Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, gav i sin opgavebeskrivelse kommissær Janusz Wojciechowski mandat til at "undersøge, hvordan ordningen for geografiske betegnelser kan styrkes. Den er en vigtig del af det at opretholde en høj fødevarekvalitet og høje standarder og sikre, at vores kulturelle, gastronomiske og lokale kulturarv bevares og certificeres som autentisk i EU og i hele verden". Initiativet har til formål at styrke den nuværende ordning for geografiske betegnelser som intellektuelle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med handlingsplanen for intellektuel ejendomsret og effektivt beskytte navnene på traditionelle fødevarer. Den bidrager til de mål, der forfølges med den fælles landbrugspolitik, navnlig at forbedre EU's landbrugs reaktion på samfundets krav til fødevarer og sundhed og tager således fat på den europæiske grønne pagt og fra jord til bord-strategien . I 2020 blev der gennemført en evalueringsstøtteundersøgelse om geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter. I december 2020 blev der offentliggjort et arbejdsdokument om evalueringen. Der er konstateret følgende seks problemer:

For så vidt angår producenterne:

1) Udfordringer og mangler i forbindelse med håndhævelsen af geografiske betegnelser: svagheder i kontrollen (navnlig i de efterfølgende led i værdikæden) og vanskeligheder med at håndhæve producenternes rettigheder uden for produktionsmedlemsstaten og på internettet

2) Ubalancer i fødevareforsyningskæden: Producentsammenslutninger for geografiske betegnelser har ikke en stærk position i fødevareforsyningskæden for fortsat at være sikret et rimeligt afkast af deres produkt

For så vidt angår forbrugerne:

3) Bidraget til bæredygtighed afspejles mangelfuldt i ordningerne for geografiske betegnelser

4) Forbrugerne har ringe kendskab til og forståelse af logoer for geografiske betegnelser, hvilket resulterer i, at ordningerne kun i begrænset omfang er effektive, når det gælder om at give forbrugerne klar information

For så vidt angår de lovgivningsmæssige rammer:

5) Komplekse bestemmelser og procedurer for geografiske betegnelser: bestemmelserne om ordningerne for geografiske betegnelser er "spredt" over fire basisretsakter med en lidt divergerende juridisk terminologi, hvilket er med til at øge ordningens kompleksitet

6) Ordningen for garanterede traditionelle specialiteter (GTS) er ikke vellykket, og der er registreret et lavt antal betegnelser i de 28 år, den har eksisteret.

Håndhævelsen, forvaltningen af ansøgninger om registrering af en betegnelse, funktionsmåden for producentsammenslutninger for geografiske betegnelser samt oplysningerne om ordningerne for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter hæmmes på grund af de bestemmelser og procedurer, der er fastsat i de fire sektorspecifikke EU-forordninger, som af historiske årsager eller særlige produktforhold er forskellige. Opfordringen til mere bæredygtige fødevaresystemer (jf. jord til bord-strategien) er retningsgivende for integrationen af bæredygtighedskriterier i ordninger for geografiske betegnelser. Det at der ikke er en klar definition af producentsammenslutninger for geografiske betegnelser kombineret med en udfordring med at samle producenterne i en aktiv organisation, hæmmer en effektiv forvaltning af de aktiver, som deres geografiske betegnelser udgør. Manglen på information og offentlig omtale er blevet identificeret som den vigtigste årsag til den lave grad af genkendelse og forståelse af ordningerne.

Registreringsprocessen for garanterede traditionelle specialiteter anses for at være kompleks og krævende.

For at løse ovennævnte problemer på passende vis er det påkrævet med retlige ændringer. Hvis der ikke tages tiltag på EU-plan, vil de problemer, der er identificeret ovenfor, vare ved, og nogle vil endda blive forværret. Ordningerne for geografiske betegnelser gennemfører Unionens forpligtelser i henhold til WTO-aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) om at tilvejebringe de retlige midler til at beskytte geografiske betegnelser for alle WTO-medlemmer i EU. Unionen har også et ansvar for at sikre beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder i henhold til EU's charter om grundlæggende rettigheder. Betegnelsen garanteret traditionel specialitet tilfører produkterne merværdi og øger dermed indtægterne i landbrugsfødevaresektoren. De interessenter, der påvirkes mest, er producenterne af produkter med geografiske betegnelser og producentsammenslutningerne, forbrugerne samt de nationale myndigheder og myndighederne på EU-plan.