A4-0066/95

Beslutning om Kommissionens OEkonomiske AArsberetning 1995 (KOM(94)0615 - C4- 0277/94) og om Raadets rapport om gennemfoerelsen af de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik (C4-0004/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens OEkonomiske AArsberetning 1995 (KOM(94)0615 - C4-0277/94),

- der henviser til Raadets rapport om gennemfoerelsen af de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik (C4-0004/95),

- der henviser til, at OEkonomiske AArsberetning 1995 kunne betragtes som Kommissionens indledende arbejde med henblik paa de overordnede retningslinjer for de oekonomiske politikker i overensstemmelse med artikel 103 i EF-traktaten,

- der ogsaa henviser til artikel 102 A og artikel 103, stk. 1 i EF- traktaten, hvori det er fastsat, at medlemsstaterne skal koordinere deres oekonomiske politikker og foere disse politikker med henblik paa at bidrage til virkeliggoerelsen af de maal, der er fastlagt i artikel 2 i EF-traktaten,

- der henviser til hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(93)0700 - C4-0509/93),

- der henviser til Parlamentets beslutning af 6. maj 1994 om den oekonomiske aarsberetning for 1994 ((EFT C 205 af 25.07.1994, s. 541.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og til udtalelse fra Udvalget om Regionalpolitik (A4- 0066/95),

A. der bifalder de resultater, Kommissionen er naaet frem til i den oekonomiske aarsberetning for 1995 vedroerende en vaekstrate for BNP paa 2,6% for 1994 (mod -0,4% for 1993) og anslaaede vaekstrater paa 2,9% for 1995 og 3,2% for 1996, som markerer starten paa et opsving for den europaeiske oekonomi efter recessionen i aarene 1988-1993,

B. der henviser til, at det oekonomiske opsving goer det lettere at opfylde betingelserne for OEMU'en som fastsat i Maastricht-traktaten, navnlig med hensyn til kriteriet om offentlige finanser heri, idet medlemsstaternes regeringer faar mulighed for at begraense budgetunderskuddene mere effektivt og mindske forholdet mellem gaeld og BNP hurtigere,

C. der henviser til, at formanden for Raadet (oekonomi- og finansministre) har erklaeret, at han agter at ivaerksaette OEMU'ens tredje fase paa det tidligst fastsatte tidspunkt (1. januar 1997),

D. der henviser til, at en raekke uafhaengige centralbankpraesidenter for nylig har givet udtryk for tvivl og direkte modstand mod, at OEMU'en ivaerksaettes i 1997, og har udtalt, at det er for tidligt, hvilket er i klar modstrid med raadsformandens positive vurdering og holdning, et forhold, som kun kan give anledning til fortvivlelse, usikkerhed og direkte modstand i offentligheden,

E. der henviser til, at graden baade af teknisk forberedelse og af forberedelse af offentligheden paa indfoerelsen af en faelles valuta navnlig paa et tidligt tidspunkt ikke i oejeblikket kan betragtes som tilstraekkelig,

F. der henviser til, at det efter de foreliggende oplysninger er klart, at de nominelle konvergenskriterier med hensyn til inflation og rentesatser allerede opfyldes af otte af de gamle medlemsstater, hvortil der let kan foejes mindst to af de nye medlemsstater, og at flertallet af medlemsstater som kraevet i artikel 109 J, stk. 3, for ivaerksaettelse af OEMU'ens tredje fase i januar 1997 derfor hvad dette angaar allerede er naaet,

G. der henviser til, at noeje opfyldelse af den strenge version af kriteriet om offentlige finanser fra et tilsvarende antal medlemsstaters side inden udgangen af 1996 - navnlig den del af kriteriet, som vedroerer forholdet mellem gaeld og BNP - kraever en betydelig indsats og ikke i oejeblikket synes muligt for alle lande,

H. der henviser til, at det er klart, at Maastricht-traktaten ikke foreskriver en mekanisk anvendelse af strenge numeriske normer som den eneste maade at opfylde de nominelle konvergenskriterier i EF-traktatens artikel 104 C paa, men goer visse skoensmaessige elementer vedroerende fremskridtene henimod og graden af opnaaelse af et acceptabelt niveau for budgetunderskuddene og forholdet mellem gaeld og BNP til en del af indholdet af det relevante kriterium og ikke til en undtagelse herfra,

