Nr. C 83/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 3. 83 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om styrkelse af den fælles handelspolitik, særlig med 
hensyn til beskyttelse mod illoyal handelspraksis 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 1. marts 1983) 
RÅDETS FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 
113, 
under henvisning til retsforskrifterne om de fælles 
markedsordninger for landbrugsprodukter samt de 
forordninger, der er udstedt i henhold til traktatens 
artikel 235, og som gælder for varer fremstillet på 
basis af landbrugsprodukter, og særlig til de bestem­
melser, der muliggør en fravigelse fra det almindelige 
princip om udelukkende at erstatte kvantitative 
restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende 
virkning med de i nævnte forordninger fastsatte 
foranstaltninger, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede 
principper, navnlig med hensyn til beskyttelse af 
handelen; Rådets forordning (EØF) nr. 3017/79 O 
om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret 
import fra tredjelande, ændret ved forordning (EØF) 
nr. 1580/82 (2), og importordningerne i henhold til 
Rådets forordning (EØF) nr. 288/82 (3), (EØF) nr. 
1765/82 (4) og (EØF) nr. 1766/82 (5) udgør vigtige 
elementer i denne politik; 
i lyset af erfaringerne og på baggrund af konklusio­
nerne af Det europæiske Råds møde i juni 1982; hvor 
man fandt, at det var af største betydning at forsvare 
Fællesskabets lovlige interesser kraftigt, har det fore­
kommet nødvendigt at styrke den fælles handelspo­
litik, særlig på områder, der ikke omfattes af eksiste­
rende retsforskrifter; 
i denne henseende har det forekommet hensigtsmæs­
sigt at indføre procedurer for Fællesskabet, som kan 
give mulighed for 
C) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1. 
O EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9. 
O EFT nr. L 35 af 9. 2. 1982, s. 1. 
(4) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 1. 
O EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 21. — at imødegå enhver form for illoyal handelspraksis 
og eliminere deraf følgende skade, 
— at sikre, at Fællesskabet kan gøre sine rettigheder 
fuldt ud gældende; 
det er særlig vigtigt at give Fællesskabet adgang til at 
eliminere skade, som er opstået som følge af tredje­
landes handelspraksis, hvis illoyale karakter i forbin­
delse med handelspolitik giver sig udtryk i dens 
uforenelighed med folkeretten eller med regler, som 
Fællesskabets vigtigste partnere i almindelighed har 
accepteret; 
forholdsregler, der træffes i forbindelse med sådanne 
procedurer, bør imidlertid ikke foregribe andre even­
tuelle foranstaltninger, som kan træffes direkte i 
medfør af traktatens artikel 113; 
Fællesskabet skal overholde sine internationale 
forpligtelser; hvor sådanne forpligtelser følger af 
aftale, er det vigtigt med henblik på at opretholde den 
ligevægt mellem rettigheder og forpligtelser, som afta­
lerne tilsigter, at tage hensyn til den fortolkning, som 
Fællesskabets vigtigste partnere giver af dem; 
det bør ved en formel klageprocedure fastslås, at 
industrien i Fællesskabet har ret til at indbringe 
enhver klage over tredjelandes illoyale handelspraksis 
for Kommissionen; 
der bør med henblik på anvendelsen af denne forord­
ning etableres et samarbejde mellem medlemsstaterne 
og Kommissionen og i forbindelse hermed foran­
staltes konsultationer i et rådgivende udvalg; 
der bør gives en klar definition af de procedureregler, 
der skal følges ved undersøgelsen, særlig af fælles­
skabsmyndighedernes og de berørte parters rettig­
heder og pligter, samt af de betingelser, på hvilke de 
berørte parter kan få adgang til oplysninger og 
anmode om at blive underrettet om de vigtigste 
kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af 
hvilke det påtænkes at anbefale og træffe foranstalt­
ninger, samt om den mulige art af sådanne foranstalt­
ninger; 
Fællesskabet bør i sine bestræbelser på at beskytte 
handelen have en beslutningsprocedure ti{ rådighed, 
der giver mulighed for hurtig og effektiv indgriben — 
26. 3. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 83/7 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Målsætninger 
I denne forordning fastsættes procedurer vedrørende 
handelspolitikken, der under overholdelse af be­
stående internationale forpligtelser, har til formål at 
a) imødegå enhver form for illoyal handelspraksis, 
som kan tilregnes et tredjeland og eliminere deraf 
følgende skade; 
b) sikre, at Fællesskabet kan gøre sine rettigheder 
fuldt ud gældende. 
