Nr. C 207/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
— de øvrige udviklingslande, 
samt tage hensyn til den holdning, andre industrilande som 
De forenede Stater, Japan, Australien og Canada indtager. 
51. Udvalget godkender princippet om at opretholde: 
— beskyttelsesklausulen kaldet ordningen for »udgang af 
kurven« (genindførelse af kvoter) og 
— »antisurge«-klausulen (nedsættelse af uudnyttede kvo­
ter for at undgå en for kraftig stigning i importen). 
52. Det håber imidlertid, at partnernes holdning tillader 
at begrænse anvendelsen af disse klausuler og henstiller, at 
de berørte parter høres så indgående som muligt, hvis det 
skulle vise sig nødvendigt at tage disse i anvendelse. 
53. Udvalget understreger, at det er vigtigt, at alle 
deltagere i multifiberrangementet handler under behørig 
hensyntagen til ejendomsretten til mærker, mønstre og 
modeller (1). 
(') Se ØSU's udtalelse om »Forslag til Rådets forordning (EØF) 
om fastsættelse af foranstaltninger til forebyggelse af varemær-
keforfalskede varers overgang til fri omsætning« (EFT nr. 
C 218 af 29. 8. 1985). 54. Disse lande bør ligeledes afholde sig fra dumpingfor­
anstaltninger og illoyal optræden, når der er tale om en 
følsom sektor enten i industrilandene eller udviklingslan­
dene. 
55. Det økonomiske og sociale Udvalg gør især 
gældende, at det vil være hensigtsmæssigt at forbedre 
arbejdsbetingelserne i tekstilsektoren i alle udviklingslande 
(i ordets bredeste betydning). Arbejdstagerne i denne sektor 
er ofte underkastet meget dårlige løn- og arbejdsforhold 
(varme, støj, støv, lang arbejdstid, børnebeskæftigelse, 
manglende fagforeningsrettigheder). Udvalget slår således 
til lyd for, at man i de bilaterale aftaler indfører 
bestemmelser om overholdelsen af rimelige normer for 
arbejdsmarkedet som fastlagt af Den internationale 
Arbejdsorganisation. 
56. Det økonomiske og sociale Udvalg appellerer 
endelig til EF's forhandlere om at tage hensyn til 
konsekvenserne af Portugals tiltrædelse samt de særlige 
betingelser, Fællesskabet har tilstået middelhavslandene. 
Bruxelles, den 22. maj 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om »Den fælles landbrugspolitiks sociale konsekvenser for arbejdstagerne i EF's 
landbrug« 
(86/C 207/14) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 18. december 1985 i henhold til forretnings­
ordenens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om »Den fælles landbrugspolitiks sociale 
konsekvenser for arbejdstagerne i EF's landbrug« (l). 
På grundlag af Landbrugssektionens informationsberetning om samme emne (ordfører: Willi 
Lojewski (10. december 1985)). 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for landbrug, som udpegede Willi 
Lojewski til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. maj 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 237. plenarforsamling (mødet den 22. maj 1986) 
enstemmigt følgende udtalelse: 
(!) Temaet for denne udtalelse er situation for arbejdstagerne i landbruget og på det første forarbejdningstrin. 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/43 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget minder om, at målet for den fælles 
landbrugspolitik i EØF-traktatens artikel 39 defineres som 
en forbedring af den sociale situation for alle, der er 
beskæftiget i landbruget. 
1.2. Den aktuelle diskussion om den yderst påtrængen­
de reform af den fælles landbrugspolitik giver anledning til 
bekymring for, at der heller ikke i fremtiden vil blive taget 
tilstrækkeligt hensyn til konsekvenserne for arbejds­
markedet og dermed især til arbejdstagerne i landbruget og 
i levnedsmiddelindustriens første forarbejdningstrin inden 
for rammerne af den fælles landbrugspolitik. Denne 
bekymring bestyrkes yderligere af Kommissionens konklu­
sioner i dokumentet »En fremtid for EF's landbrug« (1985), 
som er udarbejdet på grundlag af høringer i forbindelse 
med »grønbogen«. 
