km •lit 
''H KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.03.1998 
KOM(1998) 164 endelig udg. 
*.H ir»* i^Ji 
ajl *ju* t' 
ifafc 
.•*Jn*2ï. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM UDARBEJDELSEN AF NYE FINANSIELLE OVERSLAG 
FOR PERIODEN 2000-2006 
;. v' 
A . 
i I 
Û--V;fJ II'BI 
n 
8SP 
Uglf: 

INDLEDNING 1 
1. GRUNDLAGET FOR DEN NYE FINANSIELLE RAMME OG DE 
ØKONOMISKE ANTAGELSER 2 
1.1. Den økonomiske situation 2 
1.2. Finansielle overslag i faste 1999-priser 2 
1.3. De finansielle overslags varighed 3 
1.4. Antagelser vedrørende udvidelsen 3 
2. DE NYE FINANSIELLE OVERSLAGS STRUKTUR 3 
2.1. Det nuværende Fællesskab 3 
2.2. Førtiltrædelsesstøtte 4 
2.3. Udgifter i forbindelse med tiltrædelsen 4 
3. UDVIKLINGEN I DE FORSKELLIGE UDGIFTSOMRÅDER I DE 
FINANSIELLE OVERSLAG 4 
3.1. Landbrug (udgiftsområde 1) 5 
3.2. Strukturforanstaltninger (udgiftsområde 2) 7 
3.3. De interne politikker (udgiftsområde 3) 10 
3.4. Foranstaltninger udadtil (udgiftsområde 4) 16 
3.5. Administrationsudgifter (udgiftsområde 5) 19 
3.6. Reserver (udgiftsområde 6) 20 
4. DE SAMLEDE LOFTER I DE FINANSIELLE OVERSLAG OG DE 
DISPONIBLE MARGENER UNDER LOFTET FOR DE EGNE 
INDTÆGTER 21 
4.1. Det samlede loft for bevillingerne til forpligtelser 21 
4.2. Fastlæggelsen af det samlede loft for bevillingerne til betalinger 21 
4.3. De disponible margener under loftet for de egne indlægter 22 
1c 
PLANLÆGNINGEN AF UDGIFTERNE TIL TILTRÆDELSEN OG 
FINANSIERINGEN HERAF 23 
5.1. Udgifterne i forbindelse med tiltrædelsen 23 
5.2. Finansieringen af tiltrædelsen 24 
5.3. Medregning af indvirkningen af tiltrædelsen i de iinansielle 
overslag for et udvidet Fællesskab 24 
TABELLER 
BILAG 
16 
INDLEDNING 
Kommissionen fremsatte i sin meddelelse "Agenda 2000"1, som den fremlagde i juli 
1997, forslag om en finansiel referenceramme for perioden 2000-2006 med en 
forventet udvidelse af EU for øje. Den finansielle ramme viser, at det er muligt at 
finansiere videreudviklingen af de reformerede fællesskabspolitikker for de 
nuværende medlemsstater og på visse betingelser finansiere en række øst- og 
centraleuropæiske landes og Cyperns tiltrædelse, samtidig med at loftet for 
Fællesskabets egne indtægter frem til 2006 fastholdes på 1,27% af BNI. 
Denne meddelelse opfylder kravet i punkt 25 i aftalen mellem institutionerne af 23. 
oktober 1993 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren om, at 
Kommissionen inden den 1. juli 1998 skal forelægge et forslag til nye finansielle 
overslag. I disse finansielle overslag lastlægges den generelle udvikling i 
fællesskabsbudgettet for de 15 nuværende medlemsstater og førtiltrædelsesstøtten til 
ansøgerlandene. Der skal også afsættes midler, som gør det muligt til sin tid at 
finansiere tiltrædelserne på de betingelser, der er anført i Agenda 2000. Denne 
meddelelse imødekommer således Det Europæiske Råd i Luxembourgs ønske om, at 
der foretages en klar sondring mellem de midler, der er afsat til de 15 nuværende 
medlemsstater, og de midler, der er beregnet for ansøgerlandene, både som 
førtiltrædelsesstøtte og som støtte i forbindelse med tiltrædelsen. 
De finansielle overslag, som er beskrevet i denne meddelelse, stemmer overens med 
Kommissionens øvrige forslag vedrørende den fælles landbrugspolitik, 
strukturforanstaltningerne, førtiltrædelsesstøtten og garantifonden. 
Den beretning om gennemførelsen og fornyelsen af aftalen mellem institutionerne fra 
1993, der vil blive fremlagt, viser, at dette instrument er med til at sikre en velordnet 
og kontrolleret udvikling i Fællesskabets udgifter i overensstemmelse med de midler, 
EU råder over, og at det tjener som en i fællesskab vedtaget reference for et bedre 
samarbejde mellem institutionerne under den årlige budgetprocedure. Under de første 
drøftelser om Agenda 2000 viste budgetmyndighedens to parter deres interesse for at 
bibeholde dette instrument. Oversigten over de finansielle overslag vil blive en 
integrerende del af den nye aftale mellem institutionerne. 
I første del af denne meddelelse gennemgås de grundlæggende antagelser, der er 
anvendt ved udarbejdelsen af den finansielle ramme, hvorefter de finansielle overslags 
struktur beskrives i anden del. I tredje del beskrives udviklingen inden for hvert enkelt 
udgiftsområde, og i fjerde del behandles de samlede lofter for udgifterne og de 
disponible margener under loftet for Fællesskabets egne indtægter. Endelig vedrører 
femte del planlægningen af de forventede udgifter i forbindelse med tiltrædelsen og 
finansieringen heraf. 
Agenda 2000: "Styrkelse og udvidelse al'Unionen", K()M(97) 2000 endelig udg. 
1 C 
1. GRUNDLAGET FOR DEN NYE FINANSIELLE RAMME OG DE ØKONOMISKE 
ANTAGELSER 
1.1. Den økonomiske situation 
Ved udarbejdelsen af de nye finansielle overslag er Kommissionen gået ud fra de 
seneste foreliggende kortsigtede økonomiske prognoser, som blev fremlagt i 
november 1997, og som er blevet anvendt ved justeringen af de finansielle overslag 
for regnskabsåret 19992. 
For perioden 2000-2006 har Kommissionen benyttet de samme mellemfristede 
økonomiske antagelser, som den omtalte i sin meddelelse "Agenda 2000", dvs. en 
vækst i BNI på 2,5% pr. år og en BNI-deflator på 2% pr. år. I dette tilfælde bruges 
sidstnævnte tal kun til at kontrollere, at de anslåede landbrugsudgifter, som evalueres i 
løbende priser, stemmer overens med landbrugsretningslinjen. 
Den seneste udvikling i Fællesskabets økonomi og de muligheder, som overgangen til 
Den Økonomiske og Monetære Unions 3. fase giver, underbygger de anvendte 
økonomiske antagelser. 
Med hensyn til ansøgerlandene er Kommissionen gået ud fra de seneste foreliggende 
økonomiske prognoser og har for årene efter 1999 anvendt en økonomisk vækst på 
mellemlang sigt på 4% pr. år. Disse prognoser vedrører ikke rammen for de 
finansielle overslag i den nærmeste fremtid, men de far indvirkning på de finansielle 
overslag efter tiltrædelsen. 
I bilag A opsummeres de forskellige økonomiske parametre, der er anvendt. 
1.2. Finansielle overslag i faste 1999-priser 
De foreslåede finansielle overslag er udarbejdet i faste 1999-priser, hvilket letter 
sammenligningen med budgettet for 1999, som er under udarbejdelse. Lofterne i de 
finansielle overslag for 1999 bruges desuden som udgangspunkt for den udvikling, 
der må forventes i den kommende periode. Dette prisgrundlag har også den fordel, at 
det kan anvendes under hele forhandlingsprocessen. 
Kommissionen har med henblik herpå omregnet de bevillinger, der oprindelig blev 
fremlagt i Agenda 2000 i 1997-priser, til faste 1999-priser ved brug af den seneste 
kendte deflator, hvilket ikke ændrer noget ved forslagene i Agenda 2000. Denne 
omregning giver mere præcise beløb, som afrundes til nærmeste 10 mio. euro. 
2 Meddelelse fra Kommissionen af 25.2.1998 lil Rådet og Kuropa-I'arlamentel om teknisk justering for 1999 al 
de finansielle overslag på grundlag af udviklingen i BNI og i priserne, SKK(306) endelig udg. 
1.3. De finansielle overslags varighed 
Kommissionen har ligesom i Agenda 2000 valgt at fremlægge nye finansielle 
overslag, der gælder for en syvårig periode, da den mener, at det er nødvendigt med 
en periode af denne længde, hvis man skal kunne vurdere virkningerne af de 
foreslåede reformer af Fællesskabets politikker og virkningen af en første udvidelse. 
1.4. Antagelser vedrørende udvidelsen 
Disse forslag er baseret på de samme antagelser som Agenda 2000, nemlig at fem 
central- og østeuropæiske lande samt Cypern bliver medlemmer som led i en samlet, 
gradvis udvidelsesproces, som omfatter alle ansøgerlandene. Som teknisk 
arbejdshypotese antages det i denne meddelelse, at tiltrædelsen vil linde sted i 2002, 
uden at dette i øvrigt berører de beslutninger, der rent faktisk træffes. 
2. DE NYE FINANSIELLE OVERSLAGS STRUKTUR 
Den vigtigste nyhed i den nye finansielle ramme vil være, al udgifterne til 
udvidelsesprocessen vil blive behandlet sideløbende med de beløb, der er afsat til de 
nuværende medlemsstater, hvad enten der er tale om førtiltrædelsesstøltc eller udgifter 
i forbindelse med nye medlemsstaters tiltrædelse. Der må dog sondres mellem 
førtiltrædelsesstøtten, hvis størrelse skal fastsættes allerede nu, og som skal medtages 
i de finansielle overslag inden for grænserne af det nuværende Fællesskabs ressourcer, 
og de udgifter, som tiltrædelsen medfører. Sidstnævnte udgifter kan nemlig først 
medtages i den finansielle ramme ved tiltrædelsen gennem en tilpasning af de 
finansielle overslag. Denne tilpasning skal både omfatte de nye behov, som 
tiltrædelsen medfører, og finansieringen heraf ved hjælp af de midler, som er afsat til 
formålet i Fællesskabet med 15 medlemsstater, og yderligere midler, som vil være til 
rådighed på grund af den stigning i Fællesskabets BNI, der følger af tiltrædelsen. 