Artikel 2 
Definitioner 
1. Ved Fællesskabets rettigheder i denne forord­
ning forstås rettigheder, som det har på områder, der 
henhører under handelspolitikken. 
2. Ved illoyal handelspraksis i denne forordning 
forstås enhver praksis, der kan tilregnes et tredjeland, 
og som i forbindelse med handelspolitik er uforenelig 
med folkeretten eller med reglen, som Fællesskabets 
vigtigste handelspartnere i almindelighed har accep­
teret. 
3. Ved skade i denne forordning forstås enhver 
betydelig skade, der forvoldes på en erhvervsgren i 
Fællesskabet, eller som truer med at opstå. 
4. Som erhvervsgren i Fællesskabet anses samtlige 
fællesskabsproducenter eller sådanne af dem, hvis 
produktion sammenlagt udgør en betydelig andel af 
den samlede fællesskabsproduktion af identiske eller 
lignende varer som dem, der er genstand for illoyal 
praksis, eller varer, der indgår direkte i konkurrence 
hermed. 
Artikel 3 
Klage på fællesskabsproducenters vegne 
1. Enhver fysisk eller juridisk person samt enhver 
sammenslutning uden status som juridisk person, som 
optræder på vegne af en erhvervsgren i Fællesskabet, 
der anser sig for skadet af illoyal handelspraksis, kan 
indgive skriftlig klage. 
2. Klagen skal indeholde tilstrækkelige beviser for 
forekomsten af illoyal handelspraksis og den deraf 
følgende skade. Bevisførelsen for skaden skal ske på 
grundlag af de i artikel 8 fastlagte kriterier. 3. Klagen indgives til Kommissionen, som 
omgående underretter medlemsstaterne herom. 
4. Klagen kan trækkes tilbage, hvorved proceduren 
kan afsluttes, medmindre en sådan afslutning ikke vil 
være i Fællesskabets interesse. 
5. Bliver det efter høring klart, at klagen ikke 
indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en 
igangsættelse af en undersøgelse, får klageren med­
delelse herom. 
Artikel 4 
Procedure på en medlemsstats initiativ 
1. Medlemsstaterne kan anmode Kommissionen 
om, at de i artikel 1 nævnte procedurer indledes. 
2. De forelægger Kommissionen de nødvendige 
beviser til at begrunde deres anmodning. Fremsættes 
der påstand om illoyal handelspraksis, skal forekom­
sten af sådan praksis og af den deraf følgende skade 
godtgøres på grundlag af de i artikel 8 omhandlede 
elementer. 
3. Kommissionen underretter omgående medlems­
staterne om sådanne anmodninger. 
Artikel 5 
Konsultationsprocedure 
1. Med henblik på afholdelse af konsultationer 
inden for rammerne af denne forordning nedsættes 
der et rådgivende udvalg, herefter benævnt udvalget, 
bestående af repræsentanter for hver enkelt medlems­
stat med en repræsentant for Kommissionen som 
formand. 
2. Der kan afholdes konsultationer på begæring af 
en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ. 
Udvalgets formand giver så hurtigt som muligt 
medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger, han 
har i sin besiddelse. 
3. Udvalget indkaldes af formanden. 
4. Konsultationerne kan om fornødent ske skrift­
ligt. I så tilfælde underretter Kommissionen skriftligt 
medlemsstaterne, som senest otte arbejdsdage fra 
modtagelsen af denne oplysning kan afgive skriftlig 
udtalelse. 
5. Konsultationerne omfatter især 
a) i tilfælde af påstand om illoyal handelspraksis: 
— arten af den påklagede praksis, 
— de faktiske omstændigheder ved og omfanget 
af den skade, som den påklagede praksis har 
forårsaget, 
Nr. C 83/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 3. 83 
— årsagsforbindelsen mellem denne praksis og 
den deraf følgende skade, 
— sådanne foranstaltninger, som omstændighe­
derne taget i betragtning vil være egnet til at 
imødegå eller eliminere den pågældende skade, 
samt gennemførelsesbestemmelserne herfor; 
b) forholdsregler, der bør tages for at sikre, at 
Fællesskabet kan gøre sine rettigheder fuldt ud 
gældende. 
