Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil til transport af visse dyr og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF for så vidt angår typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil« (98/C 73/03)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 3. juli 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Kenneth J. Gardner til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. december 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 10. december 1997, med 84 stemmer for og 2 stemmer imod, mens 3 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Dette »særdirektiv« i medfør af rammedirektiv 70/156/EØF om typegodkendelse opererer med særskilte typegodkendelser for hhv. komplette køretøjer, chassiset (ofte masseproducerede standardenheder) og karrosseriet (ofte produceret i mindre serier). Da forslaget omfatter et bredt spektrum af køretøjer - fra store lastvogne med flere etager til små påhængskøretøjer koblet til firehjulstrækkere - er det ekstra vanskeligt at finde fælles løsninger.

1.2. Som i de fleste andre typegodkendelsesdirektiver er der tale om fakultativ harmonisering - medlemsstaterne skal godkende køretøjer og påhængskøretøjer, som er fremstillet i overensstemmelse med direktivet, men kan vælge også at godkende køretøjer, som opfylder nationale specifikationer.

1.3. Forslaget er baseret på artikel 100 A og omhandler kun typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer. Det beskæftiger sig hverken med brugen af køretøjerne eller med de faktiske transportvilkår, som henhører under artikel 43. Kommissionen skulle have fremsat forslag til direktiv herom for flere år siden, men erklærer nu, at dette vil ske, så snart det foreliggende artikel 100 A-direktiv er blevet vedtaget.

1.4. EU's »brugskrav« (direktiv 91/628/EØF) omfatter hverken landbrugskøretøjer eller køretøjer, der benyttes til transport på strækninger på under 50 km; sådanne køretøjer bør derfor undtages fra det foreliggende direktiv.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Forslaget ville fjerne et sæt hindringer på det indre marked. ØSU bifalder derfor princippet, men der må påpeges en række problemer med den praktiske anvendelse. Disse problemer skyldes, at Kommissionen prøver at adskille anvendelses- og konstruktionskravene. Som eksempel:

2.1.1. Samtidig med dette forslag har en anden tjenestegren i Kommissionen fremlagt et forslag i medfør af artikel 43 (), som fastsætter yderligere standarder for køretøjer, der transporterer dyr i over 8 timer. Bl.a. er der tale om obligatoriske konstruktionskrav om fx 200 liters vandtanke, som ikke er medtaget i forslaget om typespecifikationer.

2.1.2. Dette resulterer i, at typespecifikationen kun gælder for køretøjer, der benyttes til transporter på under 8 timer. I alle andre tilfælde gælder de nationale specifikationer fortsat.

2.1.3. Dette illustrerer, hvilke problemer der opstår, når man forsøger at adskille anvendelses og konstruktionsspecifikationerne.

2.1.4. Anvendelses- og konstruktionsspecifikationer bør derfor være indbyrdes overensstemmende og fastlægges parallelt. Dette gælder også andre forslag, som siges at være under udarbejdelse.

3. ØSU's henstillinger

3.1. Hvis en typespecifikation skal have nogen reel værdi, må den i det mindste dække et flertal af de berørte køretøjer. På baggrund af det brede spektrum af anvendelsesformål og klimatiske situationer henstiller ØSU, at dette forslag stilles i bero, indtil anvendelseskravene så hurtigt som muligt er blevet fastlagt i grove træk. Det bør derefter suppleres med separate bilag, som fastlægger væsentlige typegodkendelseskrav for køretøjer, der anvendes på lange strækninger, under ekstreme klimaforhold osv.

4. Særlige bemærkninger (tallene i parentes refererer til forslaget)

4.1. Bilag I: Typedefinitioner

4.1.1. Fire forskellige processer bør godkendes:

1) Et komplet køretøj med karrosseri fremstillet af én fabrikant (typisk små påhængskøretøjer).

2) Et køretøj fremstillet i flere etaper af mere end en fabrikant, fx en specialiseret karrosseribygger, som fremstiller et køretøj til dyretransport på et køretøjschassis fremstillet af en anden fabrikant.

3) En karrosseriopbygning (en særskilt teknisk enhed) fremstillet af en specialist.

4) Installering af en særskilt teknisk enhed på et køretøjschassis.

4.1.2. Punkt 4.1.1 og 4.2.1 i bilag I er ikke tilstrækkeligt målrettede. Fx er »antal aksler« i punkt 4.1.1 ikke relevant for kravene til dyretransport og bør udgå.

4.1.3. Hvorfor er det nødvendigt i punkt 4.2.1 at begrænse »opbygningens type« med konstruktions- og designmæssige detaljer som fx masse og dimensioner, når tilsvarende ikke er nødvendigt for en »køretøjstype« i punkt 4.1.1?

4.1.4. ØSU anbefaler, at Kommissionens arbejdsgruppe om anvendelse af typegodkendelse ser nærmere på typedefinitionerne samt på bilag V, VI og VII for at bringe dem på linje med eksisterende særdirektivprocedurer i medfør af direktiv 70/156/EØF.

Tillæg 1

4.2. Almindelige forskrifter (0)

4.2.1. Hulvægge (0.1.3)

Dette krav er uklart og kan vise sig yderst kostbart.

4.2.1.1. (0.1.3) ØSU forstår på Kommissionen, at der med »letmetal« sigtes til aluminiumslegeringer; nogle mener dog, at det må være en reference til tyndt metal (dvs. at let er en måleangivelse).

ØSU forstår også på Kommissionen, at formålet med de specifikke krav til hulvægskonstruktionen er at opnå varmeisolering under såvel vinter- som sommerforhold. På den baggrund bør fabrikanterne kunne benytte andre konstruktionsformer, der opnår den samme isoleringsvirkning som en hulvægskonstruktion med aluminium, forudsat at også de relevante styrkekrav overholdes.

Der kan opstå hygiejneproblemer med hulvægge, hvis det ene lag punkteres, og der slipper affald, ekskrementer osv. ind mellem lagene.

4.3. Ventilation (0.4)

4.3.1. Hverken dette afsnit eller de supplerende ventilationsforskrifter dækker brugen af enheden på ro-ro-færger, hvor der ikke findes naturlig træk. Dette punkt er derimod omfattet af konstruktionskravene i det »konkurrerende« forslag - KOM(97) 272 endelig udg. Dette giver en klar illustration af kommentaren i punkt 2.1.1 og 3.1.

4.4. Mellemliggende gulve (0.7)

Mellemliggende gulve, der kan justeres i højde (0.7.1)

I tilfælde af funktionssvigt kan automatiske låseanordninger være farlige. Konventionelle, manuelle systemer, der kun kan betjenes udefra, er og bliver mere sikre i praksis. Fjernstyret gulvjustering må også frarådes, thi nok er sådanne systemer nemme at bruge, men de kan betjenes indefra - med alle dertil knyttede risici.

4.5. Tilsyn (0.9)

4.5.1. Dette vagt formulerede krav er formentlig tilstrækkeligt for små påhængskøretøjer, som er koblet på firehjulstrækkere. For større køretøjer, som indsættes over længere distancer, bør andre punkter imidlertid medtages, som fx:

- en indretning som muliggør ubesværet tilsyn;

- adgang til og fjernelse af syge dyr;

- bestemmelser om håndtering af farlige dyr (tyre og orner).

4.5.2. Også disse punkter er omfattet af det konkurrerende forslag KOM(97) 272 endelig udg.

4.6. Belysning (0.10)

Såvel her som gennemgående i de almindelige forskrifter bør der fastsættes mere detaljerede retningslinjer for at hindre for store forskelle i de nationale godkendelsesmyndigheders fortolkning.

4.7. Syge dyr

På korte transporter kan strøelse være nok til at absorbere affaldsvæsker fra syge dyr. For længere transporters vedkommende kan det være nødvendigt at finde en konstruktionsmæssig løsning på problemet.

5. Supplerende forskrifter

5.1. (1.3.3-1.5.3)

ØSU tvivler på, om alle ventilationsåbninger behøver at kunne lukkes vejrfast. Overopvarmning er ofte et problem.

5.2. Gulve samt side- og forvægge (1.1.1 til 5.1.1 og 1.2.1 til 5.2.1)

Tallene under disse punkter synes ikke at harmonere indbyrdes. ØSU forstår, at de er baseret på en svensk standard. ØSU er ikke i stand til at vurdere, om de er korrekte, og foreslår derfor, at de forelægges for et relevant teknisk udvalg.

5.3. Ramper (1.5.3 - 5.5.3)

Den maksimale hældning er overalt blevet fastsat til 25°. Dette er formentlig det bedste kompromis mellem kravene til dyrebeskyttelse og køretøjskonstruktion.

5.3.1. 20° bør imidlertid fastsættes som maksimum for svin, og hvor det er muligt, bør disse læsses fra vandrette platforme. På den anden side kan geder og får sagtens klare 30°. Der bør tages højde for disse forskelle i direktivet, især for mindre køretøjers og påhængskøretøjers vedkommende. For sidstnævnte vil 25° måske ikke altid være muligt.

5.3.2. Trin (1.5.1 til 5.5.1)

Trin på 100 mm er unødvendigt lave; normen er 200 mm. Hvis man tillader højere trin, vil ramperne blive kortere, hvilket vil gøre håndtering og læsning nemmere.

5.3.3. Stave (1.5.3 til 5.5.3)

Med en indbyrdes afstand mellem stavene på højst 100 mm risikerer dyrenes hove at komme i klemme; et mellemrum på 200-250 mm er mere realistisk.

6. Højdebegrænsning

Tillæg 2, addendum, 1.6, og bilag VII, 1.1.2

Der findes allerede en EU-lovgivning om masse og dimensioner for køretøjer i EU's trafik. Det er hverken relevant eller nødvendigt at gentage en del af disse bestemmelser i dette særdirektiv, som er baseret på artikel 100 A og ikke vedrører brugen af køretøjer.

7. Konsekvensanalyse

Analysen er yderst mangelfuld og utilstrækkelig. Små og mellemstore virksomheder bliver i høj grad berørt. Dette forslag indebærer yderligere komplikationer, som må formodes at gå ud over produktiviteten, og man burde have foretaget en høring af arbejdsmarkedsparterne.

Bruxelles, den 10. december 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() KOM(97) 272.