KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.11.1997 
KOM(97) 563 endelig udg. 
: 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
OG REGIONSUDVALGET 
•-r&. 1 
• X-
• »* i 
V'1 
'.•is? 
ta« : FOR ET KUNDSKABERNES 
EUROPA 
«i 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 1 
I. OPBYGNING AF ET KUNDSKABERNES EUROPA 3 
1. Et begrænset antal mål 4 
2. En mere koncentreret indsats 4 
3. De medvirkende aktører 6 
4. Et målrettet internationalt samarbejde 7 
II. EN MERE INTEGRERET INDSATS 8 
1. De retlige instrumenter 8 
2. Budgetmidler og komplementaritet 8 
3. Forenklede gennemførelsesforanstaltninger 9 
1 O. 
Indledning 
Formålet med denne meddelelse er at fremlægge retningslinjerne for EU's 
initiativer på uddannelses- og ungdomsområdet i perioden 2000-2006. Den 
danner grundlag for de forslag til retsakter, der vil blive fremlagt i foråret 1998 og 
efter planen blive vedtaget i 1999 med henblik på ikrafttræden den 1. januar 
2000. 
Meddelelsen er bygget op omkring to hovedbetragtninger: 
Kundskabspolitikker 
• I erkendelse af, at vi er på vej mod "kundskabssamfundet", har 
Kommissionen i Agenda 2000 foreslået, at de politikker, som udgør de 
naturlige drivkræfter i et sådant samfund (innovation, forskning, almen 
uddannelse og erhvervsuddannelse), bliver en af de fire 
hovedhjørnestene i EU's interne politik. EU's fremtidige initiativer på disse 
fire områder skal således sigte på at fremme denne udvikling og samtidig 
sikre, at den ikke bliver en ny kilde til social udstødelse. Virksomhedernes 
konkurrenceevne, beskæftigelsen og selve EU-borgemes trivsel afhænger 
hverken nu eller fremover primært af produktionen af materielle goder. Ægte 
velstand hænger nu og i fremtiden sammen med frembringelsen og 
formidlingen af viden og vil først og fremmest afhænge af vores indsats på 
områderne forskning, almen uddannelse og erhvervsuddannelse samt af 
vores evne til at fremme innovationen. Det er derfor, at vi må opbygge et 
ægte "kundskabernes Europa". 
• Ovenstående er helt i tråd med Unionens målsætning om at fremme 
livslang uddannelse, som blev bekræftet ved Amsterdam-traktaten, dvs. 
Unionens vilje til at tilskynde til, at dens folk opnår det højest mulige 
videnniveau gennem bred adgang til uddannelse og vedvarende ajourføring 
heraf. 
Beskæftigelsesfremme 
• Beskæftigelsespolitikker skal - hvad enten det drejer sig om 
makroøkonomiske tiltag eller specifikke arbejdsmarkedsforanstaltninger -
kunne tage udgangspunkt i en strategi, der har til formål på mellemlang sigt 
at øge alle EU-borgernes viden og kundskaber betydeligt. 
0 Det Europæiske Råd i Amsterdam fremhævede i sine konklusioner, at 
der må gives høj prioritet til udvikling af arbejdstagernes 
erhvervsmæssige og sociale kvalifikationer med henblik på at øge deres 
evne til at tilpasse sig forandringerne på arbejdsmarkedet. Vægten bør 
lægges på en solid almen grunduddannelse og på en vifte af 
kundskaber (teknologiske, sociale og organisatoriske), som virker 
fremmende for innovationen. Der skal navnlig arbejdes for at stimulere 
en række tværfaglige kvalifikationer såsom interkulturel forståelse, 
sprogkundskaber og evnen til at oprette eller at drive virksomheder, 
navnlig SMV. 
