P6_TA(2004)0096

Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse

Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens periodiske rapport for 2004 og henstilling om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse (KOM(2004)0656 — C6-0148/2004 — 2004/2182(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens periodiske rapport for 2004 og henstilling om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse af 6. oktober 2004 (KOM(2004)0656 — C6-0148/2004) [1],

- der henviser til sin beslutning af 1. april 2004 om Kommissionens periodiske rapport for 2003 om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse [2] og til sine tidligere beslutninger om dette emne fra 18. juni 1987 til 1. april 2004,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd (København den 21.- 22. juni 1993, Helsinki den 10.- 11. december 1999, København den 12.- 13. december 2002, Thessaloniki den 19.- 20. juni 2003 og Bruxelles den 12. og 13. december 2003),

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Budgetudvalget (A6-0063/2004),

A. der henviser til, at Kommissionen har fastslået, at Tyrkiet har opfyldt de politiske Københavnskriterier i et omfang, der er tilstrækkeligt, og har henstillet, at der indledes tiltrædelsesforhandlinger,

B. der henviser til, at Det Europæiske Råd i 2002 besluttede, at EU, hvis Tyrkiet opfylder de politiske Københavnskriterier, snarest muligt ville indlede tiltrædelsesforhandlinger,

C. der henviser til, at Tyrkiet i høj grad har nærmet sig europæiske standarder på det lovgivningsmæssige og institutionelle område, navnlig efter valget i 2002,

D. der henviser til, at Kommissionen har påpeget, at Tyrkiets tiltrædelse vil være anderledes end de tidligere udvidelser på grund af de kombinerede virkninger af Tyrkiets befolknings størrelse, landets størrelse, geografiske beliggenhed og dets økonomiske, sikkerhedsmæssige og militære potentiel,

E. der henviser til, at et demokratisk og økonomisk stabilt Tyrkiet vil være en stor fordel for hele Europa,

F. der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i hhv. Helsinki og København, som klart anerkendte Tyrkiets politiske vilje til at opnå EU-medlemskab ved eksplicit at indrømme landet ret til status som kandidatland,

G. der henviser til, at Kommissionen foreslår, at der udarbejdes en strategi for tiltrædelsesprocessen, der består af tre søjler, vedrørende samarbejde med henblik på at styrke og støtte reformprocessen i Tyrkiet, vedrørende specifikke forudsætninger for tiltrædelsesforhandlinger inden for rammerne af en regeringskonference, hvor afgørelser skal træffes enstemmigt (retningslinjer for, hvornår kapitler skal åbnes og lukkes, og mulighed for at indføre lange overgangsperioder for arbejdskraftens frie bevægelighed, landbrug og gennemførelse af strukturpolitikken (Samhørighedsfonden), samt indførelse af særordninger og permanente beskyttelsesklausuler) og vedrørende en væsentlig styrkelse af den politiske og kulturelle dialog, således af befolkningerne i EU's medlemsstater og Tyrkiet føres sammen,

H. der henviser til, at Kommissionen ikke har foreslået en dato for indledning af tiltrædelsesforhandlingerne, og at den anfører, at forhandlingsprocessen er en løbende proces, hvis resultat ikke kan garanteres på forhånd,

I. der henviser til, at Kommissionen fastslår, at det med hensyn til reformprocessens uigenkaldelighed, og navnlig dens gennemførelse hvad angår grundlæggende frihedsrettigheder, er nødvendigt, at den kan konstateres over en længere periode,

J. der henviser til, at Kommissionen har påpeget, at det, uanset resultatet af forhandlingerne eller den efterfølgende ratificeringsproces, i forbindelserne mellem EU og Tyrkiet skal sikres, at Tyrkiet forbliver fast forankret i europæiske strukturer,

K. der henviser til, at Kommissionen vil foreslå en revision af tiltrædelsespartnerskabet i foråret 2005 og vil fremlægge en årlig generel vurdering af, hvordan de politiske reformer konsolideres og udvides, første gang i slutningen af 2005,

L. der henviser til, at Kommissionen i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Union vil henstille til Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, at suspendere forhandlingerne i tilfælde af en alvorlig og vedvarende krænkelse af principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, retsstatsprincippet og folkerettens principper,

M. der henviser til, at Kommissionen har anført, at forhandlingerne først kan afsluttes, når EU har fastlagt sine finansielle overslag for perioden fra 2014 og fremover,

N. der henviser til, at det i Det Europæiske Råds erklæring fra juni 2003 fastslås, at Unionens evne til at optage nye medlemmer, samtidig med at fremdriften i den europæiske integration bevares, er af stor betydning og bør indgå i overvejelserne i såvel Unionens som ansøgerlandenes almindelige interesse,

O. der henviser til, at det fremgår af en undersøgelse af konsekvenserne af Tyrkiets tiltrædelse, som Kommissionen har gennemført, at Tyrkiets EU-medlemskab vil gøre det uomgængeligt nødvendigt med væsentlige reformer af mange EU-politikker,

