Nr. C 83/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 2. 4. 80 
3. Tekniske  specifikationer 
3.1. Da  der  ikke  findes  en europæisk  norm  for 
trykbeholdere  med  enkel  geometrisk  form,  har Kom-
missionen  måttet  udarbejde  et teknisk  bilag,  hvor 
der dog i visse  tilfælde  refereres  til de internationale 
normer  (ISO,  CEN,  Euronorm...)  eller  til deres 
nationale  modstykker  (BSI,  DIN,  Afnor...). 
3.2. I dette  bilag  beskæftiger  Kommissionen  sig 
meget  med  tekniske  detaljer  og fastsætter  de 
bestemmelser,  der skal  overholdes  i forbindelse  med talrige  aspekter  af produkternes  konstruktion  og 
deres  dimensioner.  Måske  ville  det dog  have  været 
bedre  at præcisere  de resultater,  der skal  opnås,  end 
at behandle  specifikationerne  detaljeret. 
3.3. Udvalget  skal  under  alle  omstændigheder 
benytte  lejligheden  til indtrængende  at anmode 
Kommissionen  om at anerkende  den  kvalitetskon-
trol, fabrikanten  automatisk  foretager  under  frem-
stillingen;  anerkendelsen  bør  naturligvis  opfylde 
visse  kriterier,  men  den vil under  alle omstændighe-
der gøre  det  muligt  at forenkle  proceduren  for 
EØF-verificering  og samtidig  reducere  kontrolom-
kostningerne. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 12. december  1979. 
Raffaele  VANNI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Udtalelse  om »Forslag  til Ridets  direktiv  om harmonisering  af fremgangsmåderne  ved 
udførsel  af varer  « 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 201 af 10. august  1979,  s. 6. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 3. august  1979  i medfør  af artikel  198 i Traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det øknomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 174.  plenarforsamling,  holdt  i 
Bruxelles  den 12. og 13. december  1979  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af De 
europæiske  Fællesskaber,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til anmodning  af 3. august  1979 
fra Rådet  for  De  europæiske  Fællesskaber  om 
Udvalgets  udtalelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af præsidiet 
den 25. september  1979  om at pålægge  Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at 
udarbejde  udtalelsen, under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdeling-
en for industri,  handel  håndværk  og tjenesteydelser 
på mødet  den 28. november  1979, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af 
ordføreren,  hr. Marvier, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på  den 
174. plenarforsamling  den  12.  og 13.  december, 
mødet  den 12. december  — 
enstemmigt 
2. 4. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 83/11 
VEDTAGES  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Udvalget  ser med  tilfredshed,  at Kommissio-
nen har  taget  initiativ  til at indføre  fælles  regler 
vedr.  fremgangsmåderne  ved udførsel  af varer.  Det 
er klart,  at det ville  betyde  et stort  fremskridt  for eks-
portørerne,  om der blev  gennemført  identiske  frem-
gangsmåder  på dette  felt.  Men  Udvalget  understre-
ger, i forlængelse  af bemærkninger,  den allerede  har 
fremsat  flere  gange,  at et direktiv  — der  som 
bekendt  er bindende  med  hensyn  til formålet,  men 
ikke med  hensyn  til midlerne  — er et dårligt  egnet 
instrument,  når  det drejer  sig om at harmonisere 
fremgangsmåder,  der netop  er midler.  Vel  kan  et 
præcist  og detaljeret  direktiv  tjene  til, at man  hurtigt 
når et ønsket  resultat;  men  det er Udvalgets  ønske, 
at man  senere  når så vidt,  at der kan gennemføres  en 
EF-forordning,  indebærende  kun  én fremgangs-
måde;  man  bør ikke  lade  sig nøje  med  retningslin-
jer, der — hvor  gode  de end er — ofte  tillader  med-
lemsstaterne  at anvende  forskellige  framgangsmåder 
med tilhørende  forskellige  dokumenter  og krav  om 
særlige  garantier  og formaliteter.  Det  kommer  til-
bage  hertil  i afsnittet  »Særlige  bemærkninger«. 
1.2. Ikke  desto  mindre  noterer  Udvalget  med  til-
fredshed,  at hvis  direktivet  får virkning,  vil det give 
anledning  til betydelige  fremskridt. 
Når dette  er sagt,  må Udvalget  konstatere,  at forsla-
get uden  væsentlige  ændringer  i indholdet  kunne 
være  udformet,  så det  bevirkede  endnu  hurtigere 
fremskridt. 
1.3. Teksten  består  stort  set af to dele.  Den  ene 
behandler  den  generelle  udførselsordning,  den 
anden  særlige  ordninger.  Under  sidstnævnte,  noget 
uklare  overskrift  skjuler  sig de såkaldt  forenklede 
fremgangsmåder  ved udførsel. 
Udvalget  forstår,  at det er nødvendigt  at råde  over 
en generel  fremgangsmåde  ved  udførsel,  som  kan 
anvendes  uden  forudgående  formaliteter  af virk-
somheder  eller  personer,  der udfører  varer  enkeltvis 
eller kun sjældent. 