•6 
I det forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik, som 
Kommissionen netop har fremlagt, lægges der stor vægt på behovet for at 
udvikle en ny strategi for erhvervsmæssig integration. De nye EU-initiativer 
på uddannelses- og ungdomsområdet bør bidrage til opfyldelsen af de 
opstillede mål, nemlig 
0 at nedbringe langtidsledigheden og ungdomsarbejdsløsheden; 
0 at nedbringe antallet af unge, der forlader skolen før tiden, og antallet af 
personer, der ikke færdiggør en uddannelse på sekundærtrinnet; 
0 at øge deltagelsen i lærlingeordninger ved om nødvendigt at skele til 
situationen i de medlemsstater, hvor deltagelsen er størst; 
0 at øge antallet af ledige, der tilbydes en uddannelse; 
0 at styrke virksomhedernes og arbejdsmarkedets parters fælles indsats 
for at give alle, der ønsker det, mulighed for at opnå erhvervserfaring 
eller få en uddannelse. 
Med EU's uddannelses- og ungdomspolitik samt den nye generation af 
initiativer, der vil blive gennemført til støtte for denne politik, burde det være 
muligt at tage disse store udfordringer op. 
EU's indsats på ovennævnte områder har undergået en løbende udvikling i 
løbet af de sidste ca. femten år. Resultaterne af EU-samarbejdet samt 
evalueringen af nye programmer (SOCRATES, LEONARDO DA VINCI, 
Ungdom for Europa) og ældre ditto (ERASMUS, COMETT, LINGUA, 
PETRA, FORCE og EUROTECNET) er fundamentet for en ny etape. De nye 
EU-initiativer skal gøre det muligt at udnytte disse resultater. Der er i dag 
åbenlyst behov for at opfylde de store forventninger, som der gives udtryk 
for i forbindelse med indsatsen for at gennemføre de forskellige initiativer. 
Samtidig står det klart, at der bør fremsættes forslag til udformningen af den 
nye generation af initiativer, som skal modsvare disse forventninger, og som 
skal være karakteriseret ved 
0 et begrænset antal mål; 
0 en koncentreret indsats; 
0 en forenklet forvaltning. 
Overordnet set er målsætningen at sætte alt ind på at opbygge det 
kundskabernes Europa, som er en nødvendighed, når vi tager hul på 
det 21. århundrede. 
I. OPBYGNING AF ET KUNDSKABERNES EUROPA 
• Den væsentligste betragtning i nærværende meddelelse er målsætningen 
om gradvist at opbygge et europæisk uddannelsesområde, som er 
åbent og dynamisk. I en verden, som til stadighed ændrer sig, skal 
samfundet give alle sine borgere, uanset alder og social status, lettere 
adgang til at tilegne sig kundskaber. Af samme grund skal begrebet 
uddannelsesområde opfattes i sin bredeste, dvs. såvel geografiske som 
tidsmæssige, betydning. Det danner rammen om indsatsen for at opfylde 
målet vedrørende "livslang uddannelse", som var et af hovedtemaerne i 
1996, det europæiske uddannelsesår. 
• I denne forbindelse skal tre aspekter fremhæves: 
Kundskaber 
0 Borgerne vil, for at kunne deltage aktivt i de forandringer, der finder sted, 
kunne udvikle deres kundskaber inden for faste rammer og derved 
løbende øge og forny disse. 
Statsborgerskab 
0 Et europæisk uddannelsesområde vil gøre det muligt at berige 
statsborgerskabet, ved at borgerne har fælles værdier og udvikler en 
følelse af at tilhøre et fælles socialt og kulturelt område. Det nye 
samfund bør fremme indførelsen af et bredere statsborgerskab, som 
bygger på aktiv solidaritet og gensidig forståelse af de forskelligartede 
kulturer, som er kilden til Europas egenart og rigdom. 
Kvalifikationer 
0 Forbedring af beskæftigelsesegnetheden gennem tilegnelse af de 
kundskaber, som der opstår behov for i takt med udviklingen i arbejdet 
og i tilrettelæggelsen heraf. Dette betyder, at det mere end nogensinde 
før er nødvendigt at tilskynde til livslang kreativitet, fleksibilitet, 
tilpasningsevne, indlæringsevne og problemløsningsevne, så det 
undgås, at arbejdstagernes kvalifikationer hurtigt forældes. Der må 
udvikles initiativer, som gør det muligt at forudse behov og at definere 
nye erhvervsprofiler. 