Artikel 6 
Fællesskabsprocedurer for undersøgelse 
1. Såfremt Kommissionen efter konsultationer 
finder, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at 
berettige iværksættelse af en undersøgelsesprocedure, 
foretager den sig følgende: 
Den 
a) meddeler i De Europæiske Fællesskabers Tidende, at 
der er iværksat en undersøgelsesprocedure; i 
meddelelsen oplyses det, hvilken vare og hvilke 
lande der er tale om, der gives et sammendrag af 
. de modtagne oplysninger, og det fremhæves, at 
alle relevante oplysninger skal meddeles Kommis­
sionen; endvidere angives der en frist, inden for 
hvilken de berørte parter skriftligt kan give deres 
mening til kende og anmode om at blive hørt 
mundtligt af Kommissionen i henhold til stk. 5; 
b) underretter officielt repræsentanter for det eller de 
vigtigste eksportlande, med hvilke der i givet fald 
kan afholdes konsultationer; 
c) indleder sin undersøgelse på fællesskabsniveau i 
samarbejde med medlemsstaterne. 
Kommissionen 
2. a) indleder i givet fald, særlig i tilfælde af påstand 
om illoyal handelspraksis, en efterprøvning af 
dokumentationen hos importører, eksportører, 
handlende, repræsentanter, producenter samt 
erhvervssammenslutninger og -organisationer 
med de pågældende virksomheders eller organi­
sationers indforståelse; 
b) foretager om fornødent undersøgelser i tredje­
lande, forudsat at de pågældende lande er 
blevet officielt underrettet og ikke modsætter 
sig det; 
c) bistås i sine undersøgelser af embedsmænd fra 
den medlemsstat, hvor efterprøvningen finder 
sted, såfremt den pågældende medlemsstat har 
udtrykt ønske herom. 
3. Medlemsstaterne leverer på Kommissionens 
anmodning og efter dennes instrukser alle til undersø­
gelsen nødvendige oplysninger til Kommissionen. 
4. a) De klagere, eksportører og importører, der i 
første række er berørt, samt repræsentanterne 
for det eller de vigtigste eksportlande kan få kendskab til alle oplysninger, som Kommissi­
onen har fået stillet til rådighed, med undta­
gelse af dokumenter til Kommissionens og 
myndighedernes interne brug, forudsat at 
oplysningerne har betydning for varetagelsen af 
deres interesser, at de ikke er fortrolige, 
jævnfør artikel 7, og at Kommissionen 
anvender dem i sin undersøgelsesprocedure; de 
pågældende personer retter skriftligt en 
begrundet anmodning til Kommissionen med 
angivelse af, hvilke oplysninger der ønskes; 
b) de klagere, eksportører og importører, der i 
første række er berørt, samt repræsentanterne 
for det eller de vigtigste eksportlande kan 
anmode om at blive underrettet om de vigtigste 
kendsgerninger og betragtninger, på grundlag 
af hvilke det påtænkes at anbefale en handels­
politisk foranstaltning, samt om den eventuelle 
art af en sådan; 
c) (i) anmodninger om oplysninger i henhold til 
litra b) skal 
aa) indsendes skriftligt til Kommissionen, 
bb) indeholde en præcisering af, om hvilke 
punkter der ønskes oplysninger, 
cc) være modtaget senest en måned efter 
offentliggørelsen af meddelelsen om 
indledning af proceduren; 
(ii) oplysningerne fra Kommissionen, mundt­
lige eller skriftlige, foregriber ikke senere 
afgørelser, som Kommissionen eller Rådet 
måtte træffe; frotrolige oplysninger be­
handles i overensstemmelse med artikel 7; 
(iii) oplysningerne skal være indgivet senest 15 
dage inden Kommissionens afgørelse i 
medfør af artikel 13; bemærkninger, der 
fremsættes efter, at oplysningerne er givet, 
tages kun i betragtning, såfremt de er 
modtaget inden for en periode, som 
Kommissionen fastsætter i hvert enkelt 
tilfælde, og som skal være på mindst seks 
dage, idet der samtidig tages passende 
hensyn til sagens hastende karakter. 
