KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 698 endel ig udg. 
Bruxelles, den 7. januar 1994 
Forslag t i I 
RÅDETS DIREKTIV 
om ændring af ajourføring af direktiv 64/432/EØF om 
veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet 
med kvæg og svin 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
Der er for nylig vedtaget EF-bestemmelser til bekæmpelse af mund- og 
klovesyge, eksotiske sygdomme og afrikansk svinepest. Direktiv 64/432/EØF, der 
omhandler handel inden for EF med levende svin og kvæg, bør derfor ikke 
længere indeholde bestemmelser om bekæmpelse af disse sygdomme. De pågældende 
afsnit bør udgå af direktiv 64/432/EØF, og der skal henvises til det relevante 
bekæmpe Isesd i rekt i v. 
På baggrund af enhedsmarkedet er det nødvendigt at lade kravet om, at dyr skal 
have opholdt sig i mindst seks måneder i en medlemsstat før hver flytning, 
bortfalde. Endvidere bør kalve på under 15 dage medtages i direktivets 
anvendelsesområde, og henvisninger til grænsesteder skal udgå. 
Kravet omn, at der skal udføres prøver på dyr, før de flyttes fra lande eller 
regioner, der er anerkendt som værende fri for tuberkulose, brucellose og 
enzootisk kvægleukose, og at der skal udføres mast it isprøver på malkekøer, bør 
også udgå som et yderligere skridt på vej mod enhedsmarkedet. 
Direktivet er blevet ændret over fyrre gange siden 1964, og det er nu på sin 
plads at ajourføre det. Ved samme lejlighed er direktivets bestemmelser også 
blevet forenklet og tydeliggjort. 
Vedlagte forslag er udarbejdet med disse mål for øje. 
Forslaget har ingen finansielle virkninger for EF-budgettet. 
forslag t i I 
Rådets direkt iv 
af 
om ændring af ajourføring af direktiv 64/432/EØF om 
veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet 
med kvæg og svin 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til Traktataten om Oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen^1), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par lamented2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalgt, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Der er gennemført en omfattende harmonisering på veterinærområdet; Rådet har 
bl.a. vedtaget direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og 
zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for 
Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked^4), direktiv 
91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrette­
læggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra 
tredjelande^5), direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabs­
foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge^6) og direktiv 
92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til 
bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger 
vedrørende blæreudslæt hos svin^7^ 
(1) EFT nr. C 
(2) EFT nr. C 
(3) EFT nr. C 
(4) EFT nr. L 224 af 18.08.1990, s. 29. 
(5) EFT nr. L 268 af 24.09.1991, s. 56. 
(6) EFT nr. L 315 af 26.11.1985, s. 11. 
(7) EFT nr. L 62 af 15.03.1993, s. 69. 
- 2 -
på baggrund heraf bør Rådets direktiv 64/432/EØF^8) af 26. juni 1964 om 
veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og 
svin, senest ændret ved Rådets direktiv 92/102/EØF(9) af 5. december 1992, 
ændres, særlig med hensyn til opholdsperioden i en medlemsstat før flytning, 
bestemmelserne om handel med dyr på under 15 dage og bestemmelserne om 
bekæmpelse af visse sygdomme; 
direktiv 64/432/EØF er blevet ændret flere gange på væsentlige punkter; nævnte 
direktiv bør ajourføres af hensyn til klarheden -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Direktiv 64/432/EØF erstattes herved med teksten som angivet i bilag I til 
dette direkt iv. 
Artikel 2 
Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft 
for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 1994. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal 
de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved 
offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne 
henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 3 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
(8) EFT nr. 121 af 29.07.1964, s. 1977/64 
(9) EFT nr. L 355 af 05.12.1992, s. 32. 
- 3 -
BILAG I 
Artikel 1 
Dette direktiv vedrører handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved: 
a) bedrift: en bedrift som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 90/425/EØF; 
b) slagtedyr: 
kvæg (herunder arten Bubalus bubalus) og svin, som skal føres til et 
slagteri eller et marked, hvorfra det kun må flyttes til slagtning; 
c) avls- eller brugsdyr: 
kvæg (herunder arten Bubalus bubalus) og svin, der ikke er nævnt i litra 
b), herunder dyr, der er beregnet til avl, mælke- eller kødproduktion 
el ler arbejde; 
d) en officiel tuberkulosefri kvægbedrift: 
en kvægbedrift, der opfylder betingelserne i bilag A.I, punkt 1. 2 og 3; 
e) officiel tuberkulosefri medlemsstat eller del af en medlemsstat: 
en medlemsstat eller del af en medlemsstat, der opfylder betingelserne i 
bilag A.I . punkt 4. 5 og 6: 
f) officielt brucellosefri kvægbedrift: 
en kvægbedrift, der opfylder betingelserne i bilag A.ll, punkt 1. 2 
og_3; 
- 4 -
g) officielt brucellosefri region: 
en del af en medlemsstat, der opfylder betingelserne i bilag A.M. punkt 
7. 8 og 9; 
h) officielt brucellosefri medlemsstat: 
en medlemsstat, der opfylder betingelserne i bilag A.M. punkt 10. 11 og 
12; 
i) brucellosefri kvægbedrift: 
en kvægbedrift, der opfylder betingelserne i bilag A.I I, punkt 4. 5 og 
6; 
j) bedrift fri for enzootisk kvcgleukose: 
en bedrift, der opfylder betingelserne i bilag D, kap i tel 1. afsnit A og 
B; 
k) medlemsstat eller region fri for enzootisk kvægleukose: 
en region eller medlemsstat, der opfylder betingelserne i bilag D. 
kapitel 1. afsnit E. F og G: 
I) embedsdyrlæge: 
dyrlæge udpeget af medlemsstatens centrale myndighed. 
Artikel 3 
1. Hver enkelt medlemsstat drager omsorg for, at der fra dens område ti I en 
anden medlemsstats område kun sendes dyr, der opfylder betingelserne i 
dette direkt iv. 
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv: 
a) skal underkastes en sundhedsundersøgelse og i dent itetskontrol af en 
embedsdyrlæge og må ikke udvise kliniske sygdomstegn: 
- 5 -
b) må ikke være blevet erhvervet fra en bedrift, eller et område, som af 
sundhedsmæssige årsager er omfattet af et forbud, der vedrører de 
pågældende arter i henhold til EF's eller medlemsstaterners 
retsforskr ifter; 
c) skal identificeres som fastsat i Rådets direktiv 92/102/EØF; 
d) må ikke være dyr, der skal slagtes i henhold til en medlemsstats program 
for udryddelse af en smitsom sygdom; 
e) skal opfylde bestemmelserne i artikel 4 og 5. 
Artikel 4 
1. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, må på intet tidspunkt efter 
at have forladt oprindelsesbedriften, og til de ankommer til 
bestemmelsesstedet i en anden medlemsstat, komme i kontakt med andre 
klovbærende dyr end dyr, der opfylder betingelserne for handel inden for 
Fællesskabet. 
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, skal transporteres i 
transportmidler, der først er blevet rengjort og desinficeret med et 
officielt godkendt desinfektionsmiddel i oprindelsesmedlemsstaten. 
Transportkøretøjerne skal være indrettet således, at dyrenes ekskrementer, 
strøelse og foder ikke kan flyde eller falde ud af køretøjet under 
transporten. 
3. Reglerne om godkendelse af steder, hvor der kan udføres desinfektion og 
procedurerne til sikring og kontrol af. at stk. 3 overholdes, fastsættes i 
henhold t i I art ikel 12. 
- 6 -
Artikel 5 
1• Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, skal under transport til 
bestemmelsesstedet ledsages af et sundhedscertif i kat som vist i bilag F. 
Certifikatet skal bestå af et enkelt blad med et løbenummer. Det udfærdiges 
den dag, sundhedsundersøgelsen finder sted, på mindst et af 
bestemmelsesmedlemsstatens officielle sprog. Certifikatet gælder i ti dage 
fra tidspunktet for sundhedsundersøgelsen. Hvis sundhedsundersøgelsen 
finder sted, efter at dyrene har forladt oprindelsesbedriften som omhandlet 
i stk. 2. gælder certifikatet I ti dage efter, at dyrene har forladt 
opr i ndeIsesbedr i ften. 
2. Sundhedsundersøgelsen og udstedelsen af sundhedscertifikatet for en sending 
dyr kan finde sted på oprindelsesbedriften eller læssestedet. I sidstnævnte 
tilfælde skal den cert ifikatudstedende embedsdyrlæge have modtaget det 
bevismateriale, som er udstedt af embedsdyrlægen for oprindelsesbedriften 
enten i form af et officielt dokument med de nødvendige oplysninger eller i 
form af et certifikat som omhandlet i bilag F. hvor afsnit A og B er 
behørigt udfyldt og attesteret. Embedsdyrlægen, der er ansvarlig for 
oprindelsesbedriften. skal også angive adressen på en eventuel 
mellemstation som f.eks. et godkendt marked eller et godkendt samlingssted 
(rubr ik C). 
3. Embedsdyrlægen, der er ansvarlig for mellemstationen, skal attestere, at 
dyrene er ankommet og eventuelt udfylde den sidste rubrik vedrørende handel 
inden for Fællesskabet (bilag F. rubrik D). Hvis dyrene ikke passerer en 
mellemstation, skal den sidste rubrik ikke udfyldes af embedsdyrlægen, som 
er ansvarlig for oprindelsesbedriften. 
4- Embedsdyrlægen, der udfylder bilaget F. rubrik D. er ansvarlig for at 
registrere flytningen i ANIMO-systemet. 
5. Mellemstationer, der bruges 8 samhandelen inden for Fællesskabet, som 
f.eks. markeder og samlingssteder, skal: 
- 7 -
a) være under tilsyn af en embedsdyrlæge, der især skal sørge for, at 
artikel 4. stk. 1. og artikel 4. stk. 2. overholdes, og som skal 
foretage den nødvendige attestering som omhandlet ovenfor. 
Embedsdyrlægens pligter kan specificeres yderligere ved en beslutning, 
der vedtages efter proceduren i artikel 12. 
b) være beliggende 8 et område, der ikke er omfattet af forbud i henhold 
til EF-retsforskrif terne. 
c) rengøres før brug og desinficeres, hvis det kræves af embedsdyrlægen, 
som er ansvarlig for mellemstationen. 
d) udpeges som godkendte markeder og samlingssteder af 
oprindelsesmedlemsstaten. Godkendelsen kan begrænses til kun at omfatte 
en særlig art eller avls- og brugsdyr eller slagtedyr. Medlemsstaten 
underretter de øvrige medlemsstaters centrale myndigheder og 
Kommissionen om. hvilke markeder og samlingssteder der er godkendte. 
6. Mel lemstat ionen kan også være et officielt godkendt marked beliggende i en 
medlemsstat, som ikke er bestemmelsesmedlemsstaten. I så fald skal 
certifikatet i bilag F (inklusive rubrik D) udfyldes af embedsdyrlægen i 
oprindelsesmedlemsstaten. Embedsdyrlægen, der er ansvarlig for markedet, 
skal udstede et certifikat til dyrenes bestemmelsessted ved at udfylde 
endnu et certifikat som vist i bilag F og bagpå det anføre 
originalcertifikatets løbenummer og vedhæfte det originalcertifikatet eller 
en kopi af det. 
- 8 -
Artikel 6 
1. Avls- og brugsdyr skal ud over at opfylde kravene i artikel 3. 4 og 5: 
- have opholdt sig på oprindelsesbedriften i 30 dage forud for afsendelsen 
eller siden fødslen, hvis dyrene er under 30 dage. Embedsdyrlægen skal 
på basis af den officielle identifikation som omhandlet i artikel 3. 
stk. 2. litra c), og officielle dokumenter sikre sig, at dyrene har 
opfyldt denne betingelse, og endvidere at dyrene har oprindelse i 
Fællesskabet eller er blevet importeret fra et tredjeland i henhold til 
EF's dyresundhedsmæssige bestemmelser. 
