemsstater pr. 1. januar 2001. 
Strålingsbeskyttelsesaspekterne i ST-1-reglerne om transportpraksis er i tråd med kravene i 
det reviderede direktiv om grundlæggende sikkerhedsnormer og vil derfor betyde, at Den 
Europæiske Unions medlemsstater indfører ensartede nationale bestemmelser. 
Revisionen af de gældende IAEA-transportregler3 førte til, at IAEA i december 1996 
offentliggjorde den reviderede version af ST-1. Strukturen er stort set som i øjeblikket, men 
de indeholder ligeledes følgende: 
- ændringer af aktivitetsgrænserne for en forsendelse (herunder undtagelsesgrænser) 
som følge af den radionuklidspecifikke indfaldsvinkel; 
indførelse af en ny kollitype (type C), som opfylder strengere kriterier end dem, der 
gælder for eksisterende kolli af type B, navnlig til lufttransport af visse højaktive 
forsendelser; 
udvidelse af type B-kategorien for at muliggøre lufttransport af materiale med 
betegnelsen "materiale med lav spredning" (LDM); 
særlige bestemmelser for kolli indeholdende uranhexafluorid, hvori der tages særligt 
hensyn til de kemiske risici ved dette materiale; 
en omfattende revision af kritikalitetssikkerheden; 
indarbejdelse af et nyt system med FN-numre på kolli og forsendelser i 
overensstemmelse med klassifikationen af farligt gods. 
Rådets direktiv 96/29 Euratom af 13. maj 1996, EFT L 159/1 af 29.6.1996 
3 DEN INTERNATIONALE ATOMENERGIORGANISATION- Regulations for the Safe Transport of Radioactive 
Materials-Safety Series N°. 6-1985 Edition (ændret 1990). 
1 
I den vedlagte rapport fra Den Stående Arbejdsgruppe beskrives disse ændringer mere 
indgående. 
Der er for nylig udtrykt bekymring i offentligheden over de foreslåede nye prøvekrav for type 
C-kolli og type B-kolli indeholdende LDM-materiale, idet 
- der i USA synes at være strengere prøvekrav for kolli til lufttransport af plutonium, 
- og idet man mente at kravene til disse kolli burde svare til kravene til de såkaldte sorte 
bokse i fly (Flight Data Recorders - FDR). 
Kommissionen har rådspurgt Den Stående Arbejdsgruppe om dette spørgsmål. Gruppen er af 
den opfattelse, at IAEA's reviderede regler yder en betydelig yderligere beskyttelse ved 
transport af radioaktivt materiale i EU's medlemsstater. Der ikke ført bevis for, at kravene i 
de nye regler er utilstrækkelige. 
Eksperternes vurdering er, at de foreslåede, vejledende ST-1-regler fra IAEA styrker de 
eksisterende regler gennem mere specifikke og strengere krav, og at de vil give mulighed for 
at indføre strenge og ensartede transportbestemmelser inden for Den Europæiske Union. 
Når det er sagt, vil de bekymringer og argumenter, der er kommet til udtryk, fortsat blive 
overvejet grundigt under IAEA's koordinerede forskningsprogrammer, hvor man er i færd 
med at revidere vurderingerne af alvoren af ulykker inden for luft- og søtransport. Resultatet 
af undersøgelserne, som udføres under Kommissionens handlingsprogram om sikker 
transport af radioaktivt materiale, vil også udgøre et direkte bidrag til ovennævnte 
koordinerede forskningsprogrammer og eventuelle fremtidige revisioner af reglerne. Det er 
under alle omstændigheder tilrådeligt med en hyppigere ajourføring af I AE A-reglerne end i 
øjeblikket (hvert tiende år), og Kommissionen anbefalede også dette. 
III. INDFØRELSE AF DE REVIDEREDE REGLER 
Selv om de grundlæggende ST-1-transportregler er vejledende (baseret på henstillinger), har 
man ikke desto mindre hidtil indført dem fuldt ud i bestemmelserne vedrørende transport af 
klasse 7-gods (farligt gods) for de forskellige transportformer. Alle krav til transport af 
radioaktivt materiale er blevet indført gennem ADR (den europæiske konvention om 
international transport af farligt gods ad vej), RTD (internationalt reglement for befordring af 
farligt gods på jernbaner), ADN (europæisk aftale om international transport af farligt gods 
ad indre vandveje), IMDG (Den Internationale Kodeks for Søtransport af Farligt Gods) og 
ICAO-TI (Organisationen for International Civil Luftfart - tekniske instrukser). 
Organisationerne for de forskellige transportformer forventes at indarbejde de vejledende ST-
1 -bestemmelser inden for fa år, således at de ovennævnte fem bestemmelser for de enkelte 
transportformer træder i kraft samtidig den 1. januar 2001. 
I overensstemmelse med Rådets direktiver 94/55/EF4 for vej og 96/49/EF5 for bane 
gennemføres ST-1-kravene i de ændrede europæiske ADR- og RID-aftaler som bindende 
krav i Det Europæiske Fællesskab. 
EFT L319 af 12.12.1994, s. 7. 
3 
IV. KOMMISSIONENS SENESTE AKTIVITETER 
I 1996 gav Europa-Parlamentet tilladelse til en genåbning af budgetposten for transport af 
radioaktivt materiale og bevilligede 2 mio. ECU. I 1997 opretholdt man samme budgetpost, 
men med et p.m. for forpligtelser. 
På grundlag af 1996-afgørelsen iværksatte Kommissionen en offentlig indkaldelse af forslag i 
maj 19966 med henblik på at gennemføre de foranstaltninger, der findes beskrevet i 
bemærkningen til budgetposten. 
Som et resultat heraf har Kommissionen gennemgået 43 forslag, foretaget en udvælgelse og 
anmodet Den Stående Arbejdsgruppe om en udtalelse vedrørende de udvalgte forslag. 
Ud af disse 43 forslag blev 24 udvalgt (15 med første prioritet og 9 med anden prioritet), og 
blandt disse blev der udsendt 18 kontrakter i 1996 med et økonomisk bidrag fra 
Fællesskabets side. Gennem en intern budgetoverførsel på 0,7 mill. ECU i 1997 blev det for 
nylig muligt at udsende kontrakter for de 6 resterende forslag. Detaljer findes som bilag til 
Den Stående Arbejdsgruppes fjerde rapport. 
Den oprindelige målsætning gik ud på at fordele det til rådighed værende budget på de 
forskellige emner, som identificeres i bemærkningen til budgetposten. Denne målsætning 
kunne ikke gennemføres fuldt ud. For eksempel kunne der ikke findes noget gyldige forslag 
inden for området forbedret sikkerhed for transport af radioaktivt materiale i landene i 
Central- og Østeuropa og de Nye Uafhængige Stater (NIS). Lignende problemer gjorde sig 
gældende med hensyn til befolkningens holdning til transport af radioaktivt materiale. 
For en række undersøgelsers vedkommende kunne der kun ydes støtte til første fase i løbet af 
1996/1997 i en første periode på 12 måneder. Dette bør følges op af en anden fase med 
henblik på at høste det fulde udbytte af de gennemførte aktiviteter under forudsætning af, at 
der iværksættes et hensigtsmæssigt program, og at de nødvendige budgetmidler stilles til 
rådighed. 
V. DE SENESTE BEGIVENHEDER I FORBINDELSE MED TRANSPORT AF 
RADIOAKTIVT MATERIALE 
I nogle regioner i Den Europæiske Union er den del af offentligheden, som er modstandere af 
atomkraft, også modstandere af transport af radioaktivt materiale. I Tyskland blev 
jernbanespor og udstyr for nylig beskadiget i et forsøg på at standse transporten af brugt 
brændsel og forglasset affald til det foreløbige opbevaringssted i Gorleben. Et andet eksempel 
er den omfattende kampagne, som blev iværksat i det nordlige England som følge af 
betænkelighederne ved en eventuel forøgelse af antallet af forsendelser af blandet 
oxidbrændstof ad luftvejen. Breve, der gav udtryk for denne bekymring, blev sendt til 
medlemmer af Europa-Parlamentet. 
5 EFT L235 af 17.09.1996, s. 25. 
6 EFT C136 af 8.5.1996, s.16 
k-
Demonstrationer og offentlige udtalelser af denne art har tiltrukket megen opmærksomhed 
fra befolkningens og mediernes side, hvilket har øget frygten i forbindelse med disse 
transportoperationer. I virkeligheden er risikoen ved transport af radioaktivt materiale lav, 
antallet afhændelser/ulykker er meget lille, og konsekvenserne af disse er meget begrænsede. 
Det er derfor vigtigt, at radioaktivt materiale håndteres og reguleres i henhold til den reelle 
risiko ved de pågældende materialer. 
Derfor skal man i højere grad bestræbe sig på at informere befolkningen og beredskabet om 
sikkerheden ved transportoperationer. Budskabet bør være, at radioaktivt materiale 
transporteres i overensstemmelse med strenge og internationalt anerkendte 
sikkerhedsbestemmelser, som hele tiden bliver revideret og ajourført i lyset af ny viden fra 
forskning og erfaringer fra hele verden. 
VI. FREMTIDIGE FORANSTALTNINGER FRA KOMMISSIONENS SIDE 
Med henblik på at øve indflydelse på den strategiske snarere end den taktiske udvikling af 
kommende internationale regler bliver Kommissionen og Fællesskabet nødt til at anlægge en 
mere langsigtet synsvinkel. Fællesskabet bør yde støtte til et flerårigt undersøgelsesprogram 
som det, Den Stående Arbejdsgruppe anbefaler i sin fjerde rapport, i overensstemmelse med 
Euratom-traktatens kapitel III (Sundhedsbeskyttelse), navnlig ved at indføre de 
grundlæggende sikkerhedsstandarder for transportpraksis som afledt af Rådets direktiv 
80/836/Euratom, ændret ved direktiv 84/467/Euratom og for nylig erstattet af Rådets 
direktiv 96/29/Euratom. 
Der er ingen risiko for overlapning mellem et sådant program, Euratoms rammeprogram for 
forskning og Fællesskabets uddannelsesprogrammer, der er baseret på Euratom-traktatens 
artikel 4 og 7, eftersom transport af radioaktivt materiale ikke er omfattet af traktatens bilag 1. 
Med hensyn til det indre markeds funktion går tendensen i dag i retning af, at man søger at 
harmonisere mellem EU's medlemsstater på grundlag af allerede eksisterende, internationale 
konventioner, normer og standarder og at undgå at indføre nye bestemmelser, hvis disse kan 
føre til unødvendig overlapning i forhold til eksisterende, internationale bestemmelser. 
Inden for sektoren for transport af radioaktivt materiale gennemføres dette princip i høj grad i 
henhold til IAEA's grundlæggende regler og bestemmelserne for de forskellige 
transportformer (ADR/RID, ADN, IMDG-koden og ICAO-TI) som forklaret i afsnit III 
ovenfor. Ikke desto mindre bør man stadig stræbe efter en harmonisering af udformning, 
konstruktion, kolli og administrative procedurer for at lette forsendelser inden for EU. 
Der er også behov for at forbedre sikkerheden ved transport af radioaktivt materiale i landene 
i Central- og Østeuropa og i NIS gennem specifikke projekter, der fremmer et tæt samarbejde 
mellem sikkerhedseksperter i disse lande og Fællesskabets eksperter. 
Man bør desuden være særlig opmærksom på projekter vedrørende kommunikation og 
information af befolkningen for at forbedre opfattelsen af transportsikkerheden i forbindelse 
med de specifikke behov i Fællesskabet og i medlemsstaterne. 
f 
VEL KONKLUSIONER 
Med henblik på at gennemføre anbefalingerne i Den Stående Arbejdsgruppes fjerde rapport 
og efter at have identificeret de fremtidige aktionsområder for Kommissionen bør 
Fællesskabet vedtage en flerårig handlingsplan for transport af radioaktivt materiale. 
Følgende emner bør tages op i en sådan handlingsplan: 
overvågning og analyse af den nuværende situation og fremtidsudsigterne for 
medlemsstaternes praksis for transport af nukleart materiale, idet der lægges særlig 
vægt på analyser af ulykker og hændelser samt kollispecifikationerne; 
gennemførelsen af IAEA' s vejledende transportbestemmelser (ST-1 ) blandt de 
internationale organisationer med ansvar for de forskellige transportformer og 
dernæst i EU's medlemsstater; 
fortsat tilpasning og forbedring (om nødvendigt) af de internationale bestemmelser i 
samarbejde med IAEA og organisationerne for de forskellige transportformer; 
der bør også rettes særlig opmærksomhed mod information af befolkningen og 
uddannelse af det personale, der medvirker ved transportoperationer, samt 
planlægning af katastrofeberedskab og uddannelse af beredskabspersonale; 
samarbejdet med landene i Central- og Østeuropa og NIS på ovennævnte områder. 
Gennemførelsen af handlingsplanen vil navnlig give Kommissionen mulighed for at undersøge 
områder, hvor der er behov for yderligere harmonisering for at lette funktionen af det indre 
marked hvad angår transport af farligt gods i klasse 7. Følgende områder skal tages op: 
- de kompetente myndigheders godkendelsescertifikater til kolli; 
- dokumentation af, at udformningen af kolli er i overensstemmelse med kravene (andre kolli 
end type B og C); 
- kvalitetssikringsprocedurer og kvalitetskontrol 
- godkendelse og autorisering af befragtere og forsendelser. 
Efter gennemgang af situationen i medlemsstaterne vil handlingsplanen give mulighed for at 
fremsætte praktiske forslag til, hvordan man kan gennemføre de nødvendige 
harmoniseringsforanstaltninger i Den Europæiske Union. I bilag 1 beskrives det mulige indhold 
i et sådant flerårigt handlingsprogram. 
Euratom-traktatens kapitel III kan tjene som retsgrundlag for et sådant program, som skal 
gennemføres af Kommissionen med støtte fra Den Stående Arbejdsgruppe om sikker transport 
af radioaktivt materiale. 
(o 
BILAG 1 
FORSLAG TIL HANDLINGSPLAN 
OM TRANSPORT AF RADIOAKTIVT MATERIALE 
Handlingsplanen omfatter en periode på fem år. Den løber fra 1998 og vil blive revideret hvert år, 
således at den fortsat er i overensstemmelse med beskrivelsen i budgetposten. Alle større ændringer 
vil blive medtaget som en integrerende del af Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-
Parlamentet om emnet. 
Følgende program er temmelig omfattende, og det vil være nødvendigt at prioritere i henhold til det 
budget, der er til rådighed i de enkelte år. 
1. Det indre markeds funktion og harmoniseringsforanstaltninger 
1.1. Harmonisering af godkendelsescertifikaterne fra de kompetente myndigheder for kolli 
af type A (F), type B og type C, der omfatter kvalitetssikringsprogrammer for 
udformning, afprøvning, fremstilling, brug, fornyet inspektion og transport af kolli. 
1.2. Harmonisering af dokumentationen vedrørende kollienes overholdelse af kravet (ST-
1, punkt 801) for undtagelseskolli og kolli af type IP-1, -2, -3 og type A. 
1.3. Harmonisering af og vejledning om kvalitetssikringsprocedurer for konstruktører, 
producenter, brugere og befragtere af kolli. 
1.4. Harmonisering af og vejledning om kvalitetssikring og kvalitetskontrol vedrørende 
behandling og karakteristik af affald fra flydendevandsreaktorer og oparbejdning af 
bestrålet kernebrændsel. 
1.5. Harmonisering af de kompetente myndigheders krav og procedurer med hensyn til 
godkendelse og autorisering af befragtere og forsendelser. 
2 Indførelse af bestemmelserne 
2.1 Undersøgelse af medlemsstaternes muligheder for afprøvning af kolli 
2.2 Vurdering af medlemsstaternes muligheder for at anvende edb-baserede teknikker til 
sikkerhedsanalyse af kolli 
3. Revision af bestemmelserne 
Grundige undersøgelser af forslagene til revision af de grundlæggende transportbestemmelser 
(IAEA - ST-1), så de tager højde for: 
f 
3.1 Nyudvikling; 
3.2 Forskning og erfaringer fra industrien; 
3.3 Undersøgelser af hændelser og uheld under transport. 
Undersøgelser afhændelser under transport 
4.1 Revision, analyse og indberetning af de radiologiske konsekvenser af ulykker og 
hændelser, der omfatter radioaktivt materiale: 
opdatering af den eksisterende database; 
grundig analyse og klassificering afhændelser; 
udarbejdelse af undervisningsmateriale. 
4.2 Videreudvikling af rådgivning og kriterier for ensartet rapportering om hændelser og 
ulykker. 
Katastrofeberedskab og uddannelse 
5.1 Tilrettelæggelse af undervisning gennem katastrofeøvelser, der omfatter flere af EU's 
medlemsstater. 
5.2 Udarbejdelse af hensigtsmæssigt undervisningsmateriale til organisationer, der er 
involveret i nødsituationer. 
5.3 Afholdelse af uddannelseskurser. 
Bistand til landene i Central- og Østeuropa og NIS 
6.1 Udvidelse af Den Stående Arbejdsgruppe med frivillig deltagelse af de central- og 
østeuropæiske lande. 
6.2 Udarbejdelse af et handlingsprogram til forbedring af transportsikkerheden for 
radioaktivt materiale. 
6.3 Afholdelse af uddannelseskurser for repræsentanter for de kompetente myndigheder 
og personale, der er beskæftiget med transportoperationer i de central- og 
østeuropæiske lande samt NIS (udgifterne deles med IAEA og/eller PHARE/TACIS-
programmerne. 
7. Information og kommunikation om transportsikkerhed 
7.1 Forbedring af de eksisterende offentlige informationscentre (til udbredelse af 
atomkraften i medlemsstaterne) ved at tilvejebringe relevant information om den 
transportpraksis, der anvendes i de forskellige transportformer. 
7.2 Informering af offentligheden og medierne om de forskellige sikkerhedsmæssige 
aspekter af internationale transportoperationer med henblik på at forbedre 
befolkningens opfattelse af denne transport. 
7.3 Udvikling af accept- og tolerancekriterier vedrørende risikoen ved transport af 
radioaktivt materiale og vurdering af den reelle risiko i forhold til disse kriterier. 
7.4 Demonstration af, at transportkolli har indbyggede sikkerhedsmargener, der rækker 
ud over beskadigelse af selve beholderen. 
"i 
Bilag II 
Medlemmerne i Den Stående Arbejdsgruppe 
om Sikker Transport af Radioaktivt Materiale i Den Europæiske Union 
er udpeget af følgende ministerier og/eller institutioner 
Bundesministerium fur Ôffentliche Wirtschaft und Verkehr Ôstenreich 
Ministère des Affaires Sociales, de la Santé Publique et de Belgique 
l'Environnement 
Organisme National des Déchets Radioactifs et des Matières Fissiles Belgique 
Enrichies (ONDRAF / NIRAS) 
National Institute of Radiation Hygiene Danmark 
Finnish Centre for Radiation & Nuclear Safety Finland 
Institut de Protection et de Sûreté Nucléaire (IPSN) France 
Bundesministerium fur Umwelt, Naturschutz und Reaktorsicherheit Deutschland 
Bundesministerium fur Verkehr Deutschland 
Bundesamt fur Strahlenschutz Deutschland 
Bundesanstalt fur Materialprtïfung (BAM) Deutschland 
Gesellschaft fur Anlagen- und Reaktorsicherheit (GRS) Deutschland 
Greek Atomic Energy Commission Elias 
Ministry of Housing, Physical Planning & Environment Nederland 
Energieonderzoek Centrum Nederland (ECN) Nederland 
Radiological Protection Institute of Ireland Ireland 
Agenzia Nationale per la Protezione dell'Ambiente (ANPA) Italia 
Ente per la Nuove Technologie, l'Energia e PAmbiente (ENEA) Italia 
Direction de la Santé (Div. de la Radioprotection) Luxembourg 
Représentation Permanente du Portugal* Portugal 
Empresa Nacional de Residuos Espana 
Statens Stralskyddsinstitut (Swedish Radiation Protection Institute) Sweden 
Statens Kårnkraftinspektion (Swedish Nuclear Power Inspectorate) Sweden 
Department Environment Transport Regions (Radioactive Materials UK 
Transport Division) 
National Radiological Protection Board UK 
International Atomic Energy Agency (Division of Nuclear Safety) (observer) 
By correspondance 
Ao 
FJERDE RAPPORT TIL KOMMISSIONEN FRA DEN 
STÅENDE ARBEJDSGRUPPE OM SIKKER TRANSPORT 
AF RADIOAKTIVT MATERIALE I DEN EUROPÆISKE 
UNION 
NOVEMBER 1997 
/Y\ 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
RESUMÉ 
KONKLUSION OG DEN STÅENDE ARBEJDSGRUPPES HENSTILLINGER 
1. INDLEDNING 
2. UDVIKLINGEN SIDEN DEN TREDJE RAPPORT 
2.1 IAEA's reviderede transportregler 
2.1.1 Radiologisk beskyttelse 
2.1.2 TypeC-kolli 
2.1.3 Krav til kolli med uranhexafluorid 
2.1.4 Nuklear kritikalitetssikkerhed 
2.1.5 Administrative forhold 
2.2 IAEA's koordinerede forskningsprogrammer 
2.2.1 Uranhexafluorid (UF6) 
2.2.2 LSA/SCO 
2.2.3 Ulykkers alvor til søs 
2.2.4 Lufttransport 
2.3 Udviklingen i Det Europæiske Fællesskab 
2.3.1 Grundlæggende sikkerhedsnormer 
2.3.2 Fællesskabets rammedirektiver 
2.3.3 Direktivet om kontrol 
2.3.4 Uddannelse af chauffører 
2.4 Udviklingen inden for IMO 
3. VIGTIGE SPØRGSMÅL 
3.1 Reguleringsspørgsmål 
3.1.1 Strålingsbeskyttelsesprogrammer 
3.1.2 Undtagelsesværdier 
3.1.3 Lufttransport 
3.1.4 LSA/SCO 
3.2 Øvrige spørgsmål 
3.2.1 Formodede og reelle risici 
3.2.2 Teknisk bistand og industrielt samarbejde med Central- og Østeuropa samt 
NIS 
3.2.3 Kvalitetssikring 
3.2.4 Trafik med radioaktivt materiale og radioaktive kilder 
4. EUROPA-KOMMISSIONENS STÅENDE ARBEJDSGRUPPES VIRKSOMHED 
4.1 Tidligere aktiviteter 
4.2 Det nuværende program 
4.3 Fremtidigt arbejde 
Bilag 1 - Sammenfatning af prøvekravene 
Type C-kolli 
Uranhexafluorid 
Materiale med lav spredning (LDM) 
Ah 
RESUME 
1. Den Stående Arbejdsgruppe for Sikker Transport af Radioaktivt Materiale blev oprettet i 
1982 på Europa-Parlamentets anmodning. 
2. Denne fjerde rapport fra arbejdsgruppen er en ajourføring af rapporten, som blev forelagt 
Rådet og Parlamentet den 3. april 1996. Detaljer fra denne tredje rapport er ikke gengivet 
her. 
3. En vigtig begivenhed siden fremlæggelsen af den tredje rapport var offentliggørelsen af 1996-
udgaven af Den Internationale Atomenergiorganisations "Regulations for the Safe Transport 
of Radioactive Material". Disse regler vil efterhånden blive indført verden over for alle 
transportformer og træde i stedet for den gældende 1985-udgave (ændret i 1990). 
4. I denne rapport beskrives vigtige ændringer i reglerne, IAEA's løbende aktiviteter samt Den 
Europæiske Unions reaktioner på og bidrag til disse processer. Hvor aktiviteter, tidligere 
eller fremtidige, udspringer af væsentlige lovgivningsmæssige spørgsmål eller bekymring i 
offentligheden, gives en sammenfatning af disse. 
5. Den Stående Arbejdsgruppes virksomhed beskrives i sammenhæng med disse aktiviteter. 
A'b 
Konklusion og Den Stående Arbejdsgruppes henstillinger 
Transport af radioaktivt materiale er en sikker og gennemreguleret operation, og inden for og 
uden for Det Europæiske Fællesskab arbejdes der for, at situationen skal forblive sådan. Vi 
erkender, at der forekommer ulykker, og at menneskelige fejl ikke fuldstændig kan undgås: vi 
skal fortsat være opmærksomme. 
Samtidig med, at medlemsstaterne fortsat støtter IAEA's arbejde, udøver EU som helhed 
indflydelse gennem tjenestemænds deltagelse i møder og gennem Den Stående 
Arbejdsgruppes studieprogram. Kommissionen vil varetage koordineringen i forhold til 
medlemsstaterne for at sikre konsekvens mellem det arbejde, der foregår henholdsvis i 
Fællesskabet og internationalt, idet der tages hensyn til den nyeste fællesskabslovgivning om 
transport af farligt gods. 
Gennem Den Stående Arbejdsgruppes studieprogram er der ydet et betydeligt bidrag til 
udviklingen af internationale transportregler, men hvis man ønsker at øve en strategisk 
snarere end en taktisk indflydelse på udviklingen af regler, er det nødvendigt at anlægge en 
mere langsigtet synsvinkel. Det er nødvendigt at yde fortsat finansiering til Den Stående 
Arbejdsgruppes femårige forskningsprogram. 
AW 
1 INDLEDNING 
Denne rapport er udarbejdet af Den Stående Arbejdsgruppe for Sikker Transport af Radioaktivt 
Materiale, som Kommissionen oprettede i 1982 på Parlamentets anmodning.7 Denne fjerde rapport 
fra arbejdsgruppen er en ajourføring af den rapport, som blev forelagt Rådet og Parlamentet den 3. 
april 1996. De detailoplysninger, som blev præsenteret i den tredje rapport, er stadig gældende og 
gengives derfor ikke her. 
Den vigtigste begivenhed siden fremlæggelsen af den sidste rapport er offentliggørelsen af 1996-
udgaven af Den Internationale Atomenergiorganisations "Regulations for the Safe Transport of 
Radioactive Material"8. Disse regler vil blive overtaget af de øvrige internationale organer, som 
regulerer den internationale transport af radioaktivt materiale såsom Den Internationale 
Søfartsorganisation, Organisationen for International Civil Luftfart, De Forenede Nationers 
Økonomiske Kommission for Europa (for vejtransport) og Den Mellemstatslige Organisation for 
International Jernbanebefordring samt af medlemsstaterne i deres nationale lovgivning. 
1 rapporten gennemgås ændringerne med hensyn til strålingsbeskyttelse, emballering, 
kritikalitetssikkerhed og administrative forhold, som er indført gennem IAEA's nye regler. Der gives 
en beskrivelse af de parallelle udviklinger i EU, navnlig de grundlæggende sikkerhedsnormer og 
rammedirektiverne. Der gives en beskrivelse af vigtigste spørgsmål, som er opstået under 
reguleringsprocessen, og de bekymringer, der er blevet fremført. Der gives oplysninger om områder, 
hvor der er behov for yderligere forskning, og som er genstand for de koordinerede 
forskningsprogrammer, IAEA har iværksat, og/eller forskningskontrakter, som er tildelt under Den 
Europæiske Unions almindelige budget - energipolitik - (budgetpost B4-1020). 
Betydningen af EU's arbejde inden for udviklingen af regler og det langsigtede bidrag, som EU kan 
yde gennem et stabilt forskningsprogram, fremhæves. 
2 UDVIKLINGEN SIDEN DEN TREDJE RAPPORT 
2.1 IAEA's reviderede transportregler 
I december 1996 offentliggjorde Den Internationale Atomenergiorganisation 1996-udgaven af 
"Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material" i et dokument med betegnelsen ST-1. 
Den Europæiske Unions (EU) medlemsstater og Kommissionens repræsentanter har ydet et stort 
bidrag til processen. 
I de følgende afsnit beskrives de vigtigste tekniske og administrative ændringer, som er indført i 
1996-udgaven af reglerne. 
2.1.1 Strålingsbeskyttelse 
Generelle bestemmelser 
I de reviderede IAEA-regler (ST-1) er de generelle bestemmelser for strålingsbeskyttelse blevet 
omformuleret. Der er indført nogle væsentlige ændringer, herunder behovet for at indføre 
strålingsbeskyttelsesprogrammer for transport af radioaktivt materiale. 
Strålingsbeskyttelsesprogrammerne understreger betydningen af de generelle bestemmelser, som er 
7 EFT C40/44 af 15. februar 1982. 
8 Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material. 1996 Edition. Vienna 1996 
A)> 
begrundelsen for at opretholde de nuværende strålingsgrænser omkring kolli og forsendelser. Det er 
vigtigt at huske på, at disse grænser generelt har medført, at såvel arbejdstagere som befolkning er 
blevet udsat for lave individuelle og kollektive doser i forbindelse med transportoperationer. 
Strålingsbeskyttelsesprogrammerne bør hjælpe med til at sikre, at denne situation fortsætter, således 
at de individuelle doser holdes inden for hensigtsmæssige grænser og på et så lavt niveau, som det 
med rimelighed kan opnås. 
Bestemmelserne er i overensstemmelse med såvel IAEA's som Euratoms grundlæggende 
sikkerhedsnormer. (Se 2.3.1) 
Undtagelse 
IAEA's regler har altid indeholdt kriterier med en definition af, hvilke materialer der er underlagt 
kravene. I 1985-reglerne defineres radioaktivt materiale for eksempel som ethvert materiale med en 
specifik aktivitet på mere end 70 Bq/g. I de grundlæggende sikkerhedsnormer anvendes imidlertid en 
radionuklidspecifik indfaldsvinkel, som fører til undtagelsesværdier, der både er større og mindre end 
70 Bq/g, og som omfatter i alt syv størrelsesordener. De grundlæggende sikkerhedsnormer 
indeholder ligeledes undtagelsesværdier for samlede aktivitetsmængder (Bq). Denne fremgangsmåde 
indførtes i IAEA's transportregler fra 1996, og disse indeholder værdier for både de 
aktivitetskoncentrationer, der er undtaget, og for den samlede aktivitet. 
Begrænsninger på kolliindhold 
Der foreskrives nye grænser for kolliindhold på grundlag af de grundlæggende sikkerhedsstandarder. 
Disse er udtryk for en revideret strålingsbeskyttelsesfilosofi og dosimetri samt reviderede data. 
2.1.2 Type C-kolli 
Der er opnået enighed om at stille krav om anvendelse af en mere robust udformet kollitype, som 
betegnes et type C-kolii, til visse højaktive forsendelser ad luftvejen. Udformningen af type C-kolli vil 
kræve en unilateral myndighedsgodkendelse, med mindre de indeholder fissilt materiale, der kræver 
multilateral godkendelse fra alle de lande, gennem hvilke eller til hvilke forsendelsen transporteres. 
2.1.3 Krav til kolli med uranhexafluorid 
Der er vedtaget specifikke bestemmelser for transport af uranhexafluorid (UF6). Beslutningen om at 
udforme regler for et specifikt materiale afspejler UF6's betydning i det nukleare brændstofkredsløb, 
de meget store mængder, der transporteres, samt materialets særlige fysiske og kemiske egenskaber. 
Prøvningskravene til disse kolli beskrives i bilag I. 
Farerne ved uberiget UF6 under transport er i vid udstrækning af kemisk snarere end af radiologisk 
art. Et bestemt kolli er særlig udbredt til denne transport, den blanke 48Y-cylinder til omkring 12 
tons UF6. De nye IAEA-regler indeholder strengere krav til sådanne kolli, navnlig vedrørende 
kolliets varmeegenskaber, med henblik på at forebygge farlige trykstigninger i tilfælde af kraftig 
brand. 
2.1.4 Nuklear kritikalitetssikkerhed 
Der er foretaget ændringer af, hvilke typer radioaktivt materiale der klassificeres som fissilt 
materiale, samt hvordan kolli med fissilt materiale afprøves, vurderes og mærkes. Der er ligeledes 
A<o 
indført særlige krav for transport af fissilt materiale ad luftvejen og for pakker indeholdende fissilt 
uranhexafluorid. 
2.1.5 A dministrativeforhold 
Oprettelse af to kolliindeks 
Transportindekset (TI), som tidligere blev brugt til såvel strålingsbeskyttelse og kritikalitetskontrol, 
er blevet forenklet og benyttes nu udelukkende til strålingsbeskyttelsesformål. Det er fortsat baseret 
på strålingsniveauet 1 meter fra kolliets overflade. 
Et nyt indeks, kritikalitetssikkerhedsindekset (CSI), er bestemmende for akkumuleringen af kolli 
indeholdende fissilt materiale og er baseret på det højst tilladte antal kolli, der må transporteres 
samlet. Adskillelsen af de to indeks vil gøre det muligt at kontrollere forsendelserne på grundlag af 
de specifikke værdier, som er afgørende. Disse ændringer fører til en klarhed, der vil fremme 
overholdelse af bestemmelserne. 
Nye FN-numre 
Hovedformålet med at påføre kolliene og eventuelt også forsendelserne FN-numre er at angive 
nødprocedurer på en måde, der er uafhængig af sproget. Man mente, at et udvidet sæt FN-numre vil 
være en bedre vejledning for redningspersonalet. 
Under det nye system tildeles der et FN-nummer til hver af de 14 planer, der er vedlagt som bilag til 
reglerne, med et yderligere talsæt for kolli indeholdende fissilt materiale. FN-numrene anvendes for 
uranhexafluorid på grund af dettes betydning som handelsvare og den yderligere (korrosions-) risiko. 
De nye FN-numre vil gøre det lettere at indføre mere specifikke katastrofeberedskabsprocedurer og 
gøre det lettere at kontrollere reglernes overholdelse i kraft af den numeriske sammenhæng med 
planerne, der er vedlagt reglerne. 
Gennemførelse af IAEA's regler 
1996-udgaven af Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material vil blive indarbejdet i 
aftaler og konventioner for de forskellige transportformer, der omfatter transport af radioaktivt 
materiale, på internationalt plan og i de enkelte landes nationale regler. På internationalt plan 
tilstræber man en fælles gennemførelsesdato, nemlig den 1. januar 2001. En række ændringer 
vedrørende håndteringen af fissilt materiale og navnlig indførelsen af et kritikalitetssikkerhedsindeks 
gør det vigtigt med en harmonisering af ikrafttrædelsesdatoen for IAEA-reglerne om internationale 
transporter. Endvidere har man indtrængende anbefalet en fælles gennemførelsesdato for alle 
transportformer, da det er vanskeligt at se, hvordan befragtere, der udfører multimodale, 
internationale forsendelser, skal kunne gøre dette, medmindre alle transportformer overgår fra 1985-
til 1996-reglerne samtidig. 
Der vil blive indført overgangsordninger for godkendelsen af udformningen af kolli. Navnlig kan man 
fortsat anvende kolli, der er fremstillet i overensstemmelse med IAEA's 1973- eller 1985-regler, på 
visse betingelser og efter godkendelse af de kompetente myndigheder. 
Alle andre krav, for eksempel vedrørende lufttransport af type C-kolli eller kolli indeholdende fissilt 
materiale, træder i kraft umiddelbart efter gennemførelsen. 
-n-
2.2 IAEA's koordinerede forskningsprogrammer 
For at lette informationsudvekslingen og øge det internationale samarbejde på områder, hvor der er 
behov for forskning, har IAEA iværksat en række koordinerede forskningsprogrammer. Den 
Europæiske Unions medlemsstater har deltaget aktivt, ofte med økonomisk støtte fra 
fællesskabsbudgettet. 
2.2.1 Uranhexafluorid (UF6) 
Der er iværksat et koordineret forskningsprogram med henblik på at udvikle nøjagtige og validerede 
analysekoder til beregning af varmereaktionen hos standard transport cylindere, der indeholder UF6. 
Resultaterne af det koordinerede forskningsprogram ventes at gøre det lettere at afgøre, hvorvidt de 
blanke cylindere, navnlig 48 Y, kan klare den krævede varmeprøve. 
Det koordinerede forskningsprogram vil sandsynligvis blive afsluttet i 1998. Der meldes allerede om 
betydelige fremskridt med hensyn til modellering af UF6's varmeegenskaber og af den tilhørende 
opbygning af indre tryk samt kolliets egenskaber. Resultaterne af det fransk-japanske "Tenerife"-
program, som gennemføres i Frankrig med delvis støtte fra Den Europæiske Union, og som består af 
en kombination af forsøg i stor skala og analysemodeller, er af særlig betydning. 
2.2.2 LSA/SCO 
En række medlemsstater var meget interesserede i kravene til kolli og transport af materiale med lav 
specifik aktivitet (LSA) og overfladekontaminerede emner (SCO) under revisionsarbejdet i 1996. 
IAEA er i færd med at iværksætte et koordineret forskningsprogram med titlen "udvikling af et 
radiologisk grundlag for krav til transportsikkerhed for materiale med lav specifik aktivitet og 
overfladekontaminerede emner" med henblik på at udvikle en dosisbaseret indfaldsvinkel til kravene. 
EU's medlemsstater deltager, og deres bidrag vil i høj grad blive baseret på arbejde finansieret af 
Fællesskabet. 
2.2.3 Ulykkers alvor til søs 
Man har iværksat et koordineret forskningsprogram med titlen "ulykkers alvor til søs ved transport 
af radioaktivt materiale" for at undersøge, hvorvidt IAEA's prøvningskrav var i overensstemmelse 
med de faktiske ulykker. Dette skyldtes, at IMO havde udtrykt bekymring om, hvorvidt IAEA's 
prøver var ligeså skrappe som virkelige uheld til søs, og hvorvidt der af denne grund var mulighed 
for udslip af radioaktivt materiale som følge af fejl ved kolliet. En række af EU's medlemsstater 
deltager, og de fælles undersøgelser støttes over Fællesskabets budget. 
Ved det første forskningskoordineringsmøde, som fandt sted i Wien i november 1995, fremlagde 
deltagerne eksisterende og planlagte undersøgelser af dette emne, som dækkede temaer såsom 
probabilistiske analyser af ulykker til søs (navnlig brande og kollisioner), brandscenarier om bord på 
særlige transportfartøjer, modellering af brande, brandøvelser ombord med simulerede transportkolli 
og strålingsmæssige konsekvenser af udslip af radioaktivt materiale. 
I maj 1996 afholdtes et møde for sagkyndige i Køln, hvor man foretog en detaljeret gennemgang af 
adskillige ulykkeskategorier og beregnede sandsynligheden for disse hændelser. 
Det andet forskningskoordineringsmøde fandt sted i september 1997 i Sandia National Laboratories i 
Albuquerque. De nye undersøgelser, som de enkelte EU-medlemsstater har udarbejdet som led i det 
koordinerede forskningsprogram, blev fremlagt og diskuteret. 
\R 
Det koordinerede forskningsprogram forventes afsluttet omkring 1998, hvor den endelige rapport 
også skulle være til rådighed. 
2.2.4 Lufttransport 
Ved udviklingen af prøverne for type C-kolli gjorde man brug af data fra forskellige kilder 
vedrørende alvoren og frekvensen af flyulykker. Med henblik på at underbygge og ajourføre disse 
undersøgelser er IAEA i færd med at iværksætte et koordineret forskningsprogram med titlen 
"ulykkers alvor under lufttransport af radioaktivt materiale". IAEA vil aktivt søge at fa 
Organisationen for International Civil Luftfart til at deltage, og det forventes, at EU's medlemsstater 
kommer til at spille en betydelig rolle i dette program. 
2.3 Udviklingen i Det Europæiske Fællesskab 
I Det Europæiske Fællesskab indføres de tekniske krav til sikker transport af radioaktivt materiale 
gennem to lovgivningsinstrumenter: 
• Rådets direktiv om fastsættelse af de grundlæggende normer for beskyttelse af befolkningens 
og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende stråling (de 
grundlæggende sikkerhedsnormer eller BS S), som er afledt af traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab, normalt betegnet Euratom-traktaten. 
• Rådets rammedirektiver om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
transport af farligt gods ad landevej og bane baseret på artikel 75 i traktaten om oprettelse af 
Det Europæiske Fællesskab (EF). 
2.3.1 Grundlæggende sikkerhedsnormer 
Strålingsbeskyttelse tager hovedsagelig sigte på at beskytte offentligheden og arbejdstagerne mod 
skadevirkningerne ved ioniserende stråling. Den Internationale Kommission for Strålebeskyttelse 
(ICRP), som blev grundlagt i 1928, har fastlagt de grundlæggende regler og principper for 
strålebeskyttelse. ICRP's henstillinger revideres regelmæssigt for at tage hensyn til de videnskabelige 
fremskridt på dette område. ICRP's gældende almindelige henstillinger blev fastlagt i 1990 (ICRP-
60). På grundlag af disse henstillinger iværksatte Europa-Kommissionen revisionen af direktivet om 
grundlæggende sikkerhedsnormer. 
Den 13. maj 1996 vedtog Det Europæiske Fællesskab (EF) direktiv 96/29/EURATOM.9 Dette 
direktiv skal inden fire år (senest 13. maj 2000) omsættes til national lovgivning i Den Europæiske 
Unions medlemsstater. Det Europæiske Fællesskab har den almindelige enekompetence til at vedtage 
grundlæggende sikkerhedsnormer inden for området strålebeskyttelse. Medlemsstaterne har de 
udøvende beføjelser til at vedtage og gennemføre de nødvendige foranstaltninger på dette område 
inden for rammerne af de normer, der fastlægges på fællesskabsplan. 
I afsnit II, artikel 2, litra a i Rådets direktiv 96/29/Euratom om fastsættelse af grundlæggende 
sikkerhedsnormer hedder det, at enhver praksis, som indebærer risiko for ioniserende stråling som 
resultat af fremstilling, bearbejdning, håndtering, anvendelse, besiddelse, opbevaring, transport, 
import til og eksport fra Fællesskabet og bortskaffelse af radioaktive stoffer skal være underlagt en 
ordning om anmeldelse og forudgående tilladelse. 
EFTL 159 af 29. juni 1996, s. 1 
A°\ 
Selv om IAEA's transportregler (ST-1) er baseret på IAEA's egne grundlæggende 
sikkerhedsnormer10, er der ingen uoverensstemmelser i forhold til Rådets direktiv om grundlæggende 
sikkerhedsnormer på transportområdet. 
Der er indført to procedurer for forsendelseskontrol, som er direkte afledt af de grundlæggende 
sikkerhedsnormer, med henblik på at overvåge overførsel mellem medlemsstaterne samt import til og 
eksport fra Fællesskabet. I henhold til disse procedurer skal medlemsstaterne, herunder transitlande, 
informeres, gøres opmærksomme på forsendelsen og afgive forudgående skriftligt samtykke, før 
transporten eller forsendelsen kan finde sted. Procedurerne er fastlagt i: 
• Rådets direktiv 92/3/EUR11 af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med 
overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet 
suppleret ved Kommissionens afgørelse12 af 1. oktober 1993 om oprettelse af det 
tilhørende standarddokument. Denne procedure er afledt af 1980-udgaven af de 
grundlæggende sikkerhedsnormer, og der planlægges i øjeblikket en revision. 
• Rådets forordning 1493/93/EUR13 af 8. juni 1993 om overførsel af radioaktive stoffer 
mellem medlemsstaterne. 
I henhold til de grundlæggende sikkerhedsstandarder og forsendelsesprocedurerne kræves det, at 
medlemsstaterne indfører en streng kontrolordning. Af hensyn til harmoniseringen af transportpraksis 
i Den Europæiske Union er det af fundamental betydning, at medlemsstaterne anvender en ensartet 
kontrolordning. 
2.3.2 Fællesskabets rammedirektiver 
Med henblik på at harmonisere de forskellige regelsæt inden for transport af farligt gods og garantere 
et højt sikkerhedsniveau inden for Fællesskabet samt for at sikre det europæiske enhedsmarkeds 
uproblematiske funktion har man vedtaget "rammedirektiver", gennem hvilke man indfører de samme 
tekniske sikkerhedsstandarder på såvel internationalt som nationalt plan. Retsgrundlaget er EF-
traktatens artikel 75. 
De tekniske bilag til ADR (den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad 
vej) og RID (internationalt reglement for befordring af farligt gods på jernbaner) er blevet 
indarbejdet i den europæiske lovgivning gennem to rådsdirektiver, henholdsvis direktiv 94/5 5/EF af 
21. november 199414 og direktiv 96/49/EF af 23 juli 199615. Disse tekniske bilag afspejler IAEA's 
transportregler for radioaktivt materiale i klasse 7 i klassifikationen af farligt gods. 
Som en yderligere harmoniseringsforanstaltning har Kommissionen vedtaget et forslag til Rådets 
direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bådtransport af farligt gods på 
indre vandveje (KOM(97) 367 endelig udg.). 
10 IAEA-Safety Series No. 115-1 - International Basic Safety Standards for the protection against Ionising Radiation 
and for the Safety of Radiation Sources 1996 Edition 
11 EFT L 35 af 12 februar 1992, s. 24 
12 EFT L 268 af 29. oktober 1993, s. 83 
13 EFT L 148 af 19. juni 1993, s. 1 
14 EFT L 319 af 12. december 1994, s. 7 
15 EFT L 235 af 17. september 1996, s. 25 
£ o 
2.3.3 Direktivet om kontrol 
Der udføres ikke længere grænsekontrol ved Den Europæiske Unions indre grænser, idet afskaffelsen 
af grænserne er et led i processen hen imod gennemførelsen af det europæiske indre marked, men det 
er imidlertid nødvendigt med kompensationsforanstaltninger. En sådan førte til vedtagelsen af 
direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med 
transport af farligt gods ad vej. 
Kontrollerne skal udføres i overensstemmelse med en bestemt kontrolliste og skal udføres inden for 
et rimeligt tidsrum. Der kan udtages stikprøver under disse kontroller. Visse overtrædelser, som står 
opført i bilaget til direktivet, medfører, at der ikke gives tilladelse til, at transporten kan fortsætte, 
eller at køretøjet nægtes adgang til Det Europæiske Fællesskab. 
Det kræves, at medlemsstaternes myndigheder bistår hinanden. Medlemsstaterne udveksler 
oplysninger om kontrollerne, og de indsender hvert år en rapport til Kommissionen i 
overensstemmelse med specifikationerne i bilaget til direktivet. 
2.3.4 Uddannelse af chauffører 
Uddannelsen af chaufførerne på køretøjer, der transporterer farligt gods, herunder radioaktivt 
materiale, blev forbedret og harmoniseret pr. 1. januar 1997. Chauffører på køretøjer, der er 
underlagt registrering, skal nu gennemgå et 18-timers kursus. Chauffører, der påtænker at 
transportere radioaktivt materiale i klasse 7, der ikke er emballeret i undtagelseskolli, skal ligeledes 
tage et supplerende otte timers kursus. (Sidstnævnte krav gælder ikke for chauffører, der 
udelukkende transporterer radioaktivt materiale i type A-kolli, hvis det samlede antal kolli 
indeholdende radioaktivt materiale i køretøjet ikke overstiger 10, og summen af transportindeksene 
ikke overstiger tre. I dette tilfælde skal arbejdsgiveren sørge for hensigtsmæssig uddannelse.) 
Efter at have bestået prøven udstyres chaufførerne med et såkaldt ADR-certifikat; dette anerkendes 
til grænseoverskridende transportoperationer i alle ADR-stater og til nationale transportoperationer i 
Den Europæiske Unions medlemsstater. 
2.4 Udviklingen inden for IMO 
På den 18. generalforsamling i Den Internationale Søfartsorganisation vedtog man i november 1993 
"Code for the safe carriage of Irradiated Nuclear Fuel, Plutonium and high-level radioactive wastes 
in flasks on board ships (INF Code)16" som en frivillig adfærdskodeks, der skal anvendes i IMO's 
medlemsstater. INF-koden gælder sideløbende med IAEA's transportregler og kravene i klasse 7 i 
Den Internationale Kodeks for Søtransport af Farligt Gods (IMDG). Den dækker hovedsagelig 
spørgsmål angående skibets udformning, konstruktion og udstyr. 
Generalforsamlingen anmodede ligeledes IMO's Maritime Safety Committee og Marine Environment 
Protection Committee om i samråd med IAEA at foretage regelmæssige revisioner af kodeksen og 
ændre den efter behov. Disse udvalg drøfter i øjeblikket spørgsmålet om katastrofeberedskab, 
underretning af kyststater, ruter for fartøjer, der medfører bestrålet kernebrændsel, og 
ansvarsordninger. 
Inden for IMO overvejer man at gøre både INF-kodeksen og IMDG-koden obligatoriske. 
16 Resolution A748(18): Code for the Safe Carriage of Irradiated Nuclear Fuel, Plutonium and High-Level Radioactive 
Wastes in Flasks on Board Ships. 
3* 
3 VIGTIGE SPØRGSMÅL OG ANLIGGENDER 
3.1 Reguleringsspørgsmål som følge af 1996-udgaven af lAEA-reglerne 
3.1.1 Strålingsbeskyttelsesprogrammer 
Strålingsbeskyttelsesprogrammer bidrager til optimeringen af strålingsbeskyttelsen. De udgør en 
struktureret og systematisk fremgangsmåde med hensyn til at holde de individuelle doser, antallet af 
eksponerede personer og risikoen for eksponering på et så lavt niveau, som man med rimelighed kan 
opnå under hensyntagen til økonomiske og sociale faktorer. 
Transport omfatter alle operationer og forhold i forbindelse med flytning af radioaktive materialer. 
Det er nødvendigt at overveje strålingsbeskyttelsesforanstaltninger i alle faser lige fra planlægningen 
til den endelige modtagelse af forsendelsen med radioaktivt materiale. Alle transportoperationer 
rummer en risiko for, at arbejdstagerne og befolkningen udsættes for radioaktiv stråling. Et 
samarbejde mellem alle de involverede parter vil øge sikkerheden ved transport af radioaktive 
materialer. 
Strålingsbeskyttelsesprogrammer vil omfatte mange aspekter af transporten, men det er nødvendigt 
at være særlig opmærksom på klargøring af kolli og foranstaltninger i forbindelse med transport af 
radioaktive materialer, hvor offentligheden kan komme tæt på materialerne. Selve transportfasen 
berører afsendere, befragtere og modtagere, det er nødvendigt, at alle parter samarbejder for at gøre 
transporten af radioaktivt materiale sikker. Den type foranstaltninger, der skal anvendes inden for 
strålingsbeskyttelsesprogrammer, afhænger af omfanget og sandsynligheden af eksponeringen. 
Mange programmer vil være små, men operationer, som rummer mulighed for større eksponeringer, 
forventes at være genstand for omfattende programmer. 
Elementerne i et dokumenteret strålingsbeskyttelsesprogram omfatter :-
• lederes og arbejdstageres roller og ansvar, 
• vurdering af strålingsdosis og sammenligning med god praksis, 
• katastrofeberedskab, 
• uddannelse og 
• information. 
Strålingsbeskyttelsesprogrammer spiller en vigtig rolle med hensyn til at holde arbejdstagernes og 
befolkningens eksponering for stråling på et så lavt niveau som muligt. 
3.1.2 Undtagelsesværdier 
Europa-Kommissionen har udarbejdet principper og metoder for beregning af undtagelsesværdier17, 
som underbygges af Den Internationale Atomenergiorganisations grundlæggende sikkerhedsregler og 
Euratom 96/29. Disse dokumenter indeholder værdier for radionuklidspecifik aktivitet og 
aktivitetskoncentrationsniveauer, under hvilke der ikke kræves anmeldelse. 
17 Principles and Methods for Establishing Concentrations and Quantities (Exemption values) Below which Reporting 
is not Required in the European Directive. Radiation Protection 65. M Harvey, S Mobbs, J Cooper, A M Chapuis, A 
Sugier, T Scneider, J Lochard and A Janssens. Commission of the European Communities 1993 
Al 
Men metoden med grundlæggende sikkerhedsnormer, der fører til radionuklidspecifikke 
undtagelsesniveauer, er ikke forenelig med et enkelt mål for aktiviteten som de 70 kBq/kg, der 
anvendes i de eksisterende transportregler. Derfor gennemførte man en forudgående undersøgelse 
for at se på relevansen af undtagelsesværdierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer i forhold til 
transportreglerne. Eftersom som man i den metodologi, der anvendes til de grundlæggende 
sikkerhedsnormer, ikke går ud fra specifikke transportscenarier, tog man i denne undersøgelse højde 
for udvalgte radionuklider med henblik på at udlede transportspecifikke undtagelsesværdier ved 
hjælp af de samme grundlæggende kriterier for strålingsdoser. 
De fleste resultater lå tæt på værdierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer, og alle lå inden for to 
størrelsesordener. En sådan spredning blev betragtet som utilstrækkelig til, at det var nødvendigt at 
indføre transportspecifikke undtagelsesværdier, der er forskellige fra værdierne i de grundlæggende 
sikkerhedsnormer. På grund af det almindelige sammenfald mellem de transportspecifikke 
undtagelsesværdier og værdierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer, blev det anset for fornuftigt 
at medtage undtagelsesværdierne i de grundlæggende sikkerhedsnormer, under hvilke 
transportreglerne ikke finder anvendelse, i 1996-udgaven af transportreglerne. Værdierne for 
aktivitetskoncentrationerne gælder for et kolli eller, hvis materialet ikke er emballeret, for en 
forsendelse; restriktionerne på den samlede aktivitet gælder af praktiske hensyn for forsendelsen. 
Man er i øjeblikket ved at undersøge eventuelle problemer med gennemførelsen af de nye 
undtagelsesværdier i en undersøgelse, der finansieres af Fællesskabet. 
3.1.3 Lufttransport 
En af de største ændringer i 1996-udgaven af IAEA's transportregler var indførelsen aflangt 
strengere sikkerhedskrav for lufttransport af større mængder radioaktivt materiale. Der er indført 
type C-kolli og en ny materialestandard, materiale med lav spredning (LDM), for materiale, der 
transporteres i type B-kolli. 
Type C-kolli. 
Prøvekravene til type C-kolli beskrives detaljeret i bilag I. 
Et af de meget strenge prøvekrav til type C-kolli er en faldprøve med 90 m/s på en hård overflade. 
Hastigheden ved nedslaget er blevet drøftet intenst under revisionsprocessen i IAEA siden 1988. 
Værdien på 90 m/s er afledt af undersøgelser i Frankrig (1989), Det Forenede Kongerige (1980) og 
USA (1990) vedrørende sandsynligheden for slag ved ulykker baseret på de bedste ulykkesdata, der 
var tilgængelige på det pågældende tidspunkt. Gennemgangen af disse undersøgelser viste, at 
ækvivalente, lodrette nedslagshastigheder på mellem 85 m/s og 100 m/s på en hård overflade 
dækkede omkring 90-95% af alle alvorlige flyulykker. Ud over dette spektrum giver selv store 
forøgelser i nedslagshastigheden ved afprøvningen kun forholdsvis små forbedringer af sikkerheden. I 
praksis bemærkede man, at sådanne nedslagshastigheder på en hård overflade dækker et langt større 
spektrum af flyvehastigheder på grund af afbødende faktorer som: målets hårdhed, nedslagsvinkel, 
energien, der absorberes af forsendelsen og "overspecifikationen" og efterfølgende mindre alvorlige 
fejl ved reelle kolli, der er udformet i henhold til IAEA-standarderne. 
Under denne proces tog man ligeledes hensyn til de nationale amerikanske regler NUREG - 0360 og 
kriterierne for de såkaldte sorte bokse i luftfartøjer. Man erkendte, at NUREG - 0360 er strengere 
med hensyn til kollispecifikationen end kravene i IAEA-reglerne. Imidlertid giver NUREG - 0360 
kun en beskeden gevinst med hensyn til nedbringelse af risikoen i forhold til IAEA-standarderne. Det 
•)% 
skal ligeledes bemærkes, at NUREG-0360 kun gælder for plutonium, mens I AE A-normerne gælder 
for alle radionuklider. 
Det er ikke muligt at sammenligne prøvekriterierne for nedslagshastighed for en sort boks og et type 
C-kolli. Selv om begge prøvemetoder er utrolig dyre, er de udformet til forskellige formål og har 
forskellige kriterier for bestået/ikke bestået. Endvidere etableres der gennem type C-prøverne en 
standard, som er ensartet for kolli af alle størrelser og masser, mens dette ikke er tilfældet for prøver 
af sorte bokse. 
Materiale med lav spredning (LDM) 
Eftersom den primære risiko, der tages hensyn til i type C-kravene, er spredning og 
strålingsniveauer, er det også taget højde for materialer med begrænset spredning, opløselighed og 
strålingsniveauer. Disse bestemmelser er indeholdt i en materialekategori med betegnelsen "materiale 
med lav spredning" (LDM). For at radioaktivt materiale skal kunne betegnes som LDM, skal 
strålingsværdierne for det ikke-emballerede materiale ligge under en given værdi, og udslip i luften af 
radioaktivt materiale i gas- eller partikelform i henhold til de samme strenge prøvekrav for selve 
materialet, som anvendes til et type C-kolli (slag- og varmeprøver), skal være begrænset. Endvidere 
skal en nedsænkningsprøve, hvor man tager hensyn til slag- og varmeprøvernes skadevirkninger på 
det radioaktive materiale, ligeledes kun medføre begrænset aktivitet i vandige opløsninger. 
Materialer, der opfylder disse strenge LDM-krav, kræver ikke type C-kolli og kan derfor 
transporteres i et type B-kolli. Prøvekravene for LDM-materiale er medtaget i I AE A-reglerne og 
sammenfattes i bilag I. Der er krav om multilateral myndighedsgodkendelse af specifikationen for 
LDM 
3.1.4 LSA/SCO 
I forbindelse med revisionen af IAEA-reglerne erkendte man, at det var nødvendigt at gennemgå og 
muligvis ændre kravene og de tilhørende begrundelser for forsendelse af materiale med lav specifik 
aktivitet (LSA) og overfladekontaminerede emner (SCO). Disse materialer består primært af 
radioaktivt affald og radioaktivt materiale fra nedlagte atomkraftværker. De nuværende krav blev 
udformet i 1970'erne. Siden da er der sket betydelige ændringer i egenskaberne for radioaktivt 
affald, og man konkluderede derfor, at der var behov for en kritisk gennemgang af de 
strålingsmæssige overvejelser, som de nuværende krav er baseret på. 
Under en forberedende feasibilityundersøgelse i 1994, som blev finansieret af Fællesskabet, 
udarbejdede europæiske eksperter et udkast til nyt system for krav til LSA/SCO-materiale. Man 
definerede nye materialeklasser på grundlag af en omfattende model for strålingsmæssige 
konsekvenser med henblik på at sikre en bedre overensstemmelse med de lovgivningsmæssige krav. 
Med henblik på at gøre yderligere fremskridt og sikre mere harmoniserede bidrag fra EU's side til 
IAEA's koordinerede forskningsprogrammer vurderer man i forbindelse med et af de 
fællesskabsfinansierede projekter gennemførligheden af det nyligt foreslåede system samt dets fordele 
og ulemper. Ved det igangværende arbejde under IAEA's koordinerede forskningsprogrammer 
anvendes databaser over radioaktivt affald fra tre af EU's medlemsstater. 
24-
3.2 Øvrige spørgsmål og anliggender 
3.2.1 Formodede og reelle risici 
Hvert år transporteres millioner af kolli med radioaktivt materiale sikkert i medlemsstaterne. De 
fleste af disse forsendelser bruges inden for lægevidenskaben eller i industrien, og kun en lille del 
vedrører det nukleare brændselskredsløb. I transportreglerne kræves det, at kolliene har indbyggede 
sikkerhedsforanstaltninger, således at følgerne af uheld begrænses. Endvidere skal forsendelsen 
opfylde de fastlagte kriterier, og chaufføren af køretøjet skal have en hensigtsmæssig uddannelse, 
herunder i forholdsregler i tilfælde af en nødsituation. 
Der sker ulykker og hændelser under transport, og ulykker med radioaktivt materiale, navnlig 
materiale fra det nukleare brændstofkredsløb, er genstand for stor opmærksomhed. Undersøgelser af 
hændelser i medlemsstaterne18 har vist, at der sjældent sker udslip af radioaktivt materiale, og at 
konsekvenserne er forholdsvis ubetydelige. Industrielle radiografer, der ikke har emballeret 
strålingskilden korrekt forud for transport til et andet sted, har imidlertid været udsat for større 
mængder stråling. Bedre uddannelse har gjort meget for at begrænse antallet af sådanne hændelser. 
Forsendelsesruterne afhænger af overvejelser af operationel art og eventuelt også vedrørende fysisk 
beskyttelse. I nogle tilfælde er det nødvendigt at underrette myndighederne og/eller søge disses 
tilladelse ved forsendelser gennem eller ind i deres land. 
Alle transportformer er omfattet af reglerne, og sikkerheden har været helt i top. Vel forekommer 
der ulykker, men følgerne begrænses gennem planlægning og operationelle procedurer. 
Der er imidlertid nødvendigt at lære af erfaringerne fra hændelser og ulykker under transport for at 
undgå gentagelser eller værre begivenheder. Mindre hændelser har også deres betydning og kan være 
forløbere for alvorligere hændelser eller ulykker. Den Stående Arbejdsgruppe, som mødes med de 
kompetente myndigheder, IAEA og (efter anmodning) med industrien, udveksler regelmæssigt 
oplysninger om hændelser, der er forekommet under transport. 
De kompetente myndigheder bør regelmæssigt vurdere konsekvenserne af uheld under transport. De 
kompetente myndigheder og andre ansvarlige myndigheder, såsom organisationerne med ansvaret for 
befolkningens sikkerhed og sundhed, bør anvende disse vurderinger ved deres 
beredskabsplanlægning. For at lette denne proces har IAEA offentliggjort henstillinger om 
planlægning af katastrofeberedskab ved transportulykker, der omfatter radioaktivt materiale19. Dette 
sæt henstillinger er i øjeblikket ved at blive revideret. 
Der vil altid opstå nødsituationer, og det er vigtigt at indhente nøjagtige oplysninger om 
konsekvenserne afhændelsen. Med henblik på at graduere hændelsernes og ulykkernes omfang har 
Kommissionen iværksat kontraktarbejde til udvikling af en skala for alvoren afhændelser under 
18 Review, Analysis and Report on the Radiological Consequences Resulting from Accidents and Incidents involving 
Radioactive Materials during Transport in the Period 1975-1986 by and within Member States of the European 
Communities. J. Lombard, C Ringot, E. Tomachevsky, J. S. Hughes and K. B Shaw. EUR 12768 EN. Commission of 
the European Communities 1990. 
19 Safety Series No. 87 'Emergency Response Planning and Preparedness for Transport Accidents Involving 
Radioactive Material' - IAEA, Vienna - 1988 
•K 
transport20 i overensstemmelse med den eksisterende International Nuclear Event Scale (INES), som 
er almindeligt accepteret og anvendes regelmæssigt på faste anlæg21. 
3.2.2 Teknisk bistand og industrielt samarbejde med Central- og Østeuropa samt NIS 
Programmet for teknisk bistand til de Nye Uafhængige Stater (NIS) omfatter to kontrakter inden for 
nuklear transportsikkerhed, som blev indledt i 1995: for det første en teknisk vurdering af den 
foreslåede forbedring af beholderen til transport af brugt brændsel fra trykvandsreaktorer; og for det 
andet en generel vurdering af transporten af bestrålet brændsel i NIS. 
Formålet er ikke blot at fremsætte brugbare forslag til en forbedring af sikkerheden, men ligeledes at 
skabe en stemning af gensidigt samarbejde om tekniske spørgsmål mellem højt specialiserede 
tekniske organisationer. 
Gennem programmerne PHARE (støtte til økonomisk omstrukturering i landene i Central- og 
Østeuropa) og TACIS (faglig bistand til Samfundet af Uafhængige Stater) yder EU løbende teknisk 
bistand til landene i Central- og Østeuropa og NIS med henblik på at forbedre disse landes nukleare 
sikkerhed. Derudover agter Kommissionen at oprette rammerne for et industrielt samarbejde med 
dem. 
Det industrielle samarbejde er meget bredt og dækker behovene for den transportindustri, der 
fungerer inden for det nukleare brændselskredsløb i Østlandene. Det industrielle samarbejde om 
transport af nukleart materiale kan føre til udvikling af pilotprojekter, der kan danne grundlag for et 
bredere samarbejde. 
Gennem det offentlige udbud, som blev iværksat i maj 199622, blev der rettet en officiel anmodning 
til transportindustrien om at iværksætte ovennævnte ordninger. Man modtog imidlertid ingen egnede 
forslag, og der bør udsendes en ny appel sammen med alle fremtidige udbudsprocedurer. 
3.2.3 Kvalitetssikring 
For kolli, der skal godkendes og certificeres af de kompetente myndigheder, er godkendelsen 
betinget af, hvorvidt kvalitetssikringsprogrammerne for udformning, afprøvning, fremstilling, brug, 
vedligeholdelse og transport af kolli er tilstrækkelige. Dette er etableret praksis i alle 
medlemsstaterne og sikrer, at alle kolli, der er i anvendelse, har høje specifikationer. Kolli, der ikke 
skal godkendes af de kompetente myndigheder, skal stadig være omfattet af 
kvalitetssikringsprogrammer, og de kompetente myndigheder kan undersøge, om de er tilstrækkelig 
sikre gennem periodiske kontroller eller andre hensigtsmæssige metoder til sikring af kravenes 
overholdelse. 
I princippet bør alle aspekter af aktiviteterne vedrørende sikker transport af radioaktivt materiale 
være omfattet af et kvalitetssikringsprogram. IAEA har offentliggjort to brochurer23'24, der er tænkt 
som vejledning i kvalitetssikrings- og kontrolprogrammer. Når der indtræffer en hændelse, er det 
nødvendigt at revidere konklusionerne af analysen sammenholdt med alle de dokumenter, hvori 
Kontraktarbejde iværksat af 'National Radiological Protection Board' i 1997 med økonomisk bistand fra 
Fællesskabet. 
21 INES: The International Nuclear Event Scale IAEA Vienna 1992 
22 EFT C 136 af 8. maj 1996, s. 16 
23 Safety Practice No. 113 on 'Quality Assurances for the Safe Transport of Radioactive Material' - IAEA, Vienna -
1994 
24 Safety Practice No 112 on Compliance Assurance for the Safe Transport of Radioactive Material IAEA Vienna 1994 
3 C 
transportpraksis er fastlagt, herunder standarder, regler, regulativer, kvalitetssikringsprogrammer og 
de forskellige driftsprocedurer. 
En enkelt transportoperation kan imidlertid omfatte flere forskellige organisationer, og det er 
usandsynligt, at operationen vil kunne dækkes af et enkelt kvalitetssikringsprogram. Følgende 
aspekter er relevante: 
• konstruktøren/-erne af kolliene, 
• producenten af kolliene og laboratoriet der tester dem, 
• brugeren af kolliet i forhold til de forskellige anvendelser, 
• befragteren, som gør brug af forskellige transportorganisationer og infrastrukturer. 
Kvalitetssikringsprogrammer er skræddersyede til specifikke organisationsstrukturer, og det kan 
være utrolig kompliceret at foretage en analyse af en hændelse eller ulykke i forhold til de forskellige 
kvalitetssikringsprogrammer. Kommissionens Stående Arbejdsgruppe er særlig opmærksom på dette 
aspekt, således at medlemsstaterne kan udveksle oplysninger med hinanden til gensidig nytte. 
3.2.4 Trafik med radioaktivt materiale og radioaktive kilder 
Da Kommissionen først besluttede at kigge nærmere på spørgsmålet om smugling, var det 
nødvendigt at bruge en tosidet metode, en vedrørende trafik med radioaktivt materiale og en anden 
vedrørende uagtsom transport af radioaktive kilder. 
De kompetente myndigheder for sikker transport af radioaktivt materiale i de forskellige 
medlemsstater har ikke nødvendigvis hovedansvaret, eftersom dette inden for det første område 
ligger hos de myndigheder, der har ansvaret for fysisk(e) beskyttelse/sikringsforanstaltninger, og for 
det andet område hos myndighederne med ansvar for udstedelse af tilladelser. Ikke desto mindre er 
transportmyndighederne ofte de første, der inddrages, når man opdager ulovlig eller uagtsom 
transport. Som følge heraf, og fordi disse aktiviteter ofte berører flere lande, behandles dette 
spørgsmål ofte på møderne i Den Stående Arbejdsgruppe. 
Med hensyn til trafik med nukleart materiale deltager Kommissionen i de flersidede 
koordineringsmøder, som IAEA afholder om foranstaltninger til forebyggelse, detektering og 
reaktion i tæt samarbejde med transportorganisationerne (ICAO, IMO), kontoret for transport af 
farligt gods under FN's Økonomiske Kommission for Europa (bane og landevej), 
Verdenstoldorganisationen samt Interpol og Europol. Hovedformålet med møderne er at udveksle 
oplysninger og identificere eventuelle yderligere foranstaltninger. 
Kommissionen finansierer en feasibilityundersøgelse om detektion og overvågning for at bidrage til 
forebyggelse af trafik med nukleart materiale og radioaktive kilder ved havnene i EU's 
medlemsstater. Resultatet af undersøgelsen vil blive forelagt IMO-underudvalget "Ship/Shore 
Interface", som har udvist særlig interesse for dette. 
Den Stående Arbejdsgruppes dagsorden omfatter fortsat foranstaltninger, der kan bidrage til at 
forhindre trafik med radioaktivt materiale. Den beskæftiger sig navnlig med foranstaltninger til 
identificering, detektion og reaktion. Den vil fortsat støtte yderligere foranstaltninger, hvor dette kan 
begrundes, hvis der stilles yderligere ressourcer til rådighed i de kommende år. 
Q\ 
4. EUROPA-KOMMISSIONENS STÅENDE ARBEJDSGRUPPES VIRKSOMHED 
4.1 Tidligere aktiviteter 
Gennem de seneste år har den gennemført en række projekter vedrørende sikker transport af 
radioaktivt materiale for Kommissionen. I nogle tilfælde var der tale om feasibilityundersøgelser eller 
de indledende faser til mere omfattende projekter. 
Arbejdet har omfattet forskellige aspekter af transporten lige fra tilrettelæggelsen til den endelige 
modtagelse af materialet. Ofte var der kun begrænset mulighed for at gå i dybden med projekterne 
som følge af omfanget af det arbejde, der blev finansieret. Disse undersøgelser bidrog imidlertid med 
nyttige oplysninger til medlemsstaterne, IAEA og Kommissionen. 
For eksempel er alle hændelser under transport i medlemsstaterne gennem en tiårig periode blevet 
gennemgået og analyseret. I rapporten konkluderede man, at indberetningen af data om hændelser 
var yderst omfattende inden for atomkraftindustrien, og at de ikke havde haft større konsekvenser 
for sundheden. I forbindelse med alle de ulykker og hændelser, der blev gennemgået i undersøgelsen, 
blev det påvist, at kolli, der er i overensstemmelse med de lovbestemte normer, ydede tilstrækkelig 
beskyttelse. 
Under et andet projekt blev der udarbejdet en håndbog 25 om nødberedskabet i medlemsstaterne. 
Håndbogen indeholdt detaljer om systemer, kontakter og det anvendte beredskabsudstyr. 
4.2 Det nuværende program 
Kommissionen har udarbejdet en handlingsplan for videreudviklingen af transportundersøgelserne. 
Programmet er opdelt i syv områder: 
det indre markeds funktion og behovet for harmonisering, 
vurderinger vedrørende indførelsen af reglerne, 
revision af transportreglerne, 
undersøgelse afhændelser under transport, 
beredskabsplaner på transportområdet, 
bistand til Central- og Østeuropa samt NIS, og 
information til og kommunikation med befolkningen. 
Der arbejdes allerede med de fire første områder. Man skal være opmærksom på, at de øvrige 
områder ikke udelades i fremtidige programmer. Kommissionen bidrager økonomisk til 24 projekter i 
forskellige organisationer i medlemsstaterne. Der finder et omfattende samarbejde sted mellem 
medlemsstaterne, og projekterne står opført i tabel I. 
Med genoprettelsen af budgetposten "transport af radioaktivt materiale i Den Europæiske Union" i 
1996 gennemførte Kommissionen en offentlig indkaldelse af tilbud i overensstemmelse med Europa-
Parlamentets bemærkninger til budgetposten. Kommissionen modtog 43 tilbud under denne 
indkaldelse af tilbud. Efter at Kommissionen havde gennemgået tilbudene, blev Den Stående 
*s Handbook for the CEC Database on Transport Emergencies Involving Radioactive Materials. J S Hughes, J 
Lombard, F Mathieu and K B Shaw. Commission of the European Communities. October 1992. 
•n 
Arbejdsgruppe bedt om at afgive en udtalelse om indplaceringen af forslagene i første og anden 
prioritet. Inden for rammerne af budgettet blev der i 1996 udarbejdet kontrakter for alle 15 forslag 
med første prioritet og 3 forslag med anden prioritet (se tabel 1). På 1997-budgettet blev der stillet 
yderligere finansiering til rådighed, således at der kunne ydes støtte til de resterende forslag med 
anden prioritet samt seks yderligere projekter. 
Mange af forslagene kan føre til en harmonisering af reglerne inden for EU, som er baseret på 1996-
udgaven af IAEA's transportregler. 
På det andet møde i IAEA's "Transport Safety Standards Advisory Committee" (TRANSSAC) i 
marts 1997 hilste man initiativet med at finansiere Kommissionens aktiviteter på området sikker 
transport af radioaktivt materiale velkommen, og man anerkendte disse aktiviteters værdifulde bidrag 
til den løbende revision af IAEA-reglerne. En række af EU's medlemsstater bemærkede, at disse 
bestræbelser kræver fortsat og regelmæssig finansiering i de kommende år, hvis man skal dække alle 
områder af programmet og bygge videre på de indledende faser af de mere langsigtede projekter. 
4.3 Fremtidigt arbejde 
Transportarrangementerne afspejler udviklingen inden for mange forskellige områder, for eksempel 
materialer, processer, forsendelser og beskyttelsesprincipper. For at tage højde for sådanne 
ændringer på passende vis er det nødvendigt med et løbende transportprogram på fællesskabsplan, 
der revideres med jævne mellemrum. En række af de igangværende projekter udgør de indledende 
faser af mere langsigtede undersøgelser med henblik på at skabe større forbedringer af transportkrav 
og -systemer. 
IAEA's transportregler vedtages på verdensplan for alle transportformer: de er blevet revideret 
regelmæssigt siden den første udgave i 1961. Den nuværende udgave af reglerne blev offentliggjort i 
1996: næste udgave vil indeholde forbedringer, som er udarbejdet under det nye revisionsarbejde. 
Bidragene til revisionsprocessen skal underbygges af tilstrækkelige begrundelser, herunder relevante 
tekniske undersøgelser. Det er for eksempel almindeligt anerkendt, at det er muligt at forbedre 
kravene til materiale med lav specifik aktivitet og overfladekontaminerede emner. Hvis EU skal 
kunne bidrage med fuldt udviklede forslag til forbedring af transportkravene, er det vigtigt med et 
hensigtsmæssigt undersøgelsesprogram, der strækker sig over en årrække. 
Et andet eksempel vedrører identifikationsmetoderne for materiale med lav spredning (LDM). I 
henhold til reglerne skal LDM godkendes på bilateral eller multilateral basis. Det er derfor afgørende, 
at de berørte parter arbejder sammen, økonomiserer udviklingsindsatsen og fremmer samarbejdet 
mellem EU's medlemsstater, herunder de kompetente myndigheder og prøvningsfaciliteter, på et 
tidligt tidspunkt. Dette har Kommissionen allerede iværksat gennem et pilotprojekt med henblik på 
udvikling af prøvningsprocedurer for at kunne bestemme radioaktivt materiale som LDM. På grund 
af den store indsats, der er nødvendig for at udvikle og gennemføre afprøvningen, forekommer det 
sandsynligt, at det bliver nødvendigt at udvikle en fælles prøvningsfacilitet inden for Den Europæiske 
Union. Dette er endnu et område, hvor Kommissionen kan støtte og fremme samarbejdet mellem 
medlemsstaterne. 
Transportundersøgelser er ligeledes vigtige i andre henseender, for eksempel med henblik på at 
indhente oplysninger om tidligere erfaringer. Der forekommer ulykker og hændelser under transport, 
og sådanne oplysninger kan hjælpe med til at undgå lignende uheld andre steder. Det er vigtigt med 
information og kommunikation om transportsikkerhed, og information om konsekvenserne af 
transportoperationer kan forbedre offentlighedens opfattelse. Der bør tilskyndes til en periodisk 
7 
vurdering af strålingsdoserne som følge af transporten af radioaktivt materiale inden for Den 
Europæiske Union (ST-1, punkt 304). Dette vil give et overordnet billede af situationen inden for 
EU og tjene som begrundelse for de eksisterende regler eller eventuelt afsløre behovet for indførelse 
af nye regler. 
Der bør navnlig lægges vægt på projekter til forbedring af transportsikkerheden ved gennemførelse af 
1996-udgaven af IAEA's regler for sikker transport af radioaktivt materiale i de central- og 
østeuropæiske lande samt NIS. 
k n 
BILAG I: SAMMENDRAG AF PRØVNINGSKRAV 
Type C-kolli 
Følgende prøver finder anvendelse: 
• prøverne for type B(U)-kolli og eventuelt kolli til fissilt materiale (se tredje rapport for 
yderligere detaljer); 
• en penetrations-/rivningsprøve, hvor en overskåret kegleformet stang enten tabes ned på 
kolliet fra 3 meters højde, eller hvor kolliet tabes ned på stangen, afhængig af kolliets vægt; 
• en udvidet varmeprøve med samme tekniske specifikationer som en varmeprøve for type B-
kolli, men med en varighed på 60 minutter; 
• en prøve med nedsænkning på 200 m vand; 
samt en nedslagshastighed på 90 m/s i faldprøven ned på et fast underlag vendt på en sådan måde, at 
der anrettes størst mulig skade på kolliet. 
IJranhexafluorid 
Kolli:-
• skal kunne modstå et indre prøvetryk på mindst 1,4 MPa, men cylindere med et prøvetryk på 
mindre end 2,8 MPa kræver multilateral godkendelse; 
• skal kunne modstå "type A"-faldprøven med graduerede højder mellem 0,3 og 1,2 meter, 
afhængig af kolliets vægt; 
• der er beregnet til 0,1 kg eller derover, men højst 9.000 kg UF6, skal opfylde kravene til 
"type B"-varmeprøven på 800°C i 30 minutter; 
• der er beregnet til 9.000 kg eller derover, skal enten opfylde kravene til varmeprøven, eller 
have multilateral godkendelse. 
Desuden skal kolliene, hvis de indeholder fissilt UF6, opfylde prøvningskravene for kolli til fissilt 
materiale (slag- og varmeprøven for type B-kolli) uden kontakt mellem ventilen og andre dele af 
kolliet, som normalt ikke er i kontakt. De må ikke lække fra ventilen, og de skal opfylde andre 
driftsmæssige krav, før konstruktøren kan gå ud fra, at de ikke vil lække vand i sikkerhedsanalysen; 
Materiale med lav spredning (LDM) 
• Den samlede mængde materiale med lav spredning i et kolli er begrænset, således at 
strålingsniveauet 3 meter fra det uafskærmede radioaktive materiale ikke overstiger 10 
mSv/h. 
• I henhold til type C-slagprøven og den udvidede varmeprøve må et luftbåret udslip i gasform 
og partikelform (op til 100 mikrometer aerodynamisk ækvivalensdiameter) ikke overskride 
100 gange de radionuklidspecifikke A2-værdier. 
3o 
• Efter en nedsænknings- (opløsnings-) prøve bestående af nedsænkning i vand i syv dage, må 
aktiviteten i vandet ikke overstige 100 A2. Ved anvendelsen af denne test skal der tages 
hensyn til skadevirkningerne af de prøver, der defineres i andet afsnit ovenfor. 
• Endvidere skal et kolli indeholdende materiale med lav spredning være udformet på en sådan 
måde, at egenskaber der tilføjes til materiale med lav spredning, som ikke er en del af dette, 
eller alle indre komponenter i kolliet, ikke påvirker egenskaberne for materialet med lav 
spredning i negativ retning. 
3Z-
GENERALDIREKTORATET FOR ENERGI - GD XVII 
UNDERSØGELSER AF TRANSPORT AF RADIOAKTIVT MATERIALE - 1996 / 1997 
Tabel 1 : IGANGVÆRENDE PROJEKTER, der modtager økonomisk støtte fra Fællesskabet 
Kontrakt 
B4-1020/D/96-
001 TITEL* 
Evaluation of the safety of vitrified high level waste shipments from the UK to continental Europe by sea 
002 Assessment of the radiological risks from transport accidents involving Type A Packages 
003 Development of evaluation methods for the qualification of Low Dispersible Material (LDM) 
004 Safety assessment of Leaktightness Criteria for Radioactive Material Transport Packages: studies of seal stability and performance under 
thermal aging processes and resulting potential for material leakage 
005 Examination of the existing transport emergency arrangements in the Member States and the discussion of the benefits which result 
006 Further development of radiological criteria and requirements for the transport of LSA and SCO material 
007 Feasibility study on detection and monitoring systems and procedures to prevent illicit trafficking of radioactive and fissile material at sea 
ports in the EU Member States 
008 Practical implication of the adoption of exemption values in transport 
Da kontrakterne er tildelt under de nedenstående engelske titler, er disse ikke oversat. 
Kontrakt 
B4-1020/D/96 
009 GENERALDIREKTORATET FOR ENERGI - GD XVII 
UNDERSØGELSER AF TRANSPORT AF RADIOAKTIVT MATERIALE - 1996 
TITEL 
Surveys on the events during transport 
010 Development of an event severity scale for incidents/accidents 
Oil Harmonisation of methods for the nuclear criticality safety evaluation of transport packages 
012 Qualification experiments on the release behaviour of LSA material in accident conditions with mechanical impact 
013 Evaluation of external radiation levels from transport packages to the quantities and units specified by ICRP and ICRU, and in relation to the 
Basic Safety Standards of the EU 
014 Evaluation of the radiation protection options related to the Low Weight Packages - category III yellow 
015 Segregation of packages during transport 
016 Evaluation of codes for Analysing the Drop Test Performance of Radioactive Material Transport Containers 
017 Evaluation of safety of casks impacting different kinds of targets - Real Target Impact Studies 
018 Harmonisation of the Qualification of Procedures and Personnel (Guide of practice evaluation of events) 
Kontrakt 
B4-1020/D/97-
001 GENERALDIREKTORATET FOR ENERGI - GD XVH 
UNDERSØGELSER AF TRANSPORT AF RADIOAKTIVT MATERIALE - 1997 
TITEL 
Harmonisierung der Methoden zur Bewertung der Verpackungssicherheit in Ubereinstimmung mit den Vorschriften 
002 Risk Assessment for the transport of irradiated nuclear fuel in the NIS 
003 Evaluation of the Situation in the EC as regards Safety in the Transport of Radioactive Material and the Prospects for the Development of 
such type of transport 
004 Emergency arrangements in the area of transport 
005 Harmonisation of the Performance of the Packages and the Level of intrinsic Safety of the Material 
"Analysis of Rail Accident Frequencies and Severity for the Assessment of Radioactive Material Transport Risk' 
006 Accident analysis of spent fuel shipping casks transported by rail 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 155 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 07 15 17 
Katalognummer : CB-CO-98-237-DA-C 
ISBN 92-78-32950-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3.G