5. Kommissionen kan høre de berørte parter. De 
skal høres, når de inden for den frist, der er fastsat i 
den i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentlig­
gjorte meddelelse, skriftligt anmoder om en sådan 
høring og i den forbindelse godtgør, at de er parter, 
der er berørt i første række, og som sandsynligvis vil 
blive berørt af resultatet af proceduren, samt at der er 
særlige grunde til, at de bør høres mundtligt. 
6. Desuden giver Kommissionen efter anmodning 
de parter, der i første række er berørt, lejlighed til at 
mødes, for at modstridende synspunkter og eventuelle 
modargumenter kan blive fremlagt. Herved tager den 
hensyn til parternes ønsker og til nødvendigheden af 
at bevare oplysningernes fortrolige karakter. Ingen af 
26. 3. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 83/9 
parterne er forpligtet til at deltage i dette møde, og 
deres udeblivelse kan ikke være til skade for deres 
sag. 
7. Indgives de af Kommisionen ønskede oplys­
ninger ikke inden for en rimelig frist, eller lægges der 
væsentlige hindringer i vejen for undersøgelsen, kan 
der drages konklusioner på basis af de disponible 
oplysninger. 
8. Kommissionen tager så hurtigt som muligt stil­
ling til, om der skal indledes en fællesskabsprocedure 
i forbindelse med klager eller anmodninger, der 
indgives i medfør af artikel 3 og 4 i almindelighed 
senest 45 dage efter sagens forelæggelse. 
9. Når Kommissionen har afsluttet sin undersø­
gelse, forelægger den udvalget en rapport. Rapporten 
skal i almindelighed forelægges senest fem måneder 
efter meddelelsen om indledningen af proceduren, 
medmindre undersøgelsens komplicerede karakter 
foranlediger Kommissionen til at forlænge denne frist 
til syv måneder. 
10. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til 
hinder for, at der på ethvert tidspunkt kan træffes 
bevarende foranstaltninger, der er i overensstemmelse 
med bestemmelserne i artikel 12. Kommissionen fore­
tager omgående, efter at have truffet sådanne foran­
staltninger, en sådan supplerende undersøgelse, som 
den endnu finder nødvendig. 
Artikel 7 
Fortrolighed 
1. De i medfør af denne forordning modtagne 
oplysninger kan kun anvendes til det formål, hvortil 
de er indhentet. 
2. a) Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne samt 
personer i deres tjeneste må ikke videregive 
oplysninger, som de har modtaget i medfør af 
denne forordning, og som ifølge deres natur er 
fortrolige eller er meddelt fortroligt af en af 
parterne i undersøgelsesproceduren, medmindre 
den part, der har givet oplysningerne, udtrykke­
ligt har givet tilladelse hertil; 
b) ved enhver anmodning om fbrtrolig behandling 
angives det, hvorfor oplysningerne er fortrolige, 
og der vedlægges et ikke-fortroligt sammendrag 
af sådanne oplysninger, eller en begrundelse 
for, at der ikke kan foretages et sammendrag af 
oplysningerne. 
3. I almindelighed betrages oplysninger som fortro­
lige, når videregivelsen heraf sandsynligvis vil være til 
betydelig skade for den, der har givet eller er kilde til 
oplysningerne. 
4. Viser det sig, at en anmodning om fortrolig 
behandling ikke er berettiget, og at den, der giver 
oplysningerne, hverken er villig til at offentliggøre oplysningerne eller at tillade, at de offentliggøres i 
store træk eller i forkortet form, kan disse oplys­
ninger lades ude af betragtning. 
5. Bestemmelserne i denne artikel udelukker ikke, 
at Fællesskabets myndigheder videregiver generelle 
oplysninger og navnlig begrundelserne for de i 
medfør af denne forordning trufne afgørelser. Ved en 
sådan videregivelse tages der hensyn til de berørte 
parters berettigede interesse i, at deres forretnings­
hemmeligheder ikke røbes. 
