8. 2. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 35/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om udkast til Rådets forordning om Fællesskabets støtteordning for store viden­
skabelige anlæg af europæisk interesse 
(88/C 35/01) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 1. oktober 1987 i overensstemmelse 
med artikel 130 Q i EØF-traktaten at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som udpegede Michel Saiu til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. december 1987. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 251. plenarforsamling den 16. december 
1987 uden stemmer imod, mens 2 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1. En samordnet indsats, der dels sigter mod at give 
europæiske forskere lettere adgang til videnskabelige 
og tekniske anlæg i Fællesskabet og dels mod at sætte 
Fællesskabet i stand til bedre at udnytte det europæiske 
potentiel i form af større videnskabelige anlæg, vil 
nødvendigvis fremme udviklingen hen imod skabelsen 
af et forskernes Europa. 
Man kan derfor godkende det udkast til forordning, 
Kommissionen fremlægger, men anmoder om, at der 
tages hensyn til nedenstående bemærkninger: 
2. Det bør understreges, at hovedmålsætningen må 
gå ud på, at enhver forsker i en vilkårlig medlemsstat 
skal have adgang til forskningsanlæg og teknologiske 
faciliteter i andre EF-lande, dersom de pågældende faci­
liteter ikke forefindes i hans eget land. 
3. Den midlertidige finansielle støtte, som de organi­
sationer eller institutioner i EF, der råder over sådanne 
større anlæg, skal modtage som modydelse, må på 
ingen måde substituere de bevillinger, medlemsstaterne 
hidtil har ydet til disse anlægs drift. 
4. For at fjerne enhver tvivl på dette punkt bør 
forordningsudkastets titel ændres, så at denne bringes 
i overensstemmelse med formålet. 5. Sigtet med denne EF-ordning for lettere adgang 
til videnskabelige anlæg er at øge mobiliteten blandt 
europæiske forskere og effektivt at nedbryde barrierene 
inden for europæisk forskning. Opmærksomheden hen­
ledes på de foranstaltninger, der er iværksat netop 
med dette formål for øje i forbindelse med planen for 
»Stimulering af det videnskabelige og tekniske samar­
bejde i Europa«, som blev lanceret i marts 1985 og som 
foreslås videreudbygget med nærværende forordnings-
udkast. 
Kommissionen har oversendt Rådet et forslag til forord­
ning om en ny plan til »Stimulering af forskersamarbej­
de og -udveksling i Europa«, som ligeledes er forelagt 
Det økonomiske og sociale Udvalg til udtalelse. 
6. Udvælgelsen af projekter, som skal kunne modta­
ge midlertidig EF-støtte, bør primært rette sig efter 
følgende kriterier: 
— det pågældende anlægs kvalitet (muligheder for at 
gennemføre forsøg, anlæggets specifikke karakteris­
tika) og disponibilitet, 
— den interesse, der er udtrykt fra forskerside, dvs. fra 
de potentielle brugere af det pågældende anlæg, 
— EF-støttens cost-benefiteffekt, 
— EF-interessen. 
Nr. C 35/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 2. 88 
7. Den ovennævnte cost-benefitbetragtning må bl.a. 
indebære, at der, alt andet lige, gives prioritet til projek­
ter, som fremmer specialiseringen inden for større vi­
denskabelige anlæg, hvor der i øjeblikket er en opgave­
overlapning inden for Fællesskabet. 
8. Ved EF-interesse skal ikke blot forstås, at det 
pågældende projekt skal bidrage til styrkelsen af EF's 
konkurrenceevne på forsknings- og teknologiområdet 
og til realiseringen af de målsætninger, som EF har 
opstillet for forskning og teknologisk udvikling. Projek­
tet skal også bidrage til styrkelsen af forsknings- og 
teknologipotentielet i ugunstigt stillede EF-regioner. 
9. Med hensyn til adgangen til videnskabelige anlæg 
i EF bør der gives forrang til forskere i EF-lande og 
-regioner, som er underforsynede med forskningsinfra-
struktur eller hvis perifere beliggenhed forhindrer for­
skernes normale adgang til anlæg i deres eget land. 
Ovennævnte prioritering må dog på ingen måde føre 
til kvotaordninger. 
10. EF-ordningen skal navnlig bidrage til: 
— at dække hele behovsspektret på forskningens om­
råde, 
— at fremme en bedre koordinering af de forsknings­
programmer, der gennemføres i de forskellige med­
lemsstater, samt bidrage til at fjerne overlapninger, 
— at forbedre de større EF-anlægs rentabilitet og for­
dele byrderne rimeligere mellem disse, 
— at fremme udvekslingen af forskere i EF. 
11. EF-planens vigtighed for sektoren af små og mel­
lemstore virksomheder (SMV) skal også understreges. 
En lettere adgang til forskningsanlæggelserne vil kunne 
komme de små og mellemstore virksomheder til gode i 
forbindelse med introduktionen og udviklingen af nye 
produkter og teknologier, da mindre virksomheder ofte 
ikke har de fornødne økonomiske og personalemæssige 
ressourcer til F & U-arbejde. 
En afgørende forudsætning for, at dette kan lade sig 
gøre, er, at SMV og, mere generelt, arbejdsmarkedets 
parter og forskningens organisationer får fyldestgøren­
de information om de faciliteter, de vil kunne nyde godt 
af i påkommende tilfælde, om de betingelser, som skal 
være opfyldt for at få adgang til disse, samt om de 
nærmere retningslinjer for fremlæggelse af projekter. 