2.1. Det nuværende Fællesskab 
Med hensyn til det nuværende Fællesskab tager den finansielle ramme, som 
Kommissionen foreslår, udgangspunkt i de nugældende finansielle overslags struktur, 
som efterhånden er velkendt. De forskellige udgiftskategorier er homogene og 
identificerer klart hovedområderne inden for Fællesskabets arbejde. Den finansielle 
ramme omfatter således følgende seks udgiftsområder: landbrug, 
strukturforanstaltninger (opdelt i to underområder: strukturfondene og 
Samhørighedsfonden), de interne politikker, foranstaltningerne udadtil, 
administrationsudgifter og reserver (opdelt i tre forskellige underområder: den 
monetære reserve, nødhjælpsreserven og garantireserven). 
2.2. Førtiltrædelsesstøtte 
Kommissionen har foreslået, at førtiltrædelsesstøtten finansieres ved hjælp af tre 
forskellige udgiftsområder i de finansielle overslag. Det nye styrkede Phare-program 
vil fortsat henhøre under udgiftsområdet for foranstaltninger udadtil. På landbrugs- og 
strukturområdet vil der blive indført to nye instrumenter, som der vil blive fremsat 
forslag til forordning om, og som kommer til at henhøre under henholdsvis 
udgiftsområdet for landbruget og udgiftsområdet for strukturforanstaltninger. 
Formålet med denne sondring er at give ansøgerlandene mulighed for gradvis at 
vænne sig til Fællesskabets mekanismer og praksis. Der fremsættes også forslag om 
en samordningsforordning for at sikre, at målene for hvert af instrumenterne defineres 
klart, og at deres arbejde samordnes. 
Kommissionen foreslår, at man inden for hvert af de tre nævnte udgiftsområder 
opfører de beløb, der skal afsættes til førtiltrædelsesstøtte, i et særligt underområde. 
På den måde kan man sikre, at der afsættes tilstrækkelige midler til både de 15 
medlemsstater og ansøgerlandene, og samtidig gøre Fællesskabets indsats mere 
overskuelig. Efter at en første gruppe af ansøgerlande er tiltrådt, vil 
førtiltrædelsesstøtten, hvis størrelse ikke ændres, blive koncentreret om de lande, som 
ikke er med i den første gruppe. 
2.3. Udgifter i forbindelse med tiltrædelsen 
Udgifterne i forbindelse med nye medlemsstaters tiltrædelse kan ikke medtages i den 
finansielle ramme for det nuværende Fællesskab. Der forelages dog en specifik 
planlægning for udgiftsområde 1, 2, 3 og 5, som vil udgøre de 15 nuværende 
medlemsstaters fælles holdning under de kommende forhandlinger. Denne 
planlægning, som fremgår af vedlagte tabel 2, er baseret på de samme retningslinjer 
og antagelser som Agenda 2000. 
3. UDVIKLINGEN I DE FORSKELLIGE UDGIFTSOMRÅDER I DE FINANSIELLE 
OVERSLAG 
Kommissionens forslag til den nye ramme for de finansielle overslag for Fællesskabet 
med 15 medlemsstater er vist i vedlagte tabel 1. Oversigten over de finansielle 
overslag skal godkendes af budgetmyndighedens to parter og vedlægges som bilag til 
den kommende aftale mellem institutionerne. Som bekendt er princippet i de 
finansielle overslag, at der fastsættes samlede udgiftslofter for en relativt lang periode. 
Derefter er det budgetmyndigheden, der fastlægger størrelsen og fordelingen af de 
årlige bevillinger inden for den ramme, der er fastlagt på forhånd. 
3.1. Landbrug (udgiftsområde 1) 
1. Kommissionen foreslår, at loftet for udgiftsområde 1 fortsat fastsættes i 
landbrugsretningslinjen. På grundlag af de økonomiske prognoser, som 
Kommissionen benytter, vil udgiftsområde 1 i faste priser stige med 1,9% pr. år, 
hvilket vil give en stigning på 6,4 mia. euro fra 45,2 mia. euro i 1999 til 51,6 mia. 
euro i 2006 (i 1999-priser). 
Til gengæld foreslår Kommissionen, at man ændrer de udgifter, der finansieres af 
EUGFL, Garantisektionen, og som er omfattet af retningslinjen. Til det formål 
foreslår Kommissionen, at man reviderer forordningen om finansieringen af den 
fælles landbrugspolitik, og den vil senere fremsætte forslag om en ændring af 
beslutningen om budgetdisciplin3. Ud over markedsudgifterne og den direkte 
udligningsstøtte vil udgiftsområde 1 komme til at omfatte: 
• foranstaltningerne inden for politikken for udvikling af landdistrikterne, herunder 
de nuværende ledsageforanstaltninger, og de horisontale foranstaltninger inden for 
fiskerisektoren 
dyre- og plantesundhedsforanstaltninger 
den del af førtiltrædelsesstøtten, der vedrører landbruget, 
landbrugs fødevaresektoren og landdistrikterne, og som opføres i et særskilt 
underområde, der er omfattet af det samlede beløb for landbrugsretningslinjen. 
2. Da de fleste landbrugsforanstaltninger er defineret i nominelle beløb, 
fremlægges analysen af udgifterne inden for udgiftsområde I i modsætning til de 
øvrige udgiftsområder i løbende priser på grundlag af en antagelse om en deflator på 
2% pr. år. 
Tabellen i bilag B viser udviklingen i landbrugsudgifterne i løbende priser, som 
forventes at stige fra 40,4 mia. euro i 1999 til 49,9 mia. euro i 2006. Denne stigning i 
udgifterne på 9 mia. slår igennem allerede de første år, fra 2000 til 2003, hvorefter 
udgifterne stabiliseres. Stigningen skyldes først og fremmest, at man fra og med 2000 
under landbrugsretningslinjen medregner de nye udgifter, der beløber sig til ca. 
2,8 mia. Desuden forventes markedsudgifterne at stige med ca. 6,2 mia. fra 2000 til 
2003, bl.a. på grund af reformen af landbrugspolitikken, som gradvis slår igennem. 
Det betyder, at den store margen under landbrugsretningslinjen, som forventes at være 
til rådighed på 1999-budgettet (ca. 4,8 mia. euro), gradvis vil blive mindsket i 
begyndelsen af perioden, så den når ned på ca. 3 mia. pr. år i perioden 2001-2003. 
Derefter forventes den regelmæssige stigning i retningslinjen og stabiliseringen af 
Rådets beslutning 94/729/KF af 31. oktober 1994 om budgetdisciplin (KIT L 293 af 12.11.1994). 
landbrugsudgifterne at skabe en stigende margen, som ventes at nå op på 9,7 mia. i 
2006. 
Denne margen, som vil være særlig stor i slutningen af perioden, skal bruges til fiere 
forskellige formål. Den skal for det første gøre det muligt at dække udgifterne til 
udvidelsen, uden at det ved tiltrædelsen bliver nødvendigt at forhøje 
landbrugsretningslinjen. Kommissionen mener også, at der er brug for en stor margen 
på grund af risikoen for udsving på landbrugsmarkedet. Margenen skal også gøre det 
muligt til sin tid at ophæve overgangsordningerne for de nye medlemsstater. 
Kommissionen mener derfor ikke, der er grund til allerede nu at ændre loftet for 
udgiftsområde 1, men spørgsmålet skal tages op inden 2005. Kommissionen vil til sin 
tid tage kontakt med budgetmyndigheden i overensstemmelse med aftalen mellem 
institutionerne. 
3. Udgifterne under udgiftsområde 1 i de finansielle overslag venlcs at udvikle 
sig som følger i den kommende periode: 
• Under den reformerede landbrugspolitik vil markedsudgifterne ifølge skønnene 
over den seneste udvikling på landbrugsmarkederne stige fra 37,8 mia. euro i 1999 
til 43,7 mia. euro i 2006. Denne udgiftsstigning, som delvis skyldes virkningen af 
de foreslåede reformer inden for sektorerne for markafgrøder, mælk og oksekød, 
vil være fordelt over regnskabsårene 2001-2003, hvor reformen af 
landbrugspolitikken vil slå igennem, mens udgifterne forventes at stabilisere sig 
efter 2003. 
Udgifterne til eksportrestitutioner og interventionsforanstaltninger vil falde med 
omkring 4,8 mia. euro på grund af reformen (1,6 mia. for korn, 1,6 mia. for 
oksekød, 1,1 mia. for mejerisektoren og 0,5 mia. for andre sektorer, hvis udgifter 
indirekte er knyttet til de reformerede markedsordninger), da fællesskabspriserne 
vil nærme sig verdensmarkedspriserne. Desuden vil reformen af 
landbrugspolitikken resultere i en stigning i den direkte udligningsstøtte på ca. 
8,2 mia. (1,6 mia. for korn, 3,6 mia. for oksekød og 3 mia. for mejerisektoren). 
De vigtigste forskelle i forhold til forslagene i Agenda 2000 skyldes bibeholdelsen 
af præmien for silokorn, en yderligere nedsættelse af mælkeprisen, en forhøjelse 
af mælkekvoterne og et fald i handyrpræmierne. 
Reformen af den fælles landbrugspolitik vil blive ledsaget af en styrket politik for 
udvikling af landdistrikterne, da de ændringer, som i de kommende år vil påvirke 
landbrugsmarkederne, også vil fa indflydelse på økonomien i landdistrikterne. 