1.4. Dog  kunne  Udvalget  ønske,  at de forenklede 
fremgangsmåder  ikke  var særtilfælde,  men  normal 
EF-praksis. 
Udvalget  konstaterer  i øvrigt,  at fremgangsmåder  af 
denne  art allerede  anvendes  i vidt  omfang  i forskel-
lige medlemsstater;  at de dér er blevet  gængs  prak-sis, og at det ville  være  godt,  om de nød  fremme  i de 
øvrige  medlemsstater. 
1.5. Da  Kommissionen  deler  denne  opfattelse, 
mener  Udvalget  at man  bør lade  den  træde  tydeligt 
frem,  hvilken  kan  ske ved at ændre  Afsnit  II's over-
skrift  (Særlige  ordninger)  til »Forenklede  ordninger«. 
1.6. Generelt  bemærker  Udvalget  at det uden  tvivl 
havde  været  mere  naturligt  at udarbejde  et direktiv 
om de udførsler,  der ikke  kræver  særlige  kontrolfor-
anstaltninger  (men  kun  giver  anledning  til momsfri-
tagelse),  for så i en særlig  tekst  at anføre  de formali-
teter,  der vedrører  produkter,  som  er undergivet  sær-
lig kontrol  (f.eks.  for  så vidt  angår  den  fælles 
landbrugspolitik). 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Fjerde  betragtning 
Formuleringen  af dette  afsnit  er for restriktiv.  Lan-
dene  er på forskellige  stadier  med  hensyn  til frem-
gangsmåder.  Det foreslås  derfor  at skrive: 
»Medlemsstaternes  administrativt  eller  ved  lov 
fastsatte  bestemmelser  indeholder  ofte  regler  om 
fremgangsmåderne  ved udførsel  af varer,  som  tje-
ner nationale  formål,  og derfor  ikke  tager  hensyn 
til kravene  i forbindelse  med  toldunionen,  som  er 
grundlaget  for Fællesskabet«. 
2.2. Artikel  1, stk. 2, litra  a) 
Det ville  være  rimeligt,  om man  i gennemførelsesbe-
stemmelserne  henviste  til definitionerne  på hen-
holdsvis  Fællesskabets  geografiske  område  og Fæl-
lesskabets  toldområde. 
2.3. Artikel  6, sidste  afsnit 
Udvalget  ønsker  det nærmere  præciseret,  i hvilke  til-
fælde  toldvæsenet  kan  kræve,  at der afgives  en ny 
angivelse. 
2.4. Artikel  7 
Udvalget  noterer  med  tilfredshed,  at man  under 
pkt. 1 fastslår  det princip,  at eri angivelse  kan annul-
leres,  »så længe  varerne  ikke  har forladt  Fællesska-
bets område«. 
Nr. C 83/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 2. 4. 80 
Med  baggrund  i dette  princip  kunne  Udvalget  ønske 
sig de følgende  punkter  forenklede. 
Udvalget  ønsker  den  under  pkt.  4 omtalte  frist  mel-
lem tolddeklarering  og faktisk  gennemførelse  af 
udførselen  fastsat,  så den  bliver  rimelig  og ens  for 
alle, hvorimod  det nu er overladt  til de kompetente 
myndigheder  at bestemme  den. 
Angående  alle  denne  artikels  bestemmelser  ønsker 
Udvalget,  at der i den endelige  udgave  og i gennem-
førelsesbestemmelserne  tages  hensyn  til, at det  af 
forretningsmæssige  grunde  ofte  er nødvendigt  at 
ændre  eller  annullere  forsendelser,  der  for  øvrigt 
toldmæssigt  er fuldt  korrekte. 2.8. Artikel  16,  pkt. 3 
Betingelsen  »at der stilles  en sikkerhed,  hvis  form  og 
størrelse  fastsættes  (af de kompetente  myndigheder) 
«forekommer  temmelig  mærkelig  som  en almindelig 
eksportregel.  Den  er forståelig,  når det gælder  varer, 
hvor  der kan  gives  restitutioner,  men  for almindelige 
industrivarer  er det unormalt  at kræve  kaution  eller 
deponering.  Udvalget  indser,  at når eksport  udføres 
ved hjælp  af eksportpapirer  (dokumenter),  skal  eks-
portøren  erklære  sig indforstået  med  at give  evt. 
yderligere  oplysninger  på et senere  tidspunkt,  men 
hans  underskrift  gælder  da som  »sikkerhed«.  Dette 
punkt  må revideres,  især  fordi  det kan  fortolkes  for-
skelligt  på de forskellige  fællesskabssprog. 
Disse  bemærkninger  gælder  ligeledes  for artikel  19, 
pkt. 9. 
2.5. Afsnit  II — Særlige  ordninger 
Som  nævnt  under  generelle  bemærkninger  ønsker 
Udvalget  at dette  afsnit  benævnes  »Forenklede  ord-
ninger«. 