1.3. Udvalget udtrykker beklagelse over, at Fællesska­
bet, på trods af appellen fra »Konferencen om den fælles 
landbrugspolitiks sociale aspekter« i Rom i 1961 og 
Kommissionens forslag herom fra 1979, ikke har formået 
at fjerne grundlaget for den dengang fremsatte kritik af de 
utilstrækkelige data »vedrørende omfanget og rækkevid­
den af landarbejdernes sociale problemer«. 
1.4. Udvalget har principielt den opfattelse, at en 
virkelig målrettet landbrugspolitik kun kan udvikles på 
grundlag af pålidelige informationer. Men det anser ikke 
mangelen på en samlet rapport om den sociale situation for 
arbejdstagerne i landbruget for at være tilstrækkelig grund 
til fortsat at negligere arbejdstagernes interesser ved 
reformen af den fælles landbrugspolitik. 
1.5. Informationsberetningen om samme emne, der blev 
vedtaget på Udvalgets plenarforsamling den 18. december 
1985, sammenfattede de disponible data, konkretiserede 
enkelte problemområder og formulerede de første konklu­
sioner. Udvalgets diskussioner om denne udtalelse har først 
og fremmest bygget på indholdet i den omtalte informa-
tionsberetning; hertil vil komme informationer fra Portu­
gal og Spanien, som vil indgå i den beretning, der ledsager 
udtalelsen. 
2. Situationen for arbejdstagerne i landbruget 
2.1. Beskæftigelsen af arbejdstagere i EF's landbrug har i 
de sidste tre årtier undergået vidtrækkende ændringer. 
Disse ændringer skyldes hovedsagelig: 
a) generelle økonomiske udviklingstendenser, 
b) landbrugets stigende integration i det øvrige erhvervsliv, 
c) tendenserne til stigende specialisering og intensivering 
af landbrugsproduktionen, som fremmes af landbrugs­
politiske foranstaltninger. 2.2. I denne periode er antallet af permanent beskæftige­
de arbejdstagere uden for familien faldet med ca. 70 % ; på 
grund af aldersfordelingen i den resterende arbejdsstyrke 
kan man i det næste tiår forvente en tilbagegang af de 
fuldtidsbeskæftigede på ca. 300 000, således at der kun 
bliver ca. 350 000 tilbage. I denne forbindelse kan man 
frygte, at den deprimerende arbejdsmarkedssituation i EF 
samt den stadig dårligere produktivitetssituation i land­
bruget kan føre til en forøgelse af deltids-, sæson- og 
lejlighedsarbejde, og dermed til en yderligere forringelse af 
den sociale sikkerhed for dem, der i mangel af alternative 
beskæftigelsesmuligheder er henvist til at arbejde i 
landbruget for at sikre et udkomme. Antallet af personer, 
der kun lejlighedsvis og med utilstrækkelig social sikring 
henter deres indkomst i landbruget, er allerede i dag mange 
gange større end antallet af kontraktligt sikrede fuldtidsbe­
skæftigede. 
2.3. I Italien — navnlig i den sydlige del — kan man på 
grundlag af oplysninger fra Det nationale råd for økonomi 
og Beskæftigelse (CNEL) samt fra Det nationale institut for 
Landbrugsøkonomi (INSOR) tale om en udviklingstendens 
i landbruget henimod halvdagsarbejde eller lejlighedsvist 
arbejde. Det er især kvinder og unge, der tyr til 
lejlighedsvist arbejde, fordi de ikke har andre muligheder. I 
nogle tilfælde opstår der betydelige problemer i forbindelse 
med urimelige ansættelsesmetoder, arbejdsbetingelser og 
social sikring. 
2.4. I lyset af den teknologiske udvikling og udflyning af 
aktiviteter, der tidligere typisk udførtes hjemme på 
bedriften, til specialiserede virksomheder uden for bedrif­
ten kræver man af de resterende fuldtidsbeskæftigede et 
kvalifikationsniveau og en præstationsevne, der for ofte 
står i et grelt misforhold til den tilbudte aflønning. 
2.5. Den sociale situation for arbejdstagerne i land­
bruget kendetegnes endvidere ved problematiske bolig­
forhold, dårlige uddannelsesmuligheder og strukturelt 
betingede vanskeligheder for en effektiv politisk repræsen­
tation af disse arbejdstageres interesser, og hertil kommer 
arbejdstider, der er længere end gennemsnittet, samt — på 
grund af de lave lønninger — lav arbejdsløsheds­
understøttelse og ringere pensionsydelser. 