12. Til gennemførelsen af den foreslåede EF-ordning 
skønnes en bevilling på 30 millioner ECU nødvendig. 
Dette beløb forekommer helt utilstrækkeligt i betragt­ning af de målsætninger, som søges realiseret, også selv 
om ordningen fortsat befinder sig på forsøgsstadiet. 
Kommissionen bør allerede nu udstikke retningslinjerne 
for iværksættelsen af et eventuelt supplerende program, 
hvis det skal undgås, at et alt for stort antal forslag 
tabes på gulvet blot på grund af manglende bevillinger, 
thi skuffelsen ville blive stor blandt de forskere, der 
ellers ville have nydt godt af ordningen. 
13. Kommissionen foreslår, at Fællesskabet skal 
kunne indgå aftaler med europæiske tredjelande eller 
internationale organisationer med henblik på at inddra­
ge disse helt eller delvis i EF-ordningen. 
Dette forslag kan bifaldes. Det må imidlertid være en 
betingelse, at de pågældende lande eller internationale 
organisationer medvirker ved finansieringen. 
14. Ydermere må disse aftaler bygge på et gensidig-
hedsprincip, som indebærer, at EF-forskere kan få ad­
gang til større videnskabelige anlæg i de pågældende 
tredjelande eller internationale organisationer forme­
delst et finansielt tilskud ydet efter retningslinjerne i 
EF-ordningen. 
15. I det omfang, det lykkes at realisere målsætnin­
gerne med EF-ordningen, kunne Kommissionen på læn­
gere sigt udvide ordningen til også at omfatte ikke-
europæiske tredjelande, herunder specielt lande, som 
har specifik kompetence på områder, hvor Fællesskabet 
og dets medlemsstater er underforsynet, f.eks. inden for 
landbrug og tropemedicin. 
16. ØSU anmoder om, at der ud over ovenfor frem­
førte bemærkninger også tages hensyn til følgende for­
slag til præcision af forordningsudkastet på specifikke 
punkter: 
Artikel 1 
I overensstemmelse med bemærkningerne til punkt 2.4 
ovenfor bør denne artikel affattes som følger: 
»Der vedtages (...) en fællesskabsstøtteordning med 
henblik på at lette adgangen til store videnskabelige 
anlæg ...« (resten uændret). 
Artikel 5 
I de kontrakter, der skal indgås mellem Kommissionen 
og de videnskabelige organer eller institutioner, som 
kan komme i betragtning ved ydelsen af finansiel EF-
8. 2. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 35/3 
støtte, bør det præciseres, til hvilke opgaver de pågæl­
dende organer eller institutioner agter at bruge de til­
skud, de modtager. 
Artikel 6 
Resultatet af den programevaluering, Kommissionen 
skal foretage ved udgangen af tredje gennemførelsesår, 
bør meddeles Det økonomiske og sociale Udvalg og 
Europa-Parlamentet. 
Endvidere burde der være mulighed for, at Kommissio­
nen på baggrund af sin evaluering fremsætter forslag 
til revision af programmet på grundlag af egnede proce­
durer. Ud over denne evaluering anmodes Kommissionen om 
med regelmæssige mellemrum at gøre status over: 
— udviklingen i udnyttelseskapaciteten på store vi­
denskabelige anlæg i EF, 
— de muligheder for en yderligere udnyttelse, som 
følger af en bedre udnyttelsesgrad og en øget 
specialisering. 
Kommissionen bør endvidere i forbindelse med denne 
status kontrollere, om de tildelte bevillinger er blevet 
anvendt til de formål, der er aftalt i kontrakten. I 
tilfælde af, at bevillingerne ikke skulle være anvendt til 
det aftalte formål, bør det pågældende videnskabelige 
organ eller den pågældende forskningsinstitution være 
forpligtet til, dersom der ikke kan gives en egnet begrun­
delse, at tilbagebetale de fra Kommissionen modtagne 
beløb helt eller delvist. 
Bruxelles, den 16. december 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om et forsknings- og udviklingsprogram for De 
europæiske økonomiske Fællesskaber inden for anvendt metrologi og kemiske analyser 
1988-1992 (!) 
(88/C 35/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 19. oktober 1987 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 130 Q at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som udpegede Proumens til ordfører. Sektionen vedtog på grundlag af ordførerens rapport 
sin udtalelse den 3. december 1987. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 251. plenarforsamling den 16. december 
1987 følgende udtalelse, der blev vedtaget uden stemmer imod, mens 2 stemte hverken for 
eller imod: 
1. ØSU har ved flere tidligere lejligheder støttet Fæl­
lesskabets bestræbelser på dette område. Der er til 
dato iværksat fire programmer, hvoraf det sidste blev 
vedtaget af Rådet den 21. december 1982 (2). 
i1) EFT nr. C 304 af 14. 11. 1987, s. 4. 
(2) Afgørelse 83/19/EØF (EFT nr. L 26 af 28. 1. 1983). 2. ØSU påskønner de resultater, som er opnået med 
programmet siden dets iværksættelse i 1973. Ud fra 
disse resultater og en gennemgang af det nye program 
bør Kommissionens forslag til forordning støttes. 
3. Kommissionen foreslår en meget væsentlig forhø­
jelse af de bevillinger, som skønnes nødvendige for 
programmets gennemførelse, og som fra de nuværende