• Selve omfanget af disse nye udfordringer forudsætter en mere omfattende 
integrering af almen uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomspolitik. 
Opbygningen af et sådant uddannelsesområde skal ske ved anvendelse af 
virkemidler, som har været kernen i tidligere programmer og sikret, at disse 
faldt heldigt ud. Samtidig skal den nye informations- og 
kommunikationsteknologi udnyttes intensivt til at udvikle virtuelle 
uddannelsesformer, som endnu ikke har vundet tilstrækkelig stor udbredelse 
i EU, til trods for at der er taget adskillige offentlige og private initiativer, som 
for eksempel Netd@ys, til at ændre på dette forhold. 
1. ET BEGRÆNSET ANTAL MÅL 
Den nye generation af initiativer bør fremover koncentreres om et begrænset 
antal mål: 
• Udvidelse af unionsborgernes adgang til uddannelsesressourcer på 
EU-plan, som i deres helhed skal være en støtte for og et supplement til 
uddannelsesindsatsen i medlemsstaterne. 
• Innovation baseret på disse ressourcer. Der bør på Kommissionens 
foranledning iværksættes pilotprojekter med henblik på afprøvning af nye 
fremgangsmåder eller redskaber (såsom "second chance-skoler" og 
anerkendelse af kvalifikationer). Der skal udvikles nye metoder til at samle 
de erfaringer, der er gjort med forsøgsordninger i de forskellige lande. En 
betydelig del af de disponible midler bør derfor forbeholdes sådanne 
pilotprojekter, hvor det naturligvis primært vil påhvile de enkelte lande at 
sikre en bred anvendelse efter forsøgsstadiet. 
• Formidling af god praksis på uddannelsesområdet samt fremme af 
landenes kendskab til hinandens systemer og initiativer. Der skal anvendes 
ordninger for løbende evaluering og analyse af uddannelsessystemerne og 
af medlemsstaternes politikker på ungdomsområdet, som gør det muligt for 
de politiske beslutningstagere og erhvervslivets ledere at forbedre kvaliteten 
af deres initiativer. 
2. EN MERE KONCENTRERET INDSÅ TS 
• Resultaterne af de programmer, der gennemføres til og med 1999, udgør et 
solidt grundlag for opbygningen af et europæisk uddannelsesområde. Der er 
imidlertid behov for at koncentrere foranstaltningerne, sådan som også 
analyser og evalueringer har vist. 
• Der foreslås seks hovedkategorier af foranstaltninger: 
0 Aktioner til fremme af fysisk mobilitet: 
* En sådan mobilitet vil tilgodese de forskellige grupper, som berøres 
af det europæiske uddannelsesområde: studerende, elever, lærere, 
ledere af uddannelsesinstitutioner, lærlinge, erhvervslærere, 
arbejdsmarkedsparter med ansvar for erhvervsuddannelse, 
foreninger, ungdomsgrupper og unge frivillige. 
* Denne mobilitet ville indebære, at ordningerne for gensidig 
anerkendelse blev udvidet til så vidt muligt at gælde hele EU's 
område. 
0 Aktioner til fremme af virtuel mobilitet: 
På dette område er der behov for følgende: 
* Adgangen til de nye undervisningsmaterialer skal fremmes for alle 
gennem tilskyndelse til sammenkobling via kommunikations- og 
informationsnet af alle de steder, hvor der foregår indlæring, ligesom 
det skal sikres, at disse undervisningsmaterialer kan anvendes til 
overkommelige priser. 
• * Der skal tilskyndes til frembringelse og formidling på EU-plan af 
multimedier og audiovisuelle produkter og tjenesteydelser til 
undervisningsbrug. Det må være et mål at råde over egentlige, 
tilpassede EU-undervisningsmaterialer, som kan medvirke til at 
styrke EU's kulturelle identitet. 
