2009
DEN EUROPÆISKE UNIONS FØDEVAREHJÆLP 
TIL SOCIALT DÅRLIGT STILLEDE PERSONER:EN VURDERING AF MÅLENE OG DE ANVENDTE MIDLER OG METODERDEN EUROPÆISKE 
REVISIONSRET
Særberetning  nr. 6
DA
ISSN 1831-0796

DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FØDEVAREHJÆLP TIL SOCIALT DÅRLIGT STILLEDE PERSONER: EN VURDERING AF MÅLENEOG DE ANVENDTE MIDLEROG METODERSærberetning  nr. 6   2009
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder2
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-45410
Fax +352 4398-46410
E-post: euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
Særberetning nr. 6   2009
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Bibliografiske data findes bagest i denne publikationLuxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2009ISBN 978-92-9207-336-7doi: 10.2865/23673
© De Europæiske Fællesskaber, 2009
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Belgium
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder3
INDHOLD
Punkt
I–IX RESUMÉ
1–17  INDLEDNING
1–7  PROGRAMMETS VIGTIGSTE KARAKTERISTIKA
8–13  OVERBLIK OVER FORVALTNINGS- OG KONTROLORDNINGER
14–17  DISTRIBUTIONSKÆDE: VELGØRENDE ORGANISATIONER
18–22  REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODE
23–75  BEMÆRKNINGER
23–33   PROGRAMMETS MÅL OG FREMGANGSMÅDE: ER PROGRAMMETS MÅL
STADIG GYLDIGE, OG ER FREMGANGSMÅDEN HENSIGTSMÆSSIG?
23–24 PROGRAMMÅLENES DIKOTOMI
25–27   NÅR INTERVENTIONSLAGRENE ER LAVE, ER FORBINDELSEN TIL LANDBRUGSUDGIFTERNE SPINKEL
28–31 FORANSTALTNINGENS SOCIALE MÅL ER DET DOMINERENDE
32–33   SAMORDNINGEN MED ANDRE SOCIALPOLITISKE FORANSTALTNINGER SKAL FORBEDRES
34–37   DE ANVENDTE MIDLER OG METODER: STÅR MIDLERNE I ET RIMELIGT
FORHOLD TIL DE TILSIGTEDE MÅL, OG ANVENDES DE EFFEKTIVT?
34–41   HVIS AKTIONERNE SKAL HAVE EN VÆSENTLIG EFFEKT, SKAL DE MÅLRETTES MERE EFFEKTIVT MOD MODTAGERNE
42–47  VARIATIONEN AF DEN MAD, DER STILLES TIL RÅDIGHED, BEGRÆNSES AF SAMMENKOBLINGEN TIL INTERVENTIONSLAGRENE, 
OG DISTRIBUTIONSMETODERNE VARIERER MEGET
48–70   DEN FAKTISKE GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMET: ANVENDES
PROCEDURERNE EFTER HENSIGTEN?
48–59  DER ER SVAGHEDER I DE ADMINISTRATIVE OG REGNSKABSMÆSSIGE PROCEDURER
60–70 UDBUDSPROCEDURERNE SKAL FORBEDRES OG HARMONISERES
71–75   REFORMFORSLAG: KOMMISSIONENS NYLIGE INITIATIV OG KONSEKVENSANALYSE AF PROGRAMMET
76–85  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
 BILAG I — BEFOLKNING TRUET AF FATTIGDOM
 BILAG II — BUDGETBEVILLINGER OG TILDELINGERNE TIL DE ENKELTE MEDLEMSSTATER BILAG III — TILDELTE PRODUKTER OG ENDELIGE MODTAGERE — ÅRSPLAN 2005
 BILAG IV — BEHOV MEDDELT AF MEDLEMSSTATERNE OG KOMMISSIONENS TILDELING FRA INTERVENTIONSLAGRENE
 KOMMISSIONENS SVAR
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder4
RESUMÉ
I.
Fødevareprogrammet for socialt dårligt stil-
lede personer blev indført i 1987. Formålet var, at der skulle frigives produkter fra Fæl-
lesskabets interventionslagre til fordel for  
velgørende organisationer til gratis udleve-
ring blandt trængende personer.
II.
Foranstaltningen har to hovedmål: et socialt (at yde væsentlig støtte til socialt dårligt  stillede) og et markedsrelateret (regulering 
af markederne for landbrugsprodukter gen-nem en reduktion af interventionslagrene). Programmets budget var 307 millioner euro i 2008 (for 19 medlemsstater), og det steg  til 500 millioner euro for 2009.
III.
Betalingsorganerne, som var ansvarlige for interventionslagrene i medlemsstaterne,  fik ansvaret for at forvalte programmet. På operationelt plan forvaltes programmet af  velgørende organisationer, som modtager  og uddeler levnedsmidler til socialt dårligt stillede. Det væsentlige fald i interventions-lagrene i de senere år betyder, at hoved-parten af de produkter, der uddeles, skulle 
opkøbes på markedet (85 % i 2008).IV.
Revisionen fokuserede navnlig på, om  
målene for programmet stadig var gyldige i lyset af den udvikling, som markedet og den 
sociale situation har gennemgået, og på om 
de midler, der blev stillet til rådighed, var  
hensigtsmæssige, og på programmets effekt 
og de administrative og forvaltningsmæs-
sige procedurer.
V.
I begyndelsen var det berettiget, at pro-grammet blev finansieret over udgifterne til den fælles landbrugspolitik, fordi der blev 
anvendt produkter fra interventionslagre. I 
de senere år, hvor der næsten ikke har været nogen produkter på interventionslagrene, er 
programmets tilknytning til landbrugsudgif-
terne imidlertid blevet spinkel. Deltagelsen 
i programmet er frivillig, og nogle medlems-
stater mener ikke, at foranstaltningen skal 
finansieres over EGFL’s budget.
VI.
Formålet med foranstaltningen er at afbøde 
fattigdom, ikke at afskaffe den. I denne  
henseende kan de ressourcer, der stilles til 
rådighed, kun have en begrænset effekt på den enkelte socialt dårligt stilledes situa-
tion, idet støttemodtagerne kun får, hvad  
der svarer til et måltid mad om måneden.  
For at øge foranstaltningens effektivitet er 
det derfor nødvendigt at målrette støtten  mere og sikre, at den koordineres bedre med socialpolitiske tiltag. De gældende bestem-melser indskrænker endvidere udvalget af  de produkter, der uddeles, samtidig med at de procedurer, der anvendes i hele distribu-
tionskæden, resulterer i, at de endelige mod-
tagere behandles forskelligt med hensyn til den mængde mad, der uddeles pr. person.
REPLY OF THE 
COMMISSION
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder5
VII.
På operationelt plan forvaltes programmet 
af flere tusinde velgørende organisationer, der primært er bemandet af frivillige, og som 
arbejder med en ustabil målgruppe, der ikke 
er let at overvåge. Dette forhold frembyder 
væsentlige udfordringer i forbindelse med 
forvaltningen af ordningen. Overvågnings- 
og rapporteringssystemerne i Kommissionen og på medlemsstatsniveau skal forbedres, og 
det samme gælder metoden for fordeling af de finansielle ressourcer blandt medlems-staterne. Endelig er der stor forskel på de  
udbudsprocedurer, der anvendes i medlems-
staterne, og procedurerne sikrer ikke lige  
adgang for alle forretningsdrivende i EU og den bredest mulige konkurrence. Der er der-
for en risiko for, at der ikke altid opnås de 
mest fordelagtige betingelser for produk-
ter, der er frigivet fra interventionslagre,  
eller for de produkter, der er opkøbt på det 
åbne marked. Retten vurderer også, at den 
anvendte kompensationsordning er tung og vanskelig at kontrollere.
VIII.
Kommissionen har for nylig udarbejdet et  forslag til reform af programmet, som i  nogen grad vil afhjælpe nogle af de svaghe-
der, Retten har påpeget under sin revision.RESUMÉ
IX.
Budgetmyndigheden er velvilligt indstillet over for en fortsættelse af programmet, og 
Retten fremsætter derfor en række anbefa-linger vedrørende hensigtsmæssigheden af at finansiere programmet over udgifterne til den fælles landbrugspolitik, behovet for at 
øge foranstaltningens effekt, indarbejdelse 
af programmet i socialpolitikken, udvidelse af udvalget af produkter til uddeling og  
behovet for at forbedre distributionsmeto-derne samt forvaltnings-, overvågnings- og udbudsprocedurerne. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder6
INDLEDNING
PROGRAMMETS VIGTIGSTE KARAKTERISTIKA
 1.  Programmet til fordel for socialt dårligt stillede personer stammer fra 
1987, hvor der var en usædvanligt kold vinter i Europa, som havde 
særligt alvorlige konsekvenser for de mest sårbare personer, dvs. de 
socialt dårligt stillede. For at afhjælpe den humanitære katastrofe  gennemførte Fællesskabet en række foranstaltninger, der gjorde  
det muligt at frigive forskellige levnedsmidler, navnlig landbrugs-
produkter fra Fællesskabets interventionslagre
1, til fordel for vel-
gørende institutioner med henblik på gratis uddeling til trængende personer.
 2.  Foranstaltningen blev modtaget med bred tilfredshed og var meget 
efterspurgt. Den blev efterfølgende gjort permanent2 og eksisterer 
stadig i dag. 
 3.  Programmet var nyskabende for EU i den forstand, at dets centrale ele-
ment var at hjælpe de socialt dårligst stillede personer ved at levere 
fødevarehjælp til dem gennem velgørende institutioner i form af enten 
tilberedte måltider til umiddelbar fortæring eller fødevarepakker. 
 4.  I retsgrundlaget for ordningen defineres de socialt dårligst stillede per-
soner som3 (jf. tekstboks 1 ).1 Landbrugsprodukter, som er 
opkøbt under den offentlige 
interventionsordning, der har til 
formål at stabilisere markederne og sikre landbrugsproducenterne 
en rimelig levestandard.
2 Rådets forordning (EØF) 
nr. 3730/87 (EFT L 352 af 
15.12.1987, s. 1).
3 Artikel 1 i Kommissionens 
forordning (EØF) nr. 3149/92 
(EFT L 313 af 30.10.1992, s. 50).
DEFINITION AF »SOCIAL T DÅRLIGST STILLEDE«
Ved de ‘socialt dårligst stillede’ forstås fysiske personer, enkeltpersoner eller familier eller sammen-
slutninger af sådanne personer, hvis ringe sociale og finansielle situation er konstateret eller erkendt på grundlag af støttekriterier, som myndighederne vedtager, eller anslået ud fra støttekriterier, som er vedtaget af de velgørende organisationer og godkendt af myndighederne.TEKSTBOKS 1
Kilde:  velgørende organisationer
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder7
 5.  Denne definition gør det vanskeligt at kvantificere programmets mål-
gruppe. Når Kommissionen fordeler programmets midler til med-
lemsstaterne, anvender den kategoriseringen »befolkning truet af  
fattigdom«. Det er en relativ måleenhed, der defineres for hver enkelt 
medlemsstat som andelen af personer med en indkomst på under 60 % 
af gennemsnitsindkomsten4. Det er også en stor målgruppe, idet hver 
sjette indbygger i EU taget under ét klassificeres som værende »truet af fattigdom« (jf. tekstboks 2 ).
 6.  I de år, som revisionen dækkede, blev der stillet følgende ressourcer til 
rådighed for programmet: 216 millioner euro i 2005, 264 millioner  euro i 2006, 274 millioner euro i 2007 og 307 millioner euro i 2008
5. 
I 2009 er beløbet på 500 millioner euro.
 7.  Til trods for de stigende budgetbevillinger har det beløb, der er til rådig-
hed pr. person, i de seneste tre år været 6,24 euro/person i 2006,  
5,73 euro/person i 2007 og 5,83 euro/person i 2008 (jf. bilag II ). Disse 
beskedne tal pr. potentiel støttemodtager sætter programmets poten-
tielle effekt i relief.4 Formelt er det antallet af 
personer, som statistisk set har 
en indkomst under tærsklen 
på 60 % af den ækvivalerende 
medianindkomst. De relevante 
data indsamles og leveres af 
Eurostat.
5 Budgetbevillingerne til 
programmet er opført på konto 
05 02 04 01 på EU-budgettet.
 
SOCIAL T DÅRLIGT STILLEDE I EU
I Den Europæiske Union defineres ca. 80 millioner personer, svarende til 16 % af befolkningen i EU-27 
som værende »truet af fattigdom« (jf. bilag I  for yderligere oplysninger), mens ca. 43 millioner men-
nesker er truet af fødevarefattigdom6.TEKSTBOKS 2
6 Konsekvensanalyse SEK(2008) 2436/2 ledsagedokument til Kommissionens forslag til Rådets 
forordning for så vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i 
Fællesskabet, side 11.
Mennesker truet af fødevarefattigdom er en Eurostat-indikator, der defineres som procentdelen 
af mennesker, der ikke har råd til et måltid med kød, kylling eller fisk hver anden dag.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder8
OVERBLIK OVER FORVALTNINGS- 
OG KONTROLORDNINGER
 8.  De betingelser og procedurer, der skal følges ved gennemførelsen af 
programmet, er fastsat i forordning (EØF) nr. 3730/87, som efter-
følgende er blevet indarbejdet i Rådets forordning nr. 1234/2007,  
og i gennemførelsesforordning (EØF) nr. 3149/927. I løbet af årene  
er reglerne vedrørende programmet blevet ændret. I 1992 blev der indført en ændring, som betød, at de produkter, der blev fordelt, ikke 
nødvendigvis skulle komme fra interventionslagrene, og at det blev muligt at overføre interventionslagre mellem medlemsstaterne. I 1995 blev det besluttet, at medlemsstaterne, i tilfælde af at et produkt  
midlertidigt ikke var disponibelt på Fællesskabets interventionslagre, 
kunne opkøbe lignende produkter direkte på fællesskabsmarkedet.
 9.  Medlemsstaterne deltager i programmet på frivillig basis, og de delta-
gende medlemsstater underretter hvert år Kommissionen om deres 
deltagelse og meddeler den deres behov. Antallet af medlemssta-
ter, der deltager i programmet, er steget i de senere år: 10 i 2005,  
15 i 2006, 18 i 2007 og 19 i 2008. Bilag II  viser budgetbevillingerne og 
de finansielle tildelinger pr. medlemsstat for perioden 2005-2008.
 10.  Kommissionen udarbejder en årsplan, som for hver medlemsstat, der gen-
nemfører aktionen, fastlægger de finansielle midler, medlemsstaten 
højst får stillet til rådighed, den mængde af hver type landbrugspro-
dukt, der skal udtages fra Fællesskabets interventionslagre, og det 
beløb, der er stillet til rådighed til det enkelte produkt.
 11.  De produkter, der udtages fra interventionslagre, er normalt ikke i en 
form, der er egnet til direkte uddeling til modtagerne med henblik 
på umiddelbar fortæring, og de skal derfor forarbejdes/udskiftes med 
færdige fødevareprodukter (jf. tekstboks 3 ). Det vanskeliggør i høj 
grad forvaltningen af programmet, i og med at de operationer, der skal gennemføres for at opnå de endelige fødevareprodukter (forar-
bejdede fødevarer mod produkter fra interventionslagre og indkøb), 
skal være genstand for udbudsprocedurer, som afholdes af myndig-
hederne i medlemsstaterne. De tilhørende transportomkostninger fra 
leverandøren til organisationerne er også underlagt bestemmelserne vedrørende udbudsprocedurer.7 Forordning (EØF) nr. 3730/87 
om almindelige regler som 
indarbejdet i Rådets forordning 
(EF) nr. 1234/2007 (EUT L 299 
af 16.11.2007, s. 1) om en fælles markedsordning for 
landbrugsprodukter, og 
Kommissionens forordning (EØF) 
nr. 3149/92 af 29.10.1992 om 
gennemførelsesbestemmelser 
for levering af levnedsmidler 
fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer 
i Fællesskabet (EUT L 313 af 
30.10.1992, s. 50). 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder9
EKSEMPLER PÅ PRODUKTER UDTAGET
FRA INTERVENTIONSLAGRE OG FÆRDIGEUDDEL TE PRODUKTERTEKSTBOKS 3
Interventionslagre Uddelte produkter
Risparboiled ris• 
hvide ris• 
ris med mælk• 
riskiks• 
Kornpasta• 
kiks• 
morgenmadsprodukter• 
mel• 
byggryn• 
couscous• 
Smørmælk• 
mejeriprodukter• 
ost• 
smør• 
Sukkerhvidt sukker• 
syltetøj•  12.  I de senere år er mængden af produkter på Fællesskabets interventions-
lagre faldet meget betydeligt som følge af den ændrede markedssitua-
tion8. Interventionslagrene dækker derfor ikke længere programmets 
behov, og visse af de produkter, der uddeles, skal opkøbes direkte på markedet. I 2006 repræsenterede de opkøbte produkter 18 % af programmets ressourcer, mens de i 2008 svarede til mere end 85 %. For så vidt angår årsplanen for 2008 var der kun sukker til rådighed 
på interventionslagrene.