I. der henviser til, at forholdet mellem den samlede offentlige gaeld og de samlede salgbare statslige aktiver ligeledes maa tages i betragtning, naar det gaelder anvendelsen af forholdet mellem gaeld og BNP i artikel 109 J og protokol 5, artikel 1, i EF-traktaten, paa en oekonomisk forsvarlig maade,

J. der henviser til, at mens den relative valutakursstabilitet mellem de europaeiske valutaer ikke har vaeret udsat for nogen stoerre omvaeltninger siden 1993, lider valutakursmekanismen stadig under, at to vigtige valutaer har forladt ordningen og endnu ikke er indtraadt i ordningen igen, og at der mangler klarhed med hensyn til fastlaeggelsen af den i konvergenssammenhaeng relevante udsvingsmargen mellem valutaerne, og valutakursmekanismen er for nylig blevet rystet - af virkningerne af devalueringen af pesoen - til skade for en del af valutaerne i ordningen, der har vist sig at vaere saarbare for udefrakommende rystelser,

K. der henviser til, at de vedvarende tendenser i den amerikanske dollars kurs over for gruppen af europaeiske valutaer rejser spoergsmaalet om tilstedevaerelsen af en grundlaeggende manglende valutakurstilpasning i det internationale monetaere system,

L. der henviser til, at hele strategien med en fremskyndelse af OEMU'en som foreslaaet i den oekonomiske aarsberetning i afgoerende grad afhaenger af, at det oekonomiske opsvings fremdrift frem til aar 2000 fastholdes paa vaekstrater for BNP paa mellem 3 og 3,5% om aaret, hvilket er opnaaeligt, men dog ikke boer betragtes som en selvfoelge,

M. der henviser til, at en konsolidering af opsvinget paa mellemlang sigt afhaenger af den rette styring af vaekstfaktorerne bort fra eksport og henimod investeringer og endelig mod en efterspoergsel frembragt paa hjemmemarkedet, og til, at denne proces kraever en vanskelig balancegang mellem opsparing, beskatning, offentlige udgifter, produktivitet, loenninger, loensomhed og rentesatser og foerer den europaeiske oekonomi fra et opsving baseret paa eksport til en selvbaerende stabil vaekst, og at en overvindelse af de strukturelle svagheder i EU paa omraaderne infrastruktur, forskning, udvikling og energi derfor maa underbygge denne proces, saaledes som det med rette fremgaar af hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse,

N. der henviser til, at en koordinering af alle de noedvendige faktorer for at opnaa de oenskede vaekstmaessige virkninger kraever en stor og kompliceret indsats baseret paa saavel markedskraefterne som tjenlige oekonomiske politikker,

O. der er bekymret over, at trods tegn paa visse fremskridt som foelge af opsvinget henimod overensstemmelse i den realoekonomiske formaaen i forskellige medlemsstater er forskellene paa dette omraade fortsat store, navnlig mellem den nordvestlige og den sydlige del af Europa,

P. der beklager, at en nedsaettelse af arbejdsloesheden fra rent faktisk 11% i 1994 til 10,4% i 1995 og 9,8% i 1996 som anslaaet i Kommissionens oekonomiske aarsberetning for 1995 vil ske alt for langsomt, og selv under optimale forudsaetninger om en stabil vaekstrate paa mellem 3 og 3,5% vil arbejdsloesheden kun falde til det skuffende hoeje niveau paa 7% i aar 2000, hvilket viser, at der maa goeres en stor indsats for at goere vaeksten mere jobskabende,

Q. der bemaerker, at baade arbejdsloeshedens niveau og dens ulige fordeling paa medlemsstaterne i 1997 kan skabe eventuelt uovervindelige spaendinger for forskellige medlemsstaters valutaer og skattepolitikker, hvilket formanden for EMI antydede i sit mundtlige indlaeg i EMAC's monetaere underudvalg, og praesidenten for den engelske nationalbank for nylig understregede i en tale til Institut d'Etudes Bancaires et Financières i Association Francaise des Banques tirsdag den 31. januar 1995,

R. der henviser til, at skattepolitikker og andre politikker, hvis formaal er at opnaa oeget produktivitet og konkurrenceevne og en stabil ikke- inflationaer vaekst, ikke boer modvirke andre politikker, som tager sigte paa at mindske arbejdsloesheden,

S. der henviser til, at en varig forbedring af den oekonomiske stilling for alle arbejdsmarkedets parter, herunder arbejdstagerne, kun kan opnaas ved en drastisk forbedring af den europaeiske oekonomis samlede konkurrencestilling internationalt og ved opnaaelse paa mellemlang sigt af en baeredygtig ikke-inflationaer vaekst i BNP paa ca. 3,5% om aaret, og at forskellige af de faktorer, som kunne bidrage til en hoejnelse af konkurrenceevnen, navnlig paa innovationsomraadet, er blevet alvorligt negligeret i Europa,

T. der henviser til, at styrkelse af den oekonomiske, sociale og regionale solidaritet er et vigtigt maal for Unionen,

U. der henviser til, at afskaffelse af fattigdom og arbejdsloeshed, en stoerre koebekraft og en forbedring af befolkningens levestandard er ufravigelige principper i Den OEkonomiske og Monetaere Union,

V. der henviser til, at det voksende svaelg mellem rig og fattig, den manglende miljoebeskyttelse og den uholdbare brug af naturressourcer og land, den oegede oekonomiske usikkerhed, udhulingen af beskatningsgrundlaget gennem international skatteunddragelse eller skatteflugt, utilstraekkelige investeringer i offentlige serviceydelser og offentlig infrastruktur og trusler mod den sociale beskyttelse udgoer presserende socio-oekonomiske problemer for Europa, som er blevet analyseret indgaaende i hvidbogen, men ikke taget tilstraekkeligt i betragtning i de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik og gennemfoerelsesrapporterne hertil,

W. der henviser til, at der ofte er en tendens til, at visse af medlemsstaternes oekonomiske politikker i for hoej grad, om ikke udelukkende, bygger paa en individualistisk markedsfilosofi, som truer med at udhule principperne om social solidaritet, skabe splittelse og blive dogmatisk og socialt ufoelsom og lade haant om behovet for en foranstaltning praeget af samfundssind i styringen af den oekonomiske indsats og for sikringen af kollektive vaerdier ved siden af individuelle vaerdier - en holdning, der ikke maa tage overhaand paa unionsplan,

X. der mener, at bestraebelserne paa at genoprette Europas oekonomiske stilling internationalt vil blive bragt i alvorlig fare og under alle omstaendigheder af mange vil blive opfattet som vaerende naeppe vaerd at forfoelge uden et overordnet ideal om et frit erhvervsliv, social retfaerdighed og en opfattelse af et fremskridt, som alle medlemmer af det europaeiske samfund tager del i og er faelles om,

Y. der minder om, at medlemsstaterne og Faellesskabet udover oprettelsen af et faelles marked og en OEkonomisk og Monetaer Union ogsaa skal styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed gennem vedtagelse og gennemfoerelse af oekonomiske politikker, der er baseret paa snaevert samarbejde (artikel 2, 3, 130 A og B i traktaten om Den Europaeiske Union);

Z. der gentager sin beslutning med en paamindelse til Kommissionen og medlemsstaterne om, at konvergenskriterierne for OEMU giver forholdsvis stoerre sociale og oekonomiske vanskeligheder for de udviklingsmaessigt tilbagestaaende regioner;

ARBEJDSLOESHED

1. giver udtryk for, at maalet med at skabe 15 millioner nye arbejdspladser frem til aar 2000 forbliver lige saa oenskvaerdigt i dag, som da det blev fremfoert i Hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse; opfordrer Unionen og dens medlemsstater til at goere alt, hvad der staar i deres magt for at opfylde denne forpligtelse inden for en overskuelig tid, og opfordrer dem til at goere fuld beskaeftigelse til et permanent og endeligt maal for deres politikker;

2. anbefaler, at ethvert skridt i retning af at bringe budgetunderskuddene under kontrol tages under behoerig hensyntagen til dets indvirkning paa beskaeftigelsen, gennemfoeres paa en socialt afbalanceret maade og ivaerksaettes ved en blanding af skattepolitiske foranstaltninger, som passer til ovennaevnte formaal;

3. anmoder paa baggrund af den sorte oekonomis indvirkning paa medlemsstaternes budgetter om, at man i aarsberetningen undersoeger dette spoergsmaal og giver mulige politiske svar herpaa;

4. anmoder Raadet og medlemsstaterne om at styrke vaekstens beskaeftigelsesindhold ved at indfoere skattereformer, hvor sundheds- og forsikringsbyrderne flyttes fra rekrutteringen af arbejdskraft til anvendelsen af andre produktive ressourcer, isaer til dem, som anvender ikke-vedvarende naturressourcer og forurenende produktion og henstiller til arbejdsmarkedets parter at undersoege mulighederne og vilkaarene for at nedsaette arbejdstiden i et tempo, som er hurtigere end stigningen i produktiviteten, saaledes at der aabnes mulighed for mere beskaeftigelse paa ethvert givent produktionsniveau;

5. bemaerker, at opfyldelse af Maastricht-kriterierne og en vaekst paa grundlag af investeringer som anbefalet i Kommissionens retningslinjer ikke vil blive en realitet, medmindre de finansielle instrumenter, der er til raadighed paa faellesskabsplan, udvides vaesentligt og tages i brug; baeredygtig vaekst inden aar 2000 vil kraeve strukturpolitikker, der ivaerksaettes i et naert samarbejde mellem den private og den offentlige sektor; disse politikker vil omfatte udvidelse af de smaa og mellemstore virksomheder, omfattende investeringer i miljoe, uddannelse og erhvervsuddannelse samt en hurtigere ivaerksaettelse af investeringerne i de transeuropaeiske net, der er opnaaet enighed om paa topmoederne siden Edinburgh 1992;

OPSVINGET OG VAEKSTEN PAA MELLEMLANG SIGT

6. anbefaler, at investeringslysten styrkes med alle til raadighed staaende midler - herunder skattereformer, hvor kapitalressourcer ledes bort fra finansiel spekulation og over i realoekonomien - med henblik paa at opnaa en permanent stigning i investeringsudgifternes andel fra det nuvaerende niveau paa 19% til omkring 25% af BNP, og at disse foranstaltninger afbalanceres gennem tilsvarende politikker for tilpasning af opsparings- og forbrugstilboejeligheden, saaledes at stigninger i produktionskapaciteten ikke overgaar markedernes evne til at absorbere produktet;

7. understreger betydningen af at fastholde industripolitikken vendt mod nye produkter og nye sektorer inden for industriel virksomhed, navnlig paa omraaderne informationsteknologi, miljoeteknologi, etisk forsvarlig bioteknologi og den audiovisuelle sektor for at styrke Europas teknologiske stilling, og understreger navnlig behovet for at oege udgifterne til forskning og udvikling fra 2 til 3 % af BNP;

8. understreger, at det er af afgoerende betydning at styrke konkurrenceevnen ved hjaelp af en samlet forbedring af kvaliteten af alle produktionsfaktorer via uddannelse, erhvervsuddannelse og tilskyndelse til ny virketrang, navnlig blandt smaa og mellemstore virksomheder, og ved hjaelp af en bedre koordinering af produktionsfaktorerne via nye fantasirige metoder til at inddrage arbejdstagerne i forvaltningen af deres egne aktiviteter i produktionen;

9. erkender behovet for, at realloenstigninger ikke ligger over stigninger i produktiviteten, saaledes at jobskabende investeringers loensomhed oeges yderligere, men tilskynder arbejdsmarkedets parter til at afbalancere loentilbageholdenhed med udbyttedeling og ordninger med medarbejderaktier;

10. anbefaler, at afregulering og privatisering af statsejede virksomheder gennemfoeres som led i planer for at oege investeringerne, fremme nyskabelser og hoejne konkurrenceevnen i den relevante sektor, at en ren og skaer erstatning af offentlige monopoler med private oligopoler modvirkes, og at der under alle omstaendigheder paa passende maade soerges for genbeskaeftigelse af arbejdstagere, der beroeres af saadanne reformer;

11. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i forbindelse med foranstaltninger, der sigter mod opfyldelse af konvergenskriterierne, at sikre, at oekonomisk svage og mindre gunstigt stillede regioner og deres behov tilgodeses fuldt ud, saerlig paa nationalt niveau, paa en saadan maade, at deres borgere bliver sat i stand til at nyde godt af den skabte rigdom;

12. insisterer paa, at der i forbindelse med oekonomiske foranstaltninger, der som hovedmaal har oekonomisk vaekst gennem oeget produktivitet og konkurrenceevne, skal tages hoejde for deres oekonomiske og sociale virkninger saerlig paa beskaeftigelsen og den oekonomiske struktur i regioner, som er under strukturel omlaegning eller oekonomisk og socialt pres;

13. minder Kommissionen og Raadet om traktatens krav om, at de overordnede oekonomiske retningslinjer skal udarbejdes med henblik paa at fremme opnaaelsen af de i traktatens artikel 2 fastsatte maal; beklager, at der hidtil i forbindelse med fastlaeggelsen af retningslinjerne kun er taget ringe hensyn til mange af disse maal, og fastholder, at retningslinjerne i fremtiden skal tage passende hensyn til hele det spektrum af maalsaetninger, der er fastsat i traktaten;