Under udgiftsområde 1 skal den nye politik for udvikling al* landdistrikterne 
omfatte de ledsageforanstaltninger, der blev indført med reformen i 1992 
(skovplantning, førtidspension og miljøvenligt landbrug), støtte til dårligt stillede 
områder, som finansieres under strukturfondenes mål 5a (herunder interventioner 
af denne art i mål 1-regioner), og KUGFL, Udviklingssektionens øvrige 
nuværende interventioner (uden for mål 1-regionerne) under mål 5a og 5b. 
• Til gengæld vil EUGFL, Udviklingssektionen, under udgiftsområde 2 skulle 
finansiere interventionerne af samme art i mål 1 -regionerne med undtagelse af de 
nuværende ledsageforanstaltninger og støtten til dårligt stillede områder. 
Kommissionen mener ikke desto mindre, at de fællesskabsinstrumenter, der 
bidrager til udviklingen af landdistrikterne, må omorganiseres, og den fremlægger 
derfor en ny samlet forordning om EUGFL's støtte til udvikling af 
landdistrikterne, som skal gælde for hele Fællesskabets område, uanset hvor 
pengene kommer fra. 
Med hensyn til fiskerisektoren vil EUGFL, Garantisektionen, komme til at dække 
omstruktureringsforanstaltningerne for fiskerflåderne uden for mål 1-regionerne 
og de øvrige strukturforanstaltninger for fiskeri og akvakultur uden for mål I og 2-
regionerne i overensstemmelse med den nye forordning om 
strukturforanstaltninger for fiskeriet. 
Bevillingerne til denne nye ledsagepolitik for udvikling af landdistrikterne og til 
foranstaltningerne for fiskeriet vil således stige fra 2,6 mia. i 1999 til 4,7 mia. i 
2000 og forventes at nå op på 5 mia. i slutningen af perioden. 
De dyre- og plantesundhedsforanstaltninger, der nu finansieres over artikel B2-
510 i budgettet under udgiftsområde 3, vil blive overført til udgiftsområde 1 på 
grund af deres tætte forbindelse med en landbrugspolitik, der sigter mod en 
produktion af høj kvalitet og fødevaresikkerhed. Det kan overvejes at afsætte 
omkring 100 mio. euro pr. år i den kommende periode. 
Til det tiltrædelsesforberedende instrument for landbruget afsættes der et fast 
beløb på 520 mio. euro pr. år (i 1999-priser) for hele perioden. Kommissionen 
fremlægger samtidig et forslag til forordning for delle liltrædelseslbrberedende 
instrument for landbruget. Det skal have til formål at finansiere de 
foranstaltninger, der skal forbedre landbrugsbedrifternes struktur, forarbejdnings-
og afsætningskanalerne for landbrugs- og fiskeriprodukter, 
plantesundhedskontrollen, veterinærkontrollen og kontrollen med fødevarernes 
kvalitet samt de integrerede foranstaltninger for udvikling af landdistrikterne. 
3.2. Strukturforanstaltninger (udgiftsområde 2) 
1. I den kommende planlægningsperiode 2000-2006 vil bevillingerne til 
strukturforanstaltninger beløbe sig til ca. 247 mia. euro for Fællesskabet med 15 
medlemsstater, inklusive bevillingerne til finansiering af førtiltrædclsesstrukturstøttcn, 
som i alt beløber sig til 7 280 mio. euro. Der er tale om en konsolidering af 
samhørighedsbestræbelserne og endda en væsentlig forhøjelse, da de 15 
medlemsstater alene vil få en samlet bevilling på næsten 240 mia. euro, hvilket skal 
sammenlignes med et samlet beløb på ca. 208 mia. (i 1999-priser) i perioden 1993-
1999. 
Bevillingerne til strukturforanstaltningerne, som vil blive reduceret en smule i 
perioden 2000-2006 på grund af den bevidste koncentration inden for strukturfondene 
som led i udfasningen, vil i gennemsnit falde med 1,4% pr. år, så de i 2006 når ned på 
32 470 mio. euro mod 35 730 mio. euro for grundbevillingerne4 for 1999. De vil dog 
fortsat ligge langt over det niveau, man nåede op på i begyndelsen af den foregående 
periode (ca. 22 mia. i 1993 i 1999-priser). 
Kommissionen foreslår, at man under udgiftsområde 2, "Strukturforanstaltninger", 
sondrer mellem tre underområder, som omfatter henholdsvis strukturfondene, 
Samhørighedsfonden og det tiltrædelsesforbcredende strukturinstrument. Der 
fremlægges forslag til nye forordninger for alle disse instrumenter. 
Strukturfondene 
• Fordelingen af de samlede bevillinger 
I betragtning af den indsats, som endnu skal gøres i mål 1-regionerne, bl.a. inden for 
udvikling af infrastrukturerne og bekæmpelse af arbejdsløsheden, foreslås det, at dette 
måls andel af bevillingerne fastholdes på omkring to tredjedele af de samlede 
bevillinger til strukturfondene. 
5% af de midler, der er afsat til strukturfondene, vil gå til fællesskabsinitiativer. 
Desuden vil 0,7% af strukturfondenes bevillinger gå til innovative foranstaltninger, 
som iværksættes på Kommissionens initiativ med henblik på at forbedre kvaliteten af 
interventionerne under mål 1 til 3. Endelig vil 0,3% af bevillingerne blive brugt til at 
finansiere foranstaltninger vedrørende teknisk bistand. 
• En reduktion af antallet afmål 
Det foreslås at reducere antallet af mål fra syv til tre, nemlig to regionale og et 
horisontalt. Mål 1 skal vedrøre fremme af udviklingen i tilbagestående regioner, det 
nye mål 2 skal vedrøre regioner under økonomisk og social omstilling, og det nye mål 
3 skal vedrøre udvikling af de menneskelige ressourcer uden for de regioner, der er 
støtteberettigede under mål 1 og 2. 
En række af de foranstaltninger, der på nuværende tidspunkt finansieres under 
strukturfondene til et årligt beløb af ca. 2 mia., vil ikke længere henhøre under 
Denne grundbevilling omfatter ikke de beløb, der er overført til regnskabsåret 1999 som følge af 
underudnyttelsen i de foregående regnskabsår, og som beløber sig til 3 294 mio. euro under 
hensyn til de beslutninger, der allerede er truffet, og Kommissionens forslag til tilpasning af de 
finansielle overslag efter bevillingsudnyttelsen i 1997. (Forslag til tilpasning af de finansielle 
overslag efter bevillingsudnyttelsen, forelagt af Kommissionen for Europa-Parlamentet og Rådet 
den 25.2.1998, SEK(98) 307 endelig udg.). 
udgiftsområde 2, da det foreslås, at tilsvarende foranstaltninger fremover finansieres 
af EUGFL, Garantisektionen, under landbrugsretningslinjen. Der er tale om hele mål 
5a-landbrug (uden for mål 1-regionerne), støtten til dårligt stillede områder i mål 1-
(og 6-) regioner, interventioner under EUGFL, Udviklingssektionen, i de nuværende 
mål 5b-regioner og visse interventioner under mål 5a-fiskeri, nemlig 
omstruktureringsforanstaltningerne for fiskerflåderne (uden for mål 1-regionerne) og 
de øvrige strukturforanstaltninger vedrørende fiskeri og akvakultur (uden for mål 1-
og 2-regionerne). 
• En geografisk koncentration af interventionerne 
Kommissionen foreslår en gradvis udfasning for de regioner, der ikke længere 
opfylder støttekriterierne under mål 1 og det nye mål 2. Der vil for de pågældende 
regioner blive indført en overgangsordning, som vil strække sig over seks år for mål 1 
(eller syv år for de områder, som opfylder kriterierne for mål 2 i 1999) og Ure år for 
mål 2. 
Den andel af EU's befolkning, der er støtteberettiget under mål 1, vil falde til 20% i 
stedet for de nuværende 25%. Til gengæld kan støtten til de regioner, der fortsat er 
støtteberettigede, forhøjes, og de kan også modtage støtte til dårligt stillede områder, 
som finansieres af EUGFL, Garantisektionen, under udgiftsområde 1. 
Tilsvarende vil det nye mål 2 nu kun vedrøre 18% af EU's befolkning (når bortses fra 
de områder i mål 1-regionerne, som kommer til at henhøre under mål 2 i forbindelse 
med udfasningen). De beløb, der er afsat til de støtteberettigede regioner under mål 2, 
vil dog blive forhøjet, bl.a. på grund af, at der under mål 2 finansieres en række 
foranstaltninger for udvikling af de menneskelige ressourcer, som i disse regioner ikke 
længere finansieres under mål 3. Disse regioner kan desuden gennem EUGFL, 
Garantisektionen, under udgiftsområde 1 nyde godt af støtten til dårligt stillede 
områder og af de andre foranstaltninger for udvikling af landdistrikterne som led i den 
samlede programmering. 
• Udviklingen i strukturfondenes bevillinger 
Strukturfondenes bevillinger bliver således på 28 430 mio. euro i 2006, dvs. et 
gennemsnitligt fald på 2% pr. år i forhold til grundbevillingerne for regnskabsåret 
1999 (32 730 mio. euro). Da strukturfondene ikke længere skal finansiere en række 
foranstaltninger, som EUGFL, Garantisektionen, overtager ansvaret for, bliver det 
gennemsnitlige fald på 1 % pr. år. 
3. Samhørighedsfonden 
Samhørighedsfonden, som skal bidrage til finansieringen af miljøprojekter og 
transportinfrastrukturprojekter, vil blive videreført i sin nuværende form. Dens 
bevillinger vil fortsat være på 3 mia. euro pr. år for hele perioden. 
De medlemsstater, hvis BNI pr. indbygger ligger under 90% af EU-gennemsnittet, vil 
være støtteberettigede, uanset om de deltager i ØMU's 3. fase eller ej. Der vil blive 
foretaget en midtvejsvurdering af, om de pågældende medlemsstater fortsat opfylder 
dette kriterium. 