* Der skal gøres en indsats for at fremme udviklingen af en 
uddannelse, der bidrager til, at unionsborgerne fra barnsben har de 
fornødne basiskundskaber, så de kan udnytte 
informationsstrømmen fra de nye medier kritisk og ansvarligt. 
0 Aktioner til udvikling af samarbejdsnet på EU-plan med henblik på 
udveksling af erfaringer og eksempler på god praksis. 
* Disse EU-samarbejdsnet skal gøre det muligt at opbygge en "EU-
vidensbank" vedrørende et bestemt emne eller område og at 
opbygge reel ekspertise med mulighed for mere effektiv 
diagnosticering og indgriben. 
0 Aktioner til fremme af sprogkundskaber og interkulturel forståelse, 
som er tværfaglige færdigheder, der tjener til støtte for de forskellige 
typer aktiviteter. 
* Kendskab til sprog og kulturer er et afgørende element i udøvelsen 
af unionsborgerskabet. 
* Jo mere flersproget det "immaterielle" europæiske 
uddannelsesområde er, desto rigere og mere tilgængeligt vil det 
være for alle. 
0 Aktioner til fremme af innovationen via pilotprojekter, der gennemføres 
af tværnationale partnere med henblik på frembringelse af produkter til 
undervisningsbrug og værktøjer til anerkendelse af kvalifikationer eller 
forsøg med nye fremgangsmåder og metoder. 
0 Aktioner til løbende forbedring af EU-referencerammerne vedrørende 
medlemsstaternes systemer og politikker på uddannelses- og 
ungdomsområdet (nøgletal, database, gensidigt kendskab til 
uddannelsessystemer m.m.). 
Alle disse aktiviteter skal tilrettelægges og gennemføres på tværnationalt 
plan. Der skal lægges særlig stor vægt på iværksættelse af integrerede 
projekter, hvor et problem forsøges løst ved gennemførelse af flere 
forskellige typer aktiviteter. 
3. DE MEDVIRKENDE AKTØRER 
• EU's indsats skal ikke blot omfatte aktioner, der iværksættes og 
gennemføres direkte af Kommissionen. Hovedtanken bag de nye aktioner er 
at etablere rammerne for en deling af ansvaret mellem EU, 
medlemsstaterne og de øvrige aktører. Disse rammer er i øvrigt en 
forudsætning for, at det vil lykkes at skabe et kundskabernes Europa. 
0 Medlemsstaterne. Der vil blive fremsat forslag til bestemmelser, der 
tager sigte på at udnytte de nyskabende initiativer og erfaringer i 
medlemsstaterne. Medlemsstaternes forpligtelser og ansvarsområder vil 
blive fastlagt. EU-aktiviteterne på dette område vil tage sigte på at 
fremme overførslen af god praksis mellem medlemsstaterne. 
0 Uddannelsessektoren. Med henblik på at sikre innovationer størst 
mulig udbredelse bør samarbejdet med forældre, repræsentanter for 
uddannelsesmiljøet (universiteter, skoler og uddannelsescentre, men 
også foreninger og servicesektoren) og virksomhederne, ikke mindst 
SMV, styrkes. Dette samarbejde vil åbne mulighed for at udvikle nye 
metoder og redskaber i takt med udviklingen af undervisningsfaget. 
0 Arbejdsmarkedets parter. Dialogen og indgåelsen af aftaler mellem 
arbejdsmarkedets parter på EU-plan - specielt på 
erhvervsuddannelsesområdet - bør være et vigtigt element i denne del 
af EU-samarbejdet. I rapporten fra 1997 om adgangen til efter- og 
videreuddannelse blev der slået til lyd for, at der skulle etableres et 
samarbejde med og mellem arbejdsmarkedets parter om adgang til 
kundskaber. EU-aktiviteterne på dette felt skal tjene til at understøtte 
dialogen mellem og med arbejdsmarkedets parter om spørgsmål af 
fælles interesse. 