P. der henviser til, at den tyrkiske regering i samarbejde med det tyrkiske parlament har vedtaget og gennemført vigtige forfatningsmæssige og lovgivningsmæssige ændringer i de senere år,

Q. der henviser til, at det bør være en forudsætning for indledning af tiltrædelsesforhandlingerne, at de politiske kriterier er opfyldt, og at EU har kapacitet til at optage Tyrkiet, uden at det samtidig går ud over fremdriften i den europæiske integration; der desuden henviser til, at det er en forudsætning for tiltrædelse af Unionen, at "samtlige Københavnskriterier" er opfyldt,

R. der henviser til, at den nye straffelov og loven om appeldomstole på mellemniveau blev vedtaget den 26. september 2004, og loven om foreninger den 4. november 2004, medens afgørelsen om strafferetsplejeloven, lovgivningen om oprettelse af et kriminalpoliti og loven om håndhævelse af straffe og foranstaltninger stadig ikke er vedtaget,

S. der henviser til, at Tyrkiet trods de ændringer, som er blevet indført som led i de to pakker af forfatningsmæssige reformer i 2001 og 2004, stadig har en forfatning, der blev vedtaget i 1982,

T. der henviser til, at der i praksis på grundlag af de vedtagne reformer skal sikres fuldstændig parlamentarisk kontrol med militærets udgifter og revisionen heraf,

U. der henviser til, at der er indberettet i hundredvis af tilfælde af tortur til de tyrkiske regeringsorganer og menneskerettighedsorganisationer både i 2003 og 2004, og at EU-medlemsstater har godkendt over 2000 asylansøgninger fra tyrkiske borgere i 2003,

V. der henviser til, at Kommissionen understreger, at lovgivningen og gennemførelsesforanstaltningerne skal konsolideres yderligere og udvides langt mere, navnlig for så vidt angår nul tolerance politikken i bekæmpelsen af tortur og mishandling og gennemførelsen af bestemmelser vedrørende ytringsfrihed, pressefrihed, religionsfrihed, kvinders rettigheder, børns rettigheder, bl.a. forbud mod børnearbejde, og ILO-standarder,

W. der henviser til, at uddannelsessystemerne, selv om der er blevet gennemført et omfattende reformprogram, fortsat lider under visse mangler, og at det derfor er nødvendigt at forbedre uddannelsestilbuddet i de dårligst stillede områder samt forbedre fremmødet i skolerne, især for pigernes vedkommende,

X. der henviser til, at Tyrkiet i forbindelse med styrkelsen af religionsfriheden bør gennemføre en reform heraf, så der hurtigt kan garanteres ligebehandling af alle religiøse samfund og mindretal, bl.a. på områderne ejendomsret, retlig status, skoler og intern ledelse, miljøplanlægningsbestemmelser og uddannelse af gejstlige,

Y. der henviser til, at det kurdiske folk udgør en vigtig del af det tyrkiske samfund, og at deres rettigheder derfor skal anerkendes fuldt ud;

Z. der henviser til, at det græsk-ortodokse Halki-præsteseminar ikke er blevet genåbnet på trods af, at Europa-Parlamentet tidligere har anmodet de tyrkiske myndigheder herom,

AA. der henviser til, at der endnu ikke er vedtaget en integreret strategi for udvikling af den lokale befolknings økonomiske, sociale og kulturelle behov i den sydøstlige del af landet, og at internt fordrevnes tilbagevenden til den sydøstlige del af Tyrkiet er blevet begrænset og hindret af tilstedeværelsen af vagtmandskaber i landsbyerne og manglende materiel støtte,

BB. der henviser til, at Tyrkiet endnu ikke har gennemført vigtige afgørelser fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, herunder genetableringen af ejendomsretten i Loizidou-sagen og Domstolens dom i den sag, som Cypern har rejst mod Tyrkiet,

CC. der henviser til, at Leyla Zana og hendes kolleger omsider er blevet løsladt efter uberettigede fængselsdomme og nu arbejder på at få kurderne integreret bedre i det almindelige politiske liv i Tyrkiet,

DD. der henviser til, at tyrkiske og kurdiske politiske kræfter, organisationer i det civile samfund, religiøse organisationer og fremstående personer i Tyrkiet varmt går ind for, at der indledes EU-tiltrædelsesforhandlinger og håber, at dette vil uddybe og fremskynde reformprocessen i Tyrkiet,

EE. der henviser til, at de tyrkiske myndigheder stadig ikke har genåbnet grænsen mellem Tyrkiet og Armenien, og at de derved har forpasset en mulighed for at fremme et godt naboskab med Armenien,

FF. der henviser til, at de tyrkiske myndigheder fortsat heller ikke har efterkommet anmodningerne i forbindelse med de øvrige spørgsmål vedrørende Armenien, som var indeholdt i Europa-Parlamentets beslutning af 18. juni 1987,

GG. der henviser til, at genåbningen af ruinerne af de armenske kirker i Ani i nærheden af Kars i det østlige Anatolien for pilgrimsfærd, det bemærkelsesværdige arbejde, som historikeren Halil Berktay har udført vedrørende folkemordet, og genoptagelsen af forbindelserne med Republikken Armenien er vigtige fremskridt, men at det fortsat er nødvendigt at gå til vejs ende med dette initiativ, bl.a. ved at genåbne grænsen mellem Tyrkiet og Armenien,

HH. der henviser til, at det internationale samfund, for så vidt angår Cypern-spørgsmålet i bredere forstand, stadig er bekymret over, at Tyrkiet ikke har anerkendt Republikken Cypern, og over tilstedeværelsen af tyrkiske tropper på mere end 30000 mand i den nordlige del af Cypern,

II. der henviser til, at Tyrkiet, såfremt det fortsætter sin demokratiseringsproces og programmet for socioøkonomisk modernisering, vil kunne kommme til at:

- spille en vigtig rolle i forbindelse med en række grænseoverskridende anliggender (energi, vandressourcer, transport, grænseforvaltning og bekæmpelse af terrorisme)

- få en positiv indflydelse på udviklingen af sekulære demokratiske stater i den islamiske verden som en modvægt mod religiøs fundamentalisme

- få en positiv indflydelse på EU's politik udadtil i en række potentielt ustabile naboregioner som Middelhavsområdet, Mellemøsten, Kaukasus og Centralasien;

1. glæder sig over den politiske reformproces i Tyrkiet og over de vedtagne forfatningsmæssige og lovgivningsmæssige ændringer, der er trådt i kraft, samt over de fremskridt, der er sket med gennemførelsen af disse reformer siden Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning af 5. juni 2003 [3] om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse; er dog af den opfattelse, at de tyrkiske myndigheder stadig vil skulle vedtage og gennemføre yderligere reformer og omsætte nuværende reformer til praksis for i fuldt omfang at kunne opfylde de politiske kriterier;

2. glæder sig over de tyrkiske myndigheders imponerende bestræbelser på at tilpasse sig til europæiske standarder på vigtige lovgivningsmæssige og institutionelle områder;

3. glæder sig over den positive udvikling i den tyrkiske økonomi, der navnlig kommer til udtryk ved en reduktion af den makroøkonomiske ubalance og højere vækstrater;

4. glæder sig over den fortsat stærke motivation og den politiske vilje til at rykke nærmere mod Den Europæiske Union, som er blevet udvist af den tyrkiske regering og det store flertal af de repræsentanter, det tyrkiske folk har valgt; glæder sig over den store folkelige opbakning, der kommer til udtryk i opinionsundersøgelserne;

5. konstaterer med tilfredshed, at Tyrkiet i de seneste år har opfyldt en række henstillinger og krav, der er blevet fremsat i Europa-Parlamentets beslutninger, navnlig vedrørende bl.a. fuldstændig afskaffelse af dødsstraf, udvidelse af vigtige grundlæggende rettigheder og friheder, begrænsning af Det Nationale Sikkerhedsråds rolle og ophævelse af den militære undtagelsestilstand i den sydøstlige del af landet, hvormed det efterkommer nogle af de henstillinger, der var indeholdt i Europa-Parlamentets beslutninger; beklager imidlertid de forbehold, der er kommet til udtryk vedrørende den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder samt den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder;

6. støtter ubetinget de organisationer og aktører i det tyrkiske civilsamfund, som i Tyrkiet beskæftiger sig med forsvar for og fremme af de grundlæggende rettigheder og friheder; opfordrer Rådet og Kommissionen til at styrke samarbejdet med sådanne organisationer i forbindelse med overvågningen af Tyrkiets overholdelse af de politiske Københavnskriterier;

7. anerkender, at de reformer, som de tyrkiske myndigheder har gennemført, har medført en styrkelse af de ikke-statslige organisationer navnlig med hensyn til fremme af menneskerettighederne, og opfordrer de tyrkiske myndigheder til at intensivere deres bestræbelser på fuldstændigt at gøre en ende på intimideringen af og chikanen over for menneskerettighedsaktivister og -organisationer;

8. glæder sig navnlig over reformen af strafferetsplejen, der styrker forsvarets rettigheder; mener imidlertid, at artikel 305 i den nye tyrkiske straffelov, som sanktionerer formodede "trusler mod grundlæggende nationale interesser" og begrundelsen herfor, som udtrykkeligt er rettet mod ytringsfriheden, i særdeleshed i tilknytning til Cypern- og Armenien-spørgsmålet, er uforenelig med den europæiske konvention fra 1950 til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder; kræver derfor, at den ophæves;

9. glæder sig over løsladelsen af Leyla Zana og hendes kolleger fra det tidligere Demokratiparti (DEP) og kræver en ny retfærdig retssag og øjeblikkelig løsladelse af alle fængslede, der er dømt, fordi de i Tyrkiet på ikke-voldelig vis har givet udtryk for deres synspunkter;