Artikel 8 
Undersøgelse af skaden 
1. Undersøgelsen af, om der foreligger skade, 
omfatter følgende elementer, idet dog hverken et 
enkelt eller flere af dem nødvendigvis er udslag­
givende for afgørelsen: 
a) omfanget af henholdsvis den berørte fællesskabs-
import og -eksport, især når den er henholdsvis 
steget og faldet betydeligt enten i absolut værdi 
eller i forhold til produktionen eller forbruget i 
Fællesskabet; 
b) de priser, der er praktiseret af fællesskabsprodu­
centernes konkurrenter, især for at fastslå, om der 
i Fællesskabet eller på tredjelandes markeder 
tilbydes en væsentligt lavere pris end fællesskabs­
producenternes pris; 
c) følgevirkningerne heraf for fællesskabsproducenter 
af samme vare som den, der er genstand for illoyal 
handelspraksis, eller varer, der indgår direkte i 
konkurrence hermed, vurderet på baggrund af 
visse økonomiske faktorer såsom: 
— produktion, 
— kapacitetsudnyttelse, 
— lagre, 
— salg, 
— markedsandel, 
— priser (dvs. pristryk eller hindring af prisstig­
ninger, som ellers ville have fundet sted), 
— fortjeneste, 
— forrentning af investeret kapital, 
— investeringer, 
— beskæftigelse. 
2. Såfremt der fremsættes påstand om trussel om 
skade, undersøger Kommissionen ligeledes, om det er 
sandsynligt, at en bestemt situation udvikler sig til en 
faktisk skade. Der kan i denne forbindelse ligeledes 
tages hensyn til elementer såsom: 
a) stigningstakten for eksporten til det marked, hvor 
fællesskabsprodukterne er udsat for konkurrence; 
Nr. C 83/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.3.83 
b) det eksportpotentiel, der allerede eksisterer, eller 
som vil kunne udnyttes i nærmeste fremtid i oprin­
delses- eller eksportlandet, og sandsynligheden 
for, at den deraf følgende eksport vil gå til det 
under litra a) nævnte marked. 
3. Skade forårsaget af andre faktorer, som 
enkeltvis eller i forening ligeledes har en ugunstig 
indflydelse på en erhvervsgren i Fællesskabet, der 
ikke tilskrives den pågældende handelspraksis. 
Artikel 9 
Afslutning af proceduren 
Når undersøgelsesproceduren viser, at der ikke 
kræves noget indgreb til beskyttelse af Fællesskabets 
interesse, afsluttes den efter bestemmelserne i 
artikel 13. 
Artikel 10 
Tilsagn 
1. Gives der i løbet af en undersøgelsesprocedure 
tilsagn, som Kommissionen efter konsultation af 
medlemsstaterne finder tilfredsstillende, kan proce­
duren afsluttes, uden at der træffes foranstaltninger 
ved afgørelse i henhold til artikel 13. 
2. De i stk. 1 omhandlede tilsagn er tilsagn, 
hvorved det eller de pågældende tredjelandes myndig­
heder forpligter sig til at træffe alle nødvendige 
foranstaltninger til 
a) at imødegå illoyal handelspraksis eller at råde bod 
på deraf følgende skade, eller 
b) at sikre, at Fællesskabet kan gøre sine rettigheder 
fuldt ud gældende. 
3. Kommissionen kontrollerer, at tilsagnet eller 
tilsagnene opfyldes, i giyet fald på grundlag af perio­
diske oplysninger, som den kan anmode de pågæl­
dende tredjelande om at forelægge, og i fornødent 
omfang kontrollere. 
Et afslag på en anmodning om oplysninger fra 
Kommissionen vil blive anset for misligholdelse af 
tilsagnet. 
4. Misligholdes eller omgås et tilsagn eller har 
Kommissionen begrundet mistanke herom, trækkes 
det tilbage eller bliver ikke fornyet. Kommissionen 
oplyser uophørligt medlemsstaterne herom og træffer 
omgående de fornødne foranstaltninger. Artikel 11 
Iværksættelse af handelspolitiske foranstaltninger 
1. Viser undersøgelsesproceduren, at der kræves 
indgreb til beskyttelse af Fællesskabets interesse for 
a) at imødegå enhver form for illoyal handelspraksis 
og bøde på deraf følgende skade, eller 
b) at sikre, at Fællesskabet kan gøre sine rettigheder 
fuldt ud gældende, 
træffes der ifølge artikel 13 afgørelse om, hvilke 
foranstaltninger der bør iværksættes. 