0 Erhvervslivet. Der bør gøres en indsats for i højere grad at inddrage 
virksomhederne. Særlig stor vægt skal der lægges på at fremme 
uddannelsen i SMV, navnlig lederuddannelsen. Derudover bør 
samarbejdet med informationssamfundets parter og producenterne af 
undervisningsmaterialer styrkes. Grænsen mellem uddannelsesmiljøet 
og informationssamfundet bliver mere og mere skarp. Det er derfor 
påkrævet at skabe forbindelser mellem de to sfærer for at forbedre 
kvaliteten af undervisningsmaterialerne. 
0 De regionale og lokale aktører. Ved tilrettelæggelsen af EU's 
aktiviteter skal der tages højde for den tendens til decentralisering af 
ansvarsområder, som kan konstateres i mange medlemsstater - først og 
fremmest på erhvervsuddannelsesområdet. Der skal i fremgangsmåden 
tages hensyn til bidragene fra aktørerne på regionalt og lokalt plan -
først og fremmest de virksomheder, der er direkte involveret i de 
forskellige former for partnerskaber. De regionale og lokale aktører vil på 
denne måde få større og større indflydelse. 
0 Det civile samfund. Ved gennemførelsen af EU's aktiviteter bør der 
trækkes på de sammenslutninger og foreninger, der er impliceret i 
konkret solidaritets- og integrationsarbejde via udveksling af unge og 
volontørtjeneste. 
4. ET MÅLRETTET INTERNATIONALT SAMARBEJDE 
• Denne politik indgår som en aktiv del af udvidelsesbestræbelserne. 
Uddannelses- og ungdomsprogrammerne står allerede nu åbne for EØS-
landene (Norge, Island og Lichtenstein) og udvides som led i 
tiltrædelsesstrategien gradvist mod ansøgerlandene (Ungarn, Tjekkiet, 
Rumænien, Cypern, Polen, Slovakiet, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen 
og Slovenien). EU er gradvis gået bort fra en politik baseret på 
udviklingsstøtte til disse lande og over til en samarbejdspolitik. Et eksempel 
herpå er TEMPUS-programmet. 
• I et forsøg på at koncentrere sin indsats bør Unionen styrke samarbejdet og 
erfarings- og kundskabsudvekslingen med: 
0 Middelhavslandene: Det er helt afgørende at sikre, at disse lande i 
større omfang og på mere ensartet vis inddrages i samarbejdet, hvis der 
skal garanteres gensidig anerkendelse og et styrket fundament for 
politisk stabilitet i området; 
0 de industrialiserede lande (USA, Canada, Japan, Rusland m.fl.): 
Samarbejdet med hvert af disse lande skal udformes, så det er 
konsekvent og samtidig tilpasset de enkelte landes specifikke fordele. 
II. EN MERE INTEGRERET INDSATS 
1. DE RETLIGE INSTRUMENTER 
• Denne politik bygger på en række retlige instrumenter baseret på artikel 126 
og 127 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-
traktaten). Nedenstående fælles bestemmelser markerer viljen til integration: 
0 En fælles ramme for aktioner, samordningsforanstaltninger og 
opfølgningsaktiviteter vil indeholde en detaljeret beskrivelse af 
målsætningerne, de forskellige typer foranstaltninger, fælles 
eksperimentelle aktioner samt overholdelsen af god praksis; 
0 I tre beslutninger baseret på traktatens artikel 126 og 127 vil de 
specifikke rammer for foranstaltninger vedrørende henholdsvis almen 
uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender blive fastlagt. 
Disse beslutninger vil indeholde artikler med fælles bestemmelser med 
henblik på at styrke sammenhængen i foranstaltningerne og som udtryk 
for viljen til fælles initiativer, samordning og formidling af god praksis. 