14. kraever navnlig, at det af retningslinjerne klart fremgaar, at den noedvendige nedbringelse af budgetunderskud skal ske paa maader, der respekterer maalene i artikel 2 om samhoerighed, solidaritet og et hoejt beskaeftigelsesniveau, og at velfaerds- og beskaeftigelsespolitikker derfor ikke maa svaekkes;

TREDJE FASE AF DEN MONETAERE UNION

15. stoetter paa baggrund af det, der er fremfoert i det foregaaende punkt, den erklaerede politik fra Unionens formandskabs side om at soege at erkende og benytte sig af den foreliggende mulighed for paa én gang at gennemfoere maalene med hoej beskaeftigelse og ivaerksaette den tredje fase af OEMU paa det tidligst mulige tidspunkt, men advarer om, at svigtende politisk vilje kombineret med en meget ugunstig oekonomisk udvikling kan udsaette gennemfoerelsen af en faelles valuta, og understreger, at baade medlemsstaterne og Unionens institutioner maa modvirke denne tendens;

16. opfordrer Raadet, Kommissionen og EMI til snarest at opnaa en positiv afklaring af den tidsplan, der i oejeblikket er forudset for overgangen til OEMU, og at kombinere en saadan afklaring med en energisk kampagne for bevidstgoerelse af offentligheden, for dialog og overtalelse med hensyn til en faelles valutas fordele for den europaeiske oekonomi og fremgangsmaaderne ved dens overgang til almindelig brug og til drastisk at fremskynde tempoet i de tekniske forberedelser med henblik paa indledningen af OEMU'ens tredje fase;

17. opfordrer Raadet til at supplere kampagnen i det foregaaende punkt med skridt til at styrke den oekonomiske styring i Europa gennem indfoerelse af en koordineringsramme paa det hoejeste niveau af valutakurspolitikken, skattepolitikken og den oekonomiske politik, ikke alene med henblik paa OEMU'ens tredje fase, men ogsaa i tiden derefter under demokratisk kontrol fra Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter;

18. betragter inden for traktatens rammer udviklingen af passende former for demokratisk kontrol med centralbankerne i medlemsstaterne og med den fremtidige europaeiske centralbank, navnlig med grundlaeggende spoergsmaal som OEMU, som et noedvendigt supplement til centralbankernes uafhaengighed og opfordrer Kommissionen og Raadet til at indlede undersoegelser, forelaegge konkrete forslag og udstede retningslinjer med henblik herpaa;

19. advarer mod risikoen for selvtilfredshed i spoergsmaal om valutakurs- og rentestabilitet, og opfordrer navnlig Kommissionen og Det Monetaere Udvalg til at indlede en undersoegelse af hensigtsmaessigheden af den amerikanske dollars nuvaerende kurs i forhold til en fair konkurrence i verdenshandelen;

DEMOKRATISK ANSVAR

20. udtrykker sin bekymring over den tilsidesaettelse af den demokratiske pligt til at staa til regnskab, der fremgaar af aarsberetningens kapitel 4, som kun fokuserer paa pengepolitikken og budgetpolitikken med den begrundelse, at de andre politikker har vaeret omhandlet i adskillige rapporter til Det Europaeiske Raad; minder ogsaa Kommissionen om, at den oekonomiske aarsberetning ogsaa er en beretning til Europa-Parlamentet, og at pligten til at give en fuldstaendig redegoerelse for de oekonomiske politikker ikke er opfyldt med en raekke rapporter, hvoraf mange ikke er blevet forelagt Parlamentet; insisterer derfor paa, at alle tekster vedroerende spoergsmaal om EU-kompetence, som forelaegges Raadet, ogsaa skal forelaegges Europa-Parlamentet;

21. paalaegger sit kompetente udvalg at udarbejde en betaenkning om sammenhaengen mellem valutakurs- og rentestabilitet, handel, investeringer, vaekst og beskaeftigelse;

* * *

22. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer og tage alle noedvendige skridt, herunder forhandlinger med Raadet og Kommissionen om en formel interinstitutionel aftale, og at holde Parlamentet fuldt orienteret i alle faser af udformningen af Unionens oekonomiske politik (overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik, multilateral overvaagning, proceduren i forbindelse med for store underskud).