ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (85) 401 
 
 
 
Vol. 1985/0 153 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
ro R  DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0MC85) 401 endelig udg.  
Bruxelles, den 23. juli 1985
KERNEENERGIINDUSTRIEN  
I FÆLLESSKABET
Vejledende kerneenergi program  
i^henhold til Euratom-traktatens artikel 40
1984
ledsaget af udtalelsen fra Det økonomiske  
og social Udvalg d. 30.5.1985
KOM(85) 401 endelig udg.

BEMÆRK
Kommission vedtog d. 22 november 1984 et dokument vedrørende  
"Kerneenergiindustrien i  Fællesskabet - Vejledende kerneenergi  
program i  henhold til Euratom-traktatens Artikel 40"
I overensstemmelse med bestemmelserne i  denne artikel er  
dokumentet blevet sendt til Det økonomiske og sociale Udvalg,  
som vedtog det på sit plenarmøde d. 30. maj 1985.
Dette dokument gengiver teksten som vedtaget af Kommissionen  
i  1984,og det ledsages af udtalelsen fra Det økonomiske og  
sociale Udvalg.
(*)Dok. K0MC84) 653 endelig udg.

INDHOLDSFORTEGNELSE
•  ·  Side
PRÆSENTATION AF PROGRAMMET T -  V
A .  INDLEDNING 1
R. KERNEENERGIENS ROLLE I FÆLLESSKABETS ØKONOMI 4
1.  Kerneenergiens nuværende plads i det samlede
energibillede 4
2. Kerneenergiens strategiske letydning 4
3. Kerneenergiens økonomiske .fordele 5
a) Konkurrenceevne 5
b) Den eksterne handelsbalance 7
c) Den makroøkonomiske virkning 8
G .  DET VEJLEDENDE PROGRAMS MÅL 9
1.  Udsigterne for 1995/2000 9
2. Den fjernere fremtid 12
D.  HVAD MÅ DER GØRES FOR AT NÅ MÅLENE?  
KOMMISSIONENS HENSTILLINGER
1. Det offentliges og elproducenternes rolle  
2„  Uranforsyning
3. Kernebrændselsindustrien
a) Be rigning
b) Fremstilling af brændselselementer
c) Oparbejdning og midlertidig oplagring  
af bestrålet brændsel
d) Radioaktivt affald
U > Transport af kernebrændsel
5. Bygning af kernekraftværker
BILAG :  Status og perspektiver for kerneenergiens
udvikling i  Fæl lesskabet17
18 
19
19
20
21
22
23
24.
1-40
O&

PRÆSENTATION AF PROGRAMMET
Dette vejledende kerneenergiprogram er det tredje, som Kommis­
sionen offentliggør i medfør af Euratom-traktatens artikel 40 
Det foregående stammer fra 1972. Den mellemliggende periode ha  
været markeret af to alvorlige oliekriser, som hver gang er  
blevet fulgt af stor usikkerhed med hensyn til Fællesskabets  
energimæssige udsigter.
Den kendsgerning, at kerneenergiindu strien i  begyndelsen af  
70’erne endnu var I  sin vorden, forklarer, hvorfor det fore­
gående vejledende program lagde hovedvægten på nødvendigheden  
af uden tøven at opbygge en industriel infrastruktur, som til­
lod en stigende anvendelse af kerneenergi.
I dag er problemstillingen anderledes. Den europæiske industri  
dækker alle aspekter ved opførelsen a . f  kernekraftværker og  
tjenester i forbindelse med brændselskredsløbét.  Det gælder  
derfor om at sikre udnyttelsen og videreudviklingen af denne  
industrielle kapacitet for at øge Fællesskabets energimæssige
( . 1  )  Artikel 4-0: '-'For  at fremme initiativ hos personer og virk­
somheder og forfat lette en koordineret udvikling af deres  
investeringer på kerneenergiens område, offentliggør Kom­
missionen regelmæssigt programmer af vejledende karakter,  
især vedrørende målsætning for fremstilling af kerneenergi  
og de investeringer af enhver art, som deres gennemførelse  
indebærer. Kommissionen indhenter udtalelse fra Det økono­
miske og sociale Udvalg om disse programmer, inden de of­
fentliggøres".
3

II
forsyningssikkerhed på økonomisk rentable vilkår. Denne ud­
fordring r n å  imidlertid tages op i  forbindelse med en ny ener-  
gisituation og nye energiudsigter. I løbet af det tiår, der 
er gået siden o.li epri schoket i 1973. har betydelige ændringer  
fundet sted i  Fællesskabets dokumentet m akroøkonom iske situation og indu­
strielle struktur såvel som i  mønstret  for energiefterspørgs­
len og nyttevirkningen af energianvendelsen i Fællesskabet(1).  
Disse ændringer og deres følger for fremtidén ·  skaber en ny  
ramme om udbygningen af kerneenergiindustrien i de kommende
0ar .
4. I  denne periode har Kommissionen energisk videreført sine be­
stræbelser med henblik på at udbygge kerneenergien som led
1  Fællesskabets energistrategi’ .  Her skal blot erindres om de  
vedtagne og iværksatte, omfattende F&U-programmer, om de ener­
gimæssige mål for 1985 og 1990, godkendt henholdsvis i 1975
og 1980, og om Rådets resolutioner af 1980 vedrørende forme­
ringsreaktorer, forvaltning af nukleært affald og oparbejd­
ning af brugt brændsel. ( 2. )
5. I begyndelsen af 80’erne gjorde Kommissionen situationen op i  doku­
mentet" Det nukleare aspekt af energistrategien" og konstaterede
i  den anledning, at kerneenergien stadig var en- fundamental  
valgmulighed for Fællesskabet, hvilket den fremførte overfor  
Radet i en meddelelse fra februar 1982; Kommissionen gennem­
gik alle kerneenergiens aspekter og pegede for hver enkelt  
af dem på, hvilke initiativer den ville tage.
6.  Radet udtalte sig i  juli 1982 om denne meddelelse og sagde  
navnlig ( 3)  :
(1) 'Disse ændringer i energi sektoren er blevet analyseret i  
detaljer af Kommissionen i  to meddelelser til Radet:
KOM (84. )  87 og 88 endelig udg. af 29.2.1984.
(2) EFT nr. C 153 af 9.7.1975 og EFT nr. C 149 af 18.6.1980,
EFT nr. G 51 af 29.2.1980
(3) 8552/f/8 (Presse 109) af 13.VII.1982 .
Æ*

III
"Radet er erag i Komml ssi onens analyse af kernekraftens  
rolle og placering i Fællesskabets generelle energistra­
tegi» idet det dog er klart, at det er den enkelte medlems­
stat selv, der afgør, hvad der skal ske på nationalt plan  
på dette område."
"Rådet erkender, at der er økonomiske fordele ved at ud­
bygge elektricitetsproduktionen p å .  grundlag af kernekraft  
og er opmærksom på, at det er til gavn for industrien at  
f a .  adgang til konkurrencedygtige energikilder."
"Rådet noterer sig Kommissionens analyse af den rolle, som  
de økonomiske beslutnings ta.gere,  medlemsstaternes offent­
lige myndigheder samt EF-administrationen spiller på ker­
nekraftens omrade. Rådet understreger i den forbindelse, at  
gennemførelsen af kernekra.ftprogrammerne i den fornødne  
industrielle malestok først og fremmest forudsætter, at  
medlemsstaterne træffer et klart politisk valg med hensyn  
til de mål og midler, der kan komme på tale; Fællesskabet  
på sin side danner en ramme, hvor medlemsstaterne kan  
finde nyttige referencer o g en helhed, hvis solidaritet  
kan være et effektivt redskab."
7. I nævnte meddelelse bekendtgjorde Kommissionen også, at den ag­
tede at genoptage udgivelsen af vejledende kerneenergiprogram-  
mer.
8Det vejledende kerneenergi program er et dokument, hvori Kom­
missionen redegør for og analyserer situationen i kerneener­
giindustrien, o g  ridser e n  udviklingslinje o p  for denne branche p å  
længere sigt. Med udgangspunkt i dette program skulle det være  
muligt at vurdere sammenhængen i initiativerne p å  kerneenergi 
politikkens om råde, navnlig for så vidt angår d e investe­
ringsbeslutninger, der vedrører nukleare anlæg (især dem, der  
omhandl es i Euratom-traktatens artikel 4.1), og i forbindelse  
med hvilke Fællesskabets finansieringsinstrumenter kan tages  
i bru g.

Programmet skal også være et reference- og  vejeledningsdoku-  
ment: ■ '
.  en reference for dem, som ønsker at vide og forstå, hvad  
der foregår på det nuklare område i Fællesskabet,
.  en ve.jeldning for dem, der i medlemsstaterne er mest di­
rekte implicerede i kerneenergiens økonomiske udvikling,  
og som her finder Kommissionens holdning til denne udvik­
ling.
Udgives programmet regelmæssigt og med passende mellemrum,  
sikres den nødvendige tidsmæssige kontinuitet i arbejdet,  
samtidig med at der tages hensyn til den generelle økonomi­
ske udvikling. Hvor hyppigt det udgives afhænger af hvor  
hurtigt denne udvikling går, men der kan sandsynligvis om  
2 år udgives en rapport om gennemførelsen af 1984.-programmet  
og 2 år senere et nyt program.
Programmet er bygget op om to bovedpoler og munder ud i en  
række konsekvenser for både de berørte erhvervskredse og  
i politisk henseende - medlemsstaterne.
Den første pol udgøres af de nukleare mål for 1995, set p å .  
baggrund af udsigterne for år 2000. I programmet ansættes  
kerneenergiens andel af elproduktionen i 1995 til omkring  
4-Ofo før Fællesskabet som helhed, og for den efterfølgende  
periode 'forventes denne andel at stige mærkbart for at n æ rm e  
sig på 50% efter århundredeskiftet. Af dette energimæssige  
mål følger, at der senest i 1987 skal træffes bindende  
beslutninger i medlemsstaterne med henblik på at sætte kerne  
kraftværker med en installeret effekt på mindst 25 GWe i  
drift mellem 1991 og 1995.
Den anden pol vedrører den fjernere fremtid. Ifølge program ­
met forudsætter forsyningssikkerheden på lang sigt, især  
for s å .  vidt angår el-produktionen, som i stor udstrækning  
vil være nukleart baseret, at Fællesskabets industri om 20  
år kan tilbyde el-producenterne formeringsreaktorer, hvis  
økonomiske præstationer svarer til letvandsreaktorernes i  
samme periode (2005).