 13.  På medlemsstatsniveau er det betalingsorganerne9, der er ansvarlige for 
gennemførelsen af planen. Betalingsorganerne forestår også enten direkte eller via delegation til andre tjenester overvågnings- og  kontrolopgaverne
10.8 For yderligere oplysninger jf. 
særberetning nr. 11/2008 om 
forvaltningen af Den Europæiske 
Unions støtte til operationer vedrørende offentlig oplagring af 
korn (http://www.eca.europa.eu).
9 »Betalingsorgan« er det 
organ eller de organer, som godkendes af medlemsstaten i 
overensstemmelse med Rådets 
forordning (EF) nr. 1290/2005 af 
21.6.2005 om finansiering af den 
fælles landbrugspolitik (EUT L 209 
af 11.8.2005, s. 1).
10 I henhold til artikel 9 i 
forordning (EØF) nr. 3149/92 
skal myndighederne føre kontrol 
på alle stader under planens 
gennemførelse og på alle 
niveauer i distributionskæden. 
Kontrollen skal vedrøre mindst 5 % af mængderne pr. type 
produkter på hvert stade af 
planens gennemførelse, undtagen 
stadet for uddeling til de socialt 
dårligst stillede personer. Artikel 10 i samme forordning fastsætter, 
at medlemsstaterne hvert år skal 
tilsende Kommissionen en rapport 
om planens gennemførelse på 
deres område. Rapporten skal 
også indeholde oplysninger om 
de kontrolforanstaltninger, der er truffet for at sikre, at produkterne 
anvendes som tilsigtet og når de 
endelige modtagere.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder10
DISTRIBUTIONSKÆDE: VELGØRENDE ORGANISATIONER
 14.  Fødevarehjælpen kanaliseres primært til de socialt dårligt stillede perso-
ner gennem velgørende organisationer, som udpeges af den involve-
rede medlemsstat, og som får stillet produkterne gratis til rådighed. 
Disse velgørende organisationer er ofte struktureret omkring tre  
niveauer — nationale, regionale og lokale — og har forskellige admi-
nistrative strukturer (jf. tekstboks 4 ). Flere tusinde velgørende orga-
nisationer på alle niveauer er på nuværende tidspunkt med til at  
modtage og uddele fødevarer til socialt dårligt stillede personer, hvil-ket er årsagen til, at det i forordningen fastsættes, at de velgørende organisationer, der drager omsorg for støttemodtagerne og hjælper 
dem direkte, anses for endelige modtagere af uddelingen
11.11 Artikel 5a i forordning (EØF) 
nr. 3149/92.
ORGANISATIONER, DER DEL TAGER I EU-PROGRAMMET
Strukturen og ansvarsområderne for velgørende organisationer i de reviderede medlemsstater er som 
følger:
1. niveau: organisationer »udpeget« af de nationale myndigheder (f.eks. Røde Kors, Caritas, sammenslut-
ningen af fødevarebanker). De fungerer på nationalt niveau som hovedkvarterer for organisationer på lavere niveau på områder som repræsentation, kontakt med de nationale myndigheder, koordinering 
og overvågning af aktiviteterne. De fordeler ikke hjælp til de endelige modtagere.
2. niveau: velgørende organisationer, som opererer på regionalt/lokalt niveau (f.eks. lokale Caritas-
afdelinger, fødevarebanker). Hovedparten af dem tilhører hovedorganisationernes netværk. De har oplagringskapacitet og modtager fødevarerne og fordeler dem til organisationer på lavere niveau og/
eller til de endelige modtagere.
3. niveau: organisationer, der opererer lokalt og uddeler hjælpen direkte til modtagerne. Der er op til 
flere tusinde i hver medlemsstat, og de har mange forskelligartede opgaver. Disse organisationer tilhører 
meget ofte de velgørende hovedorganisationers netværk, men kan også være uafhængige organisationer 
etableret på lokalsamfundenes initiativ.
Kommissionen råder ikke over data om antallet af velgørende organisationer (udpegede og andre), 
som deltager i EU-programmet. I de reviderede medlemsstater var der ca. 40 000. Nedenfor gives der 
yderligere oplysninger:TEKSTBOKS 4
Type velgørende organisation Spanien Frankrig Italien Polen
Udpegede organisationer (1. niveau) 1474
Organisationer på  regionalt/departementalt 
niveau (2. niveau)52 250-300 249 89
Organisationer på lavere niveau, der uddeler 
mad til endelige modtagere (3. niveau)ca. 6 000 ca. 9 000 14 973 9 366
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder11
 15.  De velgørende organisationer spiller således en central rolle i gennemfø-
relsen af programmet. Over programmet ydes der i begrænset omfang 
støtte til de udpegede organisationers administrationsudgifter (1 % af værdien af de produkter, der stilles til rådighed)
12, men de skal selv 
afholde størstedelen af deres egne administrative og operationelle 
omkostninger til modtagelse, oplagring og uddeling af varerne til de 
endelige modtagere.
 16.  Som følge af deres art er det meget vanskeligt at holde de velgørende 
organisationer, der deltager i ordningen, ansvarlige i normal admi-nistrativ forstand, eftersom de primært er bemandet med frivillige, og de arbejder med en ustabil målgruppe, som det ikke er nemt at overvåge. Disse omstændigheder gør, at det er særlig vanskeligt at forvalte ordningen.
 17.  De mængder mad, der stilles til rådighed under programmet, udgør 
normalt kun en del af den samlede mængde fødevareprodukter, de 
deltagende velgørende organisationer uddeler gratis. Men for nogle 
af de velgørende organisationer, der opererer på lokalt niveau, er  EU-programmet den eneste kilde til mad til uddeling blandt dårligt 
stillede personer. Der blev givet følgende data for de reviderede  
medlemsstater og velgørende organisationer
13 (jf. tekstboks 5 ):12 De velgørende organisationer 
understregede også, at det 
ville blive nødvendigt at øge 
de administrative og logistiske infrastrukturer (oplagrings- og 
distributionskapaciteten og den 
dertilhørende arbejdskraft) for 
at imødekomme behovet for at 
uddele stigende mængder af produkter.
13 Kommissionen råder ikke over 
fuldstændige data for samtlige 
medlemsstater.
EU-PROGRAMMETS BIDRAG I FORHOLD TIL DE SAMLEDE UDDEL TE MÆNGDER
Spanien:  I 2006 uddelte de udpegede organisationer 60 048 ton, hvoraf 32 660 (54 %) kom fra EU-pro-
grammet og den resterende del fra andre kilder (fødevareindustrien, engrosvirksomheder, markeder, indsamlingsaktioner mv.).
Frankrig:  Der er et nationalt program, som supplerer EU-programmet. Der er ingen nøjagtige data, men 
det skønnes, at det nationale program og EU-programmet repræsenterer henholdsvis ca. 6 % og 30 % 
af de samlede uddelte mængder.
Italien: Der er ingen data på nationalt niveau. For så vidt angår to af de reviderede organisationer dæk-
ker EU-programmet næsten 100 % af de uddelte mængder. For en anden organisations vedkommende er EU-deltagelsen omkring 60 %.
Polen: Der er ingen konkrete samlede tal. EU-programmet omfatter omkring 60 %-70 % af den mad, der 
uddeles af de to reviderede organisationer (skøn).TEKSTBOKS 5
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder12
 18.  Målet for revisionen var at vurdere Den Europæiske Unions program for 
fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer med udgangspunkt 
i forholdet mellem mål og anvendte midler og metoder. Ved revisio-nen undersøgte Retten navnlig, om målene for programmet stadig er 
gyldige i lyset af den udvikling, som markedet og de sociale forhold 
har gennemgået. Endvidere blev hensigtsmæssigheden af de midler, 
der blev stillet til rådighed, og af de systemer, der blev anvendt til at 
måle programmets effekt på modtagerne, også vurderet på basis af 
de tilvejebragte og uddelte produkters værdi, kvantitet og variation. Endelig vurderede revisorerne de administrative og forvaltningsmæs-
sige procedurer, der blev anvendt til gennemførelse af årsplanerne.
 19.  De væsentligste spørgsmål, som stilles i denne beretning er:
Er programmets mål stadig gyldige, og er fremgangsmåden  a) 
hensigtsmæssig?
Står midlerne i et rimeligt forhold til de tilsigtede mål, og anven- b) 
des de hensigtsmæssigt?
Anvendes procedurerne efter hensigten? c) 
 20.  For at besvare disse spørgsmål reviderede revisorerne dataene til måling 
af programmets effekt i relation til hvert enkelt af de fastsatte mål, udvælgelses- og støtteberettigelseskriterierne for de deltagende vel-
gørende organisationer og for de endelige modtagere, gennemførel-
sen af årsplanerne for alle involverede aktører, og de mekanismer, 
der anvendes til uddeling af levnedsmidler, på basis af kvantiteten, 
kvaliteten og variationen af de uddelte produkter. Endelig undersøgte Retten systemet for vurdering af behov, fordelingen af de finansielle ressourcer blandt medlemsstaterne og udbudsprocedurerne for de endelige produkter, der skulle leveres til de velgørende organisatio-ner til uddeling.REVISIONENS OMFANG
OG REVISIONSMETODE
Kilde:  velgørende organisationer
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder13
 21.  Revisionen omfattede forvaltningen og overvågningen af programmet 
både i Kommissionen og i udvalgte medlemsstater. Revisionsarbejdet 
fokuserede på analyse, dokumentation og test af de procedurer og systemer, der anvendes til forvaltning af programmet af Kommis-
sionen, af de nationale myndigheder og af nogle af de udpegede  
velgørende organisationer på nationalt, regionalt og lokalt niveau, 
der deltager i selve uddelingen af levnedsmidler til socialt dårligt  
stillede personer.
 22.  Revisionen blev gennemført i fire medlemsstater — Spanien, Frankrig, 
Italien og Polen — der tegner sig for mere end 72 % af de årlige  budgetbevillinger. Revisionen fokuserede på årsplanerne for 2006-2008. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder14
PROGRAMMETS MÅL
»Fællesskabet har i kraft af sine interventionslagre af forskellige landbrugsprodukter i høj grad mulighed 
for at hjælpe de socialt dårligst stillede; det er i Fællesskabets interesse og tillige i overensstemmelse med målene i den fælles landbrugspolitik, at det til stadighed kan udnytte denne mulighed, indtil lag-rene er nedbragt til normal størrelse […]«TEKSTBOKS 6BEMÆRKNINGER
PROGRAMMETS MÅL OG FREMGANGSMÅDE: 
ER PROGRAMMETS MÅL STADIG GYLDIGE, OG ER FREMGANGSMÅDEN HENSIGTSMÆSSIG?
PROGRAMMÅLENES DIKOTOMI
 23.  I retsgrundlaget14 for foranstaltningen opstilles det dobbelte mål at 
hjælpe de socialt dårligst stillede og at stabilisere landbrugsmarke-
derne ved at frigive en del af interventionslagrene (jf. tekstboks 6 ).
 24.  Ansvaret for gennemførelse af programmet er blevet givet til de aktø-
rer, som normalt er involveret i forvaltningen af landbrugsudgifter, nemlig Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvik-
ling af Landdistrikter og, i medlemsstaterne, det betalingsorgan,  
der står for landbrugsbetalinger, og som er ansvarligt for at forvalte 
interventionslagrene. 
 14 Forordning (EØF) nr. 3730/87 om 
almindelige regler som indarbejdet 
i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder15
NÅR INTERVENTIONSLAGRENE ER LAVE, ER FORBINDELSEN 
TIL LANDBRUGSUDGIFTERNE SPINKEL
 25.  Det nuværende program har været gældende siden 1987. De oprindelige 
bestemmelser fremmede finansiering af programmet ved hjælp af  
interventionslagrene i overensstemmelse med målene i den fælles  
landbrugspolitik om at nedbringe lagrene til normal størrelse15. De 
senere års reform af den fælles landbrugspolitik, hvor interventions-foranstaltningerne for en række produkter er blevet faset ud, og de 
eksisterende interventionslagre er blevet reduceret til et minimum, har i høj grad indvirket på gennemførelsen af programmet, idet stør-stedelen af produkterne nu skal opkøbes direkte på markedet
16. 
 26.  Ikke desto mindre består der en spinkel forbindelse til landbrugsud-
gifterne, i og med at de produkter, der stilles til rådighed til socialt 
dårligt stillede personer, stadig er produkter, der er afledt af land-
brugsprodukter, der er berettigede til interventionsoplagring. Det  
komplicerer forvaltningen af foranstaltningen og begrænser valget 
af produkter, der kan uddeles. Endelig er hjælpens art, dvs. et bidrag 
til at afhjælpe fattigdom, vanskelig at forene med EU-landbrugsud-gifternes generelle art, hvor støtten er rettet mod landbrugere og/
eller landbrugsvirksomheder, og støtteberettigede modtagere har  
ret til at modtage et specifikt støttebeløb. 
 27.  Spørgsmålet om hensigtsmæssigheden af at behandle udgifterne til pro-
grammet som led i den fælles landbrugspolitik er blevet drøftet på 
Forvaltningskomitéens møder. Visse medlemsstater, som ikke deltager 
i EU-fødevareprogrammet, har i de senere år stemt imod vedtagelsen af årsplaner, fordi de mener, at denne støtte er uforenelig med den fælles landbrugspolitiks mål og finansieringstype
17.15 Jf. tekstboks 6.
16 For så vidt angår årsplanen 
for 2008 var der kun sukker på 
interventionslagrene, og resten af produkterne skulle tilvejebringes 
på markedet. Et skøn, som 
blev offentliggjort af GD AGRI 
i juli 2007 (»The Prospects For 
Agricultural Markets and Income 
in the European Union«), for 
perioden 2007-2014, er:
at de offentlige kornlagre i stor  —
udstrækning vil forsvinde tidligt 
i prognoseperioden
at markedet for sukker  —
forventes at balancere fra 2010
at de smørinterventionslagre,  —
der blev tømt i første halvår af 2007, vil forblive tomme indtil 
udgangen af 2014
at markedet for  —
skummetmælkspulver forventes 
at fortsætte med at balancere i hele prognoseperioden, 
uden at det bliver nødvendigt 
at tilbyde produkter til 
interventionsopkøb. 
17 Referat af møderne i 
Forvaltningskomitéen for Korn (vedtagelse af årsplanen for 2008):
DE: Mener, at der ikke 
længere er overensstemmelse 
mellem Rådets forordning og 
gennemførelsesforordningen.NL, SE, UK: Ønsker ikke, at en 
social foranstaltning finansieres 
over budgettet for den fælles 
landbrugspolitik.
NL: Ønsker desuden ikke, at en social foranstaltning 
skal finansieres over 
fællesskabsbudgettet.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder16
FORANSTALTNINGENS SOCIALE MÅL ER DET DOMINERENDE
 28.  Selv om hjælpen til de socialt dårligst stillede var knyttet til reguleringen 
af landbrugsmarkederne gennem frigivelse af interventionslagrene, 
gør udviklingen i den senere tid, at foranstaltningens sociale formål 
er blevet meget mere dominerende. Allerede i 1998 offentliggjorde 
Kommissionen en evaluering af Det Europæiske Fællesskabs fødeva-
reprogram, som konkluderede, at foranstaltningens sociale aspekter blev anset for at være vigtigere end rollen som markedsregulerings-
instrument (jf.  tekstboks 7 ). Evalueringen viste således, at foranstalt-
ningens effektivitet som markedsregulator var tvivlsom, dels fordi en del af de produkter, der var frigivet fra fællesskabslagrene, i nogle tilfælde indirekte kom tilbage til intervention, dels fordi foranstalt-ningen var væsentligt dyrere end eksportrestitutioner som metode til at reducere det strukturelle overskud.
KOMMISSIONENS 1998-EVAL UERING (VIGTIGSTE KONKLUSIONER  
OG ANBEFALINGER)
»Foranstaltningens sociale målsætning fremgår klart af forordningerne. […] dens relevans inden for 
rammerne af den vedvarende og udbredte fattigdom i Europa attesteres af de velgørende organisationer 
[…]. Da foranstaltningen blev indført, var et andet, men dog sekundært mål, at bidrage til at nedbringe 
Fællesskabets omfattende og omkostningskrævende interventionslagre […]. Foranstaltningen kan derfor 
stadig betragtes som et instrument til markedsregulering.
Medlemsstaterne […] er i stand til at anvende ressourcerne effektivt […]. På den anden side er det tvivl-
somt, om foranstaltningen er effektiv til at regulere markederne. […] i visse tilfælde vender en måske 
stor del af de produkter, der er frigivet fra fællesskabslagrene, indirekte tilbage til intervention.
Der ikke er nogen tvivl om, at støtten er et effektivt instrument til social bistand, men denne form for støtte 
er væsentlig dyrere end eksportrestitutioner som metode til at reducere de strukturelle overskud […].
[…] i lyset af Europas alvorlige fattigdomsproblem og den uomtvistelige nytte af støtten til de trængende, 
er der ingen tvivl om, at det bør anbefales, at foranstaltningen fortsættes, og de finansielle bevillinger 
til foranstaltningen bør måske endda forøges. […] Rådet har gjort det klart, […] at de sociale aspekter 
blev betragtet som vigtigere end foranstaltningens rolle som et instrument til markedsregulering.«TEKSTBOKS 7
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder17
 29.  I forordning (EF) nr. 1234/2007, som konsoliderede forordning (EØF) 
nr. 3730/87, betegnes ordningen også som »en vigtig social  
foranstaltning«18.
 30.  En lignende opfattelse af foranstaltningens sociale mål deles af for-
valtningsmyndighederne i de medlemsstater, Retten besøgte under 
revisionen, og som understregede, at det var vigtigt, at programmets sociale dimension koordineres godt på nationalt plan. 
 31.  Endvidere har Europa-Parlamentet så sent som i april 2006 vedtaget en 
erklæring »om forsyninger til de velgørende organisationer, der er 
godkendt til at gennemføre EU’s fødevarehjælpeprogram for de dår-ligst stillede«. I denne erklæring betragtede Europa-Parlamentet føde-
varehjælpen som et bidrag til fattigdomsbekæmpelsen og opfordrede 
Kommissionen og Rådet til at opretholde og øge støtten og foretage 
visse tilpasninger af programgennemførelsen (jf. tekstboks 8 ).
DE VIGTIGSTE PUNKTER I EUROPA-PARLAMENTETS ERKLÆRING
at erkende, at der er mennesker i EU, der lider af underernæring, og at bekræfte, at det er nødvendigt • 
at opfylde deres ernæringsmæssige behov
at gøre EU’s fødevarehjælpeprogram permanent og tildele en flerårig bevillingsramme• 
at udvide foranstaltningen til at omfatte nye produkter som f.eks. svinekød, fjerkræ og æg• 
at lade programmet omfatte innovative foranstaltninger, der sigter mod ligelig fordeling af • 
fødevarerationerat betragte fødevarehjælpen som et bidrag til fattigdomsbekæmpelsen
• 
at ændre bestemmelserne, således at det bliver muligt:• 
at opbygge lagre, der er forbeholdt programmet, dvs. beregnet til de dårligst stillede• 
at udvide kompensationsaftalen• 
at købe de produkter på fællesskabsmarkedet, der ikke findes på interventionslagrene.• TEKSTBOKS 818 Forordning (EF) nr. 1234/2007, 
betragtning 18.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder18
SAMORDNINGEN MED ANDRE SOCIALPOLITISKE 
FORANSTALTNINGER SKAL FORBEDRES
 32.  Lovgiver fastslog klart, at fødevareprogrammet skulle betragtes som en 
endog væsentlig hjælp til de socialt dårligst stillede19 (jf. tekstboks 6 ). 
Denne hjælpeforanstaltning bør derfor koordineres og skabe synergi med andre politikker, ordninger og foranstaltninger, der etableres på både fællesskabs- og medlemsstatsniveau, så de socialt dårligst 
stilledes behov opfyldes mere effektivt.
 33.  I de reviderede medlemsstater er forvaltningsmyndighederne de beta-
lingsorganer, der er ansvarlige for landbrugsudgifter. Bortset fra i  Frankrig var der i de reviderede medlemsstater intet bevis for, at der var et nært samarbejde mellem betalingsorganet og andre nøgleak-tører på socialområdet såsom socialministerierne. Et sådant samar-
bejde er nødvendigt for en bedre forståelse og imødekommelse af  
de velgørende organisationers og de socialt dårligt stilledes behov. 
DE ANVENDTE MIDLER OG METODER: STÅR MIDLERNE I 
ET RIMELIGT FORHOLD TIL DE TILSIGTEDE MÅL, OG ANVENDES DE EFFEKTIVT?
HVIS AKTIONERNE SKAL HAVE EN VÆSENTLIG EFFEKT, SKAL 
DE MÅLRETTES MERE EFFEKTIVT MOD MODTAGERNE
EU- STØTTEN  HAR  RINGE  EFFEKT
 34.  Det store antal af potentielle støttemodtagere og det relativt lave  
niveau af disponible ressourcer betyder, at støtten skal målrettes  mod modtagerne, hvis foranstaltningen skal have en væsentlig effekt på målgruppen.
 35.  Som det fremgår af bilag II,  andrager budgetbevillingerne pr. potentiel 
modtager ca. seks euro pr. person pr. år. På den anden side anfører 
Kommissionen i sin konsekvensanalyse, at mere end 13 millioner men-nesker i 15 medlemsstater modtog støtte under programmet i 2006, 
og den skønner, at omkostningerne til et enkelt måltid uddelt af de 
velgørende organisationer beløber sig til mindst to euro. Det betyder, 
at programmet bidrager til uddeling af højst tre måltider pr. år til  
hver enkelt potentielt socialt dårligt stillet person, eller i gennemsnit 
til 12 måltider pr. år til de enkelte faktiske støttemodtagere. 19 Forordning (EØF) nr. 3730/87.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder19
 36.  I visse medlemsstater tegner EU-programmet sig for mere end 50 % af 
den mad, der uddeles til dårligt stillede personer (jf. tekstboks 5 ), 
men Retten mener, at det er usandsynligt, at et program, der højst giver, hvad der svarer til ét måltid pr. måned i gennemsnit til sine  
modtagere, vil opfylde lovgivers mål, navnlig målet om »at hjælpe 
de socialt dårligst stillede«
20.
 37.  I denne forbindelse ville det ideelt set være nødvendigt at forbedre 
udvælgelseskriterierne og/eller prioriteterne blandt potentielle  støttemodtagere, som det anbefales i konsekvensanalysen
21; ellers  
vil programmets hjælp til de dårligst stilledes velbefindende uund-
gåeligt være ubetydelig. Det er imidlertid vigtigt at erkende, at  
velgørende organisationer, alene som følge af deres art, muligvis  ikke vil være i stand til eller villige til at gennemføre en restriktiv  uddelingspolitik.
STØTTEBERETTIGELSES - OG UDVÆLGELSESKRITERIERNE  ER UKLARE
 38.  For at maksimere støttens effekt er det nødvendigt at definere anvende-
lige prioriteter både med hensyn til udvælgelse af de velgørende orga-
nisationer, der skal kanalisere støtten, og med hensyn til de kategorier 
og/eller befolkningsgrupper, der skal modtage fødevarehjælpen. 
 39.  Revisorerne konstaterede, at medlemsstaterne i praksis ofte uden for-
maliserede procedurer har udpeget et lille antal organisationer, der opererer på nationalt plan, og som organisationer på lavere niveau deltager i. Der foreligger ikke præcise oplysninger om, hvor mange udpegede velgørende organisationer myndighederne i medlems-staterne samarbejder med ved gennemførelsen af årsplanerne. De  velgørende organisationer på regionalt niveau deltager automatisk i EU-programmet som medlemmer af den overordnede velgørende  organisation. De kan rimeligt uafhængigt opstille de kriterier, de  anvender ved godkendelse af organisationer på lavere niveau til udde-ling af fødevarehjælp.20 Forordning (EF) nr. 1234/2007, 
betragtning 18.
21 Punkt 4 og 6.5 i 
Kommissionens arbejdsdokument 
SEK(2008) 2436/2, der ledsager 
forslaget til Rådets forordning 
om ændring af forordning (EF) 
nr. 1290/2005 om finansiering af 
den fælles landbrugspolitik og forordning (EF) nr. 1234/2007 
om en fælles markedsordning 
for landbrugsprodukter og 
om særlige bestemmelser 
for visse landbrugsprodukter 
(fusionsmarkedsordningen), for så 
vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer 
i Fællesskabet (KOM(2008) 563 
endelig). 
Kilde:  velgørende organisationer
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder20
 40.  I henhold til retsbestemmelserne skal støtteberettigelseskriterierne 
for modtagerne endvidere baseres på »en ringe social og finansiel  
situation, der er konstateret og erkendt«. De nationale myndigheder bør derfor fastsætte sådanne kriterier eller godkende de kriterier,  
de velgørende organisationer anvender. Medlemsstaterne skal også 
hvert år meddele Kommissionen de støtteberettigelseskriterier, som modtagerne skal opfylde. Retten konstaterede, at medlemsstaterne ikke havde fastsat sådanne præcise støtteberettigelseskriterier. De 
kriterier, der hvert år meddeles Kommissionen
22, er snarere en typo-
logi over de personer, der modtager støtte, end kvantitative eller  kvalitative udvælgelseskriterier (jf. tekstboks 9 ). 
 41.  Endelig konstaterede Retten, at der var stor forskel på, hvor tit der blev 
modtaget hjælp (nogle personer fik lejlighedsvise måltider sammen-lignet med mennesker på sociale institutioner eller de familier, der 
regelmæssigt modtog fødevarehjælp eller -pakker).22 I henhold til artikel 1, stk. 2, i 
forordning (EØF) nr. 3149/92.
EKSEMPLER PÅ STØTTEBERETTIGELSESKRITERIER, DER ANVENDES
AF VELGØRENDE ORGANISATIONER
Økonomiske kriterier: hjemløshed, fattigdom, arbejdsløshed• 
Sociale kriterier: immigranter, ældre, storfamilier• 
Helbredskriterier: sygdomme, handicap.• TEKSTBOKS 9
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder21
VARIATIONEN AF DEN MAD, DER STILLES TIL 
RÅDIGHED, BEGRÆNSES AF SAMMENKOBLINGEN TIL 
INTERVENTIONSLAGRENE, OG DISTRIBUTIONSMETODERNE VARIERER MEGET
 42.  De velgørende organisationers metoder til uddeling af levnedsmidler til 
dårligt stillede personer kan variere, alt afhængig af den velgørende organisations specifikke aktiviteter (måltider uddelt i offentlige kanti-ner, måltider uddelt i vuggestuer og hospicer, fødevarepakker uddelt til enkeltpersoner og familier etc.).
 43.  Foranstaltningens oprindelse og dens sammenkobling til uddeling af 
levnedsmidler, som tidligere har været til rådighed på fællesskabs-lagre, har også resulteret i regler, som begrænser variationen af de 
endelige produkter, der kan opkøbes og uddeles til dårligt stillede 
personer under programmet.
 44.  I henhold til bestemmelserne23 skal de produkter, der er tilvejebragt på 
EF-markedet, tilhøre den samme produktgruppe som det produkt,  
der midlertidigt ikke er disponibelt på interventionslagrene. Frem  
til september 2007 skulle produkter fra interventionslagre repræ-
sentere mindst 40 % af nettovægten af de fødevareprodukter, der  
skulle leveres. Eftersom en række produkter ikke længere bringes til 
intervention (f.eks. oksekød, olivenolie), er valget af de produkter, der er til rådighed til uddeling til dårligt stillede personer, begrænset. 
 45.  Retten konstaterede, at flere velgørende institutioner, der deltager i gen-
nemførelsen af programmet, anså det for en prioritet at øge variatio-
nen af produkterne for at gøre det muligt at tilberede afbalancerede 
måltider24. 23 Artikel 4, stk. 1, litra b), og 
stk. 2, litra a), i forordning (EØF) 
nr. 3149/92.
24 De understregede navnlig 
behovet for fødevareprodukter 
som olie, tomatpasta, kød og 
frosne grønsager. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder22
 46.  Revisorerne konstaterede også, at der blev anvendt mange forskellige 
systemer og metoder til fordeling af levnedsmidler fra forvaltnings-
myndighederne til de udpegede organisationer, fra disse organisa-tioner til de velgørende organisationer på lavere niveau og endelig 
til de socialt dårligt stillede personer (jf. tekstboks 10 ).
BESTEMMELSER VEDRØRENDE DISTRIBUTION
I medlemsstater med to eller flere udpegede organisationer fordeles fødevarerne mellem dem på basis 
af en forud fastsat standardprocentsats, som ikke er blevet taget op til revision i mange år (Frankrig og 
Polen). I Italien anvendes der ikke udpegede organisationer, og fordelingen af de endelige produkter 
sker direkte til organisationer på regionalt niveau på basis af fastsatte parametre (antallet af aktioner og ansøgninger).
I forbindelse med distributionen af mad fra de udpegede nationale organisationer til organisationerne på 
lavere niveau anvendes der igen en lang række forskellige systemer og i nogle tilfælde faktorer. I Spanien 
er distributionen baseret på en række koefficienter, der er fastsat af den udpegede organisation. I Polen anvender de besøgte organisationer deres egne systemer. En organisation har for eksempel opstillet et 
kvantitativt mål på 35 kg mad pr. person pr. år. I Frankrig anvender hver enkelt udpeget organisation 
sit eget system. Én organisation fordeler for eksempel ressourcer til 79 organisationer på 2. niveau på 
basis af en faktor kaldet »koefficient K«, som er fastsat på basis af en række kriterier: departementets befolkning, antallet af arbejdssøgende, antallet af langtidsledige, antallet af personer, der modtager den laveste overførselsindkomst. En anden organisation fordeler mad til 98 sammenslutninger på basis af antallet af anmeldte modtagere.
De velgørende organisationers distribution af levnedsmidler til de endelige modtagere og leveringsfre-
kvensen er baseret på organisationernes egne kriterier og logistiske kapacitet. I nogle tilfælde foreslår 
de velgørende organisationer visse kriterier. For eksempel har en organisation i Polen foreslået en 
række standarder for de enkelte leveringer til privatpersoner, f.eks. mælk: mindst 15 liter pr. person og pr. levering, mel: mindst 5 kg pr. person og pr. levering.
I de fleste tilfælde fordeler de velgørende organisationer det, de har modtaget, på basis af deres egne 
kriterier og i nogle tilfælde på basis af princippet om ligebehandling af de trængende personer, dvs. at 
kvantiteten af de disponible produkter fordeles i lige dele til de personer, der er medlemmer af orga-nisationen, eller som anmoder om hjælp.TEKSTBOKS 10
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder23
 47.  Kort sagt er der i hele distributionskæden ikke nogen fælles standarder, 
retningslinjer eller indikationer på fællesskabsniveau eller på natio-
nalt niveau vedrørende kvantiteten eller variationen af de produkter, der skal uddeles pr. person. Retten konstaterede, at der er stor forskel 
på de mængder, der blev uddelt pr. person i de enkelte medlemsstater 
og blandt velgørende organisationer i samme medlemsstat. En sådan uensartet tilgang øger risikoen for, at der kun opnås en begrænset effekt, og fører til ulige behandling af de endelige støttemodtagere 
(jf. tekstboks 11 ). Bilag III viser de produkter og mængder, som er 
tildelt pr. medlemsstat og pr. endelig modtager for 2005-årsplanen, for hvilken der forelå data om endelige modtagere.
EKSEMPLER PÅ MÆNGDER AF PRODUKTER UDDEL T PR. PERSON:
Spanien:  Distributionsstatistikkerne for 2007-planen viser, at der i gennemsnit blev uddelt 49,88 kg 
produkter pr. registeret modtager med et minimum på 28,24 kg/person i én fødevarebank og et mak-
simum på 89,16 kg/person i en anden.
Italien: To organisationer, der var aktive i samme område, uddelte følgende mængder pasta til deres 
støttemodtagere:TEKSTBOKS 11
Organisation 2006 2007
A 1,71 kg/person 9,68 kg/person
B 2,29 kg/person 14,44 kg/person
Polen: Den gennemsnitlige årlige fordeling pr. person (2006) var: 
24,95 kg af én udpeget organisation
12,59 kg af en anden organisation.
En tredje organisation uddelte 6,72 kg pr. person i regionen Dolnoslaskie, mens der i regionen Lodzkie 
blev uddelt 78,03 kg pr. person. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder24
DEN FAKTISKE GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMET: 
ANVENDES PROCEDURERNE EFTER HENSIGTEN?
DER ER SVAGHEDER I DE ADMINISTRATIVE OG 
REGNSKABSMÆSSIGE PROCEDURER
INGEN  OPERATIONELLE  DELMÅL  
 48.  Medlemsstaterne og Kommissionen deler ansvaret for at sikre, at pro-
grammet er effektivt. I artikel 27 i finansforordningen (EF, Euratom) 
nr. 1605/200225 fastsættes det blandt andet, at der skal opstilles speci-
fikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger for alle de aktivitetsområder, som EU-budgettet omfatter.
 49.  Retten konstaterede, at de mål, der var fastsat i de gældende fællesskabs-
forordninger, og som primært er overordnede mål på højt niveau, ikke er blevet udviklet yderligere og specificeret i anvendelige, målelige 
mål eller delmål. 
 50.  Målene er så uklare, at det — trods retskravet26 — ikke er overraskende, 
at hverken Kommissionen eller medlemsstaterne har fastsat resultat-indikatorer til at kontrollere målopfyldelsen med
27.
LEDELSESOPLYSNINGER  MEDDELT  KOMMISSIONEN
 51.  I fællesskabsbestemmelserne kræves det, at medlemsstaterne hvert år 
senest den 30. juni (n+1) tilsender Kommissionen en rapport om pla-nens gennemførelse. Rapporten skal indeholde vigtige oplysninger om gennemførelsen af planen og om kontrollen heraf
28. 25 EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
26 I henhold til artikel 27 i forordning 
(EF, Euratom) nr. 1605/2002 om 
fi nansforordningen skal det ved 
hjælp af resultatindikatorer fastsat for 
hver enkelt aktivitet kontrolleres, om 
disse målsætninger er opfyldt, og de 
administrative tjenester, som afholder 
udgiften, skal fremsende oplysninger til budgetmyndigheden. Disse 
oplysninger, der er omhandlet i artikel 
33, stk. 2, litra d), skal fremsendes 
snarest muligt hvert år og skal senest 
foreligge i de dokumenter, der 
ledsager de foreløbige budgetforslag.
27 I nogle af de besøgte 
medlemsstater blev der udtrykt den 
holdning, at de sociale mål, der er 
fastsat i fællesskabsforordningerne, 
snarere er »fi  losofi  ske mål« end reelle, 
målelige mål.
28 Rapporten skal angive de 
mængder af produkter, der er 
overtaget fra interventionslagrene, 
arten, mængden og værdien af de 
produkter, der er uddelt, og transport- og overførselsomkostninger og 
antallet af modtagere. Rapporten 
skal også indeholde oplysninger om 
de kontrolforanstaltninger, der er 
truff et, formerne for og antallet af 
de foretagne kontroller, de opnåede 
resultater og de tilfælde, hvor der 
er pålagt sanktioner. Den skal også 
angive antallet af modtagere i det 
pågældende regnskabsår (artikel 10 i 
forordning (EØF) nr. 3149/92).
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder25
 52.  Retten gennemgik de rapporter, som medlemsstaterne havde indsendt 
for den reviderede periode, og konstaterede, at rapporterne i nogle 
tilfælde var indsendt for sent eller ikke var fyldestgørende. Dertil  kommer, at der ikke var noget bevis for, at Kommissionen analyserer 
og anvender dem som foreskrevet.
 53.  Revisorerne konstaterede også, at rapporternes data om endelige mod-
tagere i mange tilfælde er baseret på de velgørende organisationers skøn og ikke på fælles standarder eller definitioner af modtagere eller 
kriterier (modtagerne registreres, uden at det angives, hvor ofte eller 
hvilken type og mængde mad de har modtaget)
29. 
OVERSLAG  OVER  BUDGETBEVILLINGER  OG FORDELING  AF RESSOURCERNE  
MELLEM  MEDLEMSSTATERNE  
 54.  Retten analyserede den procedure, som Kommissionen anvender til 
at fastsætte de nødvendige budgetbevillinger til gennemførelsen  af programmet og fastlægge fordelingen af ressourcerne mellem  
medlemsstaterne.
 55.  Budgetbevillingerne fordeles til medlemsstaterne på basis af to  
kriterier:
Det første er de behov, som medlemsstaterne har meddelt, plus a) 
administrationsomkostninger (1 %) og transportomkostninger  (4 % og 4,5 % fra 2008).
Det andet er den befolkning, der anses for at være »truet af  b) 
fattigdom«, i procent af den samlede befolkning i hver enkelt  
medlemsstat.
 56.  Under hensyntagen til begge kriterier tilpasses de endelige tildelinger 
til medlemsstaterne til de disponible budgetbevillinger. Det andet 
kriterium resulterer imidlertid ikke nødvendigvis i den mest effektive 
anvendelse af ressourcerne i EU som helhed. De personer, der klassifi-
ceres i denne kategori i lande med en relativt høj indkomst, vil sand-
synligvis have bedre forhold end mange mennesker, som ikke hører under denne kategori i lande med lav indkomst pr. indbygger.29 I én medlemsstat fandt 
revisorerne også fejl i de 
velgørende organisationers oplysninger om antallet af 
modtagere.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder26
 57.  Trods forordningens bestemmelser30 om, at der skal tages hensyn til 
medlemsstaternes rapporter om gennemførelsen af årsplanen ved  
fordelingen af ressourcerne mellem medlemsstaterne, fandt Retten bevis for, at det kun var sket i ét tilfælde. Endvidere tager de kriterier, 
der anvendes ved tildelingen af ressourcerne, ikke hensyn til elemen-
ter i befolkningen, som ikke er inkluderet i den statistiske definition, f.eks. ikke-registrerede immigranter og flygtninge.
 58.  De årlige behov, som medlemsstaterne meddeler Kommissionen, er nor-
malt overslag, der er fastsat på højere niveau af forvaltningsmyndig-
hederne, uden at disse nødvendigvis har konsulteret de velgørende 
organisationer. Det betyder, at de ressourcer, der anmodes om, ikke 
er baseret på reelle behov, og at de snarere er forventede mulige  tildelinger.30 I henhold til artikel 2, stk. 1, i 
forordning (EØF) nr. 3149/92 skal 
Kommissionen ved fordelingen af ressourcerne mellem 
medlemsstaterne tage hensyn 
til de bedste skøn over antallet 
af dårligt stillede personer i de 
pågældende medlemsstater og 
til erfaringerne med planens 
gennemførelse og de anvendte mængder i de foregående 
regnskabsår, navnlig på basis 
af den rapport, der omhandles i 
denne forordnings artikel 10.
BEHOV FOR OG FORDELING AF RESSOURCER
Behovene er udtrykt i mængder af produkter i interventionslagre, og deres værdi er anslået af Kommis-
sionen på basis af opkøbsprisen.
Nedenstående tabel viser de behov, som den deltagende medlemsstat har meddelt, udtrykt i beløb, og 
de samlede finansielle ressourcer, som Kommissionen har stillet til rådighed (inklusive administrations- 
og transportomkostninger).
Medlemsstaternes behov sammenholdt med de tildelte midler:TEKSTBOKS 12
År 2006 2007 2008
Antal deltagende medlemsstater 15 18 19
Anslåede behov (millioner euro) 307,2 338,7 313,9
Tildelte fi  nansielle midler (millioner euro) 259,4 258,9* 294,5**
I % 84 % 76,4 % 93,8 %
* Oprindelig tildeling.
**  Inden det i februar 2008 blev besluttet at øge tildelingen med 10 millioner euro.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder27
 59.  Retten sammenholdt de behov, som medlemsstaterne havde meddelt, 
med de finansielle tildelinger og analyserede også (jf. bilag IV ) de 
mængder af produkter fra interventionslagre, der var anmodet om  til gennemførelse af planerne, og de mængder, som Kommissionen 
havde tildelt. De beløb, der var blevet tildelt i de seneste tre år, var 
lavere, end hvad der var blevet anmodet om (jf. tekstboks 12 ). Meget 
ofte fik medlemsstaterne hverken de produkter eller de mængder,  de havde anmodet om. Endvidere fik nogle medlemsstater tildelt  produkter, som de ikke oprindelig havde anmodet om (f.eks. smør  
og sukker i 2006 og 2007), og fik ikke tildelt de produkter, de havde anmodet om (f.eks. ris og smør i 2007). Det sætter spørgsmålstegn 
ved, om programmet effektivt opfylder de forventede mål.
UDBUDSPROCEDURERNE SKAL FORBEDRES 
OG HARMONISERES
 60.  De nationale myndigheder er forpligtede til at indhente tilbud med hen-
blik på indgåelse af offentlige indkøbsaftaler om de endelige produk-
ter, der skal uddeles. Denne procedure anvendes for de to vigtigste typer af leveringer, der er nødvendige til gennemførelse af planen:
produkter, der er udtaget fra interventionslagre i uforandret stand a) 
eller efter emballering og/eller forarbejdning
endelige produkter, der tilvejebringes på markedet, og som der b) 
betales for enten med produkter, der udtages fra interventions-lagre (kompensationsaftale), eller med penge.
 61.  Retten analyserede de reviderede medlemsstaters procedurer for indgå-
else af aftaler om de endelige produkter, der leveres til velgørende 
organisationer til uddeling, og gennemgik en stikprøve af udbud, som 
var afholdt i de seneste år, både når der skulle bruges produkter, der 
var tilgængelige på interventionslagre, og når der skulle foretages direkte opkøb af produkter på markedet. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder28
RETSGRUNDLAGET  ANVENDES  IKKE  KONSEKVENT  PÅ MEDLEMSSTATSNIVEAU
 62.  En række lovkrav vedrørende de udbudsprocedurer, der skal anvendes, 
er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3149/92 (f.eks. den 
type produkter, der skal tilvejebringes på markedet, indholdet af  
udbuddet, begrænsninger etc.). I samme forordning fastsættes det, at indhentningen af tilbud skal sikre lige adgang for alle forretnings-drivende i Fællesskabet.
 63.  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF31 samordner frem-
gangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter,  
offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægs-kontrakter. Der gælder endvidere specifikke fællesskabsforordninger 
for salg af produkter fra interventionsorganerne
32. Hverken forordning 
(EØF) nr. 3730/87 eller forordning (EØF) nr. 3149/92, som er ændret 
flere gange, indeholder imidlertid en præcis henvisning til retsgrund-
laget for de udbud, medlemsstaterne skal afholde. 
 64.  Rettens revisorer konstaterede, at alle de reviderede medlemsstater 
afholdt udbud. Medlemsstaterne gennemfører udbudsprocedurerne i 
henhold til den nationale lovgivning og på betingelser, der ikke altid 
sikrer gennemsigtighed og lige adgang for alle forretningsdrivende i EU.
DET ER ØKONOMISK  MERE  FORDELAGTIGT  AT KØBE  PRODUKTERNE  
PÅ MARKEDET  END  AT ANVENDE  INTERVENTIONSLAGRE
 65.  Retten konstaterede, at der generelt opnås mere fordelagtige priser, 
når produkterne opkøbes direkte på markedet, end når interventi-
onslagrene anvendes som middel til betaling af de samme produkter 
på samme tid. For eksempel i 2007 blev virksomheder i Polen under 
én og samme udbudsprocedure opfordret til at afgive deres tilbud 
for levering af et produkt a) i bytte for smør fra interventionslagre og b) via direkte opkøb. Sammenligningen af resultaterne viser, at 
prisen ved direkte opkøb var ca. 10 % lavere
33.31 EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114.
32 F.eks. Kommissionens 
forordning (EØF) nr. 2131/93 
af 28.7.1993 om procedurer og 
betingelser for salg af korn fra 
interventionsorganerne (EFT L 191 af 31.7.1993, s. 76).
33 Forholdet for byttetransaktioner 
andrager 85 %, mens forholdet 
for direkte opkøb skønnes at være 94 %.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder29
 66.  Kommissionen har detaljerede oplysninger om markedsprisen for produk-
ter inden for rammerne af interventionsmekanismen34. De regler, der 
gælder for fødevareprogrammet for socialt dårligt stillede personer35, 
foreskriver imidlertid ikke, at Kommissionens kompetente tjenester informeres om de priser og betingelser, der opnås ved udbudspro-cedurer i medlemsstaterne. Kommissionen har derfor ikke nogen sik-kerhed for, at man har opnået de mest fordelagtige betingelser.
DER ER STOR  FORSKEL  PÅ DE FORSKELLIGE  UDBUDSPROCEDURER , 
SOM  MEDLEMSSTATERNE  ANVENDER
 67.  Retten konstaterede, at der snarere bliver anvendt nationale udbudspro-
cedurer end EU-procedurer med det resultat, at der er stor forskel på 
de procedurer, der bliver anvendt i medlemsstaterne, og selv inden 
for den samme medlemsstat, hvis mere end én tjeneste er ansvarlig 
for at afholde udbudsprocedurerne (Italien, Frankrig). I visse tilfælde 
overholdes EU-bestemmelserne ikke. Forskellene vedrører vigtige  
punkter i udbudsprocedurerne såsom offentliggørelsen af udbuddet, 
fristen for indgivelse af bud, de garantier, der stilles for tilbuds-givernes deltagelse, minimumsantallet af deltagere og de evalue-
ringsmetoder og –kriterier, der anvendes ved tildeling af kontrakten 
(jf. tekstboks 13 ).34 Kommissionen følger og 
analyserer markedspriserne 
for en række produkter som led i vedtagelsen af 
udbudsprocedurerne for 
salg af landbrugsprodukter 
fra interventionsorganerne 
og fastsættelsen af de 
minimumssalgspriser, der 
skal vedtages af det relevante forvaltningsudvalg. Eurostat 
offentliggør også med jævne 
mellemrum markedspriser.
35 Medlemsstaternes forpligtelse til 
at meddele Kommissionen, hvilke 
modeller for tilbudsindhentning 
der benyttes (artikel 4, stk. 4, i 
forordning (EØF) nr. 3149/92), 
blev ophævet ved Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1127/2007 
(EUT L 255 af 29.9.2007, s. 18).
FORSKELLE I DE REVIDEREDE MEDLEMSSTATERS UDBUDSPROCEDURER
OG -BETINGELSERTEKSTBOKS 13
36 Frankrig: betalingsorgan 1 ONIEP (Office National Interprofessionnel de l’Élevage et de ses Productions); 
betalingsorgan 2 ONIGC (Office National Interprofessionnel des Grandes Cultures).
37 Italien: betalingsorgan 1: AGEA (Agencia per le Erogazioni in Agricoltura);
betalingsorgan 2: Ente Nazionale Risi.Spanien Frankrig36Italien37Polen
Off entliggørelse i EUT NEJ JABO1: JA
BO2: NEJNEJ
Frist for indgivelse (dage) 15BO1: 22
BO2: 45BO1: 8-19
BO2: 1020
Deltagelsesgaranti 2 %BO1: 5 %
BO2: 5 euro/tonBO1: 10 %
BO2: 15 euro/ton50 000 PLN
(14 200 euro)
Minimumsantal deltagere NEJ NEJ JA (2) NEJ
Antal tilbudsgivere 1-5BO1: 6-7
BO2: 3-42-4 1-9
Evaluering af priser vs. marked NEJBO1: NEJ
BO2: JAAcceptable priser/
mængder anføres i 
tilbudsindkaldelsenNEJ
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder30
 68.  Revisorerne konstaterede svagheder i de gennemgåede procedurer 
såsom begrænset offentliggørelse af tilbudsindkaldelsen, lavt antal 
deltagere — i nogle tilfælde kun én — kort tid fra offentliggørelsen til sidste frist for indgivelse af bud. Hertil kommer, at evalueringen 
af buddene og tildelingen af aftalerne primært er baseret på sam-
menlignelige data i de modtagne tilbud, uden at der foretages en  
systematisk sammenligning med andre informationskilder som f.eks. markedspriser. 
 69.  De anvendte procedurer sikrer ikke som sådan åbne procedurer og den 
bredeste konkurrence og heller ikke, at der opnås de mest fordelag-
tige betingelser og priser. En analyse af de gennemgåede udbud i en 
række medlemsstater har vist, at aftalerne vedrørende en række pro-dukter i flere år er blevet tildelt et begrænset antal virksomheder.
 70.  Ovennævnte eksempler viser, at der er en risiko for, at man ikke opnår de 
mest fordelagtige betingelser, navnlig når kompensationsordningen 
anvendes. I sådanne tilfælde er der to begrænsende faktorer:
Kompensationsordningens natur begrænser antallet af aktører,  a) 
der eventuelt kan være interesseret i at deltage.
Det er vanskeligt at vurdere buddene, fordi det er svært for beta- b) 
lingsorganet at fastsætte det forventede udbytte, som vil kunne anses for at være acceptabelt.
REFORMFORSLAG: KOMMISSIONENS NYLIGE INITIATIV 
OG KONSEKVENSANALYSE AF PROGRAMMET
 71.  I februar 2008 iværksatte Kommissionen en detaljeret analyse af ord-
ningen med henblik på udarbejdelsen af et forslag til reform af pro-
grammet. Der blev etableret en tværtjenstlig styringsgruppe, som  
17 generaldirektorater blev inviteret til at deltage i, der var bredt  
samråd med medlemsstaterne, de velgørende organisationer, aka-demiske eksperter på området, og der blev foretaget en offentlig  
onlineundersøgelse.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder31
 72.  På baggrund heraf vedtog Kommissionen i september 2008 et forslag til 
ændring af Rådets forordning38 og offentliggjorde en konsekvensana-
lyse om ordningen. Dette forventes at resultere i et ny retsgrundlag for 2010-programmet.
 73.  De vigtigste elementer i Kommissionens forslag:
to forsyningskilder: interventionslagre eller produkter direkte  a) 
opkøbt på markedet. Hvis der er egnede interventionslagre, bør 
disse dog først og fremmest bruges
større variation i de fødevarer, der uddeles: De fødevarer, der  b) 
uddeles, bør ikke længere være begrænset til dem, der er omfat-tet af intervention
langsigtet perspektiv: For at højne effektiviteten bør EU’s føde- c) 
varehjælpeprogram etableres for tre år ad gangen
klarere prioriteringer: Medlemsstaterne skal basere deres støt- d) 
teansøgninger på de nationale fødevareuddelingsprogrammer,  idet de gør rede for deres mål og prioriteringer
medfinansiering: Medfinansiering gør det muligt at styrke ord- e) 
ningens samhørighedsaspekt, sikre tilstrækkelig planlægning og 
større synergi mellem de forskellige aktører
styrkelse af overvågning og rapportering: Kravene til rapporterin- f) 
gen på de forskellige niveauer vil blive strammet op.
 74.  Retten erkender fordelene ved disse kommissionsforslag, hvoraf nogle, 
hvis de gennemføres, vil bidrage til at afhjælpe en række af de svag-
heder, der er konstateret ved denne revision, f.eks. behovet for at  
målrette EU-støtten mere effektivt, inddragelsen af programmet i en 
bredere socialpolitik, større variation i de produkter, der uddeles, og 
behovet for at forbedre forvaltnings- og administrationssystemerne, 
især udbudsprocedurerne. Retten understeger imidlertid, at reformen 
af de fleste af markederne under den fælles landbrugspolitik, og  interventionslagrenes faldende niveau i de senere år, tyder på, at der 
er et behov for at overveje, om det er hensigtsmæssigt at fortsætte 
med at finansiere denne foranstaltning over udgifterne til den fælles 
landbrugspolitik
39.38 Forslag til Rådets forordning 
KOM(2008) 563/3.
39 Reglerne vedrørende den 
fælles landbrugspolitik og 
navnlig reglerne vedrørende 
markedsstøtteforanstaltninger 
indebærer en række 
vanskeligheder, som 
Kommissionen allerede har identificeret, såsom flerårig 
planlægning, hvad der næppe er 
foreneligt med EGFL-finansiering, 
og det forhold, at det ikke er 
muligt at overføre uudnyttede bevillinger til de følgende 
regnskabsår.
Kilde:  velgørende organisationer
Kilde:  velgørende organisationer
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder32
 75.  I denne sammenhæng ønsker Retten også at henlede 
opmærksomheden på det forhold, at programmet,  
som det gennemføres, ikke »giver« de socialt dårligt stillede en ret til EU-støtte. Det er ikke i tråd med  
den støtte, der normalt ydes til landbrugssamfundet 
under den fælles landbrugspolitik. Dertil kommer, at 
programmets effekt med hensyn til markedsinterven-tion svækkes yderligere af, at der ved opkøb på mar-kedet ikke skelnes mellem EU-varer og importerede varer. En foranstaltning, der direkte støtter opkøb af 
importerede produkter, er ikke i overensstemmelse 
med den fælles landbrugspolitiks mål. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder33
KONKLUSIONER
OG ANBEFALINGER
ER PROGRAMMETS MÅL STADIG GYLDIGE, 
OG ER FREMGANGSMÅDEN HENSIGTSMÆSSIG?
DET OVERVEJENDE SOCIALE MÅL ER FORTSAT GYLDIGT, SELV 
OM FORBINDELSEN TIL INTERVENTIONSLAGRENE OG DERMED TIL LANDBRUGSUDGIFTERNE ER BLEVET SPINKEL, …
 76.  Fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer blev indført i 1987 som 
reaktion på forholdene for de socialt dårligt stillede under en usæd-
vanligt hård vinter. Selv om den havde det tosidede mål at hjælpe de 
socialt dårligst stillede og stabilisere landbrugsmarkederne ved at 
frigive en del af de betydelige interventionslagre, blev den primært 
anset for at være en social foranstaltning. Det blev anerkendt i den 
evaluering af foranstaltningen, som Kommissionen offentliggjorde i 
1998. Foranstaltningen blev anset for at være egnet til gennemførelse på varig basis, indtil lagrene var nedbragt til normal størrelse.
 77.  Budgetmyndigheden mener, at der stadig er behov for støtten som en 
social foranstaltning. Faktisk anslås det, at omkring 16 % af Unionens 
befolkning, dvs. ca. 80 millioner borgere, er omfattet af den definition 
af socialt dårligt stillede, som Kommissionen anvender. I en erklæring 
fra 2006 henstiller Europa-Parlamentet, at støtten opretholdes og  
øges som led i bestræbelserne på at formindske fattigdom. 
 78.  Kommissionens reformforslag fra september 2008 har til hensigt at for-
bedre gennemførelsen og den forsvarlige økonomiske forvaltning  
af programmet, og det indeholder elementer, som, hvis de gennem-
føres, vil afhjælpe en række af de svagheder, Retten har påpeget i  denne beretning. Med reformen foreslår Kommissionen imidlertid,  
at der fortsat anvendes landbrugsmidler til en foranstaltning, som  
ikke er rettet mod landbrugere eller landbrugssamfundet, og som har 
flere karakteristika, såsom flerårighed og den ikke-obligatoriske art 
af støtten til dårligt stillede, som ikke er forenelige med den fælles landbrugspolitik og navnlig EGFL-finansiering.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder34
ANBEFALING 1
Kommissionen bør overveje, om det er hensigtsmæssigt at fortsætte 
med at finansiere en sådan social foranstaltning over den fælles 
landbrugspolitik. 
… OG INDDRAGELSEN AF SOCIALPOLITIKKER OG 
SAMORDNINGEN MED LIGNENDE FORANSTALTNINGER VIL STYRKE PROCEDUREN 
 79.  Generelt har forvaltningen af programmet været præget af utilstrække-
lig samordning og samarbejde med andre nøgleaktører på området sociale foranstaltninger i medlemsstaterne. Et sådant samarbejde er 
nødvendigt for en bedre forståelse og imødekommelse af behovene 
hos de dårligt stillede personer og hos de velgørende organisationer, 
der gennemfører programmet.
ANBEFALING 2
Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at træffe de nød-vendige foranstaltninger til at integrere programmet i den social-
politiske ramme og styrke samorordningen og samarbejdet med  
andre centrale aktører på området sociale foranstaltninger for at øge synergien mellem organer med erfaring i forvaltning af sådanne 
programmer.
STÅR MIDLERNE I ET RIMELIGT FORHOLD TIL DE 
TILSIGTEDE MÅL, OG ANVENDES DE HENSIGTSMÆSSIGT?
PRIORITETER OG MÅLRETNING MOD MODTAGERNE VIL ØGE 
PROGRAMMETS EFFEKT, ...
 80.  Foranstaltningen blev primært indført for at lette de socialt dårligst stil-
ledes vanskelige situation og var ikke beregnet til at afskaffe al føde-varefattigdom. Effekten af ordningen er globalt betragtet begrænset, 
eftersom modtagerne i gennemsnit modtager, hvad der svarer til et 
måltid pr. måned.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder35
 81.  Der er ikke fastsat prioriteter inden for kategorien socialt dårligt stil-
lede med henblik på specifikt at målrette støtten. De velgørende  
organisationer, der forvalter programmet på operationelt niveau, og som primært er bemandet med frivillige, henvender sig endvidere  
til en målgruppe, som ikke er tilstrækkeligt stabil til at fremme fuld 
regnskabspligt og ansvarlighed for den modtagne støtte.
ANBEFALING 3
Med henblik på at øge foranstaltningens effekt bør Kommissionen definere anvendelige prioriteter til udvælgelse af støttemodtagere 
og mellemled under behørig hensyntagen til de særlige forhold, der 
gør sig gældende ved leveringsmekanismer, der omfatter frivillige organer og ustabile målgrupper, hvor det er vanskeligt at anvende normalt accepterede administrations- og kontrolmekanismer. 
… VARIATIONEN AF DE UDDELTE PRODUKTER 
BEGRÆNSES AF, AT PROGRAMMET ER KNYTTET TIL 
PRODUKTER, DER ER OMFATTET AF DE OFFENTLIGE 
OPLAGRINGSFORANSTALTNINGER … 
 82.  Bestemmelserne tillader, at der opkøbes fødevarer på fællesskabsmar-
kedet, hvis der midlertidigt ikke er produkter disponible på inter-ventionslagrene til gratis uddeling til socialt dårligt stillede. De  fødevarer, der opkøbes på markedet, skal imidlertid tilhøre samme produktgruppe, som dem på interventionslagrene, hvilket begrænser udvalget af produkter, der er til rådighed til uddeling.
ANBEFALING 4
Den lovgivningsmæssige begrænsning, at der kun kan fordeles  fødevarer, der er omfattet af ordningen for offentlig oplagring,  bør tages op til revision med henblik på at øge mangfoldigheden, 
komplementariteten og den ernæringsmæssige værdi af de uddelte 
fødevarer.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder36
… OG DISTRIBUTIONEN ER MEGET UENSARTET
 83.  Der anvendes en bred vifte af systemer i distributionskæden fra forvalt-
ningsmyndighederne til de velgørende organisationer og til de socialt 
dårligt stillede. Der er ingen fælles standarder eller retningslinjer  på EU-plan eller på nationalt niveau vedrørende kvantiteten eller  variationen af de produkter, der skal uddeles pr. person. Det øger  
risikoen for, at der kun opnås en lav effekt, hvilket kan føre til ulige 
behandling af støttemodtagerne.
 ANBEFALING 5
For at øge støttens effekt og sikre en mere lige behandling af  støttemodtagerne bør Kommissionen overveje at indføre et stan-dardiseringsniveau, som er foreneligt med de særlige forhold, der 
kendetegner velgørende organisationer og målgruppen.
ANVENDES PROCEDURERNE EFTER HENSIGTEN?
FORVALTNINGS- OG OVERVÅGNINGSPROCEDURERNE SKAL 
FORBEDRES, …
 84.  De overordnede mål for programmet er ikke blevet omsat til specifikke, 
målelige og realiserbare mål eller delmål, hverken i Kommissionen 
eller i medlemsstaterne. Medlemsstaternes gennemførelsesrapporter har i mange tilfælde været utilstrækkelige eller indeholdt usammen-
hængende data, eller der er slet ikke blevet indsendt rapporter, og 
derfor har Kommissionen ikke tilstrækkeligt pålidelige ledelsesoplys-
ninger om, hvordan det skrider fremad med opfyldelsen af program-mets overordnede mål. 
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder37
ANBEFALING 6
Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at udvikle spe-
cifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål for 
gennemførelsen af programmet samt til at definere resultatindi-
katorer til overvågning af målopfyldelsen. Kommissionen bør end-videre tage ordningens rapporteringssystem op til revision, så det sikres, at der foreligger nøjagtige og tidsbestemte oplysninger om 
målgruppen og gennemførelsen.
… OG UDBUDSPROCEDURERNE SKAL FORBEDRES 
OG HARMONISERES
 85.  Der er stor forskel på de udbudsprocedurer, der anvendes i de forskellige 
medlemsstater, hvilket hverken sikrer lige adgang for alle forretnings-
drivende i EU, den bredest mulige konkurrence, eller at der opnås de 
bedste betingelser og priser. Endvidere er kompensationsordninger 
med anvendelse af interventionslagre uhensigtsmæssige og ikke altid omkostningseffektive.
ANBEFALING 7
Med henblik på at øge konkurrencens åbenhed og sikre, at der  opnås de mest fordelagtige priser på markedet, bør Kommissio-nen definere retsgrundlaget samt gennemførelsesbestemmelserne for indgåelsen af offentlige indkøbsaftaler om fødevareprodukter 
til socialt dårligt stillede mere præcist. Endvidere bør kompensa-
tionsordningen ophøre. Det bør overvejes at afsætte interventi-onslagrene på markedet, og afkastet herfra kunne anvendes som 
formålsbestemte udgifter til opkøb af de endelige produkter. 
  Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 14. maj 2009.
På Revisionsrettens vegne
På Revisionsrettens  vegne
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Formand
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder38
BEFOLKNING TRUET AF FATTIGDOM1BILAG I
Medlemsstat (MS)Samlet 
befolkning
(millioner)Befolkning 
truet af 
fattigdomSamlet 
befolkning 
truet af 
fattigdom
(millioner)Deltagende 
medlemsstat 
Befolkning truet 
af fattigdom 
(millioner)Procentdel af 
de samlede 
midler
Belgien 10,511 15 % 1,577 1,577 3,00 %
Bulgarien 7,719 15 % 1,158 1,158 2,20 %Den Tjekkiske Republik 10,251 10 % 1,025 1,025 1,95 %Danmark 5,427 12 % 0,651Tyskland 82,438 13 % 10,717Estland 1,345 18 % 0,242 0,242 0,46 %Irland 4,209 20 % 0,842 0,842 1,60 %Grækenland 11,125 20 % 2,225 2,225 4,23 %Spanien 43,758 20 % 8,752 8,752 16,63 %
Frankrig 62,886 13 % 8,175 8,175 15,53 %
Italien 58,752 19 % 11,163 11,163 21,21 %Cypern 0,766 16 % 0,123Letland 2,295 19 % 0,436 0,436 0,83 %Litauen 3,403 21 % 0,715 0,715 1,36 %Luxembourg 0,460 13 % 0,060 0,060 0,11 %Ungarn 10,077 13 % 1,310 1,310 2,49 %Malta 0,404 15 % 0,061 0,061 0,12 %Nederlandene 16,334 11 % 1,797Østrig 8,266 12 % 0,992Polen 38,157 21 % 8,013 8,013 15,23 %Portugal 10,570 20 % 2,114 2,114 4,02 %Rumænien 21,610 18 % 3,890 3,890 7,39 %
Slovenien 2,003 12 % 0,240 0,240 0,46 %
Slovakiet 5,389 13 % 0,701Finland 5,256 12 % 0,631 0,631 1,20 %Sverige 9,048 9 % 0,814Det Forenede 
Kongerige60,393 18 % 10,871
 I ALT 492,852 16 % 79,292 52,627 100,00 %
1 Eurostats definition: Fattigdomsrisikosats (tærskel: 60 % af medianindkomsten efter sociale overførsler).
Kilde : Eurostat, juli 2006.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder39
BUDGETBEVILLINGER OG TILDELINGERNE TIL DE ENKEL TE MEDLEMSSTATERBILAG II
Budgetkonto 05 02 04 012005
(euro)2006
(euro)Stigning
2005/20062007
(euro)Stigning
2006/20072008
(euro)Stigning
2007/2008
Budgetbevillinger 216 000 000 264 000 000 22,2 % 274 000 000 3,8 % 307 000 000 12,0 %
MedlemsstatTildeling 
2005
(euro)Tildeling 
2006
(euro)Stigning
2005/2006Tildeling 
2007
(euro)Stigning
2006/2007Tildeling 
2008
(euro)Stigning
2007/2008I % af 2008
-tildelingen
Belgien 3 047 791 3 064 940 0,6 % 5 817 428 89,8 % 8 461 691 45,5 % 2,8 %
Bulgarien 7 007 310 2,3 %
Den Tjekkiske Republik 155 443 0,1 %
Estland 324 813 192 388 -40,8 % 0,1 %
Irland 355 874 217 997 -38,7 % 155 965 -28,5 % 0,1 %Grækenland 5 704 637 7 127 822 24,9 % 6 689 132 -6,2 % 13 228 830 97,8 % 4,3 %Spanien 42 544 686 53 793 470 26,4 % 50 340 744 -6,4 % 50 419 083 0,2 % 16,5 %Frankrig 48 620 337 48 059 949 -1,2 % 49 940 164 3,9 % 50 982 533 2,1 % 16,7 %Italien 60 294 489 73 538 420 22,0 % 70 764 888 -3,8 % 69 614 288 -1,6 % 22,8 %Letland 2 096 236 18 446 -99,1 % 153 910 734,4 % 0,1 %Litauen 2 489 508 3 273 261 31,5 % 4 456 991 36,2 % 1,5 %Luxembourg 68 537 34 959 -49,0 % 80 707 130,9 % 81 091 0,5 % 0,0 %Ungarn 6 764 115 7 896 638 16,7 % 8 169 224 3,5 % 2,7 %Malta 347 642 401 030 15,4 % 384 898 -4,0 % 378 242 -1,7 % 0,1 %Polen 35 504 167 43 408 602 22,3 % 42 884 522 -1,2 % 49 971 042 16,5 % 16,4 %Portugal 12 527 718 13 306 532 6,2 % 14 904 058 12,0 % 13 182 946 -11,5 % 4,3 %
Rumænien 16 649 889 24 258 046 45,7 % 8,0 %
Slovenien 1 334 827 1 929 341 44,5 % 1 499 216 -22,3 % 0,5 %Finland 2 825 645 3 637 860 28,7 % 2 709 509 -25,5 % 2 741 323 1,2 % 0,9 %
 I ALT 211 485 649 259 414 144 22,7 % 274 826 435 5,9 % 305 109 562 11,0 % 100,0 %
Befolkning truet af fattigdom 
(millioner)40,61 42,29 47,96 52,63
Bevillinger pr. person i 
risikogruppen (euro/person)5,32 6,24 5,73 5,83
Kilde : Kommissionens forordninger (med ændringer).
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder40
TILDEL TE PRODUKTER OG ENDELIGE MODTAGERE
ÅRSPLAN 2005BILAG III
Tildelte produkter (ton)
MedlemsstatModtagere
(millioner)Korn Ris SmørMælke-
pulverI alt
(1) (2) (3) (4) (5) (6)
Belgien 0,221 6 000 3 500 318 410 10 228
Grækenland – 6 972 4 346 2 087 13 405
Spanien 0,941 68 721 29 452 9 547 107 720
Frankrig 2,509 60 905 31 412 18 143 110 460
Italien 2,300 98 153 22 575 14 446 135 174
Malta – 1 383 553 1 936
Polen 3,594 17 758 26 835 6 772 3 749 55 114
Portugal 0,485 8 588 14 708 2 594 480 26 370
Finland 0,360 15 000 600 15 600
I ALT 10,410 283 480 133 381 33 677 25 469 476 007
Produkter tildelt pr. modtager (kg)
MedlemsstatModtagere
(millioner)Korn Ris SmørMælke-
pulverI alt
(1) (2)/(1) (3)/(1) (4)/(1) (5)/(1) (6)/(1)
Belgien 0,221 27,15 15,84 1,44 1,86 46,28
Grækenland –Spanien 0,941 73,03 31,30 10,15 0,00 114,47
Frankrig 2,509 24,27 12,52 0,00 7,23 44,03
Italien 2,300 42,68 9,82 6,28 0,00 58,77
Malta –
Polen 3,594 4,94 7,47 1,88 1,04 15,34
Portugal 0,485 17,71 30,33 5,35 0,99 54,37
Finland 0,360 41,67 0,00 0,00 1,67 43,33
I ALT 10,410 27,23 12,81 3,24 2,45 45,73
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder41
BEHOV MEDDEL T AF MEDLEMSSTATERNE OG KOMMISSIONENS TILDELING
FRA INTERVENTIONSLAGRENEBILAG IV
Årsplan 2006 (inklusive Kommissionens ændringsforordning (EF) nr. 153/2006)
(i ton)
Medlemsstat Korn Ris Smør Sukker
Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) 
Belgien 9 000 12 121 135 % 2 800 2 800 100 % 300 450 150 %
Irland 120 120 100 %
Grækenland 35 000 0 % 5 000 7 500 150 % 3 250 0 %Spanien 70 000 73 726 105 % 25 000 28 000 112 % 15 000 13 560 90 % 2 000Frankrig 68 959 75 851 110 % 55 129 55 000 100 % 10 564Italien 100 000 115 253 115 % 15 000 20 000 133 % 16 000 6 833 43 % 3 500Letland 35 000 19 706 56 %Litauen 16 000 16 000 100 % 5 000 5 000 100 %Ungarn 100 000 63 587 64 %Malta 2 500 1 877 75 % 1 000 600 60 %Polen 80 000 85 608 107 % 30 000 20 000 67 % 7 600 7 230 95 % 4 847Portugal 20 000 17 287 86 % 17 600 14 000 80 % 5 000 2 743 55 % 1 700Slovenien 1 350 1 262 93 % 540 600 111 % 135 0 % 270 300 111 %Finland 18 500 18 500 100 % 500
I ALT 556 309 500 778 90 % 157 069 153 500 98 % 47 405 41 500 88 % 270 12 847 4 758 %
Andre produkter, der er anmodet om, men som ikke er tildelt:
Olivenolie (Portugal 4 000 ton).Oksekød (Italien 5 000 ton, Malta 60 ton, Portugal 1 500 ton, Slovenien 270 ton og Finland 1 000 ton).Skummetmælkspulver (Belgien 400 ton, Frankrig 18 302 ton, Luxembourg 18 ton, Malta 100 ton, Polen 4 750 ton, Portugal 1 500 ton , 
Slovenien 135 ton og Finland 500 ton).
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder42Årsplan 2007 (inklusive Kommissionens ændringsforordning (EF) nr. 937/2007)
(i ton)
Medlemsstat Korn Ris Smør Sukker
Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) 
Belgien 12 000 12 000 100 % 2 800 0 % 1 115 0 % 2 000 2 000 100 %Den Tjekkiske 
Republik270 0 % 26 0 % 50 0 %
Estland 3 000 3 000 100 % 2 0 % 2 0 %
Irland 80 80 100 %
Grækenland 11 760 30 000 2 755 9 %Spanien 100 000 110 000 110 % 17 000 0 % 15 000 12 000 80 % 5 000 6 443 129 %Frankrig 66 330 82 641 125 % 51 940 23 641 46 % 11 700 6 500 56 % 3 338 3 338 100 %Italien 100 000 122 465 122 % 15 000 20 000 133 % 25 000 3 570 14 % 6 000 6 847 114 %Letland 3 280 173 5 %Litauen 12 000 12 000 100 % 5 000 0 % 3 000 2 760 92 %Ungarn 52 000 52 000 100 % 900 900 100 %Malta 2 500 1 550 62 % 1 000 0 %
Polen 100 000 120 433 120 % 20 000 0 % 13 000 2 400 18 % 15 000 11 522 77 %
Portugal 22 000 20 000 91 % 17 500 14 000 80 % 5 000 3 160 63 % 2 500 1 435 57 %
Rumænienikke 
fastlagt96 712ikke 
fastlagt11 986
Slovenien 9 000 3 610 40 % 3 000 0 % 1 500 653 44 %
Finland 16 500 14 651 89 % 422 500 0 %
I ALT 498 880 662 995 133 % 163 242 60 396 37 % 70 923 28 132 40 % 39 788 47 884 120 %
Andre produkter, der er anmodet om, men som ikke er tildelt:
Oksekød (Italien 5 000 ton, Malta 60 ton, Portugal 1 500 ton og Finland 1 000 ton).Skummetmælkspulver (Den Tjekkiske Republik 10 ton, Grækenland 3 514 ton, Ungarn 800 ton, Malta 100 ton, Portugal 2 000 ton, Slovenien 800 ton og Finland 500 ton).BILAG IV
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder43Årsplan 2008 (inklusive Kommissionens ændringsforordning (EF) nr. 182/2008)
(i ton)
Medlemsstat Korn Ris Smør Sukker
Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling Behov Tildeling
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) 
Belgien 16 000 0 % 2 000 0 % 3 000 4 154 138 %
Bulgarien 20 000 0 % 12 000 0 % 6 500 6 385 98 %
Den Tjekkiske 
Republik360 0 % 24 0 % 67 67 100 %
Estland 1 800 0 %
Grækenland 25 000 0 %Spanien 110 000 0 % 12 000 0 % 13 000 0 % 6 500 6 500 100 %Frankrig 97 044 0 % 39 280 0 % 13 966 0 % 4 193 3 718 89 %Italien 120 000 0 % 25 000 0 % 7 000 7 000 100 %Letland 1 440 0 %Litauen 25 000 0 % 7 000 0 % 5 000 2 889 58 %Ungarn 60 000 0 % 1 800 1 620 90 %Malta 2 500 0 % 500 0 % 1 800 397 22 %Polen 200 000 0 % 11 000 0 % 18 130 15 552 86 %Portugal 22 000 0 % 17 500 0 % 5 000 0 % 3 000 1 707 57 %Rumænien 200 000 0 % 20 000 15 898 79 %Slovenien 2 000 0 % 800 0 % 900 806 90 %
Finland 16 000 0 %
I ALT 919 144 0 0 % 91 080 0 0 % 67 990 0 0 % 77 890 66 693 86 %
Andre produkter, der er anmodet om, men som ikke er tildelt:
Olivenolie (Grækenland 2 285 ton).Oksekød (Belgien 664 ton og Malta 60 ton).Skummetmælkspulver (Belgien 1 603 ton, Den Tjekkiske Republik 13 ton, Grækenland 3 435 ton, Litauen 700 ton, Luxembourg 44 ton,Ungarn 1 000 ton, Malta 200 ton, Portugal 2 000 ton, Slovenien 500 ton og Finland 500 ton)BILAG IV
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder44
KOMMISSIONENS 
SVAR
RESUMÉ
II. 
Programmet for de socialt dårligst stillede 
har lige fra starten været fuldt integreret i 
den fælles landbrugspolitik. De to mål for  programmet var, som Revisionsretten under-streger, allerede dengang at bidrage til  
fødevaresikkerheden for de socialt dårligst 
stillede EU-borgere og at sikre en alternativ afsætningsmulighed for interventionslag-
rene. Begge målene har hjemmel i trakta-
ten og stemmer overens med formålene med 
den fælles landbrugspolitik, som er anført i 
artikel 33.
I årenes løb har de programmer for udde-
ling af fødevarer, som er blevet gennemført 
inden for rammerne af denne ordning, i høj 
grad bidraget til realiseringen af begge disse 
mål.
III. 
EU’s offentlige lagres tilstand varierer alt  
efter udviklingen på markedet og prisni-
veauerne. Der er gennemført en omfat-
tende reform af interventionsordningen,  
men den anvendes stadig for en lang række 
af de vigtigste landbrugsprodukter, herun-der korn, skummetmælkspulver og smør.  
De seneste års fald i interventionslagrene  stoppede i 2008. Faktisk er interventions-lagrene for visse produkter, såsom korn og 
smør, begyndt at vokse igen. 
V. 
I de sidste fire år har årsplanerne for gen-
nemførelsen af dette program i stigende  grad været afhængige af opkøb på marke-det, efterhånden som interventionslagrene er faldet. For nylig er de seneste års ten-
dens imidlertid vendt, og interventions-
lagrene for visse produkter er begyndt at  
vokse igen.  
Foranstaltningen støttes af et stort flertal  
af medlemsstaterne og af Europa-Parla-mentet, som har udtrykt ønske om, at pro-
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder45
grammet fortsat skal finansieres over EGFL’s 
budget1.
VI. 
Ordningens operationelle effektivitet skal  
ikke vurderes ud fra det antal måltider,  som gives til hver støttemodtager, men  ud fra, i hvilket omfang den sikrer en sta-
bil afsætningsmulighed for produkter fra  
interventionslagrene og en pålidelig kilde  til fødevarer for velgørende organisationer, 
der yder hjælp til de socialt dårligst stillede. 
På den baggrund har programmet været en 
succes, hvilket fremgår af dets andel af den 
samlede fødevarehjælp, der er blevet uddelt (se tekstboks 5 i Revisionsrettens beretning). Alle aktørerne anerkender, at ordningen har en betydelig virkning.
Desuden har foranstaltningen haft en stor  
løftestangsvirkning, idet den har gjort det 
muligt at udvikle netværk af velgørende  organisationer og lettet koordineringen med 
de offentlige myndigheder.
VII. 
Kommissionen mener, at systemet alt i alt  forvaltes tilfredsstillende, selv om der er  
mulighed for yderligere forbedringer. Kom-missionen fremlagde i 2008 et forslag til  
reform af programmet, som imødekommer  en række af Revisionsrettens forslag
2.
1 Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 
26.3.2009 (TA/2009/188) om forslag til Rådets forordning 
om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om 
finansiering af den fælles landbrugspolitik og forordning 
(EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for 
landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen), 
for så vidt angår uddeling af fødevarer til de 
socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet 
(KOM(2008) 0563 — C6-0353/2008 — 2008/0183(CNS)).
2 Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning 
(EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik og forordning (EF) nr. 1234/2007 om 
en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og 
om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter 
(fusionsmarkedsordningen), for så vidt angår uddeling 
af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet (KOM(2008) 563 endelig).Kommissionen har allerede i årsplanen for  
2009 ændret metoden for beregning af med-
lemsstaternes tildelinger for at tage hensyn til den relative velstand (bruttonational-
indkomsten udtrykt i købekraftstandard pr. 
indbygger) med enstemmig støtte fra de  deltagende medlemsstater.
Med hensyn til udbudsprocedurerne viser  
Kommissionens revisioner, at de procedu-rer, der anvendes i medlemsstaterne, er  
i overensstemmelse med EU’s direktiv om  
offentlige indkøb
3. Den konsekvensanalyse, 
som ledsagede forslaget til reform fra 20084, 
indeholder dog en række idéer til, hvordan offentliggørelsen af udbud kan forbedres  yderligere, så der sikres en større deltagelse; disse idéer vil blive gennemført, når forsla-
get er blevet vedtaget.
Kommissionen er villig til at tage den nuvæ-
rende modkøbsordning op til revision i  forbindelse med de nye gennemførelses-
bestemmelser efter vedtagelsen af den nye 
rådsforordning, som nu er til drøftelse.
 
3 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF 
af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved 
indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige 
tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og 
anlægskontrakter (EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114).
4 Commission Staff Working Document accompanying the 
Proposal for a Council Regulation amending Regulations 
(EC) No 1290/2005 on the financing of the common 
agricultural policy and (EC) No 1234/2007 establishing 
a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single 
CMO Regulation) as regard food distribution to the most 
deprived persons in the Community - Impact Assessment 
SEC(2008) 2436/2.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder46
INDLEDNING
5. 
Målgruppen for denne foranstaltning er  
ikke samlede antal personer, som er »truet 
af fattigdom«. Ifølge artikel 2, stk. 1, i for-ordning 3149/1992 anvendes kategorien  »befolkning truet af fattigdom« som sta-
tistisk indikator ved beregningen af med-
lemsstaternes tildelinger, da den anses for at være det bedste foreliggende skøn over 
antallet af socialt dårligt stillede personer. 
Begrebet »befolkning truet af fattigdom«  
er baseret på de kriterier, som blev fastlagt 
i december 2001 på Det Europæiske Råds  møde i Laeken.
I forbindelse med årsplanen for 2009 har  
Kommissionen allerede benyttet en ny  
metode, som kombinerer relative indikato-
rer (BNI — bruttonationalindkomst pr. ind-
bygger udtrykt i købekraftstandarder) og  absolutte indikatorer (befolkning truet af  
fattigdom).
Den befolkningsgruppe, som denne ordning 
rent faktisk er rettet mod, defineres af med-lemsstaternes myndigheder i tæt samarbejde 
med velgørende organisationer og svarer til enkeltpersoner og familier, der har behov  for fødevarehjælp.
7. 
Et af formålene med programmet er at sikre en pålidelig og stabil kilde til fødevarer for 
de velgørende organisationer, som yder  
fødevarehjælp til de socialt dårligst stil-
lede personer i Fællesskabet. I den forbin-delse viser tekstboks 5 i Revisionsrettens  beretning tydeligt, at programmet har stor virkning, da det tegner sig for mellem 30  
og 70 % af den samlede mængde mad, som 
uddeles i EU til de socialt dårligst stillede.Desuden har programmet en løftestangs-
virkning på udviklingen af foranstaltninger 
i private organer (velgørende organisatio-ner) og offentlige myndigheder (på natio-nalt og lokalt plan), som det fremgår af den 
konsekvensanalyse, der ledsagede Kommis-
sionens forslag til en reform af programmet fra 2008. 
Kommissionen mener, at beløbet i euro pr. 
faktisk støttemodtager, beregnet på grund-
lag af oplysningerne i de nationale gen-nemførelsesrapporter, er en mere relevant 
indikator. 
9. 
Efter Kommissionens mening er det stigende 
antal medlemsstater, der deltager i program-
met, bevis for dets merværdi.
11. 
Et af hovedformålene med ordningen  
er at sikre en afsætningsmulighed for  
interventionslagrene.
Nu til dags udskiftes de fleste interventi-
onsprodukter med fødevarer, mens stadig  mindre mængder forarbejdes med henblik  på uddeling til de socialt dårligst stillede.  
Udbudsprocedurerne påvirkes ikke af, at  
interventionsprodukterne enten forarbejdes eller udskiftes, men denne faktor påvirker  
kontrolbyrden.
Tendensen hen imod stærkt forarbejdede  
fødevarer er en følge af ngo’ernes ønske  om at få leveret fødevarer, som bedre pas-ser til de dårligt stilledes levevilkår, og om at kunne uddele en bred vifte af produkter, som sikrer en mere varieret kost.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder47
12. 
Situationen for de offentlige lagre ændrer  
sig hvert år alt efter markedsforholdene og 
især prisniveauerne. I de seneste år er der  foretaget en gennemgribende revision af  interventionsordningen, men den anven-
des stadig for en lang række af de vigtig-
ste landbrugsprodukter, herunder korn,  skummetmælkspulver og smør, og lagrene  
kan hurtigt vokse igen, hvis der opstår en  
situation med lave producentpriser. Det er 
derfor meget sandsynligt, at årsplanen for  
2010 i højere grad vil være afhængig af inter-ventionslagrene end årsplanerne for de to  
foregående år.
17. 
EU-programmet tegner sig som regel for  
en meget stor del af den samlede mængde 
fødevarer, som uddeles af den enkelte vel-gørende organisation, selv om situationen 
varierer meget fra den ene organisation til 
den anden. En analyse af ordningens betyd-
ning og af, i hvilket omfang den hjælper de 
socialt dårligst stillede, kan findes i den kon-sekvensanalyse, som ledsagede forslaget til 
en ny rådsforordning.BEMÆRKNINGER
25. 
Det er rigtigt, at der for nylig er gennemført 
en reform af interventionsmekanismerne,  
men intervention anvendes stadig for en  lang række af de vigtigste landbrugsproduk-ter, såsom korn, skummetmælkspulver og  
smør. Interventionslagrene kan vokse igen 
i fremtiden, hvis der opstår en situation med lave producentpriser, hvilket vil medføre, at 
en større del af interventionsprodukterne  
anvendes som forsyninger til ordningen.  
Faktisk vokser interventionslagrene for visse 
produkter på nuværende tidspunkt igen.
26. 
Fødevarehjælpen til socialt dårligt stil-
lede opretholder en stærk forbindelse  
til den fælles landbrugspolitik, så længe  
den bidrager til opfyldelsen af målene for  
landbrugspolitikken, navnlig vedrørende  markedsstabilisering.
Med Kommissionens forslag til en ny råds-
forordning forsøger man at sikre, at de  
uddelte produkter ikke begrænses til pro-dukter, der kan gøres til genstand for  
interventionsopkøb.
27. 
Kommissionen ønsker ikke at foregribe resul-tatet af de politiske drøftelser, som nu er i gang efter fremlæggelsen af Kommissionens forslag til en ny rådsforordning.
Kommissionen vil gerne understrege, at et 
stort flertal af medlemsstaterne konsekvent stemmer for godkendelsen af årsplanerne.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder48
28. 
Ordningen har lige siden oprettelsen haft to 
komplementære dimensioner, nemlig mar-kedsstabilisering og et socialt sigte. Ordnin-
gens omkostningseffektivitet må vurderes  
ud fra, om den opfylder begge mål.
Den evaluering fra 1998, som Revisionsret-
ten nævner, blev foretaget af en uafhængig 
konsulent. Kommissionens kvalitetskontrol af rapporten omfatter en række kritiske  
bemærkninger, navnlig vedrørende meto-
den, analysens holdbarhed og resultaternes 
troværdighed.
De forskellige citater, som Revisionsretten 
fremhæver, understreger ordningens sociale 
komponent uden dog at sætte spørgsmåls-
tegn ved landbrugsdimensionen.
29. 
Selv om ordningens sociale dimension aner-kendes, vil Kommissionen gerne understrege, 
at forordning (EF) nr. 1234/2007 er en af de 
vigtigste forordninger for den fælles land-
brugspolitik med hjemmel i artikel 36 og 37 
i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
33. 
Det fremgår af de regelmæssige møder, som Kommissionen holder med medlemsstaternes myndigheder og velgørende organisationer 
som led i forvaltningen af ordningen, at der generelt er stor tilfredshed på begge sider 
med den måde, hvorpå høringerne foregår 
på nationalt plan.
Kommissionen er dog enig i, at der kan  
foretages forbedringer, og den har i den  konsekvensanalyse, som ledsagede Kommis-sionens forslag til en ny rådsforordning fra 2008, medtaget en række forslag, der kan  forbedre forbindelsen mellem ordningen  og andre foranstaltninger på medlemsstats-
plan, f.eks. gennem udarbejdelse af natio-
nale programmer for uddeling af fødevarer. Disse programmer skal gennemføres efter  
vedtagelsen af den nye rådsforordning.34. 
»Potentielle støttemodtagere« og »mål-
gruppe« er to forskellige begreber. Mens  det første er en statistisk indikator, som  
udelukkende anvendes ved beregningen af 
medlemsstaternes tildelinger, defineres den gruppe, som ordningen er rettet mod, på det relevante geografiske niveau af medlems-
staternes forvaltningsmyndigheder i sam-
arbejde med de velgørende organisationer (artikel 1, stk. 3, i forordning 3149/92).
I forbindelse med tildelingen af budgettet 
for ordningen for 2009 er der anvendt en ny 
metode, der kombinerer antallet af personer, som er »truet af fattigdom«, og BNI udtrykt 
i købekraftsparitet for hver medlemsstat.  
Dette beviser også, at antallet af personer, 
som er truet af fattigdom, ikke er lig med  
antallet af potentielle modtagere.
35-36. 
Det påstås ikke, at foranstaltningen med  
fødevarehjælp i sig selv løser problemet med 
fødevareusikkerhed i EU. Den er et bidrag til 
løsningen på et problem, som ikke blot kræ-
ver, at Fællesskabet deltager, men også, at medlemsstaternes myndigheder på forskel-
lige niveauer og civilsamfundet involveres.
I den forbindelse er et af formålene med  
programmet at sikre en pålidelig og stabil  kilde til fødevarer for de organisationer,  som yder fødevarehjælp til de socialt dår-ligst stillede.
Det anslåede antal måltider, som leveres til 
støttemodtagerne, er derfor ikke den bedste indikator for programmets virkning, selv om uddelingen af ca. 156 millioner måltider om året må betragtes som meget væsentlig.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder49
Denne foranstaltnings bidrag til at forbedre 
leveforholdene for de socialt dårligst stillede fremgår tydeligere af skønnene i tekstboks 
5 i Revisionsrettens beretning, som viser,  
at EU-ordningen tegner sig for mellem 30  og 70 % af den samlede mængde mad, som uddeles i Fællesskabet til de socialt dårligst 
stillede, afhængig af, hvilke velgørende  
organisationer og medlemsstater man ser  på. Dette er i høj grad med til at »hjælpe de 
socialt dårligst stillede«.
37. 
Nu til dags fastsættes udvælgelseskriterierne af medlemsstaternes myndigheder i samar-
bejde med de velgørende organisationer;  
disse organisationer skal overholde kriteri-
erne for at kunne deltage i ordningen.
Den offentlige høring om programmets  
fremtid, der fandt sted som led i den kon-sekvensanalyse, som ledsagede Kommis-
sionens forslag til en ny rådsforordning,  
viste, at der var bred enighed om, at man  
ikke skulle begrænse valget af den befolk-
ningsgruppe, som kan få hjælp, til bestemte kategorier blandt de socialt dårligst stillede. 
Efter Kommissionens mening bør dette valg overlades til medlemsstaterne i overens-stemmelse med subsidiaritetsprincippet.
Ifølge Revisionsrettens eksempler i tekst-
boks 5 tegner EU-ordningen sig for mellem 30 og 70 % af den samlede mængde mad,  
som uddeles i Fællesskabet til de socialt  
dårligst stillede, alt efter hvilke velgørende 
organisationer og medlemsstater man ser  på. Dette er ganske store tal.38-40. 
Et af særtrækkene ved denne ordning er  
den vigtige rolle, som ngo’er og velgø-rende organisationer spiller gennem deres 
distributionskæder og deres viden om de  
problemer, som de socialt dårligst stillede i Fællesskabet står over for. I medfør af subsi-diaritetsprincippet er det medlemsstaternes 
myndigheder, der skal fastsætte de relevante 
procedurer og kriterier for udpegelsen af de organisationer, som deltager i gennemførel-
sen af årsplanerne.
Tilsvarende henhører udvælgelsen af  
modtagerne af fødevarehjælp under med-lemsstaternes ansvarsområde i medfør af  
subsidiaritetsprincippet.
Kommissionens forslag til en ny rådsforord-
ning omfatter et mere vidtgående system  
for medlemsstaternes rapportering til  
Kommissionen; det vil være nødvendigt at  fastlægge nærmere regler herom i de nye  
gennemførelsesbestemmelser.
41. 
Forskelle i, hvor tit der modtages hjælp,  udgør ikke et bevis for, at ordningen har en 
ringe effekt. De dårligst stillede personers fødevarebehov varierer meget fra den ene  person til den anden og over tid. For at være effektiv er ordningen nødt til at være meget fleksibel, så den kan tilpasses til mange for-
skellige omstændigheder.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder50
44-45. 
I årenes løb har Kommissionen tilpasset gen-
nemførelsesbestemmelserne for ordningen for at opbløde kriterierne for, hvilke produk-
ter der kan uddeles. Den konsekvensanalyse, 
som ledsagede Kommissionens forslag til en ny rådsforordning, indeholder en indgående beskrivelse af disse tilpasninger.
I Kommissionens forslag til en ny rådsfor-
ordning er de fødevarer, som kan uddeles, ikke længere begrænset til de kategorier af produkter, der kan gøres til genstand for  interventionsopkøb.
47. 
Formålet med foranstaltningen er ikke at yde 
den samme støtte til alle støttemodtagere, 
da deres behov er forskellige, og da priserne 
på fødevarer varierer fra den ene medlems-
stat til den anden. Det, at der er forskel på 
de mængder, der uddeles pr. person, skaber ikke nødvendigvis risiko for, at ordningen  
har en ringe indvirkning, eller at støttemod-
tagerne behandles ulige.
49-50. 
Kommissionen vil inden for de begrænsnin-ger, som foranstaltningens art og særlige  karakteristika medfører, gøre sit yderste for at sikre, at de nye gennemførelsesbestem-melser, som indføres efter vedtagelsen af  
den nye rådsforordning, fastlægger mål og 
indikatorer i overensstemmelse med de gæl-dende retningslinjer.
Med henblik herpå blev der i den konse-
kvensanalyse, som ledsagede Kommissionens forslag til en ny rådsforordning, foreslået en række målelige mål og harmoniserede, måle-lige indikatorer.52. 
Som fastsat i artikel 2 i forordning 3149/92 
vedrørende tildelingen af ressourcerne til  medlemsstaterne betragter Kommissionen  
de rapporter, som medlemsstaterne ind-
sender, som en del af kontrolordningen,  der supplerer de regelmæssige kontakter  med medlemsstaterne, navnlig inden for  
Forvaltningskomitéen. 
Desuden fremlægges der i den konsekvens-
analyse, som ledsagede forslaget til en ny  
rådsforordning, forskellige resultater, som er 
baseret på en gennemgang af de nationale 
rapporter, f.eks. antallet af støttemodtagere. Det beviser, at Kommissionen analyserer og 
anvender disse rapporter.
53. 
I medfør af subsidiaritetsprincippet er det  
medlemsstaterne, der skal fastlægge den  
definition af modtagerne, som passer bedst til situationen for de socialt dårligst stillede 
i den pågældende medlemsstat. Kommissio-
nen mener derfor ikke, at fælles standarder 
eller definitioner af modtagere vil gøre pro-
grammet mere effektivt.
I den konsekvensanalyse, som ledsagede  
forslaget til en ny rådsforordning, anførte  Kommissionen, at den har til hensigt at  styrke medlemsstaternes rapporteringsfor-
pligtelser. Reglerne herfor skal fastlægges i 
de nye gennemførelsesbestemmelser efter  vedtagelsen af den nye rådsforordning.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder51
56. 
I forbindelse med planen for 2009 har Kom-
missionen anvendt en ny metode til bereg-ning af de nationale tildelinger, som tager 
hensyn til forskellene i købekraften i de  
enkelte medlemsstater. Der gives nærmere oplysninger om denne beregning i bilaget  til den konsekvensanalyse, som ledsagede  
forslaget til en ny rådsforordning.
57. 
Kommissionen tager hensyn til, at gen-
nemførelsen i medlemsstaterne langtfra er 
fuldstændig. Det forhold, at der ikke blev  
foretaget nogen tilpasning i den undersøgte periode (planerne for 2006-2008), skyldes  det høje gennemførelsesniveau i de delta-gende medlemsstater.
Kommissionen skal understrege, at enhver  
beregningsmetode skal være baseret på offi-
cielle statistikker, som er til rådighed for alle medlemsstaterne.
58. 
Fastlæggelsen af de nationale behov er med-
lemsstaternes ansvar og foregår efter deres 
egne procedurer, navnlig med hensyn til  
høring af velgørende organisationer. I den forbindelse har Kommissionen altid aktivt  
tilskyndet medlemsstaterne til at inddrage de velgørende organisationer i programmet lige fra starten.
Ifølge Kommissionens forslag til en ny råds-
forordning skal medlemsstaterne samfinan-
siere programmet, hvilket yderligere vil  
tilskynde medlemsstaterne til at sørge for  den nødvendige match mellem anmodnin-gerne og de faktiske behov (se bilag 14 i den konsekvensanalyse, som ledsagede Kommis-
sionens forslag).59. 
Det er rigtigt, at medlemsstaternes behov  
ikke altid kan tilfredsstilles 100 %, især på grund af mangel på ressourcer, men Kom-
missionen gør alt, hvad den kan, for at efter-
komme medlemsstaternes anmodninger i  videst muligt omfang.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, 
hvilke produkter de ønsker at modtage.  Disse oprindelige anmodninger drøftes både 
i Forvaltningskomitéen og under bilaterale 
kontakter. Derefter justeres de oprindelige 
anmodninger. For eksempel blev ris og smør 
erstattet af andre produkter. Man kan dog  ikke slutte ud fra denne procedure, at med-
lemsstaterne fik tildelt produkter, som de  
ikke ønskede. Faktum er, at medlemsstaterne 
accepterede, at deres oprindelige anmod-
ning ikke kunne efterkommes, og at de som 
erstatning modtog produkter, de ikke oprin-
delig havde anmodet om. Ikke desto min-dre accepterede alle medlemsstaterne disse 
beslutninger og tog imod de produkter, de 
i sidste ende fik tildelt.
63. 
EU-lovgivningen og den nationale lovgiv-ning om offentlige indkøb finder anven-delse på de udbud, der gennemføres under denne ordning, uden at det er nødvendigt  udtrykkeligt at nævne denne lovgivning i  
forordningerne.
64. 
Se Kommissionens svar på punkt 63.
Kommissionen foretog seks revisioner mel-
lem 2006 og 2007 uden at finde nogen større mangler i de procedurer, som medlemssta-terne fulgte i forbindelse med udbuddene. Desuden har den konstateret, at forretnings-drivende, som er baseret i en anden med-lemsstat, får tildelt leveringsaftaler, hvilket viser, at der er konkurrence mellem forret-ningsdrivende fra forskellige medlemsstater. Alt i alt har den måde, hvorpå medlemssta-terne gennemfører udbuddene, vist sig at  være i overensstemmelse med kravene i EU-direktiv 2004/18/EF.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder52
65. 
Et af formålene med programmet er at afsætte 
interventionslagrene. Når der er interventi-onslagre til rådighed, udgør de den vigtigste 
forsyningskilde for programmet. Desuden  
kan Kommissionen ved at afsætte interven-tionslagre gennem programmet spare de  oplagringsomkostninger, som ellers skulle  
have været afholdt over EU-budgettet.
66. 
Udbuddene gennemføres af medlemssta-
terne under deres myndighed. Se Kommis-
sionens svar på punkt 64.
Kommissionen følger navnlig udviklingen  
i markedspriserne for uforarbejdede land-
brugsprodukter, mens udbuddene vedrører 
fødevarer, der er klar til brug. Det er ikke  
muligt at drage operationelle konklusioner 
ud fra sammenligninger mellem de to typer 
priser. 
67. 
Se Kommissionens svar på punkt 64.
Direktiv 2004/18/EF om fremgangsmåderne 
ved indgåelse af offentlige vareindkøbskon-trakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter  gælder i alle medlemsstaterne. Selv når der er forskel på bestemmelserne om udbuds-
procedurer inden for en medlemsstat, er de 
stadig i overensstemmelse med direktivet. 
Direktivets kapitel VI indeholder bestem-
melser om offentliggørelse af udbud. Udbud 
skal offentliggøres i både de nationale stats-tidender og i Den Europæiske Unions Tidende . 
I nogle af de medlemsstater, som Revisi-onsretten har besøgt, offentliggøres udbud også via internettet.Bestemmelserne om frister for indgivelse af 
bud er fastsat i direktivets artikel 38 og kan variere alt efter de valgte gennemførelses-
bestemmelser, jf. artikel 36.
Kriterierne for tildeling af kontrakter er  
beskrevet i artikel 53, nemlig det økonomisk mest fordelagtige tilbud med hensyn til til-budt mængde/transportomkostninger eller det bud, hvor prisen er lavest.
68. 
Kommissionen bemærkede også, at antallet 
af deltagere, som indgav bud, sommetider var lavt, men den fandt ingen tegn på, at der 
var en forbindelse mellem den lave delta-
gelse og den måde, hvorpå direktivets krav 
blev gennemført.
På grund af forskellene, både vedrørende  
mængden og kvaliteten af de produkter,  der skal leveres, er det ikke muligt at sam-
menligne de priser, som opnås under udbud, 
med markedspriser. Der kan derfor ikke på 
dette grundlag drages nogen konklusioner 
vedrørende »kvaliteten« af de afgivne bud.
69. 
Kommissionens revision viste også, at en  række virksomheder fik tildelt kontrakter  over flere år, men der er ingen tegn på, at 
der er en forbindelse mellem den lave delta-
gelse og den måde, hvorpå direktivets krav blev gennemført.
70. 
Ordningen har lige fra begyndelsen sigtet  mod at mindske interventionslagrene for at reducere EU’s oplagringsomkostninger. Der bør tages hensyn til denne yderligere øko-nomiske virkning.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder53
a)
I betragtning af dette programs grundlæg-
gende forbindelse med interventionslagrene var modkøb indtil for nylig det centrale i  
ordningen.
b) 
Næsten alle medlemsstaterne har oprettet  udvalg, der skal fastsætte referencer for  modkøb, herunder de medlemsstater, som  Revisionsretten besøgte.
74. 
Kommissionen glæder sig over Revisions-
rettens positive vurdering af de forskellige elementer i Kommissionens forslag til en ny 
rådsforordning, men den ønsker ikke at fore-
gribe resultatet af de politiske drøftelser,  
som nu er i gang på dette grundlag.
Kommissionen vil desuden gerne under-
strege, at Europa-Parlamentets udtalelse
5 
ikke sætter spørgsmålstegn ved mulig-
heden for fortsat at finansiere denne for-
anstaltning via udgifter under den fælles  
landbrugspolitik.
Som anført i punkt 25 vokser interventions-
lagrene for visse produkter under de nuvæ-rende markedsforhold.
5 Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 
26.3.2009 (TA/2009/188) om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om 
finansiering af den fælles landbrugspolitik og forordning 
(EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for 
landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for 
visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen), 
for så vidt angår uddeling af fødevarer til de 
socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet (KOM(2008) 0563 — C6-0353/2008 — 2008/0183(CNS)).75. 
Efter Kommissionens mening bør det fort-
sat være frivilligt, om medlemsstaterne vil deltage.
Det ville ikke volde nogen større kontrol-
problemer at fastsætte forpligtelser vedrø-rende produktets oprindelse, men det ville pålægge medlemsstaternes myndigheder en 
enorm administrativ byrde uden at gøre ord-ningen mere effektiv, snarere tværtimod.
KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
76. 
Foranstaltningen har to komplementære mål, 
nemlig markedsstabilisering og at hjælpe de 
socialt dårligst stillede.
Den evalueringsrapport, som Revisionsret-
ten henviser til, blev udarbejdet af uafhæn-gige konsulenter, og dens konklusioner skal 
læses under hensyntagen til Kommissionens 
kritiske bemærkninger om undersøgelsens  
kvalitet, specielt med hensyn til metoden,  
analysens holdbarhed og resultaternes  
troværdighed.
77. 
Europa-Parlamentet har lige offentliggjort  sin udtalelse
6, hvori den med visse ændrin-
ger støtter Kommissionens forslag til en ny 
rådsforordning, som tilpasser foranstaltnin-gen til de nuværende forhold.
Beslutningerne om fortsat at gennem-
føre programmet er truffet på grundlag  af foranstaltningens resultater med hen-syn til såvel den sociale dimension som  markedsstabiliseringsdimensionen.
6 Jf. fodnote 5.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder54
78. 
Selv om Kommissionen glæder sig over  
Revisionsrettens positive vurdering af dens forslag til en ny rådsforordning, ønsker den 
ikke at foregribe resultaterne af den igang-
værende debat i Rådet om, hvordan denne foranstaltning bør finansieres fremover.
Ovennævnte udtalelse fra Europa-Parlamen-
tet afspejler Europa-Parlamentets støtte til, at foranstaltningen fortsat finansieres via  
den fælles landbrugspolitik.
Anbefaling 1
Efter at have foretaget en grundig analyse af programmets tekniske, politiske og juri-
diske elementer (se den konsekvensanalyse, 
som ledsagede Kommissionens forslag til  
en ny rådsforordning) konkluderede Kom-
missionen, at den fælles landbrugspolitik  
var den rette ramme for en videreførelse af ordningen.
79. 
Efter Kommissionens mening sker der en  
tilstrækkelig samordning med og høring af 
alle de relevante aktører i forbindelse med 
medlemsstaternes gennemførelse af pro-grammet, selv om der altid må tilstræbes  
yderligere fremskridt på dette område.
Anbefaling 2
Programmet har i en årrække haft en bety-delig løftestangsvirkning på udviklingen af 
fødevareinitiativer eller tilsvarende foran-
staltninger i private organer (velgørende  organisationer) og offentlige myndigheder (på medlemsstatsplan og lokalt plan). 
Denne rolle kan fremmes yderligere. Under 
hensyntagen til subsidiaritetsprincippet  
blev en række muligheder for at styrke  
forbindelsen mellem ordningen og andre  
tilsvarende tiltag analyseret som led i kon-sekvensanalysen, og nogle af dem blev  
medtaget i Kommissionens forslag til en ny 
rådsforordning.80. 
Et af målene med denne foranstaltning er  
at sikre velgørende organisationer en påli-delig kilde til fødevarer, som de kan bruge 
til at hjælpe de socialt dårligst stillede. I  
den forbindelse kan programmets virkning ikke udelukkende vurderes ud fra det gen-nemsnitlige antal måltider, som det leverer, 
men må vurderes ud fra, i hvilket omfang  
det bidrager til forsyningerne til velgørende organisationer. Dette mål nås i vidt omfang, 
da programmet tegner sig for mellem 30 og 
70 % af den samlede mængde mad, som  
uddeles i Fællesskabet til de socialt dårligst 
stillede, alt efter hvilke velgørende organi-sationer og medlemsstater man ser på.
81.
I medfør af subsidiaritetsprincippet er det  
medlemsstaterne, der fastlægger kriteri-
erne for, hvilken befolkningsgruppe der har 
adgang til den fødevarehjælp, som uddeles via denne foranstaltning.
Anbefaling 3
Kommissionen har allerede analyseret dette 
spørgsmål som led i den konsekvensanalyse, 
som ledsagede forslaget til en ny rådsfor-ordning. Den konkluderede, at ordningen  
fungerer mere effektivt, når subsidiari-tetsprincippet overholdes, dvs. når det er  medlemsstaterne, der bestemmer, hvilke  
modtagere støtten skal rettes mod. Denne  holdning støttes af et stort flertal af aktø-
rerne og stemmer overens med resultatet af 
en offentlig internethøring, hvor der indkom 
over 14 000 svar.
I Kommissionens forslag til en ny rådsforord-
ning pålægges medlemsstaterne en forplig-telse til at udarbejde nationale programmer for uddeling af fødevarer, som skal inde-holde udførlige oplysninger om modtagerne og om de velgørende organisationer, der  deltager i programmet. De nærmere regler vil blive fastlagt i gennemførelsesbestem-melserne efter vedtagelsen af Kommissio-nens forslag.
KOMMISSIONENS 
SVAR
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder55
82. 
I årenes løb har Kommissionen tilpasset gen-
nemførelsesbestemmelserne for ordningen for at opbløde kriterierne for, hvilke produk-
ter der kan uddeles. Den konsekvensanalyse, 
som ledsagede Kommissionens forslag til en ny rådsforordning, indeholder en indgående beskrivelse af disse tilpasninger.
Anbefaling 4
Ophævelsen af denne begrænsning ind-går i Kommissionens forslag til en ny  
rådsforordning
7.
83. 
En sådan ordning skal i sagens natur kunne 
tilpasses til meget forskellige situationer i 
de enkelte deltagende medlemsstater. Der-
for er den brede vifte af systemer en vigtig 
forudsætning for, at foranstaltningen kan  
fungere effektivt.
Behovet for mad varierer meget fra den ene 
støttemodtager til den anden og over tid.  
Forskellene i den mængde mad, som uddeles 
til de enkelte støttemodtagere, kan derfor  
ikke udlægges som forskelsbehandling.
Fastsættelsen af fælles standarder ville  
ikke nødvendigvis medføre en forbedring  af foranstaltningens virkning, der, som det fremgår af tekstboks 5 i Revisionsrettens  
beretning, er ganske betydelig i lyset af den andel af den mad, som uddeles af ngo’erne, 
der stammer fra EU-programmet.
7 Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning 
(EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles 
landbrugspolitik og forordning (EF) nr. 1234/2007 om 
en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og 
om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter 
(fusionsmarkedsordningen), for så vidt angår uddeling 
af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet (KOM(2008) 563 endelig).Anbefaling 5
Hvis der indføres standarder på fællesskabs-
plan, kan det forhindre, at programmet beva-rer den fleksibilitet, som er nødvendig, hvis 
det skal kunne tilpasses til de socialt dårligt 
stilledes forskellige omstændigheder.
Efter Kommissionens mening giver den måde, 
hvorpå programmet gennemføres nu, og som 
i vidt omfang bygger på subsidiaritetsprin-cippet, en stor virkning, og den muliggør en 
lige behandling af alle støttemodtagerne.
84. 
Kommissionen kan ligeledes på grundlag af sine revisioner fastslå, at medlemsstaternes gennemførelse alt i alt er tilfredsstillende, selv om der kan gøres yderligere fremskridt 
på visse områder.
Metoden for tildeling af finansielle midler er 
gennemsigtig og baseret på de bedste fore-liggende statistiske oplysninger. År efter år 
tilslutter de deltagende medlemsstater sig 
denne metode, når de stemmer for årspla-
nerne i Forvaltningskomitéen.
Anbefaling 6
I den konsekvensanalyse, som ledsagede  forslaget til en ny rådsforordning, blev der foreslået en række målelige mål. Kommissio-nen vil overveje at indføre tilsvarende resul-
tatindikatorer i forbindelse med revisionen af gennemførelsesbestemmelserne efter  
vedtagelsen af den nye rådsforordning.
Kommissionen har ligeledes meddelt, at den 
har til hensigt at styrke medlemsstaternes  rapporteringsforpligtelser, specielt gennem de nye nationale programmer for uddeling af fødevarer, for at sikre en bedre opfølgning af ordningen og gradvis forbedre planlæg-ningen og forvaltningen.
KOMMISSIONENS 
SVAR56
85. 
Direktiv 2004/18/EF om samordning af frem-gangsmåderne ved indgåelse af offentlige  vareindkøbskontrakter, offentlige tjeneste-ydelseskontrakter og offentlige bygge- og  anlægskontrakter udgør et fælles retsgrund-lag for hele EU. Ifølge de revisioner, som  Kommissionen har foretaget, er de udbud,  som medlemsstaterne har gennemført, i  overensstemmelse med direktivet. De for-skelle i betingelserne, som findes i med-lemsstaterne, er hjemlet i direktivet. Nogle aktører deltager i udbud, som afholdes i  andre medlemsstater. 
Anbefaling 7
Kommissionen har allerede analyseret  spørgsmålet om udbudsprocedurerne i den konsekvensanalyse, som ledsagede Kom-missionens forslag til en ny rådsforordning, herunder en række idéer til, hvordan offent-liggørelsen af udbud i hele EU kan forbedres. Der kan fastlægges detaljerede regler herfor i de nye gennemførelsesbestemmelser efter vedtagelsen af en ny rådsforordning.
Kommissionen vil se nærmere på Revisi-
onsrettens forslag vedrørende tilpasning  
af modkøbsordningen uden dog at afskaffe 
muligheden for at anvende interventions-
lagrene, da denne praksis er det centrale i 
ordningen.
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder


REPLY OF THE 
COMMISSION
Særberetning nr. 6/2009 — Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og metoder59
Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 6/2009
Den Europæiske Unions fødevarehjælp til socialt dårligt stillede personer: en vurdering af målene og de anvendte midler og meto der
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor2009 — 56 s. — 21 x 29,7 cmISBN 978-92-9207-336-7doi: 10.2865/23673

Hvordan får man fat i publikationer fra EU?
Publikationer til salg:
• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)• Hos boghandleren; oplys titel, forlag og/eller ISBN-nummer•  Ved at kontakte et af vores salgssteder direkte. Adresser, telefonnumre osv. 
fi ndes på følgende webadresse: http://bookshop.europa.eu, eller send en fax til 
+352 2929-42758 med anmodning om kontaktoplysninger.
Gratis publikationer:• Via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)•  Hos Europa-Kommissionens repræsentationer eller delegationer. Adresser, 
telefonnumre osv. fi  ndes på følgende webadresse: http://ec.europa.eu, eller send 
en fax til +352 2929-42758 med anmodning om kontaktoplysninger.
I DENNE BERETNING VURDERER RETTEN FORVALTNINGEN OG EFFEKTEN 
AF SAMT MIDLERNE TIL EU’S FØDEVAREPROGRAM FOR DE SOCIALT DÅRLIGST STILLEDE. FORANSTALTNINGEN BLEV INTRODUCERET 
I 1987, HVOR DER BLEV ANVENDT LANDBRUGSPRODUKTER FRA 
OFFENTLIGE INTERVENTIONSLAGRE, OG DEN ANVENDES STADIG I NOGLE MEDLEMSSTATER. BERETNINGEN VISER, AT PROGRAMMETS MÅL, NAVNLIG MÅLET OM AT HJÆLPE DE MEST TRÆNGENDE, STADIG ER GYLDIGT, OG RETTEN FREMSÆTTER EN RÆKKE ANBEFALINGER, SOM HAR TIL FORMÅL AT ØGE FORANSTALTNINGENS EFFEKT. 
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRETQJ-AB-09-007-DA-C
ISBN 978-92-9207-336-7