- hvis de er importeret fra et tredjeland til en medlemsstat, som ikke er 
den endelige bestemmelsesmedlemsstat, transporteres til 
bestemmelsesmedlemsstaten så hurtigt som muligt med et certifikat 
udstedt i henhold til artikel 7 i Rådets direktiv 91/496/EØF. Ved 
ankomsten til bestemmelsesstedet underkastes dyrene med hensyn til 
videre flytninger bestemmelserne i dette direktiv, særlig opholdskravet 
i første led. 
2. Avls- og produkt ionskvæg skal ud over kravene i artikel 3. 4 og 5: 
a) komme fra en officielt tuberkulosefri kvægbedrift og for så vidt angår 
dyr på over 6 uger have reageret negativt på en intradermal 
tuberkulinprøve, der udføres inden for de sidste 30 dage, før dyrene 
forlader oprinde Isesbesætningen, i henhold til bestemmelserne i bilag B, 
punkt 32.d. 
Den intradermale tuberkulinprøve kræves ikke, hvis dyrene har oprindelse 
i en medlemsstat eller del af en medlemsstat, der er anerkendt som 
værende offcielt fri for tuberkulose. 
- 9 -
b) hvis det drejer sig om ukastrerede dyr, komme fra en officielt 
brucellosefri kvægbedrift, og hvis de er over 12 måneder, have vist et 
brucellatal på under 30 internationale agglutinationsenheder pr. 
milliliter ved en serum-agglutinationstest, der er udført inden for de 
sidste 30 dage, før dyrene forlader oprinde Isesbesætningen, og som er i 
overensstemmelse med bilag C, punkt A. 
Serum-agglutinationstesten kræves ikke, hvis dyrene har oprindelse i en 
medlemsstat eller del af en medlemsstat, der er anerkendt som værende 
officielt brucellosefri. 
c) komme fra en bedrift, der er fri for enzootisk kvægleukose som omhandlet 
i art ikel 2, I itra g). 
d) må på intet tidspunkt efter at have forladt oprindelsesbedriften og 
indtil ankomsten til bestemmelsesstedet komme i kontakt med dyr, der kun 
opfylder kravene i artikel 6. stk. 3. 
3. Slagtekvæg skal ud over at opfylde kravene i artikel 3. 4 og 5. komme fra 
besætninger, der er officielt tuberkulosefri, fri for enzootisk kvægleukose 
og for ukastrerede dyrs vedkommende komme fra besætninger, der er officielt 
brucellosefr i. 
Artikel 7 
Slagtedyr, som straks ved ankomsten til bestemmelseslandet, er blevet ført ti I et 
slagteri, skal slagtes der så hurtigt som muligt i overensstemmelse med de 
dyresundhedsmæssige krav. 
Slagtedyr, som straks efter ankomsten til bestemmelsesmedlemsstaten er blevet 
ført ti I et marked, hvis bestemmelser kun giver tilladelse til, at alle dyrene 
ved markedets afslutning bringes ti I et slagteri, der er godkendt af den centrale 
myndighed, skal slagtes på dette slagteri senest fem dage efter deres ankomst til 
markedet. 
- 10 -
Artikel 8 
Enhver, der har mistanke om tilstedeværelsen af en af de sygdomme, der er anført 
i bilag E(l). skal underrette myndighederne og i givet fald informere eieren 
eller brugeren af dyrene så hurtigt som muligt. 
Medlemsstaterne sender senest den 31. mal hvert år Kommissionen oplysninger om 
forekomsten af tuberkulose, brucellose og enzootisk kvægleukose på deres område i 
det forløbne kalenderår og oplysninger om antallet af besætninger inden for de 
forskellige former for status for de enkelte sygdomme tillige med oplysninger om 
kontrol- og udryddelsesprogrammer i hver region. Kommissionen bestemmeer. hvilke 
oplysninger der skal fremsendes og i hvilken form. Kommissionen giver 
medlemsstaterne disse oplysninger i Den Stående Veterinærkomité og kan bruge dem 
i forbindelse med de beslutninger, der omhandles i bilag A og bilag D. 
Artikel 9 
1. En medlemsstat, der foreslår et obligatorisk nationalt bekæmpe Isesprogram 
for en af de smitsomme sygdomme, der er anført i bilag E(ll). for hele 
eller en del af sit område, kan forelægge Kommissionen dette program med 
oplysning om følgende: 
- situationen med hensyn til den pågældende sygdom på dens område 
- begrundelsen for programmet under hensyn til sygdommens alvor og 
programmets cost/benefit-fordele 
- det geografiske område, hvor programmet skal anvendes 
- de forskellige former for status, der gælder for virksomhederne, og de 
normer, der skal opfyldes i hver kategori, samt 
undersøge Isesprocedurerne 
- 11 -
- kontrollen med programmet, hvis resultater skal fremsendes til 
Kommissionen mindst en gang om året 
- konsekvenserne af, at en virksomhed mister sin status, uanset årsagen 
- de foranstaltninger, der skal træffes, såfremt der som følge af kontrol, 
der gennemføres i henhold til bestemmelserne i programmet, konstateres 
positive resultater. 
2. Kommissionen gennemgår de programmer, som medlemsstaterne har forelagt. 
Programmerne kan under overholdelse af kriterierne i stk. 1 godkendes efter 
proceduren i artikel 12. Efter samme procedure præciseres de generelle 
eller begrænsede supplerende garantier, som kan kræves i samhandelen inden 
for Fællesskabet, samtidig eller senest tre måneder efter, at programmerne 
er godkendt. Disse garantier må ikke være mere omfattende end dem, 
medlemsstaten anvender på sit eget område. 
3. Det af medlemsstaten forelagte program kan ændres eller suppleres efter 
proceduren i artikel 12. Efter samme procedure kan der godkendes ændringer 
af eller tillæg til et tidligere godkendt program eller garantier fastsat i 
henhold ti I stk. 2. 
Artikel 10 
1. En medlemsstat, der mener at være helt eller delvis fri for en af de 
sygdomme, der er anført i bilag E(M). forelægger Kommissionen behørigt 
bevismateriale herfor. Den gør navnlig rede for følgende: 
- sygdommens art og udviklingen i dens forekomst på medlemsstatens område 
- 12 -
- resulaterne af kontroltest baseret på en serologisk, mikrobiologisk, 
patologisk eller epidemiologisk undersøgelse og på det forhold, at der 
er pligt ti i at anmelde denne sygdom til myndighederne 
- kontrollens varighed 
- i givet fald den periode, i hvilken der har været forbud mod at 
vaccinere mod sygdommen, og det geografiske område omfattet af forbuddet 
- reglerne for kontrol med, at sygdommen ikke forekommer. 
2. Kommissionen gennemgår det bevismateriale, som medlemsstaterne har 
fremsendt. De generelle eller begrænsede supplerende garantier, der kan 
kræves i samhandelen inden for Fællesskabet, kan præciseres efter 
proceduren i artikel 12. Disse garantier må ikke være mere omfattende end 
dem, som medlemsstaten anvender på sit eget område. 
3. Den pågældende medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring 
af det i stk. 1 nævnte bevismateriale vedrørende sygdommen. På baggrund af 
de meddelte oplysninger kan de garantier, der er fastsat i henhold til stk. 
2, ændres eller ophæves efter proceduren i artikel 12. 
Artikel 11 
Bilagene til dette direktiv kan ændres efter proceduren i artikel 12. 
Som undtagelse fra dette direktiv kan der efter proceduren i artikel 12 
fastsættes særlige betingelser for handel med dyr til særlige formål, herunder 
t i I skuer. 
- 13 -
Artikel 12 
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer formanden 
sagen for Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved Rådets afgørelse 
af 15. oktober 1968 (i det følgende benævnt "komitéen") enten på eget 
initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant. 
2. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af 
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i 
Traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
3. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast ti I de 
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette 
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, 
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Udtalelsen vedtages med et 
flertal på 54 stemmer. 
4. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i 
overensstemmelse med komitéens udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger 
ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet 
nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag ti I de 
foranstaltninger, der skal træffes. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist 
på tre måneder fra den dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, 
vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og bringer dem straks 
i anvendelse. 
Artikel 13 
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer formanden 
straks sagen for Den Stående Veterinærkomité, der er nedsat ved Rådets 
afgørelse af 15. oktober 1968 (i det følgende benævnt "komitéen") enten på 
eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant. 
- 14 -
2. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af 
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i 
Traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
3. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de 
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse om 
foranstaltningerne inden for to dage. Udtalelsen vedtages med et flertal på 
54 stemmer. 
4. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anvendelse, når 
de påtænkte foranstaltninger er i overensstemmelse med komitéens udtalelse. 
Når de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller når der 
ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen omgående Rådet et 
forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Såfremt Rådet ikke har 
vedtaget foranstaltninger inden udløbet af en frist på 15 dage fra den 
dato, på hvilken det har fået sagen forelagt, vedtager Kommissionen de 
foreslåede foranstaltninger og bringer dem straks i anvendelse. 
Artikel 14 
Bestemmelserne i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol 
og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for 
Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked, senest ændret ved 
Rådets direktiv 92/60/EØF af 30. iuni 1992(1°). anvendes på kontrol på 
oprindelsesstedet, på tilrettelæggelse og opfølgning af den kontrol, der skal 
udføres af bestemmelsesmedlemsstaten, og på de sikkerhedsforanstaltninger, der 
skal iværksættes. 
Artikel 15 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
(10) EFT nr. L 268 af 24.9.1992, s. 75 
BILAG A 
I. OFFICIELT TUBERKULOSEFRI KVÆGBEDRIFT 
1. En kvægbedrift er officielt tuberkulosefri, hvis: 
a) alle dyrene er fri for kliniske tegn på turberkulose 
b) alle dyr på over seks uger har reageret negativt på mindst to officielle 
interdermale tuberkulinprøver, der er udført i overensstemmelse med 
bilag B. den første seks måneder efter udryddelsen af en eventuelt 
infektion på bedriften og den anden seks måneder senere; hvis 
besætningen er sammensat udelukkende af dyr med oprindelse i officielt 
tuberkulosefri besætninger, skal den første prøve udføres mindst 60 dage 
efter sammensætningen, og den anden kræves ikke; 
c) der ikke er indsat noget dyr på over seks uger på bedriften efter den 
første prøve som omhandlet i litra b). med mindre det har reageret 
negativt på en intradermal tuberculinprøve. der er udført og bedømt i 
henhold til bilag B. og prøven er udført inten senest 30 dage før eller 
30 dage efter dyrets indsætning på bedriften. 
Denne prøve kræves ikke i medlemsstater hvor procentdelen af 
tuberkulose inficerede kvægbedrifter er på under 0.2%. og hvor dyret har 
oprindelse i en officielt tuberkulosefri besætning. 
2. En kvægbedrift bevarer sin status som officielt tuberkulosefri, hvis: 
a) betingelserne i punkt 1. a) og 1. c) fortsat er opfyldt: 
y\6 
b) alle dyr, der indsættes på bedriften, kommer fra bedrifter, der har 
status som specielt tuberkulosefri; 
c) alle dyr på bedriften med undtagelse af kalve på under seks uger, der er 
født på bedriften, hvert år underkastes rutine tuberkulinprøver i 
henhold til bi lag B. 
Efter proceduren i artikel 12 kan Kommissionen dog for en medlemsstat 
eller en del af en medlemsstat, hvor alle kvægbedrifterne er omfattet af 
officielle foranstaltninger til bekæmpelse af tuberkulose, ændre den 
hyppighed, hvormed der foretages rutineprøver, på følgende måder: 
Hvis procentdelen af kvægbedrifter, der er ramt af tuberkulose, højst 
har været 1% i gennemsnit i de to seneste årlige prøveperioder, kan 
intervallet mellem rutineprøverne På bedrifterne forlænges til to år ; 
hvis procentdelen af smitteramte kvægbedrifter højst har været 0.2% i 
gennemsnit i de seneste to perioder, hvor der er blevet foretaget 
rutineprøver hverandet år. kan intervallet mellem rutineprøverne 
for længes t i I tre år ; 
hvis procentdelen af smitteramte kvægbedrifter, højst har været 0.1% i 
gennemsnit i de seneste to perioder, hvor der er foretaget rutineprøver 
hvert tredje år. kan intervallet mellem rutineprøverne forlænges til 
fire år og/eller den alder, hvor dyrene skal underkastes disse prøver, 
kan forhøjes til 24 måneder. 
