DA Den Europæiske Unions Tidende C 310/12

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS UDTALELSE

af 1. august 2012

om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler

(CON/2012/62)

2012/C 310/02

Indledning og retsgrundlag

Den Europæiske Centralbank (ECB) modtog den 3. april 2012 en anmodning fra Rådet for Den Europæiske Union om en udtalelse om et forslag til forordning om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler (CSD'er) samt om ændring af direktiv 98/26/EF (1) (herefter »forordningsforslaget«). ECB modtog den 19. april 2012 en anmodning fra Europa-Parlamentet om en udtalelse om det samme forordningsforslag.

ECB's kompetence til at afgive udtalelse fremgår af artikel 127, stk. 4, og artikel 282, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, da forordningsforslaget indeholder bestemmelser, som vedrører ECB's formulering og gennemførelse af den monetære politik i euroområdet og bidrag til at fremme betalingssystemernes smidige funktion, som anført i traktatens artikel 127, stk. 2, samt ECB's bidrag til den smidige gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsynet med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet, som anført i traktatens artikel 127, stk. 5. Det fremgår endvidere af artikel 22 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), at ECB og de nationale centralbanker kan tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede forordninger, med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og over for tredjelande. I overensstemmelse med artikel 17.5, første punktum, i forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank er denne udtalelse vedtaget af ECB's Styrelsesråd.

Generelle bemærkninger

Forordningsforslaget udgør sammen med direktiv 2004/39/EF (2) og forslaget til forordning om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (3) reguleringen af markedsinfrastrukturer og markedspladser. På grund af deres størrelse, kompleksitet og systemisk indbyrdes forbundethed anses værdipapircentraler for at være systemisk vigtige (4), og der kræves derfor omfattende lovgivningsmæssige rammer for tilsyn og overvågning, som kombinerer mikro- og makroprudentielle redskaber. ECB kan fuldt ud tilslutte sig Kommissionens forslag om at styrke de retlige rammer, der finder anvendelse på værdipapircentraler, og om at harmonisere de regler, der understøtter drift, godkendelse af og tilsyn med værdipapircentralerne, samt de regler, der vedrører udstedelse, opbevaring og overførsel af værdipapirer gennem sådanne værdipapircentraler i Unionen (5).

Eurosystemet er ved at udvikle TARGET2-Securities (T2S) med henblik på at tilvejebringe en fælles afviklingsmekanisme i Europa. Også i den forbindelse støtter ECB kraftigt forordningsforslaget, som styrker de juridiske og operationelle betingelser for grænseoverskridende afvikling generelt i EU, og navnlig i T2S. I denne henseende henstiller ECB, at forordningsforslaget og de tilknyttede gennemførelsesretsakter vedtages før den planlagte lancering af T2S i juni 2015.

1. Forordningens anvendelsesområde

Forordningsforslaget fastsætter fælles krav til afvikling af finansielle instrumenter (6). I henhold til direktiv 2004/39/EF (7) omfatter »finansielle instrumenter« værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter, andele i institutter for kollektiv investering, derivataftaler, finansielle differencekontrakter og emissionstilladelser. I den forbindelse bemærker ECB, at forordningsforslaget ikke definerer begrebet »finansielle instrumenter«, og at visse dele af forslaget kun finder anvendelse på »værdipapirer« eller omsættelige værdipapirer (8), hvorimod andre dele også finder anvendelse på pengemarkedsinstrumenter (9), andele i institutter for kollektiv investering og emissionstilladelser (10). Forordningsforslaget definerer endvidere en værdipapircentral som en juridisk person, der driver et værdipapirafviklingssystem, og som mindst varetager yderligere én af de kerneserviceydelser, der er opført i bilaget (11). ECB mener, at alle tre kerneserviceydelser bør reguleres. På baggrund heraf og af hensyn til retssikkerheden henstiller ECB, at anvendelsesområdet for forordningsforslaget præciseres yderligere, både hvad angår de kategorier af instrumenter, som det finder anvendelse på, og definitionen af værdipapircentraler.

Definitionen af værdipapircentraler bør ændres for at undgå regelarbitrage, der opstår ved, at en værdipapircentral opretter to eller tre juridiske enheder, som skal udføre forskellige kerneaktiviteter, uden at de derved er underlagt forordningen, der finder anvendelse på værdipapircentraler. ECB er af den opfattelse, at enhver juridisk person, der tilbyder en af de tre kerneserviceydelser anført i bilagets afsnit A, bør være underlagt forordningen.

2. Samarbejde mellem myndighederne

2.1. I forordningsforslaget tildeles de kompetente tilsynsmyndigheder en afgørende rolle og medlemmerne af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) en støttende rolle som de relevante myndigheder i forhold til værdipapircentralerne. Under hensyn til centralbankernes rolle som overvågere og/eller udstedende centralbanker, samt at de anvender værdipapircentralernes tjenester til afvikling af pengepolitiske operationer, bør forordningsforslaget sikre, at de kompetente myndigheders og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndigheds (ESMA) beføjelser suppleres og afbalanceres af en passende inddragelse af medlemmerne af ESCB. Centralbankerne og værdipapirtilsynsmyndighederne i Komiteen for Betalings- og Afviklingssystemer (Committee on Payment and Settlement Systems, CPSS) og Den Internationale Organisation for Børstilsynsmyndigheder (International Organisation of Securities Commissions, IOSCO) har anerkendt vigtigheden af både regulering, tilsyn og overvågning for så vidt angår markedsstrukturerne på de finansielle markeder, herunder værdipapircentraler (12). ECB mener, at forordningsforslaget bør være i overensstemmelse med CPSS-IOSCO-principperne. Et effektivt og tæt samarbejde bør fremmes mellem de kompetente myndigheder og medlemmerne af ESCB, både set ud fra et overvågningsmæssigt perspektiv og som udstedende centralbanker samt uden at berøre centralbankernes beføjelser (13).

2.2. ECB bemærker, at forordningsforslaget allerede udpeger en række samarbejdsområder og foreslår en række yderligere områder, hvor ECB mener, at ESMA-ESCB bør inddrages. ECB understreger desuden behovet for, at ESMA og ESCB samarbejder om at udarbejde udkast til tekniske standarder. Dette vil sikre, at medlemmerne af ESCB ikke behøver at udarbejde yderligere og potentielt afvigende krav, hvad angår overvågningsforanstaltningerne, herunder retsakter. Der vil endvidere ikke være behov for til stadighed at vurdere, hvorvidt de værdipapircentraler, der deltager i afviklingen af pengepolitiske operationer, opfylder brugerstandarderne (14), hvilket ellers ville være et krav for at opfylde ESCB's juridiske forpligtelser. Rettidig og tilstrækkelig udveksling af nødvendige oplysninger, herunder vedrørende finansiel stabilitet og overvågning samt til statistisk brug, er også særdeles vigtigt i denne sammenhæng.

2.3. Forordningsforslaget bør derfor indeholde samarbejdsregler, der gør det muligt for de kompetente og relevante myndigheder at opfylde deres forpligtelser, både nationalt og i en grænseoverskridende sammenhæng i overensstemmelse med CPSS-IOSCO-principperne (15). Forordningsforslaget bør som følge af den forventede udvikling i grænseoverskridende operationer og afviklinger fremme omfattende tilsyn og overvågning i en grænseoverskridende sammenhæng samt links mellem værdipapircentralerne, hvor sidstnævnte vil blive fremmet og tilmed fremhjulpet af lanceringen af den fælles T2S-platform. De kompetente myndigheder bør have mulighed for at træffe beslutning om passende former for samarbejde. På baggrund heraf kunne muligheden for at oprette myndighedskollegier være ønskelig, navnlig hvor en værdipapircentral deltager i grænseoverskridende aktiviteter gennem et datterselskab eller en filial, eller hvis leveringen af grænseoverskridende ydelser er omfattende (16).

3. Tilsyn på makroplan

Det er anerkendt, at robuste infrastrukturer på de finansielle markeder, herunder værdipapirafviklingssystemerne, udgør et væsentligt bidrag til den finansielle stabilitet ved at reducere de systemiske risici (17). ECB bemærker, at den makroprudentielle overvågning, der foretages af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici og af de relevante nationale myndigheder, alt efter omstændighederne, bør udføres med forbehold af de respektive beføjelser hos medlemmerne af ESCB.

4. Afvikling via centralbanker

Forordningsforslaget gør det muligt for værdipapircentralerne at tilbyde kontantafvikling via forretningsbanker, hvis afvikling via centralbankerne ikke er praktisk mulig (18). Dette er i overensstemmelse med CPSS-IOSCO-principperne og ESCB-CESR-henstillingerne (19) og viser, at centralbanklikviditet og forretningbankslikviditet ikke udgør ækvivalente muligheder, for så vidt angår risici. Hvis en værdipapircentral har lov til at tilbyde kontantafvikling via forretningsbanker, bør det kræves, at den pålægger kreditinstituttet, der opererer som afviklingsbank (20), strenge kriterier og overvåger, at disse overholdes. ECB hilser det endvidere velkommen, at forordningsforslaget ikke regulerer adgangen til centralbankkredit, herunder til likviditetsstøtte i nødsituationer, hvilket er et prærogativ, som kun tilkommer centralbankerne, og som er knyttet direkte til pengepolitikken.