10. noterer sig med tilfredshed, at den tyrkiske regering har indført lovændringer, som gør det muligt for private sprogcentre at tilbyde undervisning på andre modersmål end tyrkisk (kurdisk, tjerkessisk, armensk m.fl.), at udsende medieprogrammer og åbne og drive kanaler, som sender på andre sprog; opfordrer den tyrkiske regering til at ophæve alle de resterende restriktioner på området radio- og tv-spredning og undervisning på mindretalssprog;

11. opfordrer kraftigt Tyrkiet til konkret at udvide disse lovgivningsmæssige ændringer og gennemførelsen heraf til også at omfatte uddannelse og radio-tv-spredning for ikke-muslimske mindretal (grækere, armenere, jøder og assyrere);

12. opfordrer Tyrkiet til drastisk at forbedre sin opfattelse af etniske og religiøse mindretal, for eksempel ved at sætte fokus på deres bidrag til landets kulturelle arv; anmoder navnlig de tyrkiske myndigheder om at overveje, om nogle af disse særlige bidrag, f.eks. Hasanekeyf, Ani, Zeugma og Aghtamar, fortjener at blive registreret og optaget på UNESCO's liste over verdens kulturarv;

13. opfordrer i den forbindelse på det kraftigste den tyrkiske regering til at anvende EU's normer på miljø- og menneskerettighedsområdet i forbindelse med projekter, der har omfattende miljøpåvirkninger, f. eks. bygningen af dæmninger i Munzur-dalen og i Ilisu, og guldminedriften i Bergama, hvor områder, der klassificeres som historisk kulturarv, og enestående værdifulde landskaber risikerer at gå tabt,

14. opfordrer indtrængende de tyrkiske myndigheder til fuldt ud at gennemføre en "nultolerance"-strategi på alle niveauer og vedrørende alle aspekter med henblik på helt at afskaffe tortur, da der stadig indberettes tilfælde til tyrkiske regeringsorganer og menneskerettighedsorganisationer, og da nultolerance-strategien ikke i tilstrækkelig grad anvendes i praksis;

15. foreslår den tyrkiske regering, at den i forbindelse med reformen af strafferetsplejeloven ophæver loven om en forældelsesfrist for alle straffesager, når retssagen er indledt; opfordrer det tyrkiske retsvæsen og navnlig anklagemyndigheden til at koncentrere sig om sager om formodet tortur, da der i øjeblikket kun er indledt få retsundersøgelser og sager mod mistænkte torturudøvere; opfordrer Tyrkiet til at styrke de menneskelige ressourcer ved den offentlige anklagemyndighed med henblik på at opnå resultater;

16. opfordrer med henblik herpå de tyrkiske myndigheder til at intensivere deres indsats for en mere effektiv gennemførelse og især at indtage en mere målrettet holdning til spørgsmålet om straffrihed; understreger, at det er nødvendigt at styrke de programmer, hvis sigte er uddannelse med henblik på at gennemføre en holdningsændring blandt politifolk og væbnede styrker med henblik på konsekvent at sikre respekten for loven;

17. opfordrer den tyrkiske indenrigsminister til at vedtage og føre en politik, der indebærer, at der som en principsag omgående indledes administrative og disciplinære undersøgelser mod politifolk, der anklages for tortur eller mishandling;

18. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at sætte den nye foreningslov, den nye straffelov og den nye lov om appeldomstole på mellemniveau i kraft og at vedtage afgørelsen om strafferetsplejeloven, loven om oprettelse af et kriminalpoliti og loven om fuldbyrdelse af straf og andre strafferetlige foranstaltninger;

19. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at gennemføre en omfattende reform af loven om stiftelser efter høring — hvilket bør ske for alle disse loves vedkommende — af de organisationer, som er berørt af denne lov, f.eks. relevante ngo'er og det brede spektrum af religiøse samfund;

20. opfordrer Udenrigsudvalget og dets Underudvalg om Menneskerettigheder til nøje at overvåge menneskerettighedssituationen i Tyrkiet, navnlig gennemførelsen heraf på stedet, og i særdeleshed hvad angår gennemførelsen af princippet om nultolerance over for tortur, processen for fordrevnes tilbagevenden i samarbejde med internationale organer, gennemførelsen af kampagnen og loven om bekæmpelse af vold mod kvinder, spørgsmålet om beskyttelse og fremme af mindretals rettigheder, religionsfrihed, ytringsfrihed og pressefrihed samt fagforeningsfrihed;

21. gentager sit krav om, at valgsystemet skal reformeres gennem en nedsættelse af spærregrænsen på ti procent, så der derved sikres en bredere repræsentation af politiske kræfter i nationalforsamlingen, herunder også partier med kurdisk dominans;

22. giver udtryk for sin bekymring i forbindelse med DEHAP-sagen og faren for opløsning af partiet; opfordrer de tyrkiske myndigheder til at respektere udtryksfriheden og retten for demokratiske partier som DEHAP til at organisere sig;

23. anser udarbejdelsen af en ny forfatning som en yderligere og formentlig nødvendig konsekvens af de meget grundlæggende ændringer, der er en forudsætning for EU-medlemskab, og bemærker, at en moderne forfatning kan danne grundlag for en modernisering af den tyrkiske stat;