2.6. Artikel  14 — pkt. I 
Dette  punkt  pålægger  medlemsstaterne  at anvende 
de i Afsnit  II omhandlede  forenklede  fremgangsmå-
der »for  så vidt  deres  administrative  organisation 
gør det muligt«. 
Udvalget  har noteret  sig, at denne  bestemmelse  efter 
Kommissionens  opfattelse  er tvingende,  og at man 
vil sætte  meget  ind  på at få den  efterlevet.  Men 
Udvalget  frygter,  at bestemmelsen  i sin nuværende 
formulering  ikke  vil blive  fortolket  sådan.  Derfor 
bedes  Kommissionens  finde  en udformning,  der gør 
det muligt  inden  for en rimelig  frist  at nå konkrete 
resultater.  Medlemsstaterne  bør  forpligtes  til at 
træffe  de nødvendige  bestemmelser,  så de forenk-
lede ordninger  kan gennemføres. 
2.7. Artikel  15 
I andre  udtalelser  har Udvalget  allerede  påpeget,  at 
udtrykket  »umiddelbar  nærhed  af grænsen«  er vagt. 
Det var bedre  at sige  »ejendomme,  der er beliggende 
på begge  sider  af en grænse,  men  udgør  en økono-
misk  enhed«. 2.9. Artikel  17,  afsnit  2 
Udvalget  bemærker,  at angivelserne  af toldpositio-
ner er upraktiske,  idet  der  indgår  både  araber-  og 
romertal,  såvel  som  store  og  små  bogstaver 
(f. eks.  84.25  A.I.b.i.).  En sådan  betegnelse  er ikke 
rationel,  og den  gør det vanskeligt  at anvende  EDB. 
Udvalget  ville  foretrække,  at der anvendtes  statistisk 
klassificering,  der udelukkende  består  af tal. 
I den  forbindelse  skal  man  understrege  fordelen  ved 
en generel  anvendelse  af EF's  statistiske  vareforteg-
nelse  (NIMEXE),  som  i alle  tilfælde  bør træde  i ste-
det for nationale  og endog  EF-udformninger  (nem-
lig i forbindelse  med  den  fælles  landbrugspolitik)  af 
basisnomenklaturen. 
Denne  bemærkning  gælder  også  angående  artik-
lerne  19, pkt.  2 og 20, pkt.  2, litra  b)v 
Desuden  bemærker  Udvalget  at det i visse  tilfælde 
kan være  vanskeligt  at opfylde  kravet  om,  at varer-
nes mængde  skal  fremgå  af den  oprindelige  angi-
velse.  Det  ønsker,  at det  i gennemførelsesbestem-
melserne  fastsættes,  at nettomængden  senest  skal 
foreligge  oplyst,  når  varerne  forlader  det toldsted, 
hvor  angivelse  er foretaget. 
2.10.  A rtikel  19, pkt. 2 — 1. og følgende  afsnit 
Fremgangsmåden,  der  består  i at give  tilladelse  til 
eksport  ved  forelæggelse  af et handelsdokument, 
der beskriver  varerne,  er god. 
2. 4. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 83/13 
Ikke desto  mindre  skal  der bevares  stor  fleksibilitet. 
Handelsdokumentet  kan  altså  variere  meget,  alt 
afhængigt  af varernes  art og det eksporterende  fir-
mas beskaffenhed  (på det tidspunkt,  hvor  eksporten 
finder  sted).  I nogle  tilfælde  kan  dette  dokument 
være  af administrativ,  og ikke  af toldmæssig  karak-ter, f. eks.  kan  det være  et kvalitetsbevis,  en erklæ-
ring for farlige  varer  osv.  Hovedsagen  er, at dette 
papir  indeholder  alle de oplysninger,  der er nødven-
dige for at beskrive  varen  og selve  forsendelsen. 
Derfor  foreslås  det,  at udtrykket  »handels-  eller  til-
svarende  dokumenter«  anvendes. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 12. december  1979. 
Raffaele  VANNI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Udtalelse  om »Forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om anden  ændring  af forordning 
(EØF)  nr. 222/77  om fællesskabsforsendelse« 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 241 af 26. september  1979,  s. 6. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 24. september  1979  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om opret-
telse  af Der  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 174.  plenarforsamling,  holdt  i 
Bruxelles  den 12. og 13. december  1979,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  arti-
kel 198, 
under  henvisning  til anmodning  af 24. september 
1979  fra Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  om 
Det økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af præsidiet 
den 25. september  1979  om at pålægge  Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at 
udarbejde  udtalelse  om forslaget, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelin-
gen for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydel-
ser på mødet  den 28. november  1979, under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af 
ordføreren,  hr. Marvier, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på  den 
174. plenarforsamling  den 12. og 13. december  1979, 
mødet  den 12. december  1979  — 
enstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Udvalget  bifalder,  at Kommissionen  ønsker  at 
forenkle  reglerne  for  fællesskabsforsendelse,  idet 
denne  ordning  er rygraden  i EF-handelen.  Derfor  vil 
enhver  forenkling  straks  få vigtige  konsekvenser  for