Kommissionen kan også i henhold til artikel 13 træffe afgørelse om at 
øge hyppigheden af rutinetuberkulinprøver, hvis sygdomsforekomsten ser 
ud til at være øget. 
En bedrifts status som værende officiel tuberkulosefri suspenderes, hvis: 
a) betingelserne i punkt 2 ikke er opfyldt. 
b) et dyr anses for at have reageret positivt på en rutinetuberkulinprøve 
eller der er konstateret et tilfælde af tuberkulose ved en 
rut i nekødundersøgeI se. 
-AI 
I disse tilfælde suspenderes status, indtil alle øvrige dyr på over seks 
uger har reageret negativt på mindst to officielle intradermale 
tuberkulinprøver i overensstemmelse med bilag B. idet den første udføres 
mindst to måneder efter, at dyret er fjernet fra bedriften, og den anden 
mindst 42 dage efter den første. 
Hvis rutineprøven, der omhandles i punkt 2. litra c), ikke er blevet 
udført rettidigt, suspenderes bedriftens status dog ikke, forudsat at 
prøven udføres senest 60 dage efter, at den oprindeligt skulle fundet 
sted, og forudsat at efterfølgende prøver udføres i overensstemmelse med 
den oprindelige tidsplan. 
c) der på bedriften findes dyr med ubestemt status som beskrevet i bilag B. 
punkt 32. I så fald suspenderes bedriftens status, indtil dyrenes status 
er blevet klarlagt. 
4. En medlemsstat eller en del af en medlemsstat kan erklæres for officielt 
tuberkulosefrit efter proceduren i artikel 12. hvis den opfylder følgende 
betingelser: 
a. procentdelen af smitteramte kvægbedrifter har højest været 0.01% i 6 på 
hinanden følgende år. og mindst 99.9% af bedrifterne har været erklæret 
for officielt tuberkulosefri i 10 år. 
b. der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs 
oprindelses- og transitbesætning kan identificeres. 
c. alt slagtet kvæg skal underkastes en kødundersøgelse af en 
embedsdyrlæge. 
d. alle tilfælde af mistanke om tuberkulose skal undersøges fuldstændigt, 
herunder skal eventuelle oprindelses- og transitbesætninger spores og 
kontrolleres, og alle relevante laboratorieundersøgelser skal udføres. 
Mens undersøgelserne finder sted, suspenderes oprindelses- og 
transitbesætningernes status som væren officielt tuberkulosefri, indtil 
det ved kliniske undersøgelser, laboratorieundersøgelser eller 
tuberkulinprøver er blevet fastslået, at der ikke forekommer 
kvægtuberkulose. 
-4*?-
5. En medlemsstat eller del af en medlemsstat bevarer sin status som specielt 
tuberkulosefri, hvis: 
a. betingelserne i punkt 4.a til 4.d fortsat er opfyldt. 
b. oprindelses- og transitbedriftens status som officiel tuberkulosefri 
trækkes tilbage, hvis der bekræftes et tilfælde af tuberkulose. 
c. status som officielt tuberkulosefri forbliver suspenderet for bedrifter, 
hvor der er blevet bekræftet tuberkulose, indtil: 
- alle dyr, der er blevet erklæret for smitteramte. er blevet slagtet 
- bedrift og redskaber er blevet disinficeret 
- alle resterende kreaturer på over seks udger har reageret negativt på 
mindst to officielle intradermale prøver i henhold til bilag B. den 
første mindst seks måneder efter, at de smitteramte dyr er fjernet, 
den anden seks måneder efter den første. 
6. Hvis der er tegn på betydelige ændringer i tuberkulosesituationen i en 
medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er blevet anerkendt som 
værende officielt tuberkulosefri, kan Kommissionen i henhold til artikel 13 
beslutte at suspendere eller ophæve status og kræve rutinetuberkulinprøver 
udført i henhold til en af ordningerne i punkt 2.c. 
. A<y~ 
I I. OFFICIELT BRUCELLOSEFRI OG BRUCELLOSEFRI KVÆGBEDRIFTER 
I bilag A.11 forstås ved "kvæg" alie kreaturer undtagen handyr, der er kastreret, 
før de er fire måneder. 
1. En kvægbedrift er officielt brucellosefri : 
a) hvis der ikke findes noget kvæg på den, som er blevet vaccineret mod 
brucellose, undtagen hundyr, der er blevet vaccineret mindst tre år 
t idli gere; 
b) hvis alt kvæg har været fri for kliniske tegn på brucellose i mindst 
seks måneder ; 
c) hvis alt kvæg på over 12 måneder er blevet underkastet et af følgende 
sæt prøver med negativt resultat i henhold til bilag C: 
(i) to serum-agglutinationstests med mere end tre måneders og mindre 
end tolv måneders mellemrum 
(i i) tre ringprøver foretaget med tre måneders mellemrum efterfulgt af 
en serum-agglutinationstest mindst seks uger senere 
(i i i) to brucella-stødpudeantigentests foretaget med mere end tre 
måneders og mindre end tolv måneders mellemrum 
(iv) to mikro-agglutionationstests foretaget med mere end tre måneders 
og mindre end tolv måneders mellemrum. 
2. En kvægbedrift bevarer sin status som officielt brucellosefri på følgende 
bet ingeise: 
a) hvis et af følgende sæt prøver udføres hvert år med negativt resultat i 
henhold til bi lag C: 
(i) tre ringprøver foretaget med mindst tre måneders mellemrum 
A xc 
(i i) tre ELISA-prøver på mælk foretaget med mindst tre måneders 
mel lemrum 
(i i i) to ringprøver foretaget med mindst tre måneders mellemrum 
efterfulgt af en serologisk test mindst seks måneder senere 
(iv) to ELISA-prøver på mælk foretaget med mindst tre måneders 
mellemrum efterfulgt af en serologisk test mindst seks måneder 
senere 
(v) to serologiske tests foretaget med mindst tre måneders og højst 
seks måneders mellemrum. 
For en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der ikke er officielt 
brucellosefri. men hvor alle kvægbedrifter er omfattet af officielle 
foranstaltninger til bekæmpelse af brucellose, kan Kommissionen dog 
efter proceduren i artikel 12 ændre den hyppighed, hvormed der foretages 
rutineprøver, på følgende måde: 
- hvis højst 1% af kvægbedrifterne er inficeret, kan det være 
tilstrækkeligt hvert år at foretage to ringprøver eller to ELISA-
prøver på mælk med mindst tre måneders mellemrum eller en serologisk 
test 
- hvis mindst 99.8% af kvægbedrifterne har været anerkendt som 
officielt brucellosefri i mindst fire år. kan kontrol interval let 
forlænges til to år. og kontrollen skal foretages ved hjælp af en af 
de serologiske tests, der omhandles i punkt 7.a) 
b) alt kvæg, der indsættes på bedriften, kommer fra bedrifter, der har 
status som officielt brucellosefri. og alt kvæg på over 12 måneder har 
udvist en agglutinationsti ter på under 30 IE/ml ved en serum-
agglutinationstest foretaget i henhold til bilag C inden for de sidste 
30 dage, før dyrene indsættes På bedriften. 
UA-~ 
Ovennævnte serum-agglutinationstest kræves dog ikke i medlemsstater 
eller regioner af medlemsstater, hvor procentdelen af kvægbedrifter, der 
er inficeret med brucellose, ikke har oversteget 0.2% i mindst to år. og 
hvor dyrene kommer fra en officielt bruceIlosefri kvægbedrift i den 
pågældende medlemsstat eller region og under transporten ikke har været 
i kontakt med kvæg med lavere status. 
c) uanset punkt 2.b) kan kvæg fra en bruceMosefri kvægbedrift indsættes på 
en officielt brucellosefri bedrift, hvis dyrene er mindst atten måneder 
og vaccineret mod brucellose og vaccinationen har fundet sted mere end 
et år t idligere. 
Dyrene skal inden for de sidste 30 dage fra indsættelsen have udvist en 
agglutinationsti ter på under 30 IE/ml og have reageret negativt på en 
komplementbindingstest, idet begge tests skal foretages i henhold til 
bi lag C. 
Hvis et kretur fra en brucellosefri bedrift indsættes på en officielt 
brucellosefri kvægbedrift i henhold til disse bestemmelser, betragtes 
sidstnævnte bedrift dog som brucellosefri i to år fra det tidspunkt, 
hvor dyret blev indsat. 
3. En bedrifts status som officielt brucellosefri suspenders eller ophæves: 
a) hvis betingelserne i punkt 1 og 2 ikke er opfyldt 
b) hvis et eller flere kreturer mistænktes for at have brucellose som følge 
af laboratorieundersøgelser eller kliniske undersøgelser. 
Hvis et eller flere kreaturer på en officielt brucellosefri bedrift 
mistænkes for at have brucellose. kan bedriftens status suspenderes frem 
for at blive ophævet, hvis dyret eller dyrene straks fjernes eller 
isoleres. 
-ii'i. -
EL dy re tbIe vet f lerne t, kan suspensionen hæves hvis to serum-
agglutinationstests. der i henhold til bilag C er udført på alt kvæg på 
over 12 måneder på bedriften, udviser en agglutinationstiter på under 
30 I E/ml. Den første test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er 
fjernet, og den anden mindst 60 dage senere. 
Er dyret blevet isoleret, kan det genindsættes på bedriften og bedriftens 
status genindføres, hvis dyret derefter udviser en agglutiontionstiter på 
under 30 I E/m I ved en serum-agglutinationstest og har reageret negativt på 
en komplementbindingstest, idet begge tests udføres i henhold til bilag C. 
Hvis der som følge af laboratorieundersøgelser eller epidemiologiske 
undersøgelser er blevet bekræftet brucellainfektion på en bedrift, 
genindføres bedriftens status først, når alle kreaturer, der var drægtige 
ved sygdomsudbruddet, har reageret negativt på ovennævnte test, idet den 
sidste test skal være blevet udført mindst 21 dage efter kælvingen. 
4. En kvægbedrift er brucellosefri. hvis den opfylder betingelserne i 
punkt 1.a). 1.b) og 1.c); dog gælder følgende: 
(i) hundyr kan vaccineres. 
- før de er seks måneder, med levende stamme 19-vaccine eller andre 
vacciner, der er godkendt efter proceduren i artikel 12: 
- før de er femten måneder, med dræbt 45/20 adjuvansvaccine. der er 
blevet officielt undersøgt og anerkendt; 
(M) kvæg på under 30 måneder, der er blevet vaccineret med levende stamme 
19-vaccine. kan ved en serum-agglutinationstest udvise en 
agglutinationstiter på over 30 I E/ml. men under 80 I E/ml. forudsat at 
dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer på under 30 EØF-
enheder. hvis det drejer sig om hundyr, der er vaccineret inden for 
de sidste tolv måneder, eller under 20 EØF-enheder i alle andre 
ti I fælde. 
••-• >» -
(i i i) ud over prøverne i punkt 1.c) vil følgende prøvesæt til opnåelse af 
status som brucellosefri også blive godkendt: 
a. to bruceIIa-stødpudeantigentests udført med mere end tre måneders og 
mindre end 12 måneders mellemrum 
b. to mikro-agglutinationstests udført med mere end tre måneders og 
mindre end 12 måneders mellemrum 
i henhold til bi lag C. 
5. En kvægbedrift bevarer sin status som brucellosefri: 
(i) hvis den underkastes et af de sæt prøver, der omhandles i punkt 2.a) 
(i i) hvis kvæg, der indsættes På bedriften, opfylder kravene i punkt 2.b) 
el ler 
- kommer fra bedrifter, der har status som brucellosefri. og for så 
vidt angår kvæg på over 12 måneder i de sidste 30 dage før 
indsættelsen på bedriften har udvist en agglutinationsti ter på under 
30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest og har reageret negativt på 
en komplementbindingstest i henhold til bilag C. eller 
- kommer fra bedrifter, der har status som brucellosefri. er under 
30 måneder og er blevet vaccineret med levende stamme 19-vaccine. 