5. Værdipapircentraler og bankmæssige hjælpeydelser

5.1. Forordningsforslaget indeholder bestemmelser om, at værdipapircentralerne ikke selv kan levere bankmæssige hjælpeydelser, og at de i stedet skal gives tilladelse til at udpege et eller flere kreditinstitutter til at udføre visse, i forordningsforslaget definerede, bankmæssige hjælpeydelser. Som en undtagelse hertil, og under hensyn til visse beskyttelsesforanstaltninger, kan visse værdipapircentraler gives en begrænset tilladelse til at udføre sådanne tjenester (21).

5.2. Dette kræver en omhyggelig gennemgang for at sikre overensstemmelse med EU's konkurrenceregler, den systemiske makroprudentielle overvågning og de retlige rammer for bankdrift (22), samt at opgaverne fordeles hensigtsmæssigt mellem værdipapirtilsynsmyndighederne og banktilsynsmyndighederne. I denne henseende, og som fremhævet i en tidligere udtalelse, er ECB fortaler for en systematisk inddragelse af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), for at denne kan udføre forudgående tekniske analyser i forbindelse med EU-lovgivningen inden for bankområdet (23). Forordningsforslaget sondrer mere specifikt mellem på den ene side bankmæssige hjælpeydelser for deltagerne i et værdipapirafviklingssystem, der vedrører afviklingsservice, og på den anden side bankmæssige hjælpeydelser, der vedrører andre kerneserviceydelser eller hjælpeydelser (24). Det giver endvidere Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter til præcisering af disse hjælpeydelser (25). Det er ECB's opfattelse, at den ovenfor nævnte sondring er uklar, og at de omtalte bankmæssige hjælpeydelser så vidt muligt bør være i overensstemmelse med den terminologi, som anvendes i EU-lovgivningen inden for bankområdet.

5.3. Rammerne for levering af de bankmæssige hjælpeydelser bør fastsættes ud fra en målsætning om at opnå en hensigtsmæssig reduktion af risiko, samtidig med at værdipapircentralernes effektivitet i forbindelse med levering af deres ydelser sikres. Da dette er et afgørende spørgsmål, kan det være nødvendigt med en mere omfattende vurdering af de forskellige muligheder for levering af bankmæssige hjælpeydelser. En sådan vurdering ville være en hjælp til fuldt ud af fastslå a) de forskellige risici, herunder afviklingsbaserede risici, juridiske risici, kredit- og likviditetsrisici, operationelle risici samt forretningsrisici, og b) de effektivitetsprofiler, der er integrerede i disse muligheder, og ville bidrage til at definere den mest sikre og effektive model. ECB er indstillet på at yde bidrag til en sådan vurdering. Endvidere må der ikke herske usikkerhed i forhold til det præcise omfang af de bankmæssige hjælpeydelser, som de udpegede kreditinstitutter har tilladelse til at udføre (26), de tilsynskrav, som de er underlagt, og graden af deres uafhængighed i forhold til de retlige rammer inden for bankområdet (27).

5.4. Forordningsforslaget indeholder en begrænsning af de ydelser, som et udpeget kreditinstitut, der tilhører samme koncern som værdipapircentralen, må levere (28). ECB forstår, at denne begrænsning er motiveret af hensyn til risici, særligt hensynet om at undgå afsmittende effekter. ECB henstiller, at denne begrænsning udvides til at omfatte alle kreditinstitutter, der leverer de bankserviceydelser, der er anført i bilagets afsnit C, til deltagerne i et værdipapirafviklingssystem, under hensyn til den potentielle negative indvirkning på værdipapircentralens mulighed for fortsat at udføre sine funktioner, navnlig de funktioner, der er baseret på levering mod betaling-mekanismen, i tilfælde af et kreditinstituts afvikling eller insolvens.

5.5. Endelig mener ECB, at den foreslåede procedure i forbindelse med indrømmelse af undtagelser er forholdsvis kompleks og burde strømlines for at opnå den nødvendige grad af sikkerhed og ensartethed. Navnlig bør der vedtages en række objektive kriterier, herunder kvantitative kriterier, hvis det er muligt, i tillæg til de nødvendige kvalitative kriterier, der er indeholdt i forslaget, for at kunne fastslå, om en undtagelse kan gives eller ej.