24. gentager, at det er nødvendigt at fortsætte bestræbelserne på at sikre et kompetent og uafhængigt retsvæsen, og opfordrer de tyrkiske myndigheder til at sikre, at alle lovgivningsmæssige ændringer gennemføres hurtigt, navnlig hvad angår beskyttelse af menneskerettighederne, og udmøntes i en adfærdsændring på alle niveauer inden for retsvæsenet;

25. opfordrer den tyrkiske regering til at reformere de aktuelle inspektionstjenester ved at overdrage opgaverne til uafhængige inspektionstjenester, der bør tildeles tilstrækkelige ressourcer, så de kan fungere effektivt i alle regioner i Tyrkiet, og som skal have beføjelse til at inspicere alle politistationer og fængsler i snævert samarbejde med uafhængige tyrkiske ngo'er på menneskerettighedsområdet;

26. støtter ubetinget de organisationer og aktører i det tyrkiske civilsamfund, som beskæftiger sig med forsvar for og fremme af de grundlæggende friheder,

27. opfordrer de tyrkiske myndigheder til energisk at fortsætte bekæmpelsen af korruption, som stadig har alvorlige konsekvenser for det økonomiske, politiske og sociale liv; glæder sig over de tyrkiske myndigheders indsats for at bekæmpe korruption, inklusive ratificeringen af OECD-konventionen om bekæmpelse af bestikkelse og FN's konvention om bekæmpelse af korruption samt medlemskabet af Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (Greco);

28. glæder sig over de reformer, som har medført en styrkelse af princippet om ligestilling af mænd og kvinder, og understreger, at der med den nye straffelov er sket fremskridt med hensyn til respekten for kvinders rettigheder, men giver igen udtryk for bekymring over, at vold i hjemmet og andre former for vold mod kvinder stadig er et udbredt fænomen, især i underudviklede områder og landdistrikter i Tyrkiet; opfordrer kraftigt de tyrkiske myndigheder til at sikre ofrene fuld retsbeskyttelse og juridisk og økonomisk bistand samt beskyttede opholdssteder og andre faciliteter, samt til at støtte ngo'er, der stiller sådanne opholdssteder og tilsvarende faciliteter til rådighed; opfordrer desuden Kommissionen til at støtte sådanne bestræbelser inden for EU's bistandsprogrammer; og opfordrer endelig de tyrkiske myndigheder til at indføre programmer til udryddelse af analfabetisme blandt kvinder;

29. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at deltage i en løbende dialog med Europa-Parlamentet om kvinders rettigheder i Tyrkiet og i den forbindelse notere sig den beslutning om kvinders rolle i Tyrkiet i det sociale, økonomiske og politiske liv, som skal drøftes i Europa-Parlamentet i 2005;

30. glæder sig over, at de tyrkiske myndigheder har foretaget ændringer af straffeloven med henblik på at ophæve alle de bestemmelser, som rummer en vis tolerance over for æresforbrydelser; understreger dog, at det er nødvendigt at skabe forudsætninger for, at borgerne uden risiko og i fortrolighed kan indberette en sådan praksis til myndighederne, og sikre, at æresforbrydelser efterforskes og retsforfølges effektivt;

31. henstiller indtrængende til alle berørte parter øjeblikkeligt at ophøre med fjendtlighederne i den sydøstlige del af landet; opfordrer den tyrkiske regering til at træffe mere aktive foranstaltninger for at tilvejebringe en forsoning med de kurdiske styrker, der har valgt at nedlægge våbnene;

32. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at intensivere deres bestræbelser på at sikre, at alle kvinder, som støder på vanskeligheder på grund af deres familiemæssige eller kulturelle miljø, kan få fri adgang til undervisning på primær- og sekundærtrinnet;

33. understreger, at forholdene i landets sydøstlige del generelt er blevet forbedret siden 1999, både med hensyn til sikkerheden og overholdelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder; opfordrer den tyrkiske regering til at udarbejde planer, der gør det muligt for folk, som måtte ønske det, at vende tilbage til deres landsbyer og byer i den sydøstlige del af landet, og til at den på passende måde gør noget ved de aktuelle problemer, der er forårsaget på grund af ordningen med vagtmandskaber i landsbyerne; henstiller kraftigt til Tyrkiet at afvæbne disse landsbyvagter og afskaffe ordningen; opfordrer endvidere Tyrkiet til at samarbejde snævert med internationale organer som f.eks. FN, EU og Europarådet med henblik på at støtte og fremskynde internt fordrevne personers tilbagevenden i overensstemmelse med FN's vejledende principper for internt fordrevne, og henstiller kraftigt til myndighederne at udarbejde et integreret regionaludviklingskoncept med henblik på økonomisk at udvikle den sydøstlige del af Tyrkiet som region og fremme den generelle modernisering af samfundet;

34. opfordrer Tyrkiet til at ophæve det geografiske forbehold til Genève-konventionen fra 1951 om flygtninges status,

35. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at gennemføre ILO-standarderne for fagforeningsrettigheder og indføre yderligere lovgivning om forbud mod børnearbejde;

36. opfordrer den tyrkiske regering til at fjerne alle forhindringer for fagforeninger med hensyn til at organisere sig og fremme foreningsfriheden ved at ophæve klausulen om forudgående tilladelse fra regeringen til oprettelse af nye organisationer samt bane vejen for udvikling af en reel social dialog som en af søjlerne for den økonomiske og sociale model;

37. opfordrer den tyrkiske regering til at begrænse hærens politiske rolle yderligere gennem fortsatte reformer;

38. glæder sig over, at princippet om folkerettens forrang i forhold til national ret er blevet nedfældet i den tyrkiske forfatning, for så vidt angår den europæiske konvention om menneskerettigheder, og opfordrer de tyrkiske myndigheder til at overholde alle dens bestemmelser og omgående gennemføre de afgørelser fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som endnu ikke er blevet gennemført;

39. opfordrer Tyrkiet til at fremme forsoningsprocessen med det armenske folk ved at anerkende det folkemord, der er begået mod armenerne, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets tidligere beslutninger om Tyrkiets kandidatstatus (fra 18. juni 1987 til 1. april 2004);

40. mener, at Tyrkiets og Armeniens regeringer, eventuelt med bistand fra en bilateral komité af uafhængige eksperter, skal fortsætte deres forsoningsproces med henblik på specifikt at komme ud over fortidens tragiske erfaringer, og anmoder den tyrkiske regering om så hurtigt som muligt at genåbne grænserne til Armenien;

41. opfordrer Kommissionen og Rådet til af de tyrkiske myndigheder at kræve formel anerkendelse af den historiske realitet, som folkemordet på armenerne i 1915 er, og hurtig åbning af grænsen mellem Tyrkiet og Armenien, i overensstemmelse med de beslutninger, som Europa-Parlamentet har vedtaget fra 1987 til 2004;

42. anmoder Tyrkiet om som led i de fortsatte bestræbelser på at forbedre den regionale stabilitet og fremme mere venskabelige forbindelser med nabolandene at være lydhør over for disse landes vandkrav, navnlig med henvisning til det nedre mesopotamiske marskområde i Irak og Iran, hvor vandstrømmene er blevet væsentligt reduceret på grund af bygningen af Ataturk-dæmningen; kræver, at Tyrkiet sammen med sine naboer, herunder også Syrien, nedsætter en arbejdsgruppe med henblik på at sikre retfærdig og ligelig fordeling af vand fra floder, hvis hovedvandmasser kommer fra Tyrkiet;

43. gentager sin opfordring til de tyrkiske myndigheder om ufortøvet at indstille enhver form for forskelsbehandling og obstruktion over for de religiøse mindretal og samfund, bl.a. med hensyn til ejendomsretten, retlig status, skoler, intern ledelse, miljøplanlægningsbestemmelser og uddannelse af gejstlige, og kræver et første klart tegn på omgående gennemførelse af genåbningen af det græsk-ortodokse Halki-præsteseminar og offentlig anvendelse af den gejstlige titel økumenisk patriark; opfordrer på baggrund af de aktuelle vanskeligheder Tyrkiet til at håndtere disse problemer i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols kendelser; kræver, at alevitterne beskyttes, herunder at Cem-husene anerkendes som religiøse centre, og at enhver religiøs undervisning bliver frivillig og ikke blot dækker Sunni-religionen; kræver endvidere beskyttelse af de kristne mindretals og samfunds grundlæggende rettigheder i Tyrkiet (f. eks. grækerne i Istanbul, Imvros og Tenedos);

44. respekterer det græsk-cypriotiske samfunds demokratiske vilje, men beklager at det ikke har været muligt at finde en løsning, og opfordrer de tyrkiske myndigheder til fortsat at indtage en konstruktiv holdning i bestræbelserne på at finde en retfærdig forhandlingsløsning på Cypern-spørgsmålet på grundlag af Annan-planen og EU's grundlæggende principper og til hurtigst muligt og i overensstemmelse med de relevante FN-resolutioner at trække de tyrkiske tropper tilbage efter en specifik tidsplan; mener, at en sådan tilbagetrækning af de tyrkiske tropper er et nødvendigt skridt i retning af yderligere afspænding, genoptagelse af dialogen mellem parterne og forberedelse af en varig løsning; opfordrer de tyrkiske myndigheder til at anerkende Republikken Cypern; henleder de tyrkiske myndigheders opmærksomhed på, at der er tale om mellemstatslige forhandlinger mellem Tyrkiet på den ene side og 25 medlemmer af EU på den anden side; Republikken Cypern er en af disse medlemsstater, og indledningen af forhandlinger indebærer naturligvis en anerkendelse af Cypern fra Tyrkiets side;

45. opfordrer Rådet til at holde sine løfter og bringe isoleringen af det tyrkisk-cypriotiske samfund til ophør; forventer, at de to forordninger om økonomisk bistand og handel med den nordlige del af øen vedtages hurtigt;