Kvæget kan ved en serum-agglutinationstest udvise en 
agglutinationsti ter på over 30 IE/ml. men under 80 IE/ml. forudsat at 
dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer på under 30 EØF-
enheder. hvis det drejer sig om hundyr, der er vaccineret inden for 
de sidste 12 måneder, eller var på under 20 EØF-enheder i alle andre 
ti I fælde. 
6. En bedrifts status som brucellosefri suspenderes eller ophæves: 
a) hvis betingelserne i punkt 4 og 5 ikke er opfyldt, eller 
b) hvis et eller flere kreaturer på over 30 måneder mistænkes for at have 
brucellose som følge af laboratorieundersøgelser eller kliniske 
undersøgelser. 
Hvis et eller flere kreaturer på over 30 måneder på en brucellosefri 
bedrift mistænkes for at have brucellose. kan bedriftens status suspenderes 
frem for at blive ophævet, hvis dyret eller dyrene straks fjernes eller 
isoleres. 
Er dyret blevet fjernet, kan suspensionen hæves, hvis to serum-
agglut inat ionstests. der i henhold til bilag C er udført på alt kvæg på 
over 12 måneder på bedriften, udviser en agglutinationsti ter på under 
30 IE/ml. Den første test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er 
fjernet, og den anden mindst 60 dage senere. 
Er dyret blevet isoleret, kan det genindsættes på bedriften og bedriftens 
status genindføres, hvis dyret derefter udviser en agglutinationsti ter på 
under 30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest og har reageret negativt på 
en komplementbindingstest, idet begge tests udføres i henhold til bilag C. 
Hvis der som følge af laboratorieundersøgelser eller epidemiologiske 
undersøgelser er blevet bekræftet brucellainfektion på en bedrift, 
genindføres bedriftens status først, når alle kreaturer, der var drægtige 
ved sygdomsudbruddet, har reageret negativt på ovennævnte test, idet den 
sidste test skal være blevet udført mindst 21 dage efter kælvingen. 
..^ 
7. En region i en medlemsstat kan erklæres for officielt brucellosefri efter 
proceduren i artikel 12. hvis den opfylder følgende betingelser: 
a) der er ikke registreret nogen tilfælde af kastning som følge af 
brucellainfektion i mindst tre år. og mindst 99.8% af bedrifterne har 
været erklæret for officielt brucellosefri i 10 år 
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs 
oprindelses- og transitbesætning kan identificeres. 
8. En region, som er erklæret for officielt brucellosefri. bevarer denne 
status, hvis alt kvæg på over 24 måneder underkastes enten to ringprøver 
eller en serologisk test hvert tredje år. jf. dog punkt 9. Ved positiv 
reaktion gælder bestemmelserne i punkt 6. 
9. En region, som er erklæret for officielt brucellosefri. indberetter alle 
tilfælde af brucellose til Kommissionen. Kommissionen kan efter proceduren 
i artikel 13 foreslå, at regionens status suspenderes eller ophæves, og kan 
kræve, at der udføres rutinemæssige brucelloseprøver i henhold til punkt 2. 
10. En medlemsstat kan erklæres for officielt brucellosefri efter proceduren i 
artikel 12. hvis den opfylder følgende betingelser. 
a) der er ikke registreret nogen tilfælde af kastning som følge af 
brucellainfektion i mindst tre år. og mindst 99.8% af bedrifterne har 
været erklæret for officielt brucellosefri i 10 år 
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs 
oprindelses- og transitbesætning kan identificeres. 
^6 
11. En medlemsstat, som er erklæret for officielt brucellosefri. bevarer denne 
status på følgende betingelser: 
- hvert kreatur, der mistænkes for at være inficeret med brucellose. 
anmeldes til myndighederne og underkastes en officiel undersøgelse for 
brucellose. herunder mindst to serologiske blodprøver, som omfatter 
komplementbindingstesten, samt en mikrobiologisk undersøgelse af 
passende prøver i tilfælde af kastning 
- det mistænkte kreaturs oprindelsesbesætning eller transitbesætning får 
sin status som officielt brucellosefri suspenderet så længe mistanken 
varer, dvs. indtil der er negativ reaktion på de prøver, som omhandles i 
første led 
- bestemmelserne i punkt 6 gælder ved positiv reaktion. 
12. En medlemsstat, som er erklæret for officielt brucellosefri. indberetter 
alle tilfælde af brucellose til Kommissionen. Kommissionen kan efter 
proceduren i artikel 13 foreslå, at medlemsstatens status suspenderes eller 
ophæves, og kan kræve, at der udføres rutinemæssige brucelloseprøver i 
henhold t i I punkt 2. 
13. a) I bilag A.M forstås ved serologisk test enten serum-agglutinations­
test. brucella-stødpudeantigentest. komplementbindingstest, plasma-
agglutinationstest. plasma-ringprøve, mikro-agglutinationstest eller 
individuel ELISA-prøve på blod som beskrevet i bilag C. 
b) Ved ringprøver på samletanke, fordobles antallet af de tests, der 
omhandles i dette bilag, og intervallerne mellem dem halveres. 
-ri-
BILAG B 
Normer for fremstilling og anvendelse af kvag- og fJerkrætuberkuliner 
1. De officielt kontrollerede tuberkulinprøver foretages ved hjælp af PPD-
eI ler HCSM-tuberkulin. 
2. Fabrikanternes normer for kontrol af PPD- og HCSM-kvægtuberkulin omregnes 
til Fællesskabets tuberkulinenheder (CTU) efter en sammenlignende biologisk 
prøve med det korresponderende EØF-standardtuberkulin. 
3. Fabrikanternes normer for kontrol af fjerkrætuberkuliner omregnes til 
internationale enheder efter en sammenlignende biologisk prøve med EØF-
standarden for PPD-fjerkrætuberkulin. 
4. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin fås hos Centraal Diergeneeskundig 
Instituut, Afdeling Rotterdam, Nederlandene. 
5. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin fås hos Institut Pasteur, Paris, 
Frankr ig. 
6. EØF-standarden for fjerkrætuberkulin fås hos Central Veterinary Laboratory, 
Weybridge, Surrey, England. 
7. Kvægtuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af Mycobacterium 
bov i s : 
a) AN5; 
b) Vallée. 
8. Fjerkrætuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af mycobacterium 
avium: 
a) D4ER; 
b) TB 56. 
US-
9. Tuberku I i nets pH skal være me II em 6,5 og 7,5. 
10. Såfremt et tuberkulin er tilsat antimikrobielle konserveringsmidler eller 
andre stoffer, skal det over for den statsinstitution, der er ansvarlig for 
kontrol med tuberkuliner, godtgøres, at de ikke forringer produktets 
pålidelighed og effektivitet. 
For phenol og glycerol gælder følgende maksimumskoncentrationer : 
a) phenol : 0,5% M/v-, 
b) glycerol : 10% v/v. 
11. De maksimale tidsrum, regnet fra sidste tilfredsstillende 
styrkebestemmelse, inden for hvilke tuberkulinet kan anvendes, forudsat at 
det opbevares beskyttet mod lys ved en temperatur på mellem 2" og 8" C: 
a) flydende PPD-tuberkulin: 2 år; 
frysetørret PPD-tuberkulin: 8 år; 
b) HCSM-tuberkulin, fortyndet: 2 år. 
12. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol med 
tuberkuliner i deres respektive lande: 
a) Forbundsrepublikken Tyskland: Paul-EhrIich-lnsti tut, Frankfurt/Main; 
b) Belgien: Instituut voor Hygiene en Epidemiologie, 
J. Wytsmanstraat 14, B-1050 Bruxelles; 
c) Frankrig: Laboratoire National des Médicaments 
Vétérinaires, Fougères; 
d) Luxembourg: Leverandørlandets institut; 
e) Italien: Instituto Superiore de Sanità, Rom; 
- it V 
f) Nederlandene Centraal Diergeneeskundig Instituut, 
Afde Iing Rotterdam; 
g) Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium, 
København V; 
h) Irland: Leverandørlandets institut; 
i) Det Forenede Kongerige The Central Veterinary Laboratory, 
Weybridge, Surrey. 
j) Grækenland: KTnVlCtTplKÔV IVOTITOÛTOV AOIMWÔWV KOI 
napaoiTiKwv NoonMåTuv. lepå oôôç 75, 
A9nva 301. 
k) Spanien: Laborator i o de San i dad y Produce i on 
Animal de Granada 
I) Portugal : Laboratôrio Nåcional de Investigaçâo 
Veterinåria - Lissabon 
13. Den officielle kontrol foretages på hvert enkelt parti brugsfærdigt 
aftappet tuberkulin. 
14. Kontrol af tuberkulinet foretages ved biologiske og kemiske metoder. 
15. Tuberkulinet skal være sterilt. Kontrol heraf foretages i overensstemmelse 
med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé. 
16. Kontrol af, at tuberkulinet er ugiftigt og ikke medfører irritation, 
foretages i overensstemmelse med specifikationerne i Den Europæiske 
Farmakopé. 
17. Tuberkulinet underkastes en kemisk analyse med henblik på bestemmelse af 
koncentration af glycerol og/eller phenol samt af eventuelle andre 
konserver ingsmidler. 
18. Kontrol af, at tuberkulinet er usensibiIiserende, foretages i 
overensstemmelse med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé 
— ^>o — 
19. Tuberkulinets styrke bestemmes ved biologiske metoder. Metoderne skal være 
gældende for HCSM- og PPD-tuberkuliner ; metoderne baseres på sammenligning 
af standardtuberkulin med det tuberkulin, der kontrolleres. 
20. PPD-tuberkulins proteinindhold bestemmes ved en KjeIdahl-analyse. 
Nitrogenmængden omregnes til tuberkuloprotein ved multiplikation med en 
faktor på 6,25. 
21. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin har en styrke på 65 000 CTU pr. ml, 
og det leveres i ampuller, der indeholder 5 ml tuberkulin. 
22. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin har en styrke på 50 000 CTU pr. mg 
PPD, og det leveres frysetørret i ampuller, der indeholder 1,8 mg PPD, dvs. 
at 0,0002 mg PPD har en styrke, der svarer til 1 CTU. 
23. EØF-standarden for PPD-fjerkrætuberkulin har en styrke på 50 000 
internationale enheder (IE) pr. mg af det rensede proteinderivats tørstof, 
og det leveres frysetørret i ampuller, der indeholder 10 mg PPD + 26,3 mg 
salte, dvs. at 0,000726 mg standardprotein har en styrke, der svarer til 
1 IE. 
24. Styrken af de tuberkuliner, som fabrikanterne fremsender til kontrol ved de 
i nr. 12 anførte statslige institutter, skal være bestemt ved en 
sammenlignende biologisk prøve med de i nr. 2 og 3 anførte standarder. 
25. a) Styrkebestemmelse på marsvin 
Der anvendes hvide marsvin, som vejer 400-600 g. De skal være i god 
sundhedsmæssig stand, når tuberkulinet indsprøjtes. Der anvendes 8 
marsvin til hver bestemmelse. Bestemmelsen må først foretages 1 måned 
efter sensibilisering. 
IA-
aa) Til styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner sensibiliseres marsvin ved en 
af følgende metoder: 
1. indsprøjtning af Mycobacterium bov is, AN5-stamme, dræbt ved 
opvarmning, i olieadjuvans, 
2. indsprøjtning af levende Mycobaceterium bov is, AN5-stamme, i 
fysiologisk kogsaltopløsning, 
3. indsprøjtning af BCG-vaccine. 
bb) Til styrkebestemmelse af fjerkrætuberkul iner sensibiliseres marsvin 
enten ved indsprøjtning af 2 mg fjerkrætuberkelnaci I ler, der er dræbt 
ved opvarmning og opslemmet i 0,5 ml steril, flydende paraffin, eller 
ved indsprøjtning af levende fjerkrætuberkelbaci I ler i fysiologisk 
kogsaltopløsning. Til dette formål anvendes fjerkrætuberkulinstamme D 4. 
ce) Et tuberkulin, hvis styrke skal bestemmes i forhold til 
standardtuberkulinet, underkastes en sammenlignende prøve ved 
intradermal indsprøjtning på grupper af sensibiliserede marsvin. 