2. Som handelspolitisk foranstaltning kan træffes 
enhver foranstaltning, der kan forenes med bestående 
internationale forpligtelser, navnlig: 
a) iværksættelse af internationale procedurer for 
bilæggelse af tvister; 
b) suspension eller tilbageholdelse af indrømmelser, 
der er ydet i forbindelse med handelspolitiske 
forhandlinger; 
c) forhøjelse af eksisterende told eller indførelse af 
enhver form for importafgift; 
d) indførelse af kvantitative restriktioner eller enhver 
anden form for foranstaltning, hvorved import­
eller eksportvilkårene ændres eller samhandelen 
med de pågældende tredjelande påvirkes på anden 
måde. 
Artikel 12 
Bevarende foranstaltninger 
Under kritiske omstændigheder, hvor enhver forha­
ling vil kunne medføre en skade, der vanskeligt lader 
sig udbedre, kan Kommissionen, såfremt den er i 
besiddelse af tilstrækkelige beviser til, at det er beret­
tiget at foretage omgående indgreb for at beskytte 
Fællesskabets interesser, på anmodning fra enhver 
medlemsstat eller på eget initiativ som bevarende 
foranstaltning træffe de i artikel 11 nævnte foranstalt­
ninger. 
Artikel 13 
Beslutningsmekanisme 
1. Kommissionen træffer de i artiklerne 9, 10, 11 
og 12 omhandlede afgørelser efter høring af 
medlemsstaterne, som underrettes herom ved telex­
meddelelse. De anvendes fra fem dage efter nævnte 
underretning, medmindre sagen indbringes for Rådet. 
2. Enhver medlemsstat, der under høringen er gået 
imod den foreslåede foranstaltning, kan henvise 
Kommissionens afgørelse til Rådet inden udløbet af 
den i stk. 1 fastsatte frist; i så tilfælde suspenderes 
anvendelsen af Kommissionens afgørelse, indtil Rådet 
har truffet afgørelse, medmindre Kommissionen 
26. 3. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 83/11 
under de i artikel 12 omhandlede forhold træffer 
anden afgørelse. 
Såfremt Rådet inden 30 dage efter datoen for 
Kommissionens underretning af medlemsstaterne med 
kvalificeret flertal ikke træffer anden afgørelse, 
anvendes Kommissionens afgørelse endeligt. 
3. Afgørelserne begrundes og offentliggøres i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. En sådan offentlig­
gørelse har bl.a værdi som underretning af de i første 
række berørte lande og parter. 
4. De i artiklerne 9, 10, 11 og 12 omhandlede 
afgørelser træffes så hurtigt som muligt, i alminde­
lighed senest fem måneder efter forelæggelsen af 
undersøgelsesrapporten. Iværksættes der internatio­
nale procedurer for bilæggelse af tvister, skal de dertil 
knyttede afgørelser træffes inden tre måneder efter 
afslutningen af disse internationale procedurer. 
Artikel 14 
Denne forordning finder anvendelse parallelt med 
a) andre retsforskrifter på det handelspolitiske 
område; b) retsforskrifter om oprettelse af de fælles markeds­
ordninger for landbrugsvarer og gennemførelses­
bestemmelserne herfor; 
c) særlige retsforskrifter, der er vedtaget i medfør af 
traktatens artikel 235, og som gælder for varer 
fremstillet på basis af landbrugsprodukter. 
I det omfang bestemmelserne i de retsforskrifter, der 
er nævnt under litra b) og c), er til hinder for iværk­
sættelsen af de på grundlag af denne forordning 
trufne foranstaltninger, finder nærværende forordning 
anvendelse. 
Den er ikke til hinder for andre foranstaltninger, der 
måtte blive truffet i medfør af traktatens artikel 113. 
Artikel 15 
Denne forordning træder i kraft den .... 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.