V
Konsekvenserne berører:
-  det offentliges og el-producenternes rolle,
-  uranforsyningen,
- brændselsindustrien og
- kernekraftværksindustrien.
Disse emner behandles i programmets afsluttende kapitel.

A . IN D L E D N IN G
1. En grundlæggende opgave for Det europæiske Atomenergi fælles - 
skab (Euratom) er "gennemvskabelsen af de nødvendige b e tin ­
gelser for den hurtige dannelse og udvikling af en kerneener­
g iin d u stri at bidrage t i l  højnelse af levestandarden i med­
lem sstaterne . .."  (Euratom -traktatens a rtik e l 1).
2. Følgelig tager udbygningen af kerneenergien sigte på at frem­
m e den økonomiske vækst og den in d u s trie lle  og teknologiske 
udvikling. Fællesskabets ro lle  i almindelighed og Kommissio­
nens i særdeleshed er at oprette og vedligeholde en effek tiv  
samarbejdsramme med hensyn t i l  nukleare spørgsmål og i givet 
fald forelægge nye i n i t i a t i v e r .
3. Hvad angår kerneenergien, som  er en s o f is tik e r e t teknologi, 
er det meget v ig tig t at rade over en k lar og præcis r e f e ­
renceramme. Det kan kræve op t i l  t i  år at projektere og 
opføre et kernekraftværk. Når fø rs t det er opført, skal 
det kunne drives i fuld sikkerhed i 30 år e lle r  mere. 
Kraftværksoperatøren m å have sikkerhed for, at brændsel og 
bræ ndselstjenester s tå r t i l  rådighed i denne periode, og
at det v il være muligt p å 'ti lf r e d s s till e n d e  måde a t behand­
le brændsel og nukleare a ffa ld .
4 - . Alt dette nødvendiggør klare p o litis k e  f o r p lig te ls e r, der 
tilla d e r  en kontinuerlig in d u s trie l udbygning og fuld ud­
n y tte lse  af den teknologiske k a p a c ite t. Den i Fællesskabet 
indvundne erfarin g  har v is t, at såfremt disse betingelser 
er opfyldt, er in v esterin g er i kerneenergien rentable nok 
t i l ,  at de b etrag telig e fin a n s ie lle  ressourcer, de kræver, 
kan m obiliseres.
5. Dette vejledende.kerneenergiprogram skal fø rst og fremmest 
erindre o m  kerneenergiens ro lle  i Fællesskabets økonomi .
I b ilag et "Status og udviklingsperspektiver for kerneener­
gien i Fællesskabet", beskrives denne sektors udvikling 
siden 1973. Endvidere forelægges i programmet Kommissionens 
re tn in g s lin je r for kerneenergiens plads i dækningen af
O
< 3

-  2. -
Fællesskabets eLektricitetsbehov indtil slutningen af århundredet, 
og foreslår specifikke måIsatningerfor 1995,
en tid sh o riso n t Kommissionen har brugt ved definitionen af 
nye generelle energimæssige mål for Fællesskabet.
6.  Programmet behandler også den fo r ts a tte  udvikling og anven­
delsen af avancerede teknologier t i l  produktion af kerne­
energi, og for i god tid at forberede sektorens fremtid på 
længere sig t o p s tille s  et præcist m å.l for gradvis at b rin ­
ge form eringsreaktoren frem t i l  økonomisk modenhed.
7. Kommissionen-er im id lertid  fuldstændig klar over, at kerne­
energiens udbygning i Fællesskabet også h v iler på to fak­
to rer, som  b l.a . er afgørende for offentlighedens accept
af kern e n . er gi:
i) sikkerheden ved nukleare anlæg og sundhedsbeskyttelse;
i i )  eksistensen af g aran tier for anvendelsen af nukleart 
m ateriale (sa.fegua.rds),
8.  Kommissionen er særdeles opmærksom herpå. Disse to fakto­
rer er saledes i .  vid udstrækning blevet behandlet i en 
generel meddelelse, s t i l e t  t i l  Rådet den 9. februar 1982:
•'" E n  e n e rg istrate g i for Fællesskabet: det nukleare aspekt"
- K O M (82) 36 endelig udg.
9. Desuden har de senere været genstand for to specifikke med­
d e lelse r fra Kommissionen:
"Fællesskabets ro lle  m ed hensyn t i l  nukleare anlægs sik k er­
hed og beskyttelse af befolkningens sundhed" - K0M(83)
4 .7 2  endelig udg. af 22.7.1983;
"Kommissionens meddelelse t i l  Rådet o m  ivæ rksæ ttelse af de 
k o n tro la fta le r, som  Euratora og dets medlemsstater har indgået 
m ed Den in tern atio n ale Atom energiorganisation"  - KOM(83)36 
endelig udg. af 27.1.1983.