Marsvinene afhøres på begge sider. Bestemmelsen sker ved sammenligning 
af de reaktioner, der fremkaldes af en række intrakutane indsprøjtninger 
af doser på højst 0,2 ml af standardtuberkulinet opløst i en isotonisk 
"buffered" kogsaltopløsning indeholdende 0,0005% "Tween" 80, med en 
tilsvarende række indsprøjtninger af det tuberkulin, der skal bestemmes. 
Fortyndingerne skal udgøre geometriske rækker og indsprøjtes efter et 
randomiseret latinsk kvadratmønster (4 steder på hver side i en 
otte-punktsprøve). Efter 24-28 tomers forløb måles reaktionernes 
diameter på de enkelte steder, og resultaterne registreres. 
For hver prøve af det tuberkulin, der skal bestemmes, beregnes den 
relative styrke og referensbegrænsninger ved hjælp af statistiske 
metoder, idet reaktionernes diameter og dosernes logaritmer anvendes som 
metametre. Styrken af det tuberkulin, der skal bestemmes, anses for 
tilstrækkelig, hvis den beregnede styrke pr. bovin dosis er på 2 000 CTU 
^'1 
(± 25%) hos kvæg. Tuberkulinets styrke udtrykkes enten i CTU eller i IE 
pr. ml. 
b) Styrkebestemmelse på kvæg 
Der kan foretages periodisk styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner på 
kvæg, der er naturligt eller kunstigt inficeret med tuberkulose. 
Bestemmelsen foretages på grupper af tuberkuløst kvæg ved sammenlignende 
intradermale fire- eller seks-punktsprøver med det tuberkulin, der 
bestemmes, og det korresponderende standardtuberkulin. Tuberkulinets 
styrke beregnes ved statistiske metoder som ved prøven på marsvin. 
26. Beholdere og pakninger med tuberkulin mærkes som følger: 
Etiketten på beholder og pakning skal indeholde følgende oplysning: 
- præparatets betegnelse; 
- for flydende præparater, hvor meget beholderen i alt indeholder; 
- antal CTU eller IE pr. ml eller mg; 
- fabrikantens navn; 
- part iets nummer ; 
- for frysetørrede præparater rehydreringsvæskens art og mængde; 
Etiketten på beholder eller pakning skal indeholde følgende oplysninger: 
- holdbarhedsdato; 
- opbevar ingsmåde; 
- betegnelse for og om muligt mængde af samtlige tilsatte stoffer; 
- den baciIlestamme, tuberkulinet er fremstillet af. 
27. De fællesskabslaboratorier, der er udpeget efter proceduren i artikel 12. 
foretager supplerende undersøgelser af, om styrken af de tuberkuliner, der 
anvendes i medlemsstaterne, er i overensstemmelse med det korresponderende 
fællesskabsstandardtuberkulin. Undersøgelse foretages på tuberkuløst kvæg, 
på sensibiliserede marsvin og ved kemiske prøver. 
- 3>^ -
28. Følgende intradermale tuberkulinprøver gælder som officielle: 
a) enkelt intradermal prøve; prøven omfatter en enkelt indsprøjtning af 
kvægtuberkulin, 
b) intradermal sammenlignende prøve; prøven omfatter en enkelt 
indsprøjtning med kvægtuberkulin og en enkelt indsprøjtning med 
fjerkrætuberkulin, som gives samtidigt. 
29. Den indsprøjtede tuberkulindosis skal indeholde 
1. mindst 2 000 CTU kvægtuberkulin 
2. mindst 2 000 IE fjerkrætuberkulin. 
De indsprøjtede doser må hver især ikke være større end 0,2 ml. 
30. Tuberkulinprøver foretages ved intradermal indsprøjtning af tuberkulin i 
halsen. Indsprøjtningsstederne skal være på grænsen mellem halsens forreste 
og midterste tredjedel. Såfremt samme dyr får indsprøjtet både 
fjerkrætuberkulin og kvægtuberkulin, skal indsprøjtningsstedet ligge ca. 
10 cm fra halskammen, og indsprøjtningsstedet for kvægtuberkulinet ca. 
12,5 cm lavere på en linje, der stort set er parallel med skulder I injen; de 
to indsprøjtninger kan også foretages på hver sin side af halsen, især når 
det drejer sig om unge dyr, hvor der ikke er tilstrækkelig plads til 
adskillelse af indsprøjtningsstederne på den ene side af halsen; i så fald 
gives der en indsprøjtning på hver side af halsen fra samme sted midt i 
halsens midterste tredjedel. 
31. Tuberkulinprøveteknikken og bedømmelsen af reaktionerne er som følger: 
a) Teknik: 
Indsprøjtningsstederne afhåres og renses. I hvert enkelt afhåret felt 
tages en hudfold mellem pege- og tommelfinger og måles med en 
krumpasser, og resultatet registreres. En kort, steril kanyle med 
-Ï«H 
udvendig skråkant påsat en tuberkulinfyIdt gradinddelt sprøjte indføres 
på skrå i hudens dybereliggende lag. Derefter indsprøjtes 
tuberkulindosen. Indsprøjtningen er foretaget korrekt, hvis der på hvert 
indsprøjtningssted kan føles en lille ærtagtig hævelse. På hvert 
indsprøjtningssted måles hudfoldens tykkelse påny 72 timer efter 
indsprøjtningen, og resultatet registreres. 
b) Bedømmelse af reaktionerne: 
Reaktionerne bedømmes ved besigtigelse samt på grunndlag af den 
registrerede forøgelse af hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet 72 
timer efter tuberkulin indsprøjtningen. 
ba) Negativ reaktion; hvis hævelsen kun er begrænset og ikke har 
forøget hudfoldens tykkelse mere end højst 2 mm, og der ikke er 
kliniske symptomer, som f.eks. diffust eller ekstensivt ødem, 
ekssudation, nekroser, smerte eller betændelse i de 
omkringliggende lymfekar eller i lymfekirtlerne. 
bb) Usikker reaktion: hvis der ikke iagttages kliniske symptomer, jf. 
ba), og hudfoldens tykkelse er forøget mere end 2 mm, men mindre 
end 4 mm. 
bc) Positiv reaktion: hvis der iagtttages kliniske symptomer, jf. ba), 
eller hvis hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet er forøget 
med 4 mm el 1er mere. 
32. Officielle intradermale tuberkulinprøver bedømmes således: 
a) Enkelt intradermal prøve: 
Pos i t i v 
Usikker 
Negat iv reaktion som defineret 
reaktion som defineret 
reaktion som defineret nr. 31 bc) 
nr. 31 bb) 
nr. 31 ba) 
- ^-
Dyr, der reagerer usikkert på en enkelt intradermal prøve, prøves igen 
tidligst 42 dage senere. 
Dyr, der ikke reagerer negativt på anden prøve, betragtes som havende 
reageret positivt. 
Dyr, der reagerer positivt på en enkelt intradermal prøve, kan 
underkastes en intradermal sammenlignende prøve. 
b) Intradermal sammenlignende prøve med henblik på at give eller fortsat 
sikre kvægbedrifter status som officielt tuberkulosefri 
Positiv: en positiv bovin reaktion, hvor hævelsen er mere end 4 mm 
større end ved fjerkræreaktionen, eller hvor der forekommer 
kliniske symptomer. 
Usikker: en positiv eller usikker bovin reaktion, hvor hævelsen er 
mellem 1 og 4 mm større end ved fjerkræreaktionen, og hvor 
der ikke forekommer kliniske symptomer. 
Negativ: en negativ bovin reaktion, eller en positiv eller usikker 
reaktion, hvor hævelsen svarer til eller er mindre end ved 
positiv eller usikker fjerkræreaktion, og hvor der i intet 
tilfælde forekommer kliniske symptomer. 
Dyr, der reagerer usikkert på den intradermale sammenlignende prøve, 
prøves igen tidligst 42 dage senere. Dyr, der ikke reagerer på anden 
prøve, betragtes som havende reageret positivt. 
c) En bedrifts status som officielt tuberkulosefri kan suspenderes, og 
dyrene fra bedriften må ikke indgå i samhandelen inden for EF, før 
følgende dyrs status er afklaret: 
1. dyr, som har reageret usikkert på en enkelt intradermal 
tuberkulinprøve, 
- %& 
2. dyr, som har reageret positivt på en enkelt intradermal 
tuberkulinprøve, men som senere skal underkastes intradermal 
sammenlignende prøve, 
3. dyr, som har reageret usikkert på en intradermal sammenlignende 
prøve. 
d) Hvis der ifølge EF-forskrifterne skal foretages en intradermal prøve, 
før dyrene flyttes, fortolkes prøven således, at dyr, der udviser en 
fortykkelse i hudfolden på mere end 2 mm eller kliniske symptomer, ikke 
må indgå i samhandelen inden for EF. 
BILAG C 
BRUCELLOSE 
A. Serum-agglut inat ionstest 
1. Brucella kontrolserum skal være i overensstemmelse med det 
standardserum, der fremstilles af Veterinary Laboratory, Weybridge, 
Surrey, England. 
Hver ampul skal indeholde 1 ml frysetørret kvægserum med 1 000 
internationale agglutionationsenheder (IE). 
2. Standardserum kan rekvireres hos Bundesgesundheitsamt, Berlin. 
3. Indholdet af brucelIa-agglut ininer i et serum skal udtrykkes i IE pr. ml 
(f.eks.: Serum X - 80 IE pr. ml). 
4. Aflæsningen af reaktionsresultater ved langsom serum-agglutination i 
reagensglas skal foregå ved 50% eller ved 75% agglutination, idet det 
benyttede antigen på samme måde er titreret over for et standardserum. 
5. Angående de forskellige antigeners følsomhed over for standardserum 
gælder følgende tolerancer: 
- hvis aflæsningen foretages ved 50%: mellem 1/600 og 1/1000; 
- hvis aflæsningen foretages ved 75%: mellem 1/500 og 1/750. 
6. Til fremstilling af antigen bestemt for serum-agglutination i 
reagensglas (langsom metode) skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99 
og USDA-stamme 1119 eller en anden stamme med tilsvarende følsomhed. 
7. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet og 
til fremstilling af antigenet, skal udvælges på en sådan måde, at de 
ikke fremmer bakteriedissociation (S-R); det er bedst at anvende 
kartoffelagar. 
- ^ 
8. Suspension af bakterierne skal foretages i en fysiologisk 
kogsaltopløsning (NaCI 8,5% tilsat 0,5% fenol. Formalin må ikke 
anvendes. 
9. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol 
med antigener: 
a) Tyskland: 
b) Belgien: 
c) Frankrig: 
d) Luxembourg: 
e) I talien: 
f) Nederlandene: 
g) Danmark: 
h) Irland: 
i) Det Forenede Kongerige 
- Storbr i tannien: 
- Nord i rland: 
j) Grækenland: 
k) Spanien: 
I) Portugal Bundesgesundheitsamt, Berlin, 
Institut national de recherches 
vétérinaires, Bruxelles, 
Laboratoire central de recherches 
vétérinaires, Alfort, 
Lever ingsI andets institut 
Instituto Superiore di Sanità, Rom, 
Centraal Diergeneeskundig Instituut, 
Afdeling Rotterdam, 
Statens Veterinære Serumlaboratorium, 
København V, 
The Veterinary Research Laboratory, 
Department of Agriculture and Food, Dublin, 
The Central Veterinary Laboratory, 
Weybridge, Surrey, England, 
The Veterinary Research Laboratory, 
Stormont, Belfast. 
KinvicrrpiKOv IVOTITOOTOV AoiMwôwv Kai 
flapaoïTiKÛv NooriMåiwv. lepå oôôe 75, 
A8nva 301. 
Centro Nacional de brucelosis de Murcia 
Laboratôrio Nåcional de Invest igaçâo 
Veterinåria, Lissabon. 