De makroøkonomiske betingelser vil fortsat gælde, hvilket for de stater, der ikke 
deltager i ØMU's 3. fase, betyder, at der indføres et konvergensprogram, mens de 
stater, der deltager i ØMU's 3. fase, skal forelægge el stabilitetsprogram for Rådet. 
4. Det tiltrædelsesforberedende strukturinstrument 
Der afsættes en bevilling på 1 040 mio. euro pr. år til det tiltrædelsesforberedende 
strukturinstrument for hele perioden. Formålet med dette instrument er at 
medfinansiere projekter på to områder: 
• transportinfrastrukturprojekter, bl.a. i forbindelse med de transcuropæiske net 
• miljøprojekter, der gør det muligt for modtagerlandene at overholde fællesskabets 
miljøregler. 
3.3. De interne politikker (udgiftsområde 3) 
1. De samlede bevillinger til de interne politikker vil gradvis stige fra 6 390 mio. 
euro i 1999 til 7 600 mio. euro i 2006, dvs. en gennemsnitlig stigning på 2,5% pr. år. 
Kommissionen foreslår ikke nogen forhøjelse af loftet for dette udgiftsområde for 
regnskabsåret 2000 på grund af den margen, som forventes al være til rådighed på 
1999-budgettet under dette loft. Kommissionen foreslår, at man derefter gradvis 
hæver loftet for udgiftsområde 3 til lidt over 1,2 mia. euro, dvs. et beløb svarende til 
det, Det Europæiske Råd i Edinburgh vedtog for en tilsvarende periode. 
2. Udgiftsområde 3 i de nye finansielle overslag er det område, der vil stige mest, 
hvilket er udtryk for den store vægt, som Kommissionen vil lægge på de interne 
politikker, bl.a. på grund af det bidrag de kan yde til væksten og beskæftigelsen. 
Denne udvikling i de interne politikker skal foregå parallelt med integrationen af 
markederne, som forventes at skride væsentligt frem med overgangen til Den 
Økonomiske og Monetære Unions 3. fase. 
10 
De foranstaltninger, der skal sikre, at det indre marked fungerer effektivt, og hvor 
Fællesskabets indsats er af almen interesse, vil fortsat blive prioriteres højt af 
Fællesskabet og skal videreføres fremover. Finansieringen af de foranstaltninger, der 
på nuværende tidspunkt henhører under retlige og indre anliggender, fortjener 
utvivlsomt særlig opmærksomhed, når en del af dem som fastsat i Amsterdam­
traktaten bliver overflyttet til søjle 1, og når de foranstaltninger, som fortsat henhører 
under Unionens søjle 3, ifølge traktaten skal finansieres af Fællesskabet, medmindre 
andet besluttes. 
3. Forhøjelsen af bevillingerne til udgiftsområde 3 skal gå hånd i hånd med en 
forøgelse af de interne politikkers effektivitet. Det kræver, at man under nøje 
overholdelse af nærhedsprincippet undgår at sprede pengene over et for stort antal 
programmer, da man ellers risikerer, at visse programmer ikke er store nok til at få en 
mærkbar virkning, især i et udvidet Fællesskab, og at forvaltningsarbejdet bliver 
uforholdsmæssigt stort i forhold til de forventede resultater. Det kræver sandsynligvis, 
at forvaltningsmetoderne for de forskellige programmer ændres, og at man undgår, at 
der kommer alt for mange små budgetposter. Frem for alt må prioriteterne for 
fællesskabets arbejde fastlægges klart, og forhøjelserne af budgetbevillingerne skal 
koncentreres om de vigtigste områder. 
Med henblik på en sådan større koncentration af indsatsen anførte Kommissionen i sin 
meddelelse Agenda 2000 fem hovedprioriteter for finansieringen af de interne 
politikker: de transcuropæiske net, forskning og innovation, uddannelse, indførelse af 
miljøvenlig teknologi og foranstaltninger til støtte for små og mellemstore 
virksomheder. 
4. Disse prioriteter blev fastlagt på grundlag af kriterierne om, at de direkte eller 
indirekte skal være med til at øge beskæftigelsen, og at de skal medføre en 
værditilvækst for Fællesskabet i form af eksterne virkninger eller stordriftsfordele. 
Det viser sig nemlig, at man med koordinationsforanstaltninger alene ret hurtigt når 
grænserne for, hvad man kan opnå, hvis de ikke er baseret på et tilstrækkeligt bidrag 
fra fællesskabsbudgettet, så der skabes en katalysatorvirkning. 
De transeuropæiske net 
Fællesskabets indsats til fordel for de transcuropæiske transport-, energi- og 
telekommunikationsnet, som stadig kun råder over beskedne bevillinger i forhold til 
områdets vigtighed, vil blive forøget betydeligt i den kommende periode. 
Kommissionen fremlægger for øvrigt samtidig med denne meddelelse de nye 
finansielle regler for de transeuropæiske net. Hovedparten af bevillingerne går stadig 
til transportnettene. 
H 
De transeuropæiske transportnet yder et vigtigt bidrag til væksten og beskæftigelsen. 
Ud over de job, som er direkte forbundet med etableringen af nettene, er de med til at 
lette samhandelen og gør således det indre marked mere effektivt. De fremmer 
desuden anvendelsen af ny teknologi og udnytter direkte resultaterne af forskningen. 
Man må fremover fortsætte med at koncentrere indsatsen om et begrænset antal 
projekter og i størst muligt omfang skabe partnerskaber mellem den offentlige og den 
private sektor. 
Finansieringsbehovene forventes at stige betydeligt i de kommende år. Det er nemlig 
kun tre eller fire af de 14 prioriterede projekter, som blev udvalgt af Det Europæiske 
Råd i Essen, der vil være afsluttet, når de nye finansielle overslag træder i kraft. Til 
gengæld vil de fleste af dem gå fra den indledende fase med feasibility-undersøgelser 
til den aktive anlæggelsesfase, hvilket vil kræve et større bidrag fra Fællesskabet i 
form af rentegodtgørelser og tilskud. Mens Fællesskabets gennemsnitlige bidrag i den 
nuværende periode er temmelig beskedent (ca. 4-5% af investeringerne), skal del op 
omkring 10%, for at Fællesskabet kan spille en aktiv rolle med hensyn til at få 
finansieringsplanerne til at hænge sammen. 
Ud over de 14 prioriterede projekter er der tidligere peget på en række andre vigtige 
projekter, som kan fa status som prioriterede projekter i de kommende år. Parallelt 
hermed vil den intelligente teknologi på transportområdet, som skal gøre det muligt at 
udnytte de eksisterende infrastrukturer mere effektivt, bl.a. inden for 
trafikstyringssystemerne, også gå fra pilotprojektfasen til gennemførelsesfasen. For de 
former for teknologi, som har en indvirkning på europæisk plan, såsom 
navigationssatellitterne og jernbanetrafikstyringssystemet, vil der være behov for 
betydelige fællesskabsmidler. 
Det betyder, at bevillingerne må forhøjes betydeligt, både på grund af den foreslåede 
stigning i Fællesskabets bidrag kombineret med tiltagende samlede investeringer i de 
14 prioriterede projekter (der forventes en stigning på ca. 50% i nominelle beløb 
sammenlignet med perioden 1995-1999), og på grund af nødvendigheden af at afsætte 
større beløb til andre vigtige projekter og til trafikstyringsprojekter. 
Projekterne vedrørende transeuropæiske energi- og telekommunikationsnet vil også 
skride hurtigt fremad i de kommende år. 
• De transeuropæiske energinet skal sammenkoble gas- og elnettene. De skal gøre 
det muligt at sikre, at udbuddet af energi tilpasses bedst muligt til efterspørgslen, 
og således medvirke til at skabe en bæredygtig udvikling. 
Udbredelsen af informationsteknologierne opfylder samfundels behov, ikke kun 
økonomisk set, men også socialt. Investeringerne i informationsteknologi har 
afgørende betydning, ikke kun for de sektorer, som direkte beskæftiger sig med 
informationsteknologi, men også for mange andre erhvervssektorer, der benytter 
sig af informationsteknologi, som dermed bliver afgørende for konkurrenceevnen. 
12 
Under hensyn til den teknologiske udvikling vil indsatsen inden for de 
transeuropæiske telekommunikationsnet, som oprindelig i 1995 var centreret om 
Euro-ISDN, blive udvidet til og centreret om tre nye hovedområder: basisncttene, 
og især satcllitnettene og de mobile net, som slotte til de nye 
multimedieapplikationer; basistjenester baseret på Internettet, som bl.a. skal sikre 
flest muligt små og mellemstore virksomheder adgang til Intranet- og Extranet-
tjenester mv., der er tilstrækkelig sikre, så den elektroniske handel kan udvikle sig; 
og udvikling af telematiktjenester af almen interesse (uddannelse, medicin mv.). 
På dette område er det Fællesskabets mål at sikre interoperabiliteten mellem 
nettene på europæisk plan. 
I betragtning af disse mål vil alle de transeuropæiske nets andel af bevillingerne til 
udgiftsområde 3 stige i den kommende periode i forhold til 1999. 
Forskning og innovation 
I det moderne samfund er frembringelse og udnyttelse af ny viden mere afgørende end 
nogensinde før for industriens konkurrenceevne og dermed også for den økonomiske 
vækst og beskæftigelsen. Den nye viden påvirker også livskvaliteten på mange 
forskellige områder (kommunikation, transport, energi, sundhed, miljø mv.). Men 
udgifterne til forskning og udvikling udgør kun 1,8% af det europæiske 
bruttonationalprodukt sammenlignet med henholdsvis 2,4% og 2,9% i USA og Japan. 
Vores vigtigste konkurrenter foretager enorme investeringer, så det er vigtigt, at 
Europa øger sin forskningsindsats og koordinerer den bedre. 
Rammeprogrammet for forskning gør det muligt at gøre en mere effektiv indsats på 
EU-plan på grund af de lavere udgifter, den slørre ekspertise, der er til rådighed, 
problemernes fælleseuropæiske dimension eller deres forbindelse med det indre 
marked. De seneste års indsats har allerede gjort det muligt at stimulere hundredvis af 
netværk for samarbejde på tværs af grænserne, som omfatter tusinder af laboratorier, 
både offentlige og private, og titusinder af forskere, og dermed øge mange 
virksomheders teknologiske kapacitet. Mens Fællesskabets andel af de samlede 
forskningsudgifter i EU ikke oversteg 4% i 1996, anslås det, al ca. 8% af alle F&U-
medarbejdere i medlemsstaterne deltager i projekter, der modtager støtte under 
rammeprogrammet. Det viser, at Fællesskabets forskningspolitik spiller en 
katalysatorrolle. 
I løbet af de kommende år skal Fællesskabet, som Kommissionen allerede foreslog i 
forbindelse med det femte rammeprogram for forskning5, koncentrere sin indsats om 
5 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske 
Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) af 
30.4.1997, KOM(97) 142 endelig udg., EFT C 173 af 7.6.1997, s. 10, ændret den 11.8.1997 ved 
KOM(97) 439 endelig udg., EFT C 291 af 25.9.1997, s. 15 og den I4.I.I9<)8 ved KOM(98) 8 
endelig udg. 
Forslag til Rådets afgørelse om det femte rammeprogram for Det Europæiske 
Atomenergifællesskabs (Euratom) indsats inden for forskning og uddannelse (1998-2002) af 
13 
et begrænset antal emner med hovedvægten på udnyttelsen af resultaterne og 
teknologioverførsel inden for EU. Det kræver, at bevillingerne forhøjes, så deres 
virkning for alvor kan mærkes. Det betyder, at forskningens andel af bevillingerne til 
udgiftsområde 3 mindst skal bibeholdes på samme niveau som for det fjerde 
rammeprogram for forskning. 
Uddannelse 
Kommissionen fremlagde i november 1997 en meddelelse med titlen "For et 
kundskabernes Europa"6, hvori den understregede den stigende betydning af 
udviklingen af kundskaberne i Europa, som er stadig mere afgørende for 
erhvervslivets konkurrenceevne, beskæftigelsen og livskvaliteten. De nye programmer 
på uddannelses- og ungdomsområdet har tre hovedformål: de skal gore det muligt at 
udnytte de muligheder, det europæiske samarbejde byder på, til at fremme livslang 
uddannelse, udvikle den kunnen og de kvalifikationer, der er nødvendige i et samfund, 
der er baseret på globaliseringen af kundskaberne, og styrke borgernes tilhørsforhold 
til EU gennem et europæisk uddannelsesområde. 
Disse formål skal nås ved at: 
• øge mobiliteten for studerende, skoleelever, lærlinge, unge volontører og 
undervisere gennem en fordobling af antallet af deltagere i de eksisterende 
aktiviteter, såsom Erasmus, Comenius, Leonardo og volontørtjenesten 
• udnytte informationssamfundets muligheder til at give så mange som muligt 
adgang til de undervisningsmetoder, der benytter sig af multimedia 
• fremme den virtuelle mobilitet ved at oprette netværk mellem skoler, universiteter, 
uddannelsescentre og projekter for unge 
• fremme erhvervelsen af sprogkundskaber og forståelsen for de forskellige kulturer 
for at få flest muligt EU-borgere til at deltage i et flersproget EU 
• fremme innovation gennem europæiske pilotprojekter, som kan spille en rolle som 
katalysatorer eller laboratorier for nye undervisningsmetoder 
• fremme udveksling af erfaringer og viden og fastlægge referencekriterier på 
uddannelsesområdet på europæisk plan. 
Bevillingerne bør koncentreres om et begrænset antal foranstaltninger, og 
gennemførelsen må forenkles, hvilket er særlig vigtigt på et tidspunkt, hvor et 
30.4.1997, KOM(97) 142 endelig udg., HIT C 173 af 7.6.1997, s. 30, ændret den I 1.8.1997 ved 
KOM(97) 39 endelig udg., KIT C 291 af 25.9.1997, s. 16 og den 14.1.1998 ved K()M(98) 8 
endelig udg. 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
og Regionsudvalget af 12.11.1997 - For et kundskabernes Europa, KOM(97) 563 endelig udg. 
14 
stigende antal tredjelande får adgang til at deltage i programmerne, bl.a. som led i 
førtiltrædelsespolitikken. I betragtning af disse mål skal 
uddannelsesforanstaltningernes andel af bevillingerne under udgiftsområde 3 forhøjes 
i forhold til 1999. 
Anvendelse af miljøvenlig teknologi 
Miljøpolitikken vil få stadig større betydning fremover, både for at imødekomme 
borgernes ønsker og på grund af udviklingen i forbrugs- og produktionssystemerne, 
hvilket bekræftes af, at begrebet bæredygtig udvikling med Amsterdam-traktaten 
gøres til et af Fællesskabets mål. 
Selv om miljøpolitikken skal indgå i alle de øvrige fællesskabspolitikker, skal der 
lægges særlig stor vægt på at fremme miljøvenlig teknologi og anvende den i praksis. 
Det kræver, at de foranstaltninger, der er iværksat på området gennem Life­
programmet, bliver styrket, hvad enten der er tale om innovative tiltag og 
demonstrationsprojekter i forbindelse med anvendelsen af fællesskabsretten eller om 
teknisk bistand til de lokale myndigheder. Der kan f.eks. være tale om rene 
produktionsprocesser i de mest forurenende sektorer, nye metoder til behandling af 
forurening og industriaffald og metoder for genbrug af husholdningsaffald. 
Indførelsen af ny miljøvenlig teknologi kan være med til at skabe nye arbejdspladser, 
selv om det ikke er hovedformålet med den nye teknologi. 
Foranstaltninger til fordel for små og mellemstore virksomheder 
Der er ingen, der sætter spørgsmålstegn ved den vigtige rolle, som de små og 
mellemstore virksomheder spiller for den europæiske økonomi og for beskæftigelsen. 
De europæiske programmer for små og mellemstore virksomheder har til formål at 
gøre det muligt for disse virksomheder at udnytte alle de muligheder, det indre 
marked byder på, og at arbejde mere effektivt på europæisk plan takket være 
informationsformidling og udveksling af erfaringer, og at gøre det lettere for dem at fa 
adgang til fællesskabsprogrammerne og de finansieringsmuligheder, der findes på 
europæisk plan, herunder EIB og Den Europæiske Investeringsfond. Specielt vil 
udviklingen af finansieringsteknik til fordel for de små og mellemstore virksomheder 
fortsat spille en stor rolle inden for vækst- og beskæftigelsesinitiativerne. Ud over 
videreførelsen af de igangværende tiltag vil der i det næste flerårige program for små 
og mellemstore virksomheder blive lagt særlig vægt på de mindste virksomheder, og 
programmet skal hjælpe igangsætterne med at tå de kvalifikationer, de har brug for for 
at kunne oprette og drive en lille virksomhed på europæisk plan. 
15 
3.4. Foranstaltninger udadtil (udgiftsområde 4) 
1. De samlede bevillinger til foranstaltningerne udadtil vil gradvis stige fra 
6 870 mio. euro i 1999 til 7 900 mio. euro i 2006, dvs. en gennemsnitlig stigning på 
2% pr. år. Dette samlede loft omfatter også bevillingerne til finansiering af den 
førtiltrædelsesindsats, der gøres gennem Phare-programmet, som udskilles i et særligt 
underområde med et fast beløb på 1 560 mio. euro pr. år i hele perioden. Lofterne skal 
ikke tilpasses som følge af tiltrædelsen. 
Ligesom for udgiftsområde 3 mener Kommissionen ikke, at loftet for udgiftsområde 4 
skal forhøjes for regnskabsåret 2000, da der efter al sandsynlighed vil være en stor 
disponibel margen på 1999-budgettet i forhold til loftet for dette udgiftsområde. 
Kommissionen foreslår, at loftet for udgiftsområdet derefter gradvis forhøjes med I 
mia. euro, hvilket svarer til ca. halvdelen af den forhøjelse, som Det Europæiske Råd i 
Edinburgh vedtog foren tilsvarende periode (i 1999-priser). Denne forhøjelse af loftet 
for udgiftsområde 4 skal gøre det muligt at dække de behov, som Kommissionen 
allerede har omtalt andetsteds, og at styrke samarbejdet med en række regioner i 
verden, som prioriteres højt. 
Det loft, der foreslås for udgiftsområde 4, omfatter ikke opførelsen af Den Europæiske 
Udviklingsfond (EUF) på budgettet. Som Kommissionen anførte i Agenda 2000 kan 
problemet med opførelsen af udviklingssamarbejdet med landene i Afrika, Vestindien 
og Stillehavsområdet (AVS) på fællesskabsbudgettet blive aktuelt i 2005. 
2. lin række forslag, som er et resultal af den generelle ligevægt i den nye 
finansielle ramme, medfører en stigning i behovet for bevillingerne under 
udgiftsområde 4: 
• Fra og med begyndelsen af den kommende periode er det nødvendigt med en 
forhøjelse af bevillingerne til Phare-programmet til brug for de lande, der 
modtager førtiltrædelsesstøtte; der vil være tale om en stigning på 200 mio. euro i 
forhold til det tilsvarende beløb, som Det Europæiske Råd i Cannes fastsatte for 
1999. 
• Kommissionen foreslår derudover, at nødhjælpsreserven nedsættes med 150 mio. 
Dette forslag skal ledsages af en tilsvarende forhøjelse af aktionsposterne for 
finansiering af den humanitære bistand for at bibeholde Fællesskabets 
handlingsmuligheder i denne sektor, hvor Fællesskabet som verdens største donor 
af humanitær bistand traditionelt har spillet en aktiv rolle. 
3. Efter vedtagelsen af Amsterdam-traktaten skal EU kunne spille en større rolle 
på den internationale scene og udnytte sine budgetinterventioner bedst muligt under 
hensyn til både globaliseringen og regionaliseringen af økonomierne. 
16 
Som Kommissionen allerede anførte i sin meddelelse Agenda 2000, er der en række 
områder, som må prioriteres højt i de kommende år. 
For det første skal Fælllesskabet i den kommende periode kunne styrke sit 
samarbejde med de nærmeste naboer, herunder både republikkerne i det tidligere 
Sovjetunionen, det tidligere Jugoslavien, Albanien og tredjelandene i 
Middelhavsområdet. Dette bliver stadig vigtigere fremover, fordi visse af disse 
lande er naboer til ansøgerlandene. Den fremtidige udvikling i fællesskabets 
foranstaltninger udadtil skal derfor allerede nu tage sigte på et udvidet EU. 
- Samarbejdet med tredjelandene i Middelhavsområdet skal foregå i 
overensstemmelse med den lilnærmelsesstrategi, der blev fastlagt på 
Barcelona-konferencen i november 1995, og med en senere oprettelse af et 
frihandelsområde, som kræver strukturtilpasninger i området, for øje. EU må 
derfor gøre en øget indsat for at støtte den politik for økonomisk og social 
tilpasning, som disse lande fører. 
- Tyrkiet vil fortsat nyde godt af Meda-programmel, og landets andel af de 
samlede bevillinger til dette program vil forblive uændret. I forbindelse med 
udbygningen af samarbejdet med Tyrkiet skal man desuden iværksætte den 
særlige foranstaltning for finansielt samarbejde eller andre former for støtte i 
samme størrelsesorden. 
- Det kan desuden overvejes at yde øget støtte til fredsprocessen i Mellemøsten, 
hvis de politiske forhold gør det nødvendigt og muligt. 
- EU har for nylig indgået partnerskabs- og samarbejdsaftaler med de fleste nye 
uafhængige stater. Parallelt med dette udvidede samarbejde skal Tacis-
programmet blive ved med at finansiere teknisk bistand, og Tacis-midlerne skal 
i større grad spille en katalysatorrolle med hensyn til finansieringen af 
infrastrukturer og støtte til de små og mellemstore virksomheders investeringer. 
Med den forventede stigning i samhandelen for øje skal transportnettene og 
miljøbeskyttelse også prioriteres højt. 
- Fællesskabet skal også have de nødvendige midler til at fortsætte sit 
samarbejde med landene i det tidligere Jugoslavien og tilpasse samarbejdet 
efter omstændighederne. Støtten er stadig betinget af overholdelsen af de 
principper, der blev fastlagt i Dayton, og sigter mod genopbygning efter 
krigens ødelæggelser, økonomisk omstilling og indførelse af demokratiske 
institutioner. 
• Den humanitære bistand og fødevaresikkerheden vil også i de kommende år være 
blandt Fællesskabets vigtigste opgaver. 
Med hensyn til den humanitære bistand kan en overførsel af bevillinger fra 
nødhjælpsreserven til aktionsposterne ikke fortolkes som en styrkelse af 
17 
Fællesskabets indsats på området. Fællesskabets decentraliserede forvaltning af 
den humanitære bistand, som bl.a. er baseret på rammekontrakter om partnerskab 
med en række internationale organisationer og NCiO'er, har imidlertid givet gode 
resultater. Det er nødvendigt at forhøje bevillingerne, hvis Fællesskabet skal være 
mere aktiv i rehabiliterings- og udviklingsarbejdet, som indtil nu er foregået i 
tilknytning til den humanitære bistand, for at sikre, at nødhjælpsaktionerne også 
giver resultater på længere sigt. 
• Der skal også over Fællesskabets budget permanent kunne ydes den nødvendige 
finansielle støtte til gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
(FUSP), da princippet om, at aktionsudgifterne afholdes af Fællesskabet, 
medmindre Rådet træffer anden afgørelse med enstemmighed, er fastlagt i 
Amsterdam-traktaten. Som Kommissionen fastslog i Agenda 2000, forudsætter de 
beløb, der er fastlagt for udgiftsområde 4, al behovet for bevillinger på dette 
område ikke ændrer sig i væsentlig grad, hvilket ikke udelukker, at FUSP kan 
medføre udgifter af samme art under søjle 1. 
4. De prioriteter, der en omtalt ovenfor, må ikke gennemføres på bekostning af 
samarbejdet med andre dele af verden eller Fællesskabets andre foranstaltninger 
udadtil. 
Samarbejdet med landene i Asien og Latinamerika skal videreføres med et mere 
regionalt sigte. Til det formål skal udviklingssamarbejdspolitikken, som især skal 
komme de mindst udviklede lande til gode, i betragtning af den økonomiske 
udvikling i disse to geografiske områder i de seneste år være ledsaget af en 
styrkelse af det økonomiske og politiske samarbejde med de forskellige regionale 
sammenslutninger til fordel for alle parter. 
• Med hensyn til den fælles fiskeripolitik skal fællesskabet fortsat være med i de 
internationale og regionale fiskeriorganisationer, og politikken for fiskeriaftaler 
skal videreføres, men gå i retning af samarbejdsaftaler og en udvidelse af nettet af 
eksisterende aftaler. 
Fællesskabet skal desuden videreføre sine foranstaltninger til fordel for 
demokratiet og menneskerettighederne, miljøet og skovene, støtte til NGO'er, 
sundhed og demografi samt rehabilitering og fjernelse af miner. Visse horisontale 
programmer skal bibeholdes, men ellers skal disse foranstaltninger indkorporeres i 
de regionale samarbejdsprogrammer, når del anses for nyttigt og muligt, så man 
opnår større sammenhæng og komplementaritet mellem de foranstaltninger, der 
gennemføres i et givet geografisk område. 
18 
3.5. Administrationsudgifter (udgiftsområde 5) 
1. De samlede bevillinger til administrationsudgifterne for et EU med 15 
medlemsstater vil gradvis stige fra 4 730 mio. euro i 1999 til 5 300 mio. euro i 2006, 
dvs. en gennemsnitlig stigning på 1,7% pr. år. 
Ligesom for udgiftsområde 3 og 4 foreslår Kommissionen, at loftet for udgiftsområde 
5 bibeholdes uændret i år 2000 i betragtning af den margen, som forventes at være 
disponible på 1999-budgettet i forhold til loftet for dette udgiftsområde. Den gradvise 
stigning over resten af perioden vil være på lidt over 550 mio. euro, elvs. tre femtedele 
af den stigning, som Det Europæiske Råd i Edinburgh vedtog for en tilsvarende 
periode. 
2. Næsten halvdelen af denne stigning skyldes den forventede kraftige stigning i 
pensionsudgifterne, som ifølge de foreliggende prognoser, hvis pensionsordningen 
ikke ændres, vil medføre merudgifter på omkring 260 mio. euro i 2006, dvs. en 
gennemsnitlig stigning på over 6% pr. år i forhold til 1999. 
Stigningen i alle de øvrige udgifter for alle institutionerne må derfor ikke være over 
1% pr. år i gennemsnit. Denne grænse kræver, at alle institutionerne overholder 
strenge retningslinjer for alle posterne inden for deres administrative forvaltning. 
• I forhold til antallet af godkendte stillinger i 1999 forventes antallet af ansatte 
generelt at være stabilt. Under den forudsætning vil personaleudgifterne dog 
alligevel stige på grund af medarbejdernes oprykning i en højere kategori og 
vedtægtsbestemte lønglidninger. 
De forskellige institutioner må regne med at skulle styrke visse aktiviteter, bl.a. som 
følge af Amsterdam-traktaten. Udgifterne må hovedsagelig dækkes gennem en 
intern omfordeling af de disponible menneskelige ressourcer. Generelt set må de 
centrale opgaver, som Kommissionen skal koncentrere sig om, identificeres 
klarere. 
Kommissionen har også til hensigt at gå aktivt videre med reformprogrammet for sin 
administration. Det må desuden tilstræbes at gøre forvaltningen af de operationelle 
programmer mere effektiv. Specielt må man ved gennemførelsen af alle 
programmerne sikre, at de finansierede projekter er store nok til, at man undgår 
uforholdsmæssigt store forvaltningsudgifter. 
På bygningsområdet er de programmer, som Rådet og Europa-Parlamentet har 
påbegyndt i de seneste år, afsluttet eller vil være det i 1999, og de tilsvarende 
19 
• udgifter vil derfor stabilisere sig. Der forventes yderligere udgifter i 
størrelsesordenen 50 mio. euro til følgende projekter: 
- For Kommissionen er der især tale om genindflytning i Berlaymont-bygningen 
og om en række flytninger i forbindelse hermed som følge af 
omstruktureringen af Kommissionens bygninger. 
- Domstolen skal sanere og udvide sin bygning. Revisionsretten regner også 
med at bygge til. 
Det betyder, at de øvrige administrative driftsudgifter skal være uændrede i faste 
priser i hele perioden. 
3.6. Reserver (udgiftsområde 6) 
Den monelære reserve 
Som anført i Agenda 2000 foreslår Kommissionen, at man gradvis nedlægger den 
monetære reserve, da reformen af den fælles landbrugspolitik vil nedbringe 
restitutionernes andel af landbrugsudgifterne drastisk og dermed gøre de samlede 
landbrugsudgifter meget mindre følsomme over for udsving i dollarkursen i forhold til 
euroen. 
Da virkningerne af reformen af den fælles landbrugspolitik først vil slå igennem i 
løbet af regnskabsåret 2001 og træder gradvis i kraft for oksekøds- og mejerisektoren, 
foreslås det at gå frem på en tilsvarende måde ved afskaffelsen af den monetære 
reserve. Den vil ligesom nu ligge på 500 mio. euro i løbende priser i 2000 og 2001, 
hvorefter den vil blive reduceret til 250 mio. euro i 2002 og afskaffet fra og med 2003. 