46. minder de tyrkiske myndigheder om, at alle udestående tvister med nabostater skal løses i overensstemmelse med FN's charter og de relevante traktater; minder endvidere de tyrkiske myndigheder om de konsekvenser, et godt naboskab, undladelse af trusler og spændingsfremmende militære aktiviteter har for tiltrædelsesprocessen, og påpeger, at uafklarede grænsedragningsspørgsmål i overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner fra Helsinki skal indbringes for Den Internationale Domstol med henblik på endelig fastlæggelse; opfordrer desuden de tyrkiske myndigheder til at ophæve alle eksisterende restriktioner for fartøjer, der sejler under cypriotisk flag og tjener en EU-medlemsstats handelsinteresser;

47. opfordrer Kommissionen til at medtage alle de nødvendige politiske reformer i det ændrede tiltrædelsespartnerskab og betoner nødvendigheden af en vedvarende og effektiv fællesskabsbistand, der er baseret på et revideret tiltrædelsespartnerskab, og som i så høj grad som muligt er tilpasset Tyrkiets behov med henblik på overholdelse af Københavnskriterierne;

48. anmoder Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne om at tage alle nødvendige skridt til, at forfatningen for Europa kan træde i kraft, så EU opfylder de nødvendige forudsætninger for at kunne fungere effektivt og øger sin evne til at optage nye medlemsstater;

49. glæder sig over Kommissionens henstilling om at overvåge gennemførelsen af retsreformerne, respekten for principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettigheder og grundlæggende friheder og retsstatsprincipperne, og at den — på grundlag af traktaten om Den Europæiske Union og forfatningen for Europa — forpligter sig til at henstille, at forhandlingerne skal afbrydes i tilfælde af alvorlig og vedvarende krænkelse af disse principper; opfordrer indtrængende Kommissionen og Rådet til at høre Parlamentet herom;

50. minder om konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 21.- 22. juni 1993, hvori Københavnskriterierne for EU-medlemskab blev fastsat, og opfordrer Det Europæiske Råd til i forbindelse med afgørelsen om at indlede forhandlinger med Tyrkiet at anføre, at Unionens kapacitet til at optage Tyrkiet som medlem, uden at dette samtidig bremser udviklingen i den europæiske integrationsproces, er et vigtigt udgangspunkt for tiltrædelse for både EU og tiltrædelseskandidaterne;

51. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at fortsætte de reformer, hvis sigte er at styrke ordningerne for beskyttelse af menneskerettighederne, f.eks. borgernes mulighed for at indgive en klage til et uafhængigt organ, og anser det i denne sammenhæng for afgørende, at der i den nærmeste fremtid indføres en ombudsmandsfunktion;

52. understreger i den forbindelse vigtigheden af udvekslings- og uddannelsesprogrammer for dommere og andre jurister i retsvæsenet og af deltagelse i de seminarer om EU-lovgivning, som Tyrkiet er begyndt at tilrettelægge i samarbejde med EU og nogle af medlemsstaterne samt med Europarådet;

53. noterer sig med interesse de fremskridt, der er sket i forbindelse med de økomomiske kriterier, og især Tyrkiets tilpasning til fællesskabsretten på områderne energi, industripolitik, forskning og telekommunikation; mener imidlertid, at dette er sket ujævnt over de forskellige områder, hvilket nødvendiggør mindst fire reformer: øget administrativ kapacitet til gennemførelse og håndhævelse af fællesskabsretten, en operativt uafhægig myndighed til overvågning af statsstøtten, flere midler til videnskab og forskning, da Tyrkiets kapacitet stadig er begrænset på grund af de lave udgifter set som en procentdel af bruttonationalproduktet, og en ny lovgivningsramme for telekommunikationssektoren med det formål at ændre markedsstrukturen, som er domineret af store, magtfulde selskaber;

54. opfordrer Kommissionen og Rådet til at foretage en årlig opfølgning af analysen af konsekvenserne af Tyrkiets eventuelle tiltrædelse og gennemføre andre relevante undersøgelser, der også omfatter de nødvendige reformer af EU-politikker, samt til at forelægge deres konklusioner for Europa-Parlamentet og EU-medlemsstaternes parlamenter;

55. understreger, at Tyrkiet kun ved at demonstrere sin vilje til at overtage EU's værdier gennem beslutsom gennemførelse og fortsatte reformer vil være i stand til at sikre, at reformprocessen er irreversibel, og dermed opnå den nødvendige støtte fra EU's offentlighed; forventer, at Kommissionen og Rådet på grundlag af fakta kan påvise, at dette mål er nået;

56. opfordrer på denne baggrund Kommissionen og Rådet til at forelægge Europa-Parlamentet og EU-medlemsstaternes nationale parlamenter en årlig rapport om Tyrkiets fremskridt hen imod opfyldelsen af de politiske kriterier og til i denne rapport at anføre alle rapporterede, bekræftede tilfælde af tortur det pågældende år samt antallet af tyrkiske asylansøgere, som er blevet accepterer af EU-medlemsstater samme år;

57. opfordrer kraftigt Kommissionen til, når forhandlingerne om de forskellige kapitler er indledt, at henstille, at forhandlingerne efter høring af Europa-Parlamentet suspenderes i overensstemmelse med EU-traktaten, hvis der sker en alvorlig og vedvarende krænkelse af principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettigheder og grundlæggende friheder og retsstatsprincipperne,

58. konstaterer, at forhandlingerne med Tyrkiet først vil kunne afsluttes, når EU's finansielle overslag for perioden fra 2014 og fremover er blevet fastlagt;

59. bemærker, at de budgetmæssige virkninger af Tyrkiets tiltrædelse af EU først fuldt ud kan vurderes, når parametrene for de finansielle forhandlinger med Tyrkiet er blevet fastlagt inden for rammerne af de finansielle overslag for 2014 og fremover;

60. betoner, at Kommissionen henstiller, at der i tiltrædelsestraktaten skal indgå lange overgangsperioder, særordninger på områder som f.eks. strukturpolitikker og landbrug og permanente beskyttelsesklausuler for arbejdstageres frie bevægelighed, men at dette ikke på nogen måde må få negative følger for Tyrkiets bestræbelser på at leve op til gældende fællesskabsret;

61. anser EU's evne til at optage nye medlemmer som en forudsætning inden for rammerne af Københavnskriterierne og mener derfor, at EU skal være rede til at gennemgå en politisk og institutionel reform;

62. understreger betydningen af den offentlige opinion i EU i forhold til en eventuel tiltrædelsestraktat; opfordrer kraftigt den tyrkiske regering og Kommissionen til i lyset af den tredje søjle at iværksætte informationskampagner rettet mod borgerne i både EU og Tyrkiet gennem udvekslingsprogrammer og offentlige begivenheder, der vil højne bevidstheden om integrationsprocessen og fremme gensidig forståelse; forventer, at Kommissionen fremsætter konkrete forslag med henblik på effektivt at støtte denne proces og fremme en dybtgående politisk og kulturel dialog mellem EU og det tyrkiske samfund; understreger, at processen omkring Tyrkiets konvergens i forhold til EU's kriterier skal foregå på en rimelig og gennemskuelig måde;

63. understreger, at indledningen af forhandlingerne vil blive startskuddet til en langvarig og i sagens natur åben proces, der ikke på forhånd og automatisk fører til tiltrædelse; understreger imidlertid, at formålet med forhandlingerne er tyrkisk medlemskab af EU, men at gennemførelsen af dette vil afhænge af indsatsen på begge sider; påpeger, at tiltrædelsen således ikke er en automatisk følge af indledningen af forhandlinger;

64. er af den opfattelse, at det med hensyn til Tyrkiets eventuelle tiltrædelse nu er op til de tyrkiske myndigheder at bevise, at de fuldt ud kan opfylde de politiske Københavnskriterier, og, over en længere periode, at bekræfte, at reformprocessen, som både skal fortsættes og gennemføres, er grundlæggende og irreversibel;

65. opfordrer de tyrkiske myndigheder til at tilskynde til hyppige besøg fra og dialog med Europa-Parlamentet, der ikke er underlagt restriktioner;

66. mener, at forbindelserne mellem EU og Tyrkiet skal sikre, at Tyrkiet forbliver fast forankret i europæiske strukturer, uanset om forhandlingerne fører til en vellykket afslutning;

67. mener, at det bør anbefales at indlede tiltrædelsesforhandlingerne, såfremt der er enighed om, at:

- fuldstændig gennemførelse af de politiske kriterier bør prioriteres i første fase af forhandlingerne; dagsordenen for forhandlingerne på ministerplan vil derfor begynde med en vurdering af, i hvilket omfang de politiske kriterier, navnlig på menneskerettighedsområdet og med hensyn til uindskrænkede grundlæggende frihedsrettigheder, både i teori og praksis, er gennemført, idet der samtidig åbnes mulighed for at sætte andre kapitler på dagsordenen for forhandlingerne

- lovgivning på seks vigtige udestående områder skal vedtages og håndhæves, inden forhandlingerne indledes, i overensstemmelse med Kommissionens krav

- alle mekanismer, som Kommissionen påtænker indført for at sikre en nøje overvågning, en intensiv politisk dialog og i givet fald en udsættelse af forhandlingerne, er på plads i fuldt omfang;

68. opfordrer med henvisning til de generelle fremskridt, der er skitseret i Kommissionens rapport, og med henvisning til denne beslutning Det Europæiske Råd til at indlede forhandlingerne med Tyrkiet uden unødige forsinkelser;

69. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, Europarådets general-sekretær, formanden for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og Tyrkiets regering og parlament.

[1] Endnu ikke offentliggjort i EUT.

[2] "Vedtagne tekster", P5_TA(2004)0274.

[3] EUT C 68 E af 18.3.2004, s. 592.

--------------------------------------------------