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den 
fortyndingsfaktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket. 
- v-b 
11. Til gennemførelse af en serum-agglutination skal der tilberedes 
mindst 3 fortyndinger for hvert serum. Fortynding af det mistænkte 
serum skal foretages på en sådan måde, at aflæsning af den ved 
infektionsgrænsen liggende reaktion finder sted i det midterste 
reagensglas. I tilfælde af positiv reaktion i dette reagensglas har 
det mistænkte serum en agglutinationsti ter på mindst 30 IE pr. ml. 
KompIementb i nd i ngstest 
1. Standardserumet er det samme som det, der er nævnt i dette bilag under 
Punkt A, nr. 1. Udover sit indhold af internationale 
agglutinationsenheder, skal 1 milliliter af dette frysetørrede kvægserum 
indeholde 1 000 sensibiliserede enheder, der skal sikre 
komplementbindingen. Disse sensibiliserede enheder benævnes EØF-enheder. 
2. Standardserumet fås hos Bundesgesundheitsamt, Berlin. 
3. Et serums indhold af kompIementbindende antistoffer skal udtrykkes i 
sensibiliserende EØF-enheder (f.eks.: serum X - 60 sensibiliserende 
EØF-enheder pr. ml). 
4. Et serum, der indeholder 20 sensibiliserende EØF-enheder eller mere 
(altså en aktivitet på lig med 20% af standardserumets) pr. ml skal 
betragtes som værende positivt. 
5. Seraene skal inaktiveres på følgende måde: 
a) kvægserum: 56 ti I 60* C i 30 ti I 50 minutter. 
b) svineserum: 60" C i 30 ti I 50 minutter. 
6. Til fremstilling af antigen skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99 
eller USDA-stamme 1119. Antigenet består af en bakterieopløsning i en 
0,85%'s fysiologisk kogsaltopløsning eller i en stødpude 
veronalopløsning. 
7. Til reaktionen anvendes en komplementdosis, der ligger over det 
nødvendige minimum for en total hæmolyse. 
_4c -
8. Ved gennemførelse af komplementbindingstesten foretages hver gang 
følgende afprøvning: 
a) kontrol af serumets anti-komplementvirkning, 
b) kontrol af antigenet, 
c) kontrol af de sensibiliserede røde blodlegemer, 
d) kontrol af komplementet, 
e) kontrol af følsomheden ved reaktionens begyndelse ved hjælp af 
et positivt serum, 
f) kontrol af reaktionens specificitet ved hjælp af et negativt serum. 
9. Tilsyn og officiel kontrol med standardsera og antigener foretages af de 
institutter, der er omtalt i punkt A, nr. 9, i dette bilag. 
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den 
for tynd ingsfaktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket. 
C. Ringprøve 
1. Ringprøven foretages på mælk fra hver transportspand eller samletank på 
bedr iften. 
2. Det standard-antigen, som anvendes, skal stamme fra et af de 
institutter, som er nævnt 8 punkt A, nr. 9, litra a)-j). Det anbefales, 
at antigenerne standardiseres efter anvisningerne fra WHO/FAO. 
3. Antigenet må kun farves med hæmatoxylin eller tetrazolium; hæmatoxylin 
bør foretrækkes. 
4. Hvis der ikke benyttes konservering, skal reaktionen udføres mellem 18 
og 24 timer eter, at prøven er taget fra koen. Hvis mælken testes senere 
end 24 timer efter prøveudtagningen, skal der foretages konservering; 
som konserveringsmiddel kan benyttes formalin og mercurichlorid, og 
testen skal efter anvendelse af et af disse to konserveringsmidler 
-W-i-
foretages inden for en frist på 14 dage efter prøveudtagningen. Anvendes 
formalin, skal mælkeprøvens slutfortyndingsgrad være på 0,2%, og 
forholdet mellem mælkemængden og formalinopløsningen skal være mindst 
10:1. I stedet for formalin kan anvendes mercurichlorid, mælkens 
slutfortyndingsgrad skal da være på 0,2%, og forholdet mellem 
mælkemængden og mercurichlori dop løsn ingen 10:1. 
5. Reaktionen udføres efter en af følgende metoder: 
- på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml, som er 
tilsat 0,03 ml af et af de standardiserede, farvede antigener; 
- på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml, som er 
tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener; 
- på en mælkemængde på 8 ml, som er tilsat 0,08 ml af et af de 
standardiserede, farvede antigener; 
- på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 2 ml, som er 
tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener. 
6. Blandingen af mælk og antigen henstår ved 37' C i mindst 45 og højst 60 
minutter. Prøven bedømmes senest 15 minutter efter udtagelse af 
varmeskabet. 
7. Reaktionen bedømmes på grundlag af følgende kriterier: 
a) negativ reaktion: mælken farvet, fløden farveløs 
b) positiv reaktion: mælk og fløde farvet på samme måde eller mælken 
farveløs og fløden farvet. 
D. Brucella-stødpudeant igentest 
En bruceIIa-stødpudeantigentest kan udføres efter en af følgende metoder: 
A. Manuel test 
1. Standardserum er det andet internationale anti-bruce11a-abortus-
standardserum, der leveres af Central Veterinary Laboratory, Weybridge, 
Surrey, England. 
2. Antigenet tilberedes uden hensyntagen til cellekoncentrationen, men dets 
følsomhed skal standardiseres efter det andet internationale anti-
bruceI Ia-abortus-standardserum, således at antigenet giver en positiv 
reaktion med en serumopløsning på 1:47,5 og en negativ reaktion med en 
opløsning på 1:55. 
3. Antigenet opslemmes i "buffered" bruceIIa-antigenopløsning med en pH på 
3,65 ± 0,5 og kan være farvet ved hjælp af Rose Bengal farve. 
4. Weybridge stamme nr. 99 eller USDA 1119 eller en anden stamme med 
tilsvarende følsomhed skal anvendes ved tilberedning af antigenet. 
5. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet og 
til fremstilling af antigenet skal være således, at de ikke fremmer 
bakteriedissociation (S — R); der bør anvendes kartoffelagar eller 
kontinuerlige dyrkningsmetoder. 
6. Antigenet prøves med 8 frysetørrede sera, som vides at være henholdsvis 
positive og negative. 
7. Det officielle tilsyn med og den officielle kontrol af standardserum og 
-antigen varetages af de officielle institutter, der er nævnt i punkt 
A 9 i bi lag C. 
8. Antigenet leveres i brugsklar stand. 
.-• w s -
9. BruceIIa-stødpudeantigentest udføres således: 
a) en dråbe (0,03 ml) antigen placeres ved siden af en dråbe (0,03 ml) 
serum på en hvid plade; 
b) man blander med en applikatorpind, først efter en ret linje og 
derefter i en rundkreds med en diameter på 10-12 mm; 
c) pladen vippes ved, at man bevæger den frem og tilbage i fire minutter 
(ca. tredive bevægelser i minuttet); 
d) prøveresultat aflæses i god belysning; hvis der ikke er tegn på 
agglutination, regnes prøven for negativ; enhver forekomst af 
agglutination vil blive betragtet som positiv, medmindre der er 
tydeligt bevis på ekstraordinær udtørring i kanterne. 
B. Automatiseret test 
Den automatiserede test skal give et resultat, der har mindst samme 
følsomhed og nøjagtighed som den manuelle metode. 
Plasma-r ingprøve 
A. Udvinding af plasma 
Reagensglassene med blod, som ved tilsætning af EDTA er forhindret i at 
koagulere, centrifugeres i tre minutter ved 3 000 omdrejninger i minuttet 
og opbevares derefter ved 37" C i 12-24 timer. 
B. Bedømme I se 
0,2 ml stabiliseret plasma hældes i et reagensglas med 1 ml rå mælk. Efter 
at det er blandet, tilsættes en dråbe (0,05 ml) ABR-antigen, og der blandes 
igen. Antigenet standardiseres efter et standardantigen, som leveres af det 
i punkt A.9.a) nævnte institut. 
-t/Lf. 
Efter 45 minutters inkubation ved 37' C, skal der ske aflæsning i løbet af 15 
minutter. Bedømmelsen er positiv, når mælkeringen har samme farve eller er 
stærkere farvet end mælkesøjlen. 
F- Plasma-agglutination 
Det efter metoden i punkt E. A udvundne plasma kan anvendes umiddelbart 
efter centrifugering uden termisk stabilisering. Til serum-agglutinationen 
(50%) blandes 0,05 ml plasma med 1 ml antigen (hvilket svarer ti I en 
fortynding på 1:20 ved serum-agglutInationen). Aflæsning efter 18-24 timers 
inkubation ved 37" C. En agglutination >/« 50% anses for positiv. 
G. Mikro-agglut inat ionstest 
1. Der fremstilles fortyndere af 0,85% fysiologisk kogsaltopløsning tilsat 
0,5% phenol. 
2. Antigenet tilberedes som anført i bilag C, litra a), nr. 6, 7 og 8, og 
titreringen foretages som anført i bilag C, litra A, nr. 5. Ved 
anvendelsen af antigenet tilsættes 0,02% safranin - (endelig 
fortynding). 
3. Standardserumet er det samme som i bilag C, litra A, nr. 1. 
4. Standardserumet rekvireres fra Bundesgesundheitsamt i Berlin. 
5. Mikro-agglutinationstesten udføres på plader med koniske fordybninger og 
et rumfang på 0,250 ml. Testen udføres på følgende måde: 
a) Præfortynding af sera: Til hver fordybning indeholdende 0,075 ml 
fortynder tilsættes 0,050 ml af hvert serum, der skal undersøges. 
Blandingerne omrystes i 30 sekunder. 
~'/N 
b) Gradvis fortynding af sera: Der tiIberedes mindst tre fortyndinger af 
hvert serum. Dette gøres ved, at der af præfortyndingerne (1:2,5) 
afpipetteres 0,025 ml af hvert serum, som overføres ti I en fordybning 
med 0,025 ml fortynder. Herved bliver den første fortynding 1:5 og de 
følgende laves som 2-foldsfortyndinger. 
c) Tilsætning af antigen: Til hver af fordybningerne med de forskellige 
fortyndinger tilsættes 0,025 ml antigen. Efter vipning i 30 sekunder 
lukkes pladerne med låg og hensættes i 20 ti I 24 timer ved 37' C i 
fugtmættet atmosfære. 
d) Aflæsning af resultaterne: Bundfældning af antigen konstateres ved 
undersøgelse af fordybningens bund i et konkavt spejl, som placeres 
under fordybningen. Danner antigenet bundfald i form af en fast masse 
med klart afgrænsede kanter og kraftig rød farve, er reaktionen 
negativ. Er bundfaldet derimod et jævnt fordelt, uklart slør med 
lyserød farve, er reaktionen positiv. De forskellige 
agglutinationsgrader bestemmes ved sammenholdelse med 
antigenkontroller for 0, 25, 50, 75 og 100% agglutination. Det 
enkelte serums titer udtrykkes i internationale agglutinationsenheder 
pr. ml. Der bør i testen også foretages kontrol med brug af negativt 
serum og positivt serum fortyndet ti I et indhold på 30 internationale 
agglutinationsenheder pr. ml. 
H. ELISA-prøve (enzyme linked immunosorbent assay) til påvisning af 
kvægbruce I lose 
1. Der anvendes følgende materialer og reagenser: 
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for fast fase 
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af 
polyklonale eller monoklonale antistoffer 
c) den biologiske prøve 
d) en tilsvarende positiv og negativ kontrol 
~.(/6-
e) konjugat 
f) et substrat, der svarer til det anvendte enzym 
g) eventuelt en stopopløsning 
h) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af 
reagenserne og t i I vask 
i) et afløsningssystem, der passer til det anvendte substrat. 