Dette forslag skal ledsages af en tilsvarende ændring af beslutningen om 
budgetdisciplin. 
Nødhjælpsreserven 
Som Kommissionen allerede forklarede i sin beretning om gennemførelsen af aftalen 
mellem institutionerne har nødhjælpsreserven været yderst nyttig, når man skulle 
opfylde presserende behov for humanitær bistand. Den er dog ikke altid blevet brugt 
på den måde, det oprindelig var planlagt. Da der er tale om et forholdsvis stort beløb, 
er anvendelsen blevet foregrebet under udarbejdelsen af budgettet, og aktionsposterne 
har haft tendens til at være underbudgetteret. Nødhjælpsreserven bør igen anvendes til 
sit oprindelige formål, som er at opfylde behov, der virkelig er nye og uforudseelige. 
20 
Under disse omstændigheder skulle det være muligt at nedsætte reserven til 200 mio. 
euro pr. år (i 1999-priser) fra og med år 2000. Det kræver dog, at aktionsposterne 
under udgiftsområde 4 forhøjes tilsvarende. 
Garantireserven 
Formålet med garantireserven er at tilføre garantifonden midler og i mindre grad at 
udføre direkte betalinger, hvis fonden ikke har tilstrækkelige midler. Det beløb, der er 
afsat til reserven, har gjort det muligt for fællesskabets udlånsvirksomhed at udvikle 
sig tilfredsstillende, og garantifonden er nået op på sit målbeløb på 10% af de samlede 
garantiforpligtelser. 
Som Kommissionen anfører i sin nye rapport om garantifondens virke, må man 
konstatere, at garantifondens interventioner aldrig har oversteget 5% af de samlede 
garantiforpligtelser. Kommissionen foreslår derfor i samme rapport, al tilførselssatsen 
sænkes til 6% af de nye lånegarantier, og at garanti reserven samtidig nedsættes til 150 
mio. euro (i 1999-priser) fra og med år 2000, samtidig med at der opretholdes en 
tilsvarende udlånskapacitet. 
4. DE SAMLEDE LOFTER I DE FINANSIELLE OVERSLAG OG DE DISPONIBLE 
MARGENER UNDER LOFTET FOR DE EGNE INDTÆGTER 
4.1. Det samlede loft for bevillingerne til forpligtelser 
Det samlede loft for bevillingerne til forpligtelser vil stige fra 103,4 mia. euro i 1999 
til 105,2 mia. i 2006, dvs. en gennemsnitlig stigning på 0,2% pr. år i faste priser, 
inklusive førtiltrædelsesstøtten. Disse udgiftslofter, som stiger ganske svagt i et 
Fællesskab med 15 medlemsstater, omfatter det samlede beløb for retningslinjen, hvor 
der vil være en stor uudnyttet margen, så længe Fællesskabet har sin nuværende 
sammensætning. 
4.2. Fastlæggelsen af det samlede loft for bevillingerne til betalinger 
1. For den kommende periode foreslår Kommissionen en gennemsnitlig årlig 
stigning på 1,2% i loftet for bevillingerne til betalinger, hvilket er en større stigning 
end for bevillingerne til forpligtelser, selv om loftet for bevillingerne til betalinger i 
hele perioden vil være lavere end loftet for bevillingerne til forpligtelser. 
Efter en periode med stærk vækst vil bevillingerne til forpligtelser have tendens til at 
stabilisere sig i den kommende periode. Det betyder, at finansieringen af de allerede 
indgåede forpligtelser vil spille en stadig større rolle ved fastlæggelsen af loftet for 
21 
bevillingerne til betalinger i forhold til årets nye forpligtelser. Det er således logisk, at 
forskellen mellem loftet for bevillingerne til forpligtelser og loftet for bevillingerne til 
betalinger gradvis mindskes i løbet af den kommende periode. 
Ved fastlæggelsen af loftet for bevillingerne til betalinger er der også taget hensyn til 
det nye betalings- og forskudssystem, som vil blive indført med lovgivningen om 
strukturfondene. 
2. Da der altid er mulighed for, at forpligtelserne i praksis vil blive indfriet 
hurtigere eller langsommere end forudset i teorien, er det vigligt, at man i den 
kommende aftale mellem institutionerne bibeholder proceduren for tilpasning til 
bevillingsudnyttelsen. På den måde kan budgetmyndighedens to parter efter forslag 
fra Kommissionen tilpasse det samlede loft for bevillingerne til betalinger til den 
faktiske indfrielse for at opveje en eventuel forsinkelse i ét regnskabsår, som så 
indhentes i et senere regnskabsår. Det kan her eventuelt blive nødvendigt at anvende 
en del af den disponible margen under loftet for de egne indtægter. 
4.3. De disponible margener under loftet for de egne indtægter 
På dette grundlag vil loftet for bevillingerne til betalinger i faste 1999-priser blive 
forhøjet fra 96,4 mia. euro i 1999 til 104,6 mia. euro i 2006. Dette loft vil ud fra de 
økonomiske prognoser, som Kommissionen anvender, udgøre en faldende procentdel 
af Fællesskabets BNI, idet det vil falde fra 1,23% i 1999 til 1,13% i 2006. Dette loft 
over bevillingerne til betalinger vil betyde, at der er en stor margen under loftet for de 
egne indtægter, som gradvis vil stige til 0,14% af BNI i 2006. 
Hvad angår anvendelsen af denne margen må der fra og med regnskabsåret 2002 
sondres mellem margenen for uforudsete udgifter og den margen, der skal dække 
udgifterne ved tiltrædelsen. 
På grundlag af erfaringerne mener Kommissionen, at margenen for uforudsete 
udgifter må fastsættes til 0,03% af Fællesskabets BNI. Hvis den økonomiske vækst 
bliver lavere end forventet, skal den virkning, det vil la på loftet over de egne 
indtægter, opvejes af denne margen på 0,03%. Den skal også gøre det muligt at 
finansiere tilpasningerne til bevillingsudnyttelsen og eventuelle revisioner af de 
finansielle overslag. 
Kommissionen foreslår, at den anden del af margenen under loftet for de egne 
indtægter, som gradvis vil stige fra 0,02% af BNI i 2002 til 0,11% i 2006, dvs. en 
forventet modværdi, der vil stige fra 1,3 mia. euro i 2002 til 10,5 mia. euro i 2006 (i 
1999-priser), skal være disponibel til tiltrædelsen i de finansielle overslag for 
Fællesskabet med 15 medlemmer. 
22 
5. PLANLÆGNINGEN AF UDGIFTERNE TIL TILTRÆDELSEN OG FINANSIERINGEN 
HERAF 
5.1. Udgifterne i forbindelse med tiltrædelsen 
Vedlagte tabel 2 viser de udgifter, der ifølge Agenda 2000 forventes i forbindelse med 
tiltrædelsen. Denne planlægning er forbundet med de finansielle overslag for det 
nuværende Fællesskab gennem de beløb, der er disponible til tiltrædelsen. Den vil 
udgøre de 15 medlemsstaters fælles forhandlingsposition. 
Udgiftsområde 1 
På grundlag af de nuværende skøn vil udgifterne til markedsforanslaltningerne udgøre 
mellem 1,1 mia. og 1,4 mia. euro pr. år i løbende priser, når den direkte støtte ikke 
medregnes. Dertil kommer de styrkede ledsageforanstaltninger, som omfatter specifik 
moderniseringsstøtte svarende til den støtte, der finansieres over det 
tiltrædelsesforberedende instrument, og som i løbende priser tegner sig for et beløb, 
der stiger fra 0,6 til 2,5 mia. pr. år. Hvis man for sammenlignelighedens skyld til 
orientering omregner dette til 1999-priser, stiger det beløb, der skal afsættes, fra 1,6 
mia. i 2002 til 3,4 mia. i 2006. 
Udgiftsområde 2 
De nye medlemsstater vil få en samlet bevilling på næsten 40 mia. euro (i 1999-
priser), som gradvis vil stige fra 3 750 mio. euro i 2002 til 12 080 mio. euro i 2006. På 
grundlag af de nuværende økonomiske prognoser vil det samlede loft for 
udgiftsområde 2 med den forhøjelse, som foretages som følge af tiltrædelsen, udgøre 
den samme procentdel af det udvidede Fællesskabs BNI som i 1999. 
Udgiftsområde 3 
Mange af programmerne under udgiftsområde 3 vil blive stærkt påvirket af 
tiltrædelsen. Det gælder bl.a. de politikker, hvor befolkningen eller sproget 
(uddannelse, kultur, information mv.) er afgørende kriterier, og alle de programmer, 
der er med til at få det indre marked til at fungere godt (statistikker, standardisering, 
administrativt samarbejde og kontrol). Udbygningen af de transeuropæiskc net vil 
også lå øget betydning i et udvidet Fællesskab, hvilket både berører de nye 
medlemsstater og det nuværende Fællesskab. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at 
afsætte en gennemsnitlig bevilling på 800 mio. euro pr. år, dvs. en stigning på 10% i 
forhold til Fællesskabet med 15 medlemsstater. 
23 
Udgiftsområde 5 
Tiltrædelsen vil medføre store merudgifter for institutionerne; udgifternes størrelse vil 
afhænge af de betingelser, der fastsættes under tiltrædelsesforhandlingerne. 
Institutionerne skal jo kunne arbejde på en række nye sprog, klare en udvidelse af 
deres opgaver og modtage statsborgere fra de nye medlemsstater. Kommissionen har 
ligesom ved den foregående udvidelse anslået, at de gennemsnitlige udgifter vil 
beløbe sig til 400 mio. euro pr. år, stigende fra 370 mio. i begyndelsen af perioden til 
450 mio. i slutningen af perioden. 
5.2. Finansieringen af tiltrædelsen 
Tabel 2 viser de bevillinger til betalinger, der skal dække udgifterne til tiltrædelsen. 
De vil stige gradvis, efterhånden som de nye forpligtelser udmunder i betalinger. 
Tabellen viser også, hvor pengene skal komme fra. 
Landbrugsudgifterne skal finansieres fuldt ud af den disponible margen under 
retningslinjen, og der kræves derfor ingen forhøjelse af lofterne i de finansielle 
overslag. Når udgifterne til udvidelsen er medregnet, vil der først være en væsentlig 
margen tilbage under retningslinjen i slutningen af perioden, dvs. 2005-2006. 
De bevillinger til betalinger, der svarer til de andre udgiftsområder, vil både blive 
dækket af de disponible midler, der er afsat til delte formål i de finansielle overslag 
for de 15 medlemsstater, og af de yderligere egne indtægter, som forhøjelsen af HU\s 
BNI som følge af tiltrædelsen medfører. 
På grundlag af de nuværende overslag over BNI vil de disponible midler overstige 
behovet for bevillinger til betalinger. De nettomidler, der ikke anvendes, vil så blive 
lagt til margenen for uforudsete udgifter, som vil stige fra 0,03% af BNI i 
Fællesskabet med 15 medlemsstater til 0,06% af BNI i det udvidede Fællesskab. 
5.3. Medregning af indvirkningen af tiltrædelsen i de finansielle overslag for et 
udvidet Fællesskab 
Ved hver tiltrædelse vil Kommissionen foreslå en tilpasning af de finansielle overslag 
under hensyn til de faktiske betingelser for tiltrædelsen og på grundlag af den 
planlægning, der er vist i tabel 2. 
Denne tilpasning vil bestå i en forhøjelse af lofterne for udgiftsområde 2, 3 og 5, for al 
udgifterne i forbindelse med tiltrædelsen kan alholdes. Til gengæld vil 
landbrugsretningslinjen ikke blive forhøjet ved tiltrædelsen, da de nye udgifter vil 
blive dækket af den eksisterende margen under retningslinjen. Retningslinjen vil dog 
blive beregnet ved brug af en uændret beregningsmetode på grundlag af parametrene 
for et udvidet Fællesskab, hvor man bl.a. fra og med 2003 lager hensyn til en øget 
økonomisk vækst, som skyldes, at vækstraten er højere i de central- og østeuropæiske 
lande. 
24 
Tabel 1 : Oversigt over de finansielle overslag 
Mio. euro - 1999-priser - Bevillinger til betalinger 
1.LANDBRUG(*) 
Herat f0r-tiltrwdelsesst0tte 
2. STRUKTURFORANSTALTNINGER 
Strukturfondene 
Samhorighedsfonden 
Det tiltrasdelsesforberedende instrument 
tidligere tilpasninger (**) 
3. INTERNE POLITIKKER 
4. FORANSTALTNINGER UDADTIL 
heraff0r-tiltra9delsesforanstaltninger 
5. ADMINISTRATION 
6. RESERVER 
Monetaer reserve 
Nodhjaslpsreserve 
Garantireserve 
LOFT FOR BEVILLINGER TIL FORPLIGTELSER 
LOFT FOR BEVILLINGER TIL BETALINGER 
Loft for bevillinger til betalinger (i % af BNI) 
Margen 
Disponible midler i forbindelse med tiltraedelsen 
Loft for egne indtsgter 1999 
45.205 
39.025 
32.731 
3.000 
3.294 
6.386 
6.870 
4.723 
1.192 
500 
346 
346 
103.401 
96.380 
1,23% 
0,04% 
1,27% 2000 
46.050 
520 
36.640 
32.600 
3.000 
1.040 
6.390 
6.870 
1560 
4.730 
850 
500 
200 
150 
101.530 
98.800 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2001 
46.920 
520 
37.470 
33.430 
3.000 
1.040 
6.710 
7.070 
1.560 
4.820 
850 
500 
200 
150 
103.840 
101.650 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2002 
47.820 
520 
36.640 
32.600 
3.000 
1.040 
6.880 
7.250 
1.560 
4.910 
600 
250 
200 
150 
104.100 
102.930 
1,22% 
0,03% 
0,02% 
1,27% 2003 
48.730 
520 
35.600 
31.560 
3.000 
1.040 
7.050 
7.430 
1.560 
5.010 
350 
0 
200 
150 
104.170 
103.520 
1,20% 
0,03% 
0,04% 
1,27% 2004 
49.670 
520 
34.450 
30.410 
3.000 
1.040 
7.230 
7.610 
1.560 
5.100 
350 
0 
200 
150 
104.410 
103.810 
1,18% 
0,03% 
0,06% 
1,27% 2005 
50.630 
520 
33.410 
29.370 
3.000 
1.040 
7.410 
7.790 
1.560 
5.200 
350 
0 
200 
150 
104.790 
104.170 
1,15% 
0,03% 
0,09% 
1,27% 2006 
51.610 
520 
32.470 
28.430 
3.000 
1.040 
7.600 
7.900 
1560 
5.300 
350 
0 
200 
150 
105.230 
104.560 
1,13% 
0,03% 
0,11% 
1,27% 
Cj (*) Loftet svarer til landbrugsretningslinjen. 
«s. (**) Inkl beløbet for EØS-mekanismen og Kommissionens forslag om tilpasning efter bevillingsudnyttelsen i 1997. 
Tabel 2: 
Udgifter i forbindelse med tiltrædelsen og finansieringen heraf 
Mio. euro - 1999-priser -
Udgifter 
Udgiftsomrade 1 (*) 
Udgiftsomrade 2 
Udgiftsomrade 3 
Udgiftsomrade 5 
Bevillinger til forpligtelser i alt 
(1) Bevillinger til betalinger i alt 
Disponible finansieringskilder 
Finansiering af landbrugsudgifterne ved udnyttelse af den disponible margen 
under retningslinjen 
Disponible midler afsat til tiltraedelsen i den finansielle ramme for EUR 15 
(skon) 
Stigning i de egne indtaegter pa grund af stigningen i BNI som folge af 
tiltraedelsen (skon) 
(2) Disponible finansieringskilder i alt 
Udvikling i margenerne under loftet for egne indtaegter 
Margen (2)-(1) 
Margen i den finansielle ramme for EUR 15 (0,03% af BNI) 
Samlet disponibel margen i det udvidede Faellesskab (skon) 
Samlet margen i % af det udvidede Faellesskabs BNI 2002 
1.600 
3.750 
730 
370 
6.450 
4.140 
1.600 
1.280 
3.440 
6.320 
2.180 
2.520 
4.700 
0,05% 2003 
2.030 
5.830 
760 
410 
9.030 
6.710 
2.030 
3.300 
3.510 
8.840 
2.130 
2.580 
4.710 
0,05% 2004 
2.450 
7.920 
790 
450 
11.610 
8.890 
2.450 
5.680 
3.580 
11.710 
2.820 
2.650 
5.470 
0,06% 2005 
2.930 
10.000 
820 
450 
14.200 
11.440 
2.930 
8.060 
3.660 
14.650 
3.210 
2.720 
5.930 
0,06% 2006 
3.400 
12.080 
850 
450 
16.780 
14.220 
3.400 
10.470 
3.740 
17.610 
3.390 
2.780 
6.170 
0,06% 
(*) Anslåede udgifter i 1999-priser til sammenligningsbrug. Kun skøn i løbende priser kan anvendes i praksis. 
BILAG A Grundlæggende økonomiske oplysninger 
Mia. euro - 1999-priser 
BNI EUR 15 
BNI nye medlemsstater 
BNI I ALT 1999 
7804,3 2000 
7999,4 2001 
8199,4 2002 
8404,4 
291,9 
8696,3 2003 
8614,5 
303,6 
8918,1 2004 
8829.8 
315,7 
9145,6 2005 
9050,6 
328,4 
9378,9 2006 
9276,9 
341,5 
9618,3 
Vaekstprognoser 2000 - 2001 2002 - 2006 
BNI EUR 15 2,5% 2,5% 
BNI nye medlemsstater 4,0% 4,0% 
BNI udvidet Faellesskab 2,6% 
Deflator 2,0% 2,0% 
K> 
BILAG B Skøn over udviklingen i landbrugsudgifterne (løbende priser) 
Mio. euro 
Landbrugsretningslinjen (lobende priser) (*) 
Landbrugsudgifter (lobende priser) 
EUR 15 (**) 
Den reformerede landbrugspolitik 
(markedsforanstaltninger) 
Ledsageforanstaltninger for udvikling af landdistrikter og 
horisontale foranstaltninger for fiskeriet 
Dyre- og plantesundhedsforanstaltninger 
F0r-tiltraedelsesst0tte (***) 
Margen 
Anslaede udgifter til tiltraedelsen (p.m.) 1999 
45.205 
40.400 
40.400 
37.800 
2.600 
4.805 2000 
46.940 
42.650 
42.120 
37.275 
4.745 
100 
530 
4.290 2001 
48.750 
45.710 
45.170 
40.280 
4.790 
100 
540 
3.040 2002 
50.630 
47.515 
46.965 
42.035 
4.830 
100 
550 
3.115 
1.700 2003 
52.600 
49.040 
48.480 
43.510 
4.870 
100 
560 
3.560 
2.200 2004 
54.650 
49.250 
48.680 
43.670 
4.910 
100 
570 
5.400 
2.700 2005 
56.790 
49.270 
48.680 
43.620 
4.960 
100 
590 
7.520 
3.300 2006 
59.020 
49.360 
48.760 
43.670 
4.990 
100 
600 
9.660 
3.900 
(*) Retningslinje gældende for de 15 medlemsstater. Hypotese med deflator på 2% pr. år 2000 til 2006. 
(**) For regnskabsåret 1999 foregriber det anførte beløb ikke det præcise beløb, der vil blive foreslået i FBF. 
(**) 520 mio. i faste 1999-priser. 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 164 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 01 10 
Katalognummer : CB-CO-98-187-DA-C 
ISBN 92-78-32441-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
l°\