6. Overensstemmelse med de globale standarder for værdipapircentraler

Det er anerkendt i forordningsforslaget, at forordningen bør følge de eksisterende anbefalinger udarbejdet af CPSS-IOSCO (29). Ikke desto mindre er der en række uoverensstemmelser mellem CPSS-IOSCO-principperne og forordningsforslaget, som ECB henstiller, at der rettes op på. For eksempel er der i forordningsforslaget ikke taget stilling til kravene til trinvis deltagelse (tiered participation) (30). Endvidere omtales behovet for at styre de risici, der følger af indbyrdes afhængighed (31), kun i forbindelse med operationelle risici (32). Der er også uoverensstemmelser i forhold til styringen af likviditetsrisici (33), idet forordningsforslaget ikke sondrer mellem de udskudte nettoafviklingssystemer (deferred net settlement systems, DNS), som yder en afviklingsgaranti, og de udskudte nettoafviklingssystemer, som ikke yder en sådan garanti. Dette er ikke i overensstemmelse med CPSS-IOSCO-principperne, som kræver, at udskudte nettoafviklingssystemer yder en afviklingsgaranti til fuld dækning af kredit- og likviditetseksponeringer, mens udskudte nettoafviklingssystemer uden afviklingsgaranti skal dække krediteksponeringen for de to største deltagere og disses datterselskaber samt likviditetseksponeringen for den største deltager og dennes datterselskaber.

7. Outsourcing til offentlige enheder

Med forordningsforslaget indføres krav, som værdipapircentralerne skal opfylde, hvis de outsourcer dele af deres aktiviteter (34). Der gøres en undtagelse i situationer, hvor en værdipapircentral outsourcer visse af sine operationer til offentlige enheder, forudsat at den pågældende aftale er omfattet af passende retlige, reguleringsmæssige og operationelle rammer. ECB bemærker, at denne undtagelse vil omfatte det nuværende T2S-projekt, der udføres af Eurosystemet. ECB hilser denne undtagelse velkommen, da den tager højde for, at en sådan outsourcing kan medføre væsentlige fordele for økonomien, bidrager til udførelsen af Eurosystemets opgaver og er underlagt en rammeordning, som indeholder sikkerhedsforanstaltninger (35).

8. Lovvalg

Forordningsforslaget indeholder en generel regel om, at spørgsmål vedrørende de ejendomsretlige aspekter ved værdipapirer, som en værdipapircentral opbevarer, skal afgøres efter lovgivningen i det land, hvor værdipapirkontoen føres (36). Selv om en sådan generel regel er i overensstemmelse med den regel, der ligger til grund for andre EU-retsakter, hvor man lader lovgivningen på det sted, hvor den pågældende mellemmand befinder sig, finde anvendelse på spørgsmål om de ejendomsretlige aspekter ved værdipapirer (37), er ECB stor modstander af, at der indføres yderligere lovvalgsregler, som vil være i uoverensstemmelse med eksisterende EU-lovgivning, og som vil påvirke retssikkerheden (38).

Endvidere, og som det er fremhævet i en tidligere udtalelse, er det vigtigt med en klar og enkel lovvalgsregel for alle aspekter af dematerialiserede værdipapirer for at sikre, at grænseoverskridende besiddelse og overførsel af finansielle instrumenter kan ske på en effektiv og sikker måde. På trods heraf viser den praktiske anvendelse af et fælles lovvalgssystem for grænseoverskridende værdipapirclearing og -afvikling i Unionen fortsat, at der er forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til fortolkningen af, hvor en konto befinder sig (39). I den forbindelse mener ECB, at det er nødvendigt at harmonisere de forskellige retlige rammer i EU for besiddelse og afhændelse af værdipapirer og for udøvelse af de rettigheder, der er knyttet til værdipapirerne, i overensstemmelse med den endelige rapport fra Legal Certainty Gruppen (40).

9. Særlig ordning for afvikling af værdipapircentraler

Da forordningsforslaget ikke indeholder en særlig eller omfattende ordning for afvikling af værdipapircentraler, henstiller ECB, at en sådan ordning vedtages.

Hvor ECB foreslår ændringer af forordningsforslaget, vedlægges som bilag ændringsforslag med en begrundelse herfor.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 1. august 2012. Mario DRAGHI Formand for ECB

(1) COM(2012) 73 endelig.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF, og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1). Under behandling. Jf. forslag til Europa-arlamentets og Rådets direktiv om markeder for finansielle instrumenter og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF, KOM(2011) 656 endelig, og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af forordning (EMIR) om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre, KOM(2011) 652 endelig.

(3) Jf. forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre, KOM(2010) 484 endelig.

(4) Jf. afsnit 1 i forordningsforslagets begrundelse.

(5) Jf. også ECB's officielle svar af 22. marts 2011 (herefter »ECB-svaret«) på Kommissionens offentlige høring om værdipapircentraler og harmoniseringen af visse aspekter af værdipapirafvikling i Den Europæiske Union (herefter »Kommissionens høring«). ECB's svar findes på ECB's websted http://www.ecb.europa.int

(6) Jf. forordningsforslagets artikel 1, stk. 1.

(7) Direktiv 2004/39/EF. Kommissionens forslag til ophævelse af direktiv 2004/39/EF (jf. fodnote 3) omfatter også begrebet emissionstilladelser.

(8) Jf. artikel 4, nr. 18 i direktiv 2004/39/EF.

(9) Jf. artikel 4, nr. 19 i direktiv 2004/39/EF.

(10) Emissionstilladelser er defineret i forordningsforslaget ved henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).

(11) Jf. forordningsforslagets artikel 2, stk. 1, nr. 1 og afsnit A i bilaget.

(12) Jf. CPSS-IOSCO, »Principles for financial market infrastructures«, april 2012, som findes på BIS' websted http://www.bis.org, navnlig kapitel 4 (herefter »CPSS-IOSCO-principperne«).

(13) ECB's udtalelse CON/2011/1 af 13. januar 2011 om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (EUT C 57 af 23.2.2011, s. 1). Alle ECB's udtalelser findes på ECB's websted http://www.ecb.europa.eu

(14) »Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit operations«, Det Europæiske Monetære Institut, januar 1998.

(15) Jf. navnlig Ansvarsområde E (Samarbejde med andre myndigheder) i CPSS-IOSCO-principperne.

(16) Både EU's retlige rammer for EMIR og direktiv 2006/48/EF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1) og CPSS-IOSCO-principperne indeholder bestemmelser om oprettelsen af kollegier.

(17) Jf. Rådet for Finansiel Stabilitet (Financial Stability Board), »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions — recommendations and time lines«, oktober 2010, s. 8.

(18) Forordningsforslagets artikel 37, stk. 2.

(19) Jf. i den henseende princip 9 i CPSS-IOSCO-principperne og henstilling 10 i ESCB-CESR »Recommendations for securities settlement systems and recommendations for central counterparties in the European Union«, maj 2009 (herefter »ESCB-CESR-henstillingerne«).

(20) Jf. i den henseende princip 9 i CPSS-IOSCO-principperne, og henstilling 10 i ESCB-CESR-henstillingerne.

(21) Jf. navnlig forordningsforslagets Afsnit IV og afsnit C i bilaget.

(22) Jf. direktiv 2006/48/EF og ændringerne, der løbende diskuteres i teksterne til formandskabets kompromis.

(23) Jf. i den forbindelse afsnit 3.2 i ECB's udtalelse CON/2012/5 af 25. januar 2012 om et forslag til direktiv om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber og om et forslag til forordning om reguleringskrav for kreditinstitutter og investeringsselskaber (EUT C 105 af 11.4.2012, s. 1).

(24) Jf. afsnit C i bilaget til forordningsforslaget.

(25) Jf. forordningsforslagets artikel 2, stk. 2.

(26) Jf. forordningsforslagets artikel 54.

(27) Jf. i den forbindelse forordningsforslagets artikel 57 og 58.

(28) Jf. forordningsforslagets artikel 52, stk. 5.

(29) Jf. forordningsforslagets betragtning 25.

(30) Jf. princip 19 i CPSS-IOSCO-principperne.

(31) Jf. princip 3 i CPSS-IOSCO-principperne.

(32) Forordningsforslagets artikel 42, stk. 6.

(33) Jf. princip 7 i CPSS-IOSCO-principperne og forordningsforslagets artikel 57.

(34) Jf. forordningsforslagets artikel 28.

(35) Jf. Kommissionens høring og ECB's svar.

(36) Jf. forordningsforslagets artikel 46, stk. 1.

(37) Jf. artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (EFT L 166 af 11.6.1998, s. 45), artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (EFT L 168 af 27.6.2002, s. 43) og artikel 24 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter (EFT L 125 af 5.5.2001, s. 15).

(38) Jf. forordningsforslagets artikel 46, stk. 2.

(39) Jf. i denne henseende ECB's udtalelse CON/2008/37 af 7. august 2008 om forslag til direktiv om ændring af direktiv 98/26/EF og direktiv 2002/47/EF (EUT C 216 af 23.8.2008, s. 1), afsnit 8.

(40) Jf. http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/certainty/2ndadvice_final_en.pdf