2. Teststandardisering og følsomhed 
1) klassificerede prøver udtaget af mælk fra samletanke betragtes som 
negative, hvis de giver en reaktion, der er mindre end 50% af den, 
der opnås med en fortynding i forholdet 1:10 000 af det andet 
internationale brucellosestandardserum i negativ mælk 
2) individuelle serumprøver betragtes som negative, hvis de giver en 
reaktion, der er mindre end 10% af den, der opnås med en fortynding i 
forholdet 1:200 af det andet internationale brucellosestandardserum i 
fysiologisk kogsaltopløsning eller i enhver anden opløsning, som er 
godkendt efter proceduren i artikel 12 efter høring af Den 
Videnskabelige Veterinærkomité; 
ELISA-standarderne for brucellose er dem, der er angivet i bilag C, 
litra A, nr. 1 og 2, (anvendes i de fortyndinger, der er anført på 
et iketten). 
3. Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af 
kvægbruce I lose: 
ELISA-metoden kan anvendes på en prøve af mælk eller valle, der udtages 
af mælk fra en bedrift med mindst 30% lakterende malkekøer. 
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, 
at de udtagne prøver kan henføres til de dyr, som den testede mælk eller 
de testede sera stammer fra. 
BILAG D 
KAPITEL I 
BEDRIFTER. MEDLEMSSTATER OG REGIONER FRI FOR ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE 
A. En bedrift er fri for enzootisk kvægleukose: 
(i) hvis der ikke er nogen tegn, hverken kliniske eller som følge af 
laboratorieundersøgelser, på tilfælde af enzootisk kvægleukose på 
bedriften og der ikke er bekræftet nogen tilfælde i de sidste to år; 
(i i) hvis alle dyr på over 24 måneder i de sidste 12 måneder har reageret 
negativt på to prøver, der er udført i henhold til dette bilag med 
mindst fire måneders mellemrum; 
(Mi) hvis bedriften opfylder kravene i nr. ( i ) og ligger i en medlemsstat 
eller region, som er fri for enzootisk kvægleukose. 
B. En bedrift bevarer sin status som fri for enzootisk kvægleukose: 
(i) hvis betingelserne i punkt A.i) fortsat er opfyldt; 
(i i ) hvis alle dyr, der indsættes På bedriften, kommer fra en bedrift, som 
er fri for enzootisk kvægleukose-. 
(Mi) hvis alle dyr på over 24 måneder fortsat reagerer negativt på en 
prøve, der udføres i henhold til kapitel II med mindst tre års 
me I lemrum. 
C. En bedrifts status som fri for enzootisk kvægleukose suspenderes, hvis 
betingelserne i punkt B ikke er opfyldt. 
D. Bedriftens status forbliver suspenderet, indtil følgende krav er opfyldt: 
1. Hvis et enkelt dyr på en bedrift, der er fri for enzootisk kvægleukose, 
har reageret positivt på en af de prøver, der omhandles i kapitel II: 
'[S 
i) skal det dyr, der har reageret positivt, og dets eventuelle kalv(e), 
hvis det drejer sig om en ko, være blevet fjernet fra bedriften til 
slagtning under tilsyn af de veterinære myndigheder; 
i i) skal de resterende dyr have reageret negativt på en serologisk test 
udført i henhold til kapitel II mindst tre måneder efter, at det 
positive dyr og dets eventuelle afkom er fjernet; 
i i i) skal der udføres en epidemiologisk undersøgelse, og de bedrifter, der 
er epidemiologisk knyttet til den inficerede bedrift, skal 
underkastes foranstaltningerne i nr. i i). 
Myndighederne kan dog give dispensation fra forpligtelsen ti I at slagte en 
inficeret kos kalv, hvis den blev taget fra moderen efter kælvningen. I så 
fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2.i i i). 
Hvis mere end et dyr fra en bedrift, der er fri for enzootisk kvægleukose, 
har reageret positivt, eller hvis der er blevet bekræftet infektion på en 
bedrift: 
i) skal de dyr, der har reageret positivt, og deres kalve, hvis det 
drejer sig om køer, fjernes til slagtning under tilsyn af de 
veterinære myndigheder; 
i i) skal alle dyr på over 24 måneder reagere negativt på to prøver, der 
udføres i henhold til kapitel II med mindst 4 måneders og under 12 
måneders mellemrum; 
i i i) skal alle andre dyr efter at være blevet identificeret forblive på 
bedriften, indtil de er over 24 måneder, og have reageret negativt på 
de prøver, der omhandles i nr. i i); 
iv) skal der udføres en epidemiologisk undersøgelse, og de bedrifter, der 
er epidemiologisk knyttet til den inficerede bedrift, skal 
underkastes foranstaltningerne i nr. i i). 
~(l*> 
Myndighederne kan dog give dispensation fra forpligtelsen til at slagte 
en inficeret kos kalv, hvis den blev taget fra moderen efter kælvningen, 
I så fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2.i i i). 
3. Hvis en bedrift har fået suspenderet sin status som fri for enzootisk 
kvægleukose af en anden årsag, skal alle dyrene på bedriften på over 24 
måneder reagere negativt På en serologisk test udført i henhold til 
kapitel 11. 
E. Efter proceduren i artikel 12 kan Kommissionen foreslå, at en medlemsstat 
eller en region i en medlemsstat erklæres for fri for enzootisk 
kvægleukose: 
a) hvis mindst 99,8% af kvægbedrifterne er fri for enzootisk kvægleukose 
som omhandlet i punkt A, eller 
b) hvis der ikke er bekræftet nogen tilfælde af enzootisk kvægleukose i 
medlemsstaten eller regionen i de sidste tre år, og 
når det drejer sig om en medlemsstat, alle dyr på over 24 måneder i 
mindst 10% tilfældigt udvalgte besætninger har reageret negativt på en 
prøve i henhold til kapitel II i de sidste 24 måneder, eller 
når det drejer sig om en region, alle dyr på over 24 måneder har 
reageret negativt på en prøve i henhold til kapitel II. 
F. En medlemsstat eller en region i en medlemsstat bevarer sin status som fri 
for enzootisk kvægleukose: 
i) hvis det enten ved en årlig stikprøve med en sikkerhed på 99% er blevet 
fastslået, at under 0,2% af bedrifterne er inficeret, eller mindst 20% 
af kreaturerne på over 2 år hvert år har reageret negativt på en prøve 
udført i henhold til kapitel II, 
el ler 
s o 
i i) hvis der ikke er blevet registreret nogen tilfælde af enzootisk 
kvægleukose i medlemsstaten eller regionen i forholdet en bedrift ud 
af 10 000 i mindst tre år; i så fald kan det efter proceduren i 
artikel 12 besluttes at indstille gennemførelsen af rutinemæssige 
serologiske test, forudsat at 
- alt kvæg, der slagtes på medlemsstatens eller regionens område 
underkastes en kødundersøgelse foretaget af en embedsdyrlæge, som 
skal anmelde alle tumorer med henblik på laboratorieundersøgelse; 
- medlemsstaten indberetter alle tilfælde af enzootisk kvægleukose i 
det område, der er omfattet af beslutningen, til Kommissionen. 
Kommissionen kan efter proceduren i artikel 12 foreslå, at 
beslutningen om at indstille gennemførelsen af rutinemæssige 
serologiske test suspenderes eller ophæves; 
- alt kvæg, der har reageret positivt på en immuno-diffusionsprøve, 
slagtes og bedriften fortsat omfattes af restriktioner, indtil den 
generhverver sin status i medfør af kapitel I, punkt D, i bilag D. 
G. i) En medlemsstats eller en regions status som fri for enzootisk 
kvægleukose suspenderes efter proceduren i artikel 12. hvis der påvises 
og bekræftes enzootisk kvægleukose på mere end 0.2% af bedrifterne i 
regionen eller medlemsstaten. 
i i) Status som fri for enzootisk kvægleukose kan genindføres efter 
proceduren i artikel 12 på følgende betingelser: 
a. ud over foranstaltningerne i punkt D.1 og D.2 skal mindst 20% tilfældigt 
udvalgte andre bedrifter i regionen eller medlemsstaten inden for en 
periode på 12 måneder have været underkastet en af de prøver, der omhandles 
i kapitel I I ; 
b. resultaterne af disse prøver skal med en sikkerhed på 99% vise, at under 
0.2% af bedrifterne er inficeret. 
BILAG D 
KAPITEL I I 
PRØVER TIL PÅVISNING AF ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE 
Enzootisk kvægleukose påvises ved en immuno-diffusionsprøve som beskrevet i punkt 
A og B eller ved en ELISA-prøve som beskrevet i punkt C. Immuno-diffusionsmetoden 
er forbeholdt enkeltdyrsprøver. Gøres der behørigt begrundet indsigelse mod 
prøveresultaterne, benyttes en back-up test i form af en immono-diffusionsprøve. 
A- Agar-gel-immunodiffusionsprøven for enzootisk kvægleukose 
1. Til prøven anvendes et antigen, der indeholder glycoproteiner fra 
kvægleukosevirus. Antigenet standardiseres efter et standardserum (E.l. 
serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium, København. 
2. De nedenfor angivne officielle institutter er ansvarlige for, at 
standardantigenet til laboratoriebrug korrigeres efter det officielle 
EØF-standardserum (E.l. serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium, 
København. 
a) Tyskland: 
b) Belgien: 
c) Frankrig: 
d) Luxembourg: Bundesforschungsanstalt fur 
Viruskrankheiten der Tiere, Tubingen 
Institut national de recherches 
vétérinaires, Bruxelles 
Laboratoire national de pathologie 
bovine, Lyon 
-st^ 
e) Italien: 
f) Neder landene: 
g) Danmark: 
h) Irland: 
i) Det Forenede Kongerige: 
i. Storbritannien: 
2. Nordirland: 
J) Spanien: 
k) Portugal: 
I) Grækeni and : Instituto Zooprof ilattico SperImentale, 
Perugia 
Centras I Diergeneeskundig Instituut, 
Afdeling Rotterdam 
Statens Veterinære Serum laboratorium, 
København 
Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, 
Dubl in 
The Central Veterinary Laboratory, 
Weybridge, England 
The Veterinary Research Laboratory, 
Stormont, Belfast 
Subdirecciôn general de sanidad animal. 
Laboratôrio de Sanidâd y Produce ion Animai 
ALGETE: Madrid 
Laboratôrio Nåcional de Invest igacao 
Veterinåria - Lisboa. 
3. Standardantigener til laboratoriebrug sendes mindst en gang om året til 
de under nr. 2 angivne EØF-referencelaborator i er for at blive prøvet 
over for det officielle EøF-standardserum. Ud over denne standardisering 
kan det anvendte antigen korrigeres som angivet i punkt B. 
4. Reagenserne til prøven omfatter: 
a) antigen: antigenet skal indeholde specifikke glycoproteiner fra 
enzootisk kvægleukosevirus, som er standardiseret efter det 
officielle EØF-serum 
b) det serum, der skal prøves 
c) kendt positivt kontrol serum 
_-V^>-
d) agar-gel 
0,8% agar 
8,5% NaCI 
0,05 M TRIS-buffer, pH 7,2 
15 ml af denne agar hældes i en petriskål med en diameter på 85 mm, 
hvilket giver et 2,6 mm tykt agar I ag. 
5. I agaren udskæres syv fugtfri huller helt til skålens bund; hullerne 
skal danne et mønster med et hul i midten og de øvrige seks huller som 
en cirkel rundt om. 
Midterhullets diameter: 4 mm 
Periferihullernes diameter: 6 mm 
Afstand mellem midter hu I og per i fer i hu I*. 3 mm. 
6. Midterhullet fyldes med standardantigenet. Periferihul 1 og 4 (se 
tegningen) fyldes med kendt positivt serum, og hul 2, 3, 5 og 6 fyldes 
med de sera, der skal prøves. Hullerne fyldes, indtil menisken 
forsvinder. 
1 
O 
6 0 0 2 
O 
5 0 0 3 
O 
4 
-Vf-
7. Dette giver følgende reagensmængder: 
Antigen: 32 mikroliter 
Kontrolserum: 73 mikroliter 
Sera, der skal prøves: 73 mikroliter 
8. Herefter henstår det 72 timer ved stuetemperatur (20 til 27' C) i et 
Iukket fugt i ghedskammer. 
9. Prøven kan aflæses efter 24 og 48 timer, men aflæsning af det endelige 
resultat må først ske efter 72 timer 
a) Det serum, der skal prøves, er positivt, hvis det danner en specifik 
præcipitin linje med BLV-antigenet og en helt identisk linje med 
kontrol serumet 
b) Det serum, der skal prøves, er negativt, hvis det ikke danner en 
specifik højde med BLV-antigenet, og hvis det ikke afbøjer 
kontrol serumets Iinje 
c) Reaktionen anses for usikker, hvis den: 
(i) afbøjer kontrolserumets linje mod hullet med BLV-antigen 
uden at danne en synlig præcipitin Iinje med antigenet, 
el 1er 
(i i) hvis den hverken kan aflæses som positiv eller negativ. 
I tilfælde af usikker reaktion kan prøven gentages med koncentreret 
serum. 
10. Hullerne kan danne et andet mønster, hvis E4-serum fortyndet i 
forholdet 1:10 i negativt serum kan påvises som positivt. 
B. Metode til standardisering af antigener 
Opløsninger og materialer: 
1. 40 ml 1,6% agarose i 0,05 M Tris/MCI buffer, pH 7,2 med 8,5% NaCI 
2. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod 
glycoproteiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1:10 i 0,05 M Tris/HC 
buffer, pH 7,2 med 8,5% NaCI 
3. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod 
glycoproteiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1:5 i 0,05 M Tris/HCI 
buffer, pH 7,2 med 8,5% NaCI 
4. 4 peter i skåle af plast med en diameter på 85 mm 
5. 1 dorn med en diameter på 4 ti I 6 mm 
6. referenceantigen. 
7. det antigen, der skal standardiseres 
8. vandbad (56" C) 
Fremgangsmåde: 
Agarosen (1,6%) opløses i Tris/HCI buffer ved forsigtig opvarmning til 
100" C. Den hensættes derefter i vandbad på 56" i ca. 1 time. Også 
kvægleukoseserumfortyndingerne hensættes i vandbad på 56" C. 
Nu blandes 15 ml af den 56* varme agaroseopløsning med 15 ml 
kvægleukoseserum (1:10) og omrystes hurtigt; derefter hældes det i 2 
petriskåle, 15 ml i hver. Det samme gøres med kvægleukoseserumet i 
fortyndingen 1:5. 
Når agarosen er størknet, laves der huller på følgende måde: 
~st-
Petriskål nr. 1 
Serum 1:10 Petriskål nr. L 
Serum 1:10 
Petriskål nr. 3 
Serum 1:5 Petriskål nr. 4 
Serum 1:5 
Tilsætning af antigen: 
I. Petr iskål 1 og 3 
hul A - ufortyndet referenceantigen 
hul B - referenceantigen, fortynding 1:2 
hul C og E - referenceantigen 
hul D - ufortyndet antigen, der skal prøves 
Petr iskål 2 og 4 
hul A 
hul B 
hul C 
hul D - ufortyndet antigen, der skal prøves 
- antigen, der skal prøves, fortynding 1:2 
- antigen, der skal prøves, fortynding 1:4 
- antigen, der skal prøves, fortynding 1:8. 
-s t-
Bemærkninger : 
1. For at få optimal udfældning bør forsøget foretages med to 
serumfortyundinger (1:5 og 1:10). 
2. Hvis udfældningsdiameteren er for lille med begge fortyndinger, 
fortyndes serumet yderligere. 
3. Hvis udfældningsdiameteren med begge fortyndinger er for stor og 
udviskes, vælges et mindre fortyndet serum. 
4. Agarosens endelige koncentration skal være 0,8%; serumkoncentrationernes 
henholdsvis 5% og 10%. 
5. De målte diametre indsættes i følgende koordinatsystem. Den fortynding 
af det antigen, der skal prøves, som har samme diameter som 
referenceantigenet, er den fortynding, der skal anvendes. 
Diameter 
13 -
12 -
11 -
10 -
9 
8 -
7 -
6 -
5 -
4 -
3 -
2 -
I 1 1:3 I 1:5 1:6 1:7 ' 
1:1 1:2 1:4 1:8 
Antigenets fortynding 
^ 
C. ELISA-prøve (enzyme-1 inked immunosorbent assay) til påvisning af enzootisk 
kvægleukose 
1. Der anvendes følgende materialer og reagenser: 
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for fast fase 
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af 
polyklonale eller monoklonale antistoffer. Hvis antigenet påføres den 
faste fase direkte, må alle testprøver med positiv reaktion gentestes 
med kontrolantigen. Kontrolantigenet bør være identisk med antigenet, 
undtagen når det gælder BLV-anti gener. Hvis den faste fase påføres 
capture-antistoffer, må antistofferne ikke reagere med andre 
antigener end BLV-anti gener. 
c) den biologiske prøve 
d) en tilsvarende positiv og negativ kontrol 
e) konjugat 
f) et substrat, der svarer til det anvendte enzym 
g) eventuelt en stopopløsning 
h) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af 
reagenserne og ti I vask 
i) et aflæsningssystem, der passer til det anvendte substrat. 
- S"c.\ -
2. Teststandardisering og -følsomhed 
ELISA-prøven skal være så følsom, at E4-serum reagerer positivt, når det 
fortyndes ti gange (serumprøver) eller 250 gange (mælkeprøver) mere end 
den opløsning, der fås ved pooling af prøver. Hvos prøver (serum og 
mælk) testes separat, skal E4-serum, der fortyndes i forholdet 1:10 (i 
negativt serum) eller 1:250 (i negativ mælk), reagere positivt, når det 
testes i samme prøveopløsning som den, der anvendes til 
enkeltdyrsprøver. De officielle institutter, der er nævnt i punkt A.2, 
er ansvarlige for kvalitetskontrollen med ELISA-metoden og skal navnlig 
for hvert parti fastsætte, hvor mange prøver der skal indgå i en podning 
på basis af den titer, der er opnået med E4-serum. 
E4-serumet leveres af Statens Veterinære Serumlaboratorium i København. 
3. Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af enzootisk 
kvægleukose 
ELISA-metoden kan anvendes på en prøve af mælk eller valle, der udtages 
af mælk fra en bedrift med mindst 30% lakterende malkekøer. 
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, 
at de udtagne prøver kan henføres ti I de dyr, som den testede mælk eller 
de testede sera stammer fra. 
BILAG E(l) 
a) Kvægsygdomme : 
- rabies 
- tuberkulose 
- brucellose 
- oksens indartede lungesyge 
- enzootisk kvægleukose 
b) Svinesygdomme 
- rabies 
- brucellose 
BI LAG E (II) 
AuJeszky's sygdom 
infektion med bovin herpesvirus 1 (IBR/IPV) 
Brucella suis 
(• A 
- 2 -
BILAG F 
CERTIFIKAT NR. 
OPRINDELSESMEDLEMSSTAT ART: k\—g/svln — •logtedyr/ovltdyr/brugsdyr 
OPRINOELSESREGION 
A 0PRIN0ELSES8EDRIFT 
Novn 
Réf. nr. 
OprIndelsesbedriften er: 
officielt tuberkulosefri 
officielt brucellosefri 
brucellosefr i 
leukosefr i 
AFSENDELSESDATO 
Underskr i ft jo/nej 
jo/nej 
jo/nej 
jo/nej Adresse 
Nedenstående dyr er blevet underkastet følgende prøver i henhold 
til direktiv 64/432/EØF: 
DATO 
tuberkul inprØve 
brucellose SAT 
leukoseprøve ja/krasves ikke 
ja/krasves ikke 
jo/k rosves ikke 
Embedslægen for opr inde I sesbesostn ingen 
B. IDENTIFIKATION 
Race Type Antal dyr i alt 
Officiel identifikation 
C. AUTORISERET MARKED 
Navn 
Adresse 
Underskr if t/stempel ref. nr. AFSENDELSES-/OPSAMLINCSSTED 
Navn 
Adresse 
ref. nr 
1 
D. MODTAGER HANDEL INDEN FOR EF 
Adresse Transportmiddel 
Identifikation 
Det attesteres, at 1) alle bestemmelserne i Rådets direktiv 
' ' 64/432/EØF er opfyldt. 2) Den pâtamkte transport er blevet regi-
streret I ANIMO. 3) Ovennævnte dyr opfylder de supplerende garon-
t ier med hensyn t I I (sygdom) for (art/type) bestemt t i I 
(Kommissionens beslutning ../..../EØF) 
Underskr if t Dato 
dato for sundhedsundersøgelsen . . 
certifikatet udløber den . . Navn med blokbogstaver 
(cd -
BILAG II 
SAMMENLIGNINGSTABEL 
AJourfdrt direktiv -
Artikel 1 
Art Ikel 2.(a) 
Artikel 2.(b) 
Artikel 2.(c) 
Artikel 2.(d) 
Artikel 2.(e) 
Artikel 2.(f) 
Artikel 2.(g) 
Artikel 2.(h) 
Artikel 2.(i) 
Artikel 2.(J) 
Artikel 2.(k) 
Artikel 2.(1) 
Artikel 3.1. 
Artikel 3.2.(a) 
Artikel 3.2.(b) 
Artikel 3.2.(c) 
Artikel 3.2.(d) 
Artikel 3.2.(e) 
Artikel 4.1. 
Artikel 4.2. 
Artikel 4.3. 
Artikel 5 
Art ikel 6.1, forste led 
Art ikel 6.1, andet led 
Artikel 6.2.(a), forste 
afsni t 
Artikel 6.2.(a), andet 
afsni t 
Artikel 6.2.(b), forste 
afsni t 
Artikel 6.2.(b), andet 
afsni t 
Artikel 6.2.(c) 
Artikel 6.2.(d) 
Artikel 6.3. 
Artikel 7 
Artikel 8 
Artikel 9 
Artikel 10 
Artikel 11 
Artikel 12.1. 
Artikel 12.2. 
Artikel 12.3. Direktiv 64/432/E0F 
! Artikel 1 
| Artikel 2.(b) 
i Artikel 2.(c) 
! Artikel 2.(d) 
J Artikel 2.(e) 
Î Artikel 2.(f) 
! Artikel 2.(s) 
! Artikel 2.(t) 
! Artikel 2.(1) 
i Artikel 3.1. 
! Artikel 3.2.(a) 
Î Artikel 3.2.(b) 
! Artikel 3.2.(e) 
i Artikel 3.5. 
! Artikel 3.2.(f)(i) 
! Artikel 3.2.(g) 
! Artikel 3.2.(d) 
Artikel 3.3.(a) 
Artikel 3.3.(b) 
l 
Artikel 3.3.(d) 
Art ikel 3.2.(f)(i i) 
Artikel 6 
Artikel 9 
Artikel 10 
Artikel 12.1. 
Artikel 12.2. 
Artikel 12.3. 
~6*> 
Ajourført direktiv Direktiv 64/432/EØF 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 
Artikel 12 
12, 
12 
13 
13 
lag A 
lag B. 
lag B. 
lag B. 
lag B. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag C. 
lag D. 
lag D. 
lag D. 
lag D. 
lag D. 
lag E. 
lag E. 
lag F. 13.3 
13.4 
13.4 
14 
15 
1. -
27. 
28. • 
32. 
A. 
B. 
C. 
D. 
E. 
F. 
G. 
H. første afsnit 
andet afsnit 
tredje afsnit 
første afsnit 
andet afsnit 
B.26. 
- B.31 
I.A.1 . 
I.A.10. 
I .B. 
I .C. D.I I.A.9 Artikel 12.4, første afsnit 
Artikel 12.4, andet afsnit 
Artikel 13.1. 
Artikel 13.2. 
Artikel 13.3. 
Artikel 13.4, første afsnit 
Artikel 
Artikel 14 
16 
Bi 
Bi B.26 
- B.31. ag B.1. 
ag B.27. 
ag B.28. 
ag B.32. 
ag CA. 
ag C.B. 
ag CC. 
ag CD. 
ag CE. 
ag CF. 
ag CG. 
ag G. I I .C 
ag G.I. 
ag G.Il.A.1. - I .A.9 
ag G.I I.B 
ag G.II.C 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 698 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 03 
Katalognummer : CB-CO-93-750-DA-C 
ISBN 92-77-63138-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg