Initiativ fra Kongeriget Danmark med henblik på vedtagelse af Rådets afgørelse om efterforskning og strafforfølgning af krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden mv.

(2002/C 223/09)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, 31 og artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til initiativ fra Kongeriget Danmark,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) De internationale krigsforbryderdomstole for henholdsvis det tidligere Jugoslavien og Rwanda har siden 1995 foretaget efterforskning, strafforfølgning og pådømmelse af krænkelser af folkeretten i forbindelse med krig, folkedrab og forbrydelser mod menneskeheden.

(2) I Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol af 17. juli 1998 - som er undertegnet af alle Den Europæiske Unions medlemsstater - bekræftes det, at de alvorligste forbrydelser, der vedkommer det internationale samfund som helhed, navnlig folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, ikke må passere ustraffet, og at den effektive strafforfølgning heraf må sikres gennem foranstaltninger på nationalt plan og gennem en styrkelse af det internationale samarbejde.

(3) I Rom-statutten erindres der om, at det er enhver stats pligt at udøve sin strafferetlige jurisdiktion over for de ansvarlige for internationale forbrydelser.

(4) I Rom-statutten understreges det, at Den Internationale Straffedomstol oprettet i henhold til Rom-statutten skal være komplementær i forhold til national strafferetlig jurisdiktion.

(5) Efterforskning, strafforfølgning og udveksling af oplysninger vedrørende folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser er fortsat de nationale myndigheders ansvar, medmindre folkeretten bestemmer andet.

(6) Medlemsstaterne konfronteres med jævne mellemrum med personer, der har været involveret i sådanne forbrydelser, og som søger tilflugt inden for Den Europæiske Unions grænser.

(7) En effektiv national efterforskning og strafforfølgning af disse forbrydelser er i høj grad afhængig af et tæt samarbejde mellem de relevante nationale myndigheder på retshåndhævelses- og udlændingeområdet.

(8) En effektiv efterforskning og strafforfølgning af sådanne forbrydelser forudsætter endvidere et tæt samarbejde mellem involverede myndigheder på tværs af grænserne i de stater, som deltager i Rom-statutten, herunder Den Europæiske Unions medlemsstater.

(9) Medlemsstaterne har ved Rådets fælles aktion 98/428/RIA(1) oprettet et europæisk retligt netværk med det formål at oprette nationale kontaktpunkter, der skal lette det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne, især i forbindelse med bekæmpelse af alvorlig kriminalitet.

(10) Rådet vedtog den 13. juni 2002 en afgørelse om oprettelse af et europæisk net af kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser(2).

(11) Medlemsstaterne gav i Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 om Den Internationale Straffedomstol(3) udtryk for, at alvorlige forbrydelser, der hører under Den Internationale Straffedomstols kompetence, berører alle medlemsstater, som er besluttet på at samarbejde om at bekæmpe sådanne forbrydelser og om at hindre, at gerningsmændene forbliver ustraffede -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Formål

Formålet med nærværende afgørelse er at styrke medlemsstaternes muligheder for at efterforske og strafforfølge personer, der har fremmet eller deltaget i udførelsen af krigsforbrydelser eller lignende alvorlige forbrydelser, herunder terrorisme.

Artikel 2

Samarbejde mellem udlændingemyndigheder og retshåndhævende myndigheder

1. Med henblik på at fremme det i artikel 1 nævnte formål træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de retshåndhævende myndigheder i fornødent omfang inddrages i behandlingen af ansøgninger om opholdstilladelse. Medlemsstaterne gennemfører i den forbindelse en ordning, hvorefter det påhviler udlændingemyndighederne at orientere de retshåndhævende myndigheder, når der i forbindelse med behandlingen af en sag om opholdstilladelse konstateres forhold, der giver anledning til mistanke om, at ansøgeren har udført handlinger som nævnt i artikel 1, der kan medføre strafforfølgning i en medlemsstat eller ved internationale straffedomstole.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at de relevante nationale myndigheder på retshåndhævelses- og udlændingeområdet har mulighed for at udveksle de oplysninger, der er nødvendige for effektivt at kunne varetage deres opgaver efter denne bestemmelse.

Artikel 3

Efterforskning og strafforfølgning

1. Såfremt der opstår mistanke om, at en person, der har søgt om opholdstilladelse, har planlagt, fremmet eller deltaget i udførelsen af krigsforbrydelser eller lignende alvorlige forbrydelser, påhviler det medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret at sikre, at de pågældende handlinger efterforskes og, hvor grundlaget herfor findes at være til stede, strafforfølges.

2. Medlemsstaterne bistår hinanden med efterforskningen og strafforfølgningen af disse sager i overensstemmelse med relevante internationale aftaler og national ret.

3. Hvis udlændingemyndighederne under behandlingen af en sag om opholdstilladelse bliver opmærksomme på forhold, der giver grundlag for mistanke om, at ansøgeren har deltaget i handlinger som beskrevet i artikel 1, og det fremgår af sagen, at ansøgeren tidligere har søgt om opholdstilladelse i en anden medlemsstat, kan de retshåndhævende myndigheder rette henvendelse til de kompetente retshåndhævende myndigheder i denne anden medlemsstat, med henblik på at indhente relevante oplysninger, herunder fra udlændingemyndighederne. Udveksling af oplysninger efter denne bestemmelse sker i overensstemmelse med relevante internationale aftaler og national ret.

4. Såfremt de retshåndhævende myndigheder i en medlemsstat bliver opmærksomme på, at en person, der er mistænkt for handlinger som nævnt i artikel 1, befinder sig i en anden medlemsstat, orienterer de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat om mistanken og baggrunden herfor. Sådan orientering sker i overensstemmelse med relevante internationale aftaler og national ret.

Artikel 4

Struktur

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at de retshåndhævende og udlændingemyndighederne har de ressourcer og den struktur, der er nødvendig for på en forsvarlig og effektiv måde at gennemføre efterforskning og strafforfølgning af de i artikel 1 nævnte sager. Medlemsstaterne overvejer i den forbindelse behovet for at etablere eller udpege specialiserede enheder, der særligt har til opgave at forestå efterforskning og strafforfølgning af de pågældende sager.

Artikel 5

Koordination og periodiske møder

1. Medlemsstaterne koordinerer løbende indsatsen. Medlemsstaterne udnytter i videst mulige omfang det samarbejde, der finder sted i Det Europæiske Retlige Netværk ifølge fælles aktion 98/428/RIA.

2. Medlemsstaterne udpeger nationale koordinatorer vedrørende efterforskning af krigsforbrydelser. På formandskabets initiativ mødes de nationale koordinatorer med regelmæssige mellemrum i tilknytning til møder i Det Europæiske Retlige Netværk med henblik på at udveksle oplysninger om erfaringer, praksis og metoder. Efter omstændighederne bør tillige repræsentanter fra de internationale krigsforbryderdomstole for henholdsvis det tidligere Jugoslavien og Rwanda samt Den Internationale Straffedomstol inviteres til at deltage i disse møder.

Artikel 6

Gennemførelse

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme denne afgørelse senest den [...](4).

Artikel 7

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på datoen for dens offentliggørelse i De Europæiske Fælleskabers Tidende.

Udfærdiget i ...

På Rådets vegne

...

Formand

(1) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 4.

(2) EFT ... af ..., s. ...

(3) EFT L 155 af 12.6.2001, s. 19.

(4) To år efter datoen for afgørelsens vedtagelse.