2. BUDGETMIDLER OG KOMPLEMENTARITET 
• Virkeliggørelsen af et kundskabernes Europa nødvendiggør en debat om 
mål og midler. I forbindelse med drøftelserne om hvidbogen understregede 
Europa-Parlamentet behovet for at afsætte budgetmidler, der står i rimeligt 
forhold til målsætningerne. 
Kommissionen har i Agenda 2000-retningslinjerne tilkendegivet, at den har 
til hensigt at fremlægge budgetforslag, som er i tråd med en ambitiøs politik 
på dette område, og som kunne indebære en forhøjelse af budgetmidlerne, 
der er større end stigningen i BNP. 
Det vil blive tilstræbt at sikre en højere grad af komplementaritet og synergi 
med de øvrige EU-politikker, samtidig med at Kommissionen vil være 
opmærksom på at undgå enhver form for overlapning. I praksis er 
gennemførelsen af fælles aktioner, f.eks. fælles indkaldelser af forslag 
vedrørende flere programmer eller iværksættelse af aktioner, der finansieres 
med midler fra flere forskellige programmer, effektive måder at koordinere og 
at fastlægge fælles strategier på. 
Retningslinjerne for strukturpolitikken i Agenda 2000 er en vigtig faktor i 
bestræbelserne på at sikre komplementaritet. Udviklingen af de 
menneskelige ressourcer vil være et centralt element i såvel mål 1- og mål 
2-områder som alle andre steder i EU og bør koordineres. Der er planlagt et 
nyt mål 3, som skal dække områderne uden for mål 1 og mål 2, og som har 
til formål at hjælpe medlemsstaterne med at tilpasse og modernisere deres 
uddannelsessystemer. Kundskabspolitikken kan derved videreføres i og 
opnå den nødvendige komplementaritet med den nye strukturpolitik. 
3. FORENKLEDE GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER 
SYNLIGHED OG GENNEMSIGTIGHED 
• 
• 
• Kommissionen agter at gøre EU's aktioner og målsætninger mere synlige. 
Med henblik herpå vil den fremlægge forslag om nogle få målsætninger og 
aktioner, der nøje svarer til de politiske prioriteringer på EU-plan. 
I samme øjemed ønsker Kommissionen at undersøge, på hvilke betingelser 
en række produkter og initiativer på uddannelsesområdet vil kunne få tildelt 
et EU-mærke som bevis på, at de opfylder visse kriterier for kvalitet og 
tværnationalt samarbejde. 
PARTNERSKABER 
Efter Kommissionens opfattelse er der behov for en fremgangsmåde baseret 
på partnerskaber, således at der kan sikres sammenhæng mellem og et 
mere effektivt samråd med de forskellige aktører, nemlig: 
0 Medlemsstaternes politiske myndigheder på nationalt, regionalt og lokalt 
plan. 
0 De øvrige aktører, der er involveret i arbejdet med at opbygge det 
europæiske uddannelsesområde (uddannelsessektoren, 
arbejdsmarkedets parter, erhvervslivet og det civile samfund). 
0 De aktører, som er ansvarlige for de foranstaltninger, der træffes tæt på 
målgrupperne. 
Dette partnerskab burde sikre en mere effektiv politisk kontrol, et omfattende 
samråd og gennemførelsesforanstaltninger, der er tilpasset de gældende 
forhold. 
Den forstærkede samarbejdsånd, der skal være kendetegnende for de nye 
aktioner, kunne ligeledes give sig udslag i, at der oprettes debatfora og 
debatprocesser - om nødvendigt baseret på de eksisterende strukturer -
som giver de vigtigste aktører i medlemsstaterne mulighed for i nationale 
opfølgningskomitéer at følge udviklingen i EU's aktioner på nærmere hold. 
Målet ville være at skaffe disse aktører større indsigt i de tilgrundliggende 
principper og målsætninger, således at de blev i stand til at udnytte 
resultaterne bedre i de nationale politikker. 
OVERVÅGNING OG EVALUERING AF AKTIONERNE 
For at øge forståelsen for EU's aktioner og skabe større komplementaritet 
og sammenhæng mellem de forskellige EU-politikker vedrørende 
menneskelige ressourcer vil evalueringsprocedurerne blive forbedret. 
Aftalerne fra Det Europæiske Råds møde i Amsterdam om sammenhæng i 
beskæftigelsespolitikken viser tydeligt, hvor stor betydning en samlet 
overvågning på EU-plan ville have. I stedet for de forskellige rapporter, der 
på nuværende tidspunkt skal udfærdiges i henhold til handlingsplanerne, vil 
Kommissionen og medlemsstaterne udarbejde periodiske rapporter om, 
hvilke fremskridt der er gjort, og hvilke problemer der er opstået. 
EN ENKLERE FORVALTNING OG MERE EFFEKTIVE PROCEDURER 
Der investeres stadig flere midler i gennemførelsen af programmer, og som 
en naturlig følge heraf har forvaltningsmetoderne ændret sig. Faktisk har det 
været nødvendigt at tage højde for ikke mindst de situationer, der opstår 
som følge af indbyrdes forskellige forvaltningskulturer og 
finansieringsformer, flerårig forvaltning af aftaler samt centraliseret 
henholdsvis decentraliseret forvaltning. Der er blevet ført en revisionspolitik 
med det formål at gennemgå og udvikle bestemmelserne vedrørende aftaler. 
Kommissionen vil sørge for, at der stilles lettilgængelige kontakt- og 
beslutningscentre til rådighed for borgerne. Den vil fremsætte forslag, der 
sigter på i højere grad at lægge ansvaret for forvaltningen ud til de aktører, 
der er tættest på det daglige arbejde. Kommissionen vil undersøge 
mulighederne for i højere grad at uddelegere forvaltningsansvaret i 
forbindelse med virkeliggørelsen af visse typer større projekter og net eller 
partnerskaber mellem den private og den offentlige sektor. 
Denne øgede decentralisering - hvis betydning vil blive stadig større i takt 
med stigningen i antallet af lande, der ønsker at deltage i de fremtidige 
programmer - vil blive ledsaget af foranstaltninger, der skal forbedre 
Kommissionens evne til ikke blot at udøve sine forvaltnings- og 
budgetkontrolbeføjelser, men også til at udføre de vigtige opgaver som 
inspirator, som koordinator for de decentraliserede forvaltningsorganer og 
som foregangsmand i overvågningen og formidlingen af resultater. 
Der skal søges etableret et system, der giver mulighed for at etablere et 
ægte forvaltningspartnerskab mellem alle de implicerede niveauer, og 
antallet af projekter, som medfinansieres af partnere fra den offentlige og 
den private sektor på nationalt, regionalt og lokalt plan, skal øges. 
Kommissionen vil fremlægge forslag til en bedre organisation og opbygning 
af de operationelle støtte- og forvaltningsstrukturer. Navnlig bør de nationale 
organer øge deres støtte til initiativtagerne, specielt i forbindelse med valg af 
partnere og rådgivning af ansøgere, ligesom de skal deltage fuldt ud i 
opfølgnings- og evalueringsarbejdet. 
Forenklede procedurer burde føre til en nemmere adgang til EU-støtte, 
hvilket bl.a. skulle give sig udslag i kortere beslutningsfrister, lempelse af de 
forskellige administrative formaliteter og nedbringelse af antallet af 
kontrakter pr. partner, som nødvendigvis vil være større ved global støtte. 
Der vil - under overholdelse af de almindelige regnskabsregler - blive 
udarbejdet forslag om at skabe større fleksibilitet, f.eks. ved at operere med 
flerårige aktiviteter eller med en opdeling af projekterne i faser svarende til 
de etaper, de skal gennemløbe (gennemførligheds-, forberedelses-, 
gennemførelses- og formidlingsfasen). 
10 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 563 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 05 16 
Katalognummer : CB-CO-97-623-DA-C 
ISBN 92-78-27646-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
ii