2.6. Alt for tit er arbejdstagerne på arbejdspladsen udsat 
for mange fysiske og psykiske belastningsfaktorer, som 
desuden ofte optræder samtidigt: stress, monotoni, gener 
på grund af støj, vejrlig, støv, vibrationer, farlige stoffer 
osv. 
2.7. De allerede iværksatte og kommende foranstalt­
ninger til begrænsning af produktionen rammer først og 
fremmest arbejdstagerne i landbruget og på det første 
forarbejdningstrin i industrien. For denne gruppe mangler 
der i de fleste tilfælde sociale foranstaltninger under den 
fælles landbrugspolitik, som kan måle sig med land­
brugernes. 
2.8. Selv en skønsmæssig vurdering af de generelle og 
landbrugsøkonomiske udviklingstendenser fører til den 
konklusion, at situationen for arbejdstagerne i landbruget 
og på det første forarbejdsningstrin næppe kan ændres i 
Nr. C 207/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
positiv retning. Den indenlandske efterspørgsel og eksport­
mulighederne er stagnerende, den almindelige økonomiske 
udvikling vil kun give utilstrækkelige erhvervsalternativer, 
den landbrugsteknologiske udvikling vil fortsat få en 
negativ indvirkning på beskæftigelsen i landbruget. 
Hvorvidt den industrielle efterspørgsel efter råstoffer fra 
landbruget eller samfundets klart øgede krav til forvalt­
ningen af landområderne (f.eks. beskyttelse af miljø og 
natur) vil kunne bidrage til en stigende efterspørgsel efter 
arbejdskraft i landbruget er et omstridt spørgsmål. 
2.9. På denne baggrund forventer Udvalget af EF-
institutionerne, at de ved udformningen af landbrugs­
politikken i højere grad opfylder deres forpligtelse til at 
tage hensyn til alle, der er beskæftiget i landbruget. 
3. Foranstaltninger til forbedring af den sociale situation 
for arbejdstagerne i landbruget og i levnedsmiddelin­
dustriens første forarbejdningstrin 
3.1. Udvalget finder det tvingende nødvendigt, at man 
ved enhver landbrugspolitisk beslutning udtrykkeligt tager 
hensyn til dens virkninger for arbejdstagerne i landbruget 
og i industriens første forarbejdningstrin samt for arbejds­
markedet generelt. 
3.2. Informationen om situationen for EF's arbejds­
tagere i landbruget bør forbedres gennem snarlig udarbejd­
else af en samlet social rapport. Med henblik herpå 
opfordrer Udvalget Kommissionen til omgående at optage 
kontakt med de relevante myndigheder. Denne rapport bør 
især indeholde informationer om lønninger, arbejdstider, 
beskæftigelsesforhold, alder, kvalifikationer, arbejds­
sikkerhed og -sundhed, arbejdsmarkedets udviklings­
tendenser og social sikring. 
3.3. Det bør være et væsentligt mål for en reform af den 
fælles landbrugspolitik at skabe produktionsstrukturer og 
bedriftsenheder, der er levedygtige på lang sigt, således at 
der kan skabes sikre jobs med rimelige arbejsvilkår også for 
arbejdstagerne i landbruget og på det første forarbejdnings­
trin. 
3.4. Passende uddannelsesforanstaltninger må sætte 
arbejdstagerne i landbruget i stand til at opfylde de stigende 
krav, de stilles over for som følge af den teknologiske 
udvikling på produktions- og forarbejdningsområdet, og 
især inden for mikroelektronik og bioteknologi. Endvidere 
må EF-institutionerne og de nationale regeringer give 
arbejdsmarkedets parter mulighed for at klare de sam­
fundsmæssige opgaver, som følger af denne udvikling, og 
for at finde frem til egnede løsninger på det overenskomst­
politiske område. 
3.5. For de regioner og bedriftsgrupper, hvor arbejds­
pladserne ikke kan sikres på lang sigt, må der udarbejdes 
planer på mellemlang sigt med henblik på at skabe 
beskæftigelsesmuligheder uden for landbruget. I denne forbindelse må man principielt have som mål, at de 
tilbageblevne og nyskabte beskæftigelsesmuligheder ud­
nyttes på fuldtidsbasis. Eventuel diskriminering af deltids­
jobs, især hvad angår social sikring, må forsvinde. Også på 
denne måde kan fuldtidsbeskæftigelsen fremmes. Desuden 
bør man sætte kraftigere ind for at skabe en kombination af 
sæsonarbejdspladser og arbejdspladser på forarbejdnings-
trinnet. 
3.6. En ordning med tilpasningsstøtte til de arbejds­
tagere, der rammes af de uomgængeligt nødvendige 
reformer af EF's landbrugspolitik, må vedtages omgående 
på EF-plan. Et sådant socialt støtteprogram bør omfatte 
følgende: 
a) oprettelse af alternative arbejdspladser, 
b) videreuddannelses- og omskolingsforanstaltninger, 
c) førtidspensioneringsordninger. 
I denne forbindelse mener Udvalget, at de nødvendige 
finansielle midler — som for øvrigt kun udgør en meget lille 
brøkdel af de midler, der bruges til regulering af 
landbrugsmarkederne — skal prioriteres højt og stilles til 
rådighed som »obligatoriske budgetudgifter« for at 
opretholde den sociale balance. 
3.7. Udvalget opfordrer endvidere EF-institutionerne til 
at indlede et tættere samarbejde med de nationale 
socialsikringsinstanser om ulykkes- og arbejdssikring og at 
udstede ensartede EF-forskrifter om arbejdssikkerhed og 
forebyggelse af ulykker. I samarbejde med arbejds­
markedets parter skal udbygningen og harmoniseringen af 
arbejdstagernes beskyttelse mod opsigelse i landbruget 
fremmes. Udvalget opfordrer til, at Det paritetiske Udvalg 
for sociale problemer for arbejdstagere i Landbruget i 
højere grad inddrages. 
3.8. Derudover bør EF's institutioner med passende 
foranstaltninger drage omsorg for, at omstruktureringer, 
rationaliseringer og nedbringelse af bedrifternes omkost­
ninger, som nødvendiggøres af reformen af den fælles 
landbrugspolitik, ikke kommer til at gå ud over arbejds­
tagernes sundhed eller sikkerheden og solidariteten på 
arbejdspladsen. 
3.9. De stigende kvalifikationskrav til landbrugsar-
bejdet vil i fremtiden stadig vanskeligere kunne opfyldes af 
sæsonarbejdskraft. Det er derfor afgørende at gennemføre 
et EF-program til fremme af helårsbeskæftigelse. Dette 
program kunne omfatte følgende: 
a) økonomisk støtte til diversificering af landbrugs­
produktionen, med beskæftigelsesforpligtelse indbyg­
get, 
b) støtte til opstart af hjælpetjenester for landbrugs­
bedrifter, såfremt minimumsarbejdsvilkårene findes 
acceptabel, 
c) passende videreuddannelsesforanstaltninger i perioder 
med lav beskæftigelse regionalt. 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/45 
Det ville være ønskeligt, om man i denne forbindelse 
oprettede et officielt rådgivende organ, der skulle sikre 
landbrugets arbejdspladser. Fællesskabet kunne gennemfø­
re dette som pilotprojekt. 
4. Konklusioner 
Udvalget erkender, at en landbrugspolitik, der næsten 
udelukkende har haft sigte på de selvstændige landbrugere 
Bruxelles, den 22. maj 1986. — sådan som vi har set det i de sidste årtier — kun med 
største vanskelighed kan bringes til at anskue sine sociale 
konsekvenser i et bredere perspektiv. Alligevel anser 
Udvalget det for tvingende nødvendigt, og i bedre 
overensstemmelse med EØF-traktatens ånd, at de hér 
opregnede støtteforanstaltninger for arbejdstagerne i 
landbruget og på det første forarbejdningstrin ufortøvet 
foreslås af Kommissionen og vedtages af Rådet i forbindel­
se med de forestående reformer. Det vil også bevirke, at 
forbrugerne og skatteyderne i højere grad vil acceptere EF's 
landbrugspolitik. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR