Udtalelse om Europa-Kommissionens rapport retningslinjer for det transeuropæiske net af lufthavne (96/C 100/04)

På mødet den 1. februar 1995 pålagde Regionsudvalgets præsidium Underudvalg 3 at forberede en initiativudtalelse om det ovennævnte emne.

Underudvalget »Transport og Kommunikationsnet« udarbejdede sin udtalelse den 22. marts 1995 (ordfører: Johan Sauwens).

Regionsudvalget vedtog på sin 7. plenarforsamling af 20.-21. april 1995, mødet den 21. april 1995, følgende udtalelse.

BAGGRUND OG RETSGRUNDLAG

Artikel 129 B til D i traktatens afsnit XII, som trådte i kraft den 1. november 1993, fastslår, at udvikling af transeuropæiske net på transportområdet er nødvendig af hensyn til det fælles marked og den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen.

På den baggrund har Europa-Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne defineret et transeuropæisk lufthavnsnet, der skal dække de voksende behov på lufttransportområdet under hensyntagen til miljøkrav, og hvis overordnede mål er at sikre øget økonomisk og social samhørighed inden for Unionen.

Da artikel 129 D udtrykkeligt foreskriver, at Regionsudvalget skal høres om transeuropæiske net, har Regionsudvalget besluttet at gøre brug af muligheden for at fremsætte initiativudtalelse om Kommissionens rapport.

INDLEDNING

Den forventede vækst inden for luftfart i de kommende 15 år overstiger den forudsete vækst inden for alle andre transportgrene. Der ventes således en fordobling af antallet af passagerer og en formentlig endnu stærkere vækst inden for luftfragt - selv når der tages højde for udbygningen af højhastighedstognettet.

Denne udvikling indikerer, at der i den europæiske integrationsproces vil være behov for begge systemer for hurtige transporter over middellange og lange afstande, men lufthavnsnettet vil være i stand til at tilbyde et bredere og mere varieret udbud af forbindelser.

Når den gradvise liberalisering af luftfarten i Europa, der tog sin begyndelse i 1987, endnu ikke kan opvise tilfredsstillende resultater, hænger det sammen med den ugunstige finansielle situation, de fleste luftfartsselskaber har befundet sig i i de seneste år, og med den økonomiske krise i almindelighed. Liberaliseringen rummer derfor fortsat betydelige perspektiver for fremtiden, bl.a. i lyset af den videre udvidelse af Den Europæiske Union. Det forudses, at den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen i stigende grad vil afhænge af luftfartssektorens muligheder for at øge samkvemmet inden for Unionen og mellem Unionen og omverdenen.

Luftfarten er således en potentiel drivkraft bag sociale fremskridt og økonomisk vækst. Lufthavne er pr. definition vækstpoler, der øver stor tiltrækningskraft på økonomiske aktiviteter og har en stimulerende effekt på oplandet. Hertil kommer, at lufthavne har et stærkt internationalt præg. Ofte leverer de et strategisk bidrag til den regionale økonomi. Lokalisering tæt på en lufthavn er en vigtig determinant i industriens investeringsbeslutninger. Lufthavne kan i økonomisk henseende betragtes som regionale centre, som yder erhvervslivet logistisk service.

Som trafikknudepunkt og krumtap for det regionale erhvervsliv udgør lufthavne ofte en spydspids i en regions placering i den internationale økonomi. Som logistisk knudepunkt indgår lufthavnene i et internationalt produktions-, transport- og handelsnet.

Regioner, som er værter for en stor international lufthavn, ønsker derfor at få indflydelse på dens daglige drift og fremtidige udvikling i kraft af det ansvar, de har for indbyggerne i området omkring lufthavnen.

Regionsudvalget henviser i den sammenhæng til de beslutninger, de berørte regioner traf på deres første konference i Gatwick, West Sussex (UK) den 3. og 4. november 1994.

Herudover søger de fleste regioner gennem udvikling af regionale lufthavne at satse på den dynamik, der kendetegner udbygningen af luftfarten, og på den direkte og afledte beskæftigelse, luftfarten skaber. Når udbygningen af lufthavne kræver betydelige finansielle ressourcer, skyldes det ikke mindst omkostningerne ved at overholde bestemmelserne om sikkerhed i luftfarten, passagersikkerhed og beskyttelse af anlæg samt miljøkrav, især med hensyn til støjgener fra luftfarten. Afviklingen af transporten til lands til og fra lufthavnene og de hermed forbundne miljømæssige aspekter stiller ligeledes krav om en stadig større indsats af økonomiske ressourcer.

Europa-Kommissionen har defineret et transeuropæisk lufthavnsnet ud fra den forudsætning, at der skal sørges for, at

- lufthavnskapaciteten i Fællesskabet dækker den nuværende og fremtidige efterspørgsel, hvorved der tages hensyn til de forventede virkninger af den tredje lovpakke om »civil luftfart«, som blev godkendt af Rådet i juni 1992,

- kapacitetsudvidelsen er forenelig med hensynet til miljøet, navnlig hvad angår livskvaliteten for befolkningen i lufthavnenes nærhed, som vil blive påvirket af lufttrafikken og af konsekvenserne af vejforbindelser til lufthavnen og den deraf følgende vækst i vejtransporten,

- udviklingen af luftfarten bidrager til den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet, herunder specielt til et forstærket samkvem mellem Fællesskabets randområder og centrale områder.

Den generelle målsætning med retningslinjerne er bedre anvendelse af den eksisterende netkapacitet og af de enkelte lufthavne og, dersom der er behov derfor, at udvikle ny kapacitet til dækning af den stigende efterspørgsel. I den forbindelse lægges der særlig vægt på initiativer, der kan lette presset på de store lufthavne og sikre en bedre geografisk spredning af lufttransporttjenester under hensyntagen til den nuværende og fremtidige efterspørgsel.

RAPPORTENS INDHOLD

1. Regionsudvalget støtter Europa-Kommissionens initiativ vedrørende udformningen af et europæisk lufthavnsnet som en integrerende del af et transeuropæisk transportnet, nærmere bestemt »Rapport om retningslinjer vedrørende de transeuropæiske lufthavnsnet« (arbejdsdokument SEK(94) 1863 udarbejdet af Europa-Kommissionens tjenestegrene). I denne rapport søges defineret et europæisk lufthavnsnet, som sammenlignet med net inden for andre transportområder har sine egne specielle karakteristika og følger sin egen specifikke logik.

I definitionen af nettet er det forudsat, at der gøres effektiv brug af lufthavnene i modsætning til andre transportformer, hvor kriteriet er infrastrukturens eksistens og fysiske karakteristika, uanset hvilken brug der gøres af den.

Regionsudvalget tager sit udgangspunkt i det princip, at luftfartsmyndigheden skal råde over en kapacitet, der imødekommer behovene i samtlige lufthavne. I bestemmelsen af behovene skal der imidlertid tages miljøhensyn, hvorfor man skal søge at overflytte trafikken fra fly til bane på de korte og mellemlange afstande overalt, hvor det er muligt. Det kræver, at der i Europa sættes storstilet ind for at tilpasse de eksisterende jernbaneanlæg og etablere nye samt for at oprette attraktive togforbindelser. På de korte og mellemlange distancer er landtransport fordelagtigst, ikke blot miljøpolitisk set, men også fordi den medvirker til at bryde regionernes isolation. Trafikoverflytningen bør imidlertid ikke ske gennem kunstig styring fra statslig eller regional side, men derimod gennem en forbedring af banernes transportudbud.

2. Rapporten identificerer en række problemer i forbindelse med drift af lufthavne; disse problemer har dannet udgangspunkt for de udarbejdede retningslinjer:

- optimal udnyttelse af den disponible kapacitet,

- udvidelse af kapaciteten,

- begrænsning af miljøgener,

- forbedret tilgængelighed for landbaseret trafik.

Regionsudvalget kan tilslutte sig, at Den Europæiske Unions indsats centreres om disse fire punkter. Det skal desuden minde om den udtalelse, det har afgivet om »Retningslinjer for udviklingen af et transeuropæisk transportnet« (CdR 176/94). Regionsudvalget skal derfor atter en gang understrege, at retningslinjerne for et transeuropæisk lufthavnsnet ikke pålægger medlemsstaterne nogen retslige forpligtelser, ligesom de ikke på nogen måde kan medføre indskrænkninger i medlemsstaternes eller de lokale og regionale myndigheders kompetence på den fysiske planlægnings område.

Disse fire retningslinjer bør nøje afpasses efter udviklingen af nye fly.

Regionsudvalget understreger, at optimal udnyttelse af den eksisterende kapacitet bør have prioritet frem for udvikling af ny kapacitet. I den sammenhæng er forbedret flytrafikregulering (ATM-net) af stor relevans.

3. Regionsudvalget konstaterer, at den internationale lufttrafik i øjeblikket er stærkt koncentreret på de 40 forbindelsespunkter i EU, der dækker 75 % af passagertransporten.

Givet den forventede trafiktilvækst vil disse lufthavne i stadig større omfang blive konfronteret med undertiden uløselige kapacitetsproblemer, både hvad angår ground handling og indflyvning.

Regionsudvalget mener derfor, at regionale forbindelseslufthavne og tilbringerlufthavne må kunne spille en større rolle i det europæiske lufthavnsnet.

I den forbindelse er det nødvendigt, at den i kommissionsdokumentets bilag 2 omhandlede foranstaltning 6 finder anvendelse på alle tre lufthavnsarter, og at den i samme bilag omhandlede foranstaltning 8 også anvendes på regionale lufthavne, eftersom foranstaltninger til forbedring af miljøforeneligheden og til sikring af bedre tilslutninger til jernbanenettet ikke kun er nødvendige i forbindelse med fællesskabslufthavne.

I mange tilfælde råder man her endnu over reservekapacitet, ligesom adgangen ad vej giver anledning til mindre udtalte problemer, hvortil kommer, at miljøproblemerne kan holdes bedre under kontrol. Adgang via jernbane bør imidlertid sikres, hvor den ikke forefindes, og udbygges, hvor den er til stede. Udvikling af regionale forbindelseslufthavne og af tilbringerlufthavne betyder, at de meget dyre investeringer i kapacitetsudvidelse i og omkring de store lufthavne kan begrænses. Herudover kan den bidrage til, at de direkte og indirekte økonomiske effekter af lufttrafikken fordeles på regionerne.

En sådan udvikling kræver, at luftfartsselskaberne tager initiativer og anspores til at gøre mere intensiv brug af de regionale forbindelseslufthavne og tilbringerlufthavnene, der kan tilbyde specifikke fordele.

4. De regionale forbindelseslufthavne og tilbringerlufthavnene skal gøres til en integrerende del af nettet.

5. Regionsudvalget har konstateret, at den hidtil førte lufthavnspolitik er kraftigt domineret af krav fra luftfartsselskabernes side. Dette var især tilfældet i tidsrummet før 1987, hvor liberaliseringen af luftfarten stadig befandt sig på forberedelsesstadiet. Liberaliseringen i 1992 og dens indvirkning på udviklingen af luftfarten vil imidlertid få som konsekvens, at lufthavnene som økonomiske og forretningsmæssige enheder bliver en faktor, som der må tages større hensyn til i luftfartspolitikken. Det må være muligt for lufthavnene, herunder de lufthavne, der ikke fungerer som EU-forbindelsespunkt (»mainport«), at gøre sig gældende på et organiseret grundlag.

6. Det er Regionsudvalgets synspunkt, at ikke kun luftfartsselskaberne, men også de passagerer og ekspeditører, der gør brug af lufthavnstjenester, bør høres direkte i debatten om den videre udvikling af det transeuropæiske lufthavnsnet. Specielt må det undersøges, om luftfartsselskabers og rejsearrangørers naturlige præference for at koncentrere deres tilbud på store lufthavne harmonerer med brugernes ønske om kort og hurtig transport til og fra lufthavnen og hurtige og enkle handling-procedurer.

7. Regionsudvalget peger på det stadig vigtigere i, at der sikres indbyrdes forbindelse mellem lufttransporten og den heraf afledte tilslutningstransport ad vej og bane, som lufthavnsmyndighederne ikke har ansvaret for.

Regionsudvalget støtter Kommissionens synspunkt, hvorefter lufthavnenes tilslutning til det kollektive trafiknet har prioritet. Der er et større udækket behov på dette område, end hvad angår tilslutningen til vejnettet.

Lufthavnene indgår i et overordnet, integreret transportnet og bør derfor omfattes af strategien for kombineret transport. Der bør her navnlig satses på kombineret transport (fly-bane) af gods.

8. Regionsudvalget mener, at en objektiv klassificering af lufthavnene inden for erhvervsmæssig transport på basis af transportresultater skal ske på grundlag af en ensartet beregningsmåde for passagerer, fragt og bevægelser.

Det må undersøges, om man allerede har en sådan ensartet beregningsmåde og, i bekræftende fald, om den anvendes.

Det turde være af forretningsmæssig interesse for lufthavnene at blive optaget i det europæiske net. Efterhånden som kendskabet til denne klassificering breder sig, vil det også i højere grad være muligt at bruge den som målestok for de pågældende lufthavnes størrelse og betydning.

Regionsudvalget slår i den forbindelse kraftigt til lyd for en årlig opdatering af trafikdataene og af den klassificering, der følger heraf.

Når lufthavnsnetplanen som bebudet af Kommissionen bliver udvidet til også at omfatte de nye medlemsstater, der blev optaget i Unionen 1. januar 1995, bør man benytte lejligheden til efter aftale med medlemsstaterne at opdatere alle kortene i dokumentets bilag på grundlag af data for de forskellige lufthavne.

Bruxelles, den 21. april 1995.

Jacques BLANC

Formand for Regionsudvalget