- 3  -
Sikkerheden ved tr a n s p o r t:a f ' kernebrændsel er behandlet 
sæ rsk ilt i en meddelelse t i l  Europa-Parlamentet og Rådet 
fra Kommissionen:
"Transport af ra d io a k tiv t m ateriale i  Det europæiske Fæl­
lesskab" - K O M  (84) 233 endelig udg. af 26.4.1984.
Endelig beskæftiger Fællesskabets forsknings- og udvikr 
lingsprogrammer inden for nuklear fissio n sen erg i sig væsent­
l i g s t  med nukleare anlægs sikkerhed og beskyttelse af sund­
heden samt med g aran tier for anvendelsen af nukleart ma­
te r ia le .
Disse emner behandles derfor ikke yderligere i det v e j­
ledende program .
1 0

B. K E R N E N E R G IE N S R O L L E  I FÆ L L E SSK A B ET S Ø K O N O M I 
1·  kerneenergiens nuværende plads i det samlede energi billede
10. Fra 1973 t i l  1983 er kerneenergiens bidrag t i l  dækning af 
Fællesskabets samlede energiefterspørgsel steg et fra under 
2 % t i l  over 10$. Dens andel af el-produktionen overstiger 
nu 25% . Fællesskabets elektronukleare k ap acitet udgør 
omkring en tred jed el af hele verdens k a p ac ite t. Det er 
talende ta l og de viser, at kerneenergien er blevet en 
afgørende del af en erg istrateg ien  i Europa.
1 1.  I henhold t i l  de investeringsprogrammer, der i øjebelikket 
(ultimo 1984.) er sat i gang, kan man med rimelighed forvente, 
at der i 1990  v il være en in s t a l l e r e t  nuklear effekt i 
d r i f t  - næsten 100 G W e  - som  v il kunne dække omkring 3 5 %  af 
elektricitetsproduktionen i Fællesskabet og 1 4 %  af den samlede 
energiefterspørgsel. Dette gør det muligt uden vanskeligheder at ni det 
mål. Fællesskabet satte sig i 1980, og so m  gik ud på, at 70-75%  af elpro­
duktionen i 1990 skulle være baseret på kerneenergie og fast brændsel.
12. Det v il være et bemærkelsesværdigt r e s u lta t. For Fælles- 
skånet som  helhed sk ju ler denne samlede k ap acitet imid­
l e r t i d  store fo rsk elle mellem de enkelte lande: der vil 
sta.dig i 1990  være lande, der ikke producerer kerneenergi, 
mens andre samme år v il have kernenergi som  hovedkilde 
t i l  deres e l e k t r i c i t e t . Tabellen nedenfor gør status over 
situationen for de berørte medlemslandes nuværende kerne­
energiprogrammer .
2.  Kerneenergiens strateg isk e betydning
13. Forsyningen m ed uran,  kerneenergiens råm ateriale, rummer 
to p o litis k  positive aspekter for Fællesskabet, hvis be- 
hov for tre fjerdedeles vedkommende m a dækkes ved import:
i) verdensmarkedet for uran forsynes fra andre lande end 
dem, som  lev erer Fællesskabet k u lb rin ter (olie.og 
n atu rg as)
i i )  disse lande lig g e r hverken i samme geografiske område 
e lle r  i samme p o litis k e  indflydelsessfæ re.
■ i  A
i. ^

* ■ "  4 -  &
i'luvaircncio si tnation og udviklingsperspektiv .for 
kerneenergiens plads i Fællesskbets el- og ener­
gibalance. " 3
0
1983 B D1  FIt N L U K SUR-10
Nuklear e f ­
fekt i d r if t 
(G W e)3,5 11,1 27,2 1,3 0, 5 8,1 51,9
i
Andel af 
elproduk- 
t i  onen 
{ % )15,7 17,7 |  18,3l i
R3,21
5,9 17,0 22,1
Andel af den 
samlede ener­
gi balance
w15 6,7 21,6 1,3 1,  6 6,8 8,6 !i
1990 B D F I t N L■ >
U K EUR-10
Nuklear e f ­
fekt i d r if t 
(G W e) 5,1
i21,7 51,8 3,3 0,5
\12,5 98,2
|
Andel af 
elproduk- 
t i  onen 
(% )1fi
55 !i
___i31 7
0 871 27iI
35 ;
ji
Andel af den j  
sa.mlede ener-j 
gi balance {18,0 | 12,7 36,5 3,1i
1 ,6 9i
i
11,1  il
(% ) |1
1 1
- 4
1  r .J

I praksis forsynes verden m ed uran fra kendte malmressourcer, 
der kan udvindes med acceptable omkostninger, og som  forudses 
at kunne dække c a .  20 års behov. D e anslåede ressourcer vurde­
res at kunne dække de behov, der kan vise sig i de følgende 
20 å r. Hvis disse ressourcer skal nå frem t i l  markedet, står 
det stadig tilb ag e i god tid  at foretage de in v esterin g er, som  
i givet fald er nødvendige for at id e n tific e re  dem  og sætte 
dem  i produktion .
14·. Anvendelsen af uran rummer på sin side to vigtige aspekter:
i) På grund af den store energitæthed kan uran oplagres i store 
mængder m ed små omkostninger, og uden at dette medfører prak­
tisk e vanskeligheder. For indeværende er der i Fællesskabet 
lagre, der svarer t i l  1-5 års behov t i l  reaktortyper af nuvæ­
rende generation (f.ek s. letvandsreaktorer, L W R  og gas- 
/g r a f itr e a k to r e r ,  Magnox og AGR). (l)
i i )  Når uranet har været brugt i disse reaktorer, har det kun
afg iv et en brøkdel (1-2$) af s i t  energiindhold. Ganske v ist 
kræves der, hvis resten af energiindholdet skal udnyttes, 
en ny reaktortype: form eringsreaktoren (FBR) (2), som  be­
finder sig i dem onstrationsfasen.
D er er tale o m  betydelige energimængder, nemlig på meget lidt nær
a l t  det uran, som  .fra. s ta rte n  har været brugt i den nuvæ­
rende generation af reak to rer. På grund af dette forhold kan 
man betragte kerneenergi, produceret af form eringsreakto­
re r, som  en praktisk t a l t  vedvarende energitype.
3. Kerneenergiens økonomiske fo rd e le
15. Det økonomisk fordelagtige ved kerneenergien skal vurderes ud 
fra tre , snævert forbundne sy n sv in k ler: . konkurrenceevne,  eks­
tern handelsbalance, makroøkonomisk virkning.,
a) kernekraftens konkurrenceevne undersøges løbende og meget 
nøje af de o ffen tlig e myndigheder og elproducenterne, og 
vurderingerne foretages i snævert samarbejde med Kommissionen. 
R esultaterne af disse vurderinger v iser sammenfaldende, at 
når der er mulighed for at vælge mellem kerneenergi, olie og 
kul, t i l  de kraftværker, der skal bygges i de kommende år,
(1) Magnox: engelsk betegnelse for gaskølet, grafitm odereret reaktor m e
mea n a tu rlig t uran som  brændsel.
A G R  :  Advanced Gas-cooled Reactor 4 . p s
(2) F B R  :  Fast Breeder Reactor. X n i

-  6 -
o  g  som  k o n tin u erlig t skal producere store mængder e le k t r ic ite t , så 
er kerneenergien fo rd elag tig .
16. Fordelen ved kerneenergi frem for kul (l) v a rie re r fra medlemsland
t i l  medlemsland e fte r de særlige økonomiske forhold i hvert land, 
isæ r specifikke arbejdsomkostninger, omfanget og arten af det gen­
nemførte kerneenergiprogram og graden af standardisering, a n ta lle t 
af enheder, der er opført på samme sted, og anlæ gsarealets egen­
skaber, de adm inistrative procedurer, der er forbundet med de fo r­
skellige faser af gennemførelsen (fra bygning t i l  ibrugtagning) 
samt prisen på det anvendte brændsel (indenlandsk e lle r  impor­
te r e t k u l)  ( 2)  .
På grundlag af en undersøgelse, gennemført i 1983, og på baggrund 
af fo rsk ellig e beregningshypoteser for de fo rsk e llig e  lande viser 
det sig, at merprisen for kulproduceret e l e k t r i c i t e t  i forhold t i l  
kerneenergi er følgen.de( 3):
Bel gi en
Forbundsrepublikken Tyskland 
Frankrig 
Ita lie n  
Nederlandene 
Det forenede Kongerige
17. D e samlede produktionsomkostninger pr. kW h fo rd eler sig i gennem­
sn it for Fællesskabet på følgende måde:
Kernekraft K ulkraft51%
n%
88 %
3 0 %
3 6 %
K 3 %
Investering 3 1 %  21%
D rift 15? 8 %
Brændsel 28? 71?
(heraf uran mindre end 10?) _ _ _ _ _  _ _ _ _ _
I 
a l t  100 ? 100 ?
Kernebrændslets - og især uranets - ringe andel af kWh-prisen
(l) E l e k tr ic ite t, produceret ved hjælp af olieprodukter, er i a lle  
lande dyrere end kulproduceret e l e k t r i c i t e t .
(2.) Uden at der er taget hensyn t i l  eventuelle miljøbestemmelser, som  
kan have sto r betydning for kulbaseret el-produktion.
(3) For kraftvæ rker, der tages i d r i f t  i 1990.

7  -
er en stab iliseren d e faktor for el-p risen  og virker dæmpende på 
prisstigningen for de andre energiformer.
18. Kerneenergiens produktionsomkostninger bestemmes af høje faste 
in v e sterin g su d g ifter og lave variable d rif ts u d g ifte r. Derfor m å  
kernekraftværkerne benyttes t i l  at dække "grundlastbehovet", dvs. 
t i l  at producere ved værkernes maksimale effekt i længst mulig 
tid o m  å re t. Grundlasten lægger beslag på godt og vel halvdelen 
af el-produktionen i Fællesskabet ( l) . Kerneenergiens omkostnin­
ger er im id lertid  i øjeblikket fo rd ela g tig t nok t i l ,  at kerne­
kraftværkerne er konkurrencedygtige selv ved en u d n y ttelsesfak ­
to r, som  er lavere end den, der er anvendt i beregningen af 
frem stillin g sp rise n  pr. k W h  (omkring 3  000 timer pr. år i stedet 
for 6 $00 timer pr. å r). Dermed bliver den andel af elforbruget, 
som  kerneenergien kan dække med re n ta b ilite te n  i behold, væ­
s e n tlig t stø rre - over 6.5%  ( 2).
19b) D en eksterne handelsbalance har sto r betydning for økonomien i 
de lande, der har energiunderskud, selv når der ses bort fra 
omkostningerne ved den producerede e l e k t r i c i t e t . E n erg iråsto f­
terne, som  antages im porteret, tegner sig for en meget f o r ­
sk e llig  andel af disse omkostninger, a l t  e fte r o r o  det d rejer 
sig o m  uran (under .10% ), kul (ca. 70% ) e lle r  olie (c a .  80%).
D e  o p stilled e formodninger om , hvordan priserne for disse rå t 
varer v il udvikle sig på længere sig t, kan uden tv iv l disku­
te re s, så meget desto mere, når m an tager hensyn t i l ,  hvad
(1) Selv o m  m an fratræ kker den andel, som  dækkes af den så­
kaldte p riv ilig ered e el-produktion (vandkraft, brunkul), 
hvis marginale omkostninger er små, m en som  kun er t i l  
rådighed i begrænsede mængder.
(2) Det er i øvrigt grunden t i l ,  at der i stigende grad 
indsættes styringssystem er, som  kan bruges ved h u r ti­
ge b e lastn in g sv a ria ti oner,  i de ældste reaktorer, som  
allered e er delvis afskrevne.
4 > '
1 kJ

-  8 -
en vurderin,c;sfej 1 - som  jo a ltid  kan ske - betyder ikke blot 
for olieoirkostningerne ,  m en- også for kulomkostningerne. På 
den anden side er det u b e strid e lig t, at den samme el-produkt i .  
tion koster Fællesskabet som  helhed mindre valuta, hvis den 
produceres på kernekraftværker - ja endda betydeligt mindre.
20. U d  over ovennævnte positive, „virkning ;på. handelsbalancen ,  som  
m an kunne kalde passiv, fordi den beslår i at undgå for s to ­
re u d g ifter, er der også en aktiv virkning, som  består i at 
udnytte - endnu mere end det gøres i .øjeblikket - den euro­
pæiske in d u s tris  mulighed for at eksportere kraftvæ rker, ud­
styr og tjen estey d elser inden for den nukleare sektor, især 
tjenesteydelserne i forbindelse med brændsel.
21c) Kerneenergiens_ma.kro-økonomiske virkning lig g er i, at den 
gør det muligt at p ro d u c e re -e le k tric ite t t i l  omkostninger, 
som  er meget l i d t  afhængige af svingningerne på verdens­
markedet for e n e rg irå sto ffe r. Disse omkostningers s t a b i l i t e t  
og ringe omfang begunstiger de el-forbrugende in d u strie rs 
konkurrenceevne og tilskynder ovenikøbet i sig selv t i l  øget 
e le k tric itetsa n v en d e lse , ikke mindst t i l  industriform ål.
Endelig betyder rå.ma.terialets (uranets) ringe vægt i den 
"nukleare" e l-p ris , at en meget sto r del af omkostningerne 
modsvarer v æ rd itilv æ k st,  der skabes i europæisk in d u s tri.
I øvrigt er der en k v a lita tiv  virkning, som  også har stor 
betydning. Den skyldes den meget værdifulde teknologi, som  
anvendes i a lle  faser a f arbejdet m ed' kerneenergi: Projek­
tering, bygning på fabrik og p å . byggeplads, d r i f t  og ved­
lig eh o ld else. Denne værdi er k a ra k te ris tis k  for a lle  tek ­
niske områder: ikke alene den nukleare teknik, m en også 
anlægsvirksomhed og m askinindustri, elektroteknik, kemisk ^ o g  
og elektronisk in d u s tri, datamat- og programmelindustri 
osv, med lokomotionsvirkning for enorme erhvervssektorer i 
de berørte lande.
J L  ’O1 '

o
0 -  D S T  V E JL E D E N D E  P R O G R A M S  M Å L
1.  Udsigterne for 1995/2000
22. Hvis de vejxeden.de m å J .  skal gøre nogen gavn som  re fe re n ­
cepunkt, i or kerneenergiens udbygning, m å de o p stille s pr. 
en sadan dato, at de d e r til svarende beslutninger - den 
tid , ae o  tager at re a lis e re  anlæggene, tag et i betragtning 
- skal træ ffes inden for de kommende tre år: 1985 ,  1986 ,  
1987. U d  fra det hensyn mener Kommissionen, at man bør 
vælge 1995 som  tid sh o riso n t.
23. Kommissionen erkender dog, at der ud over de præcise 
k v a n tita tiv e  mal, som  tc u n  kan vedrøre de beslutninger, 
der skal træ ffes på kort s ig t,' m å o p stille s et mere 
la n g sig te t perspektiv for kerneenergiens udbygning.
Det bør i det foreliggende tilfæ ld e  mindst række frem 
t i l  årh u n d red esk iftet. Uden et sådant perspektiv v ille  
m an nemlig ikke råde over den tid sh o riso n t, der skal 
t i l  for at afskrive og forrente den fin a n s ie lle  og 
teknologiske indsats, som  denne udbygning kræver.
21. Hvis medlemsstaternes forventninger holder stik , vil
kun omkring en tre d ie d el af Fællesskabets samlede ener­
gibehov i 1990 skulle dækkes af olieim port (l) . Imid­
l e r t i d  kan den mulige tilbagegang i den indenlandske 
olieproduktion o m  nogle år medføre en ny stigning i 
denne import. Fællesskabets sårbarhed over for o lie ­
markedets udsving kræver derfor en fo r ts a t omlægning 
af forsyningerne, især t i l  fordel for en øget anven­
delse af e le k t r ic ite t , som  er den eneste form, hvori 
kerneenergi kan udnyttes. * *
25. T  1990 vil kerneenergien stå for c a .  35$ af el-produk­
tionen I Fællesskabet, m en I henhold t i l  de i forrige 
k a p ite l frem førte betragtninger kunne et noget højere 
mal have været nået pa det tidspunkt, og kerneenergi­
in d u strien  havde uden problemer kunnet foretage de
(l) sammenlignet med 63$ i 1973 .  i_V

-  10  -
d e rtil svarende in v esterin g er. Sådan er det im id lertid  ikke 
gået, hvilken skyldes usikkerhed omkring energiefterspørgslen 
og vanskeligheder : i p  f ‘0 rs k : e  I T .  i  g op rind el-se ,  især problemet '  
m ed at få offentligheden t i l  at acceptere kerneenergien og 
kompetence stridighed er mellers lokale og s ta ts lig e  myndigheder. 
Desuden er udnyttelsen af indenlandske fo s sile  energikilder i 
visse tilfæ ld e  blevet p r io r ite r e t højere.
2.6. Sådanne vanskeligheder betyder, at m an m å vogte sig for at op­
s t i l l e  et a lt for optim istisk k v a n tita tiv t mål. Kommissionen 
fo reslår derfor, at følgende u d v ik lin g slin je vælges:
.  I 1995 skal omkring 1 + 0 % af Fællesskabets e l e k t r i c i t e t  produ­
ceres A c e d  kerneenergi, og
. i den følgende periode forøges dens andel af el-produktionen 
mærkbart med henblik på at nå op i nærheden af 50%  ved å r ­
hundredskiftet .
27. D en helhedsanalyse af udbud og eftersp ø rg sel for energiens ved­
kommende, som  gennemføres i forbindelse med udarbejdelsen af de 
generelle en erg ip o litisk e mål for 1995 ,  v iser, at el-fo rb ru g et
i Fællesskabet frem t i l  det tidspunkt kan nå op på 1 4 .7 0  T W h  (l) 
i 1990 og 1650 T W h  i 1995, mens det nuværende niveau lig g er 
omkring 1  230 TW h. Dera.f fø lg er, at 'den gennemsnitlige årlig e  
vækst frem t i l  1995 v il være omkring 2,3%. Dette ta l kan senere 
vise sig au være pessim istisk, og i givet fald m å vurderingen 
op de tilsvarende behov for Investeringer i el-produktion 
revideres opad.
28. For at n å . de 4 - 0 %  af den samlede forventede e l-p r odukti on i 1995 
a lts a  1  650 iWh, skal kernekraftværkerne producere over 660 T W h. 
Det betyder·, at der på det tidspunkt skal være en in s t a l l e r e t  
nuklear effek t på mindst 120 G W e  i d r i f t  ( 2). I forhold t i l  den 
in s ta lle re d e  effek t på 98 G W e, som  forventes at være i drift,
(1) 1  T W h  (teraw att-tim e) =  1012W h  =  109kW h =  106M W h  =  10 3G W h.
(2) Dette skøn er baseret på en formodning om , at der v il ske en be­
skeden forøgelse af den gennemsnitlige belastn in g sfak to r for k er­
nekraftværkerne i' Fællesskabet, nemlig fra 6l %  i 1982  t i l  63%  i 
x995. Der er en række fak to rer, som  giver håb o m  en forbedring af 
belastn in g sfak to rern e,  især det p o sitiv e r e s u lta t af de erfarin g er 
reaktoroperatørerne har indhøstet, nedgangen i de nye værkers (de 
er mest uosat for børnesygdomme) andel af samtlige værker. Derimod 
kan man ikke vente, at a lle  kernekraftværker kun°skal dække grund- 
ias .behovet, og det sæ tter grænser for, hvilke b e lastn in g sfak to ­
rer, der kan opnas.
i

I .i.·»'■ A t?  betyder· dette en forøgelse af den in sta lle re d e  nukleare 
ef.fe.tc o  på over 22 G W e  mellem 1990 og 1995. Når man også tager 
nensyn bil et fradrag pa 3-1 G W e  som  følge af den nedlukning af 
ældre kernekraftværker, der m å fin d e.sted  i løbet af den første 
halvdel af 90*erne, kan r n a .n  konstatere, at:
det samlede stigningsbehov udtrykt i i n s ta lle r e t nuklear 
effekt overstiger 25 G W e  mellem 1991 og 1995.
29. Af de samråd,  Kommissionen har haft .m ed  de berørte kredse, frem­
går det, ac den in s ta lle re d e  effekt i kernekraftværker i de en­
kelte medlemsstater kunne udvikle sig på følgende måde:
i  (i  j.I d r if t }ned.lunkningv  1 udbygning 
1990 j  1990-1995 i  1990-1995
J .  . .  . .  .1i d r if t 
1995
G W e ,G w ereakto- 
-rai— .G W ereak to ­
rerG W e
B 5,4 0,010 1 1,3 1i- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - J
6,
7
D 21,7 0,016 1 3,3 3 25,0
F 54,8 1, 3 3 10,9 8 64, 4
I 3,3 0,4 60 2 8,0 8 10,8
N L 0,5 - 1.0 1 ' 1,  5
U K 12,  5 2,051 .1 2 1,1 1 11,6
|  I a lt , 98,2 3,8 ( 19 25, 6 2) 22 120,0
Det fremgår, at hvis disse forventninger holder stik , v il der 
være stor forskel på, hvor k ra ftig  en indsats de enkelte s ta te r 
m å gøre, for at nå det nukleare minimumsmål for 1995 .
(1) Skønnet er baseret på en gennemsnitlig le v etid  på 30 å r. Der er 
kun ta le  o m  et referencepunkt. Det kan glimrende tænkes, at 
værkerne holder længere e lle r  omvendt, at de nedlukkes tid lig e re .
(2) Hvis man fo re s tille d e  sig, at kerneenergien i 1995 skulle tegne 
sig for 45$ af elproduktionen, skulle der mellem 1990  og 1995 
sættes nye kernekraftværker i d r if t m ed en i n s t a l l e r e t  effekt 
på 4 - 0  G W e.

2. D en fjerne fremtid ■
30. Reaktorerne af nuværende generation v il i tidens løb blive 
videreudviklet og v il blive opført i fle re  å r t i é r  fremover. 
Samtidig skulle andre, såkaldte avancerede reaktortyper 
blive f ærdi g u d v ik let.  Således v il højtem peraturreaktorer 
(HTR), som  kan levere industrivarm e t i l  anvendelse i h ø j­
teknologiske processer, på et senere tidspunkt kunne opfyl­
de sin særlige mission og tjene t i l  lik v efak tio n  af kul, 
stim ulering åf meget viskøse olieforekom ster, reduktion
af metaloxider osv.
M en  det er form eringsreaktorerne, der ser ud t i l  på længere 
sig t at skulle varetage størstedelen af energiproduktionen.
31. Formeringsreaktoren, som  i forhold t i l  den nuværende reak­
torgeneration v il kunne forøge uranets en erg ip o ten tiel, med 
en faktor på over 50,  er genstand for teknologiske udvik­
lingsbestræ belser i stø rsted elen  af de lande, der råder
over et s to rt in d u s tr ie lt p o ten tiel (f.ek s. U SA , USSR, Japan). 
M en længst fremme er denne udvikling i Fæ llesskabet. Her 
demonstreres denne type ved hjælp af en reaktor, hvis 
effek t lig g er i nærheden af de mest moderne af de gængse 
reaktorers e ffe k t. (Superphenix,  1200 M W e )
32. Den nuværende situa.tion på uranmarkedet kræver ikke, at 
form eringsreaktorer markedsføres de nærmeste år. D e  
økonomiske præ stationer, som  disse reaktorer umiddel­
bart kunne byde på, skulle i øvrigt nok gøre dem  kon­
kurrencedygtige med kulkraftvæ rker, men ikke med reakto­
rer som  den, der sædvanligvis bygges i Fæ llesskabet.

13
33. På den anden-side af år 2000 v il det derimod være for-
aelag tx gt at rade over en reaktortype, der som  formerings­
reaktorerne kan l e t t e  Fællesskabets afhængighed af uranim­
port og lægge et rim eligt lo ft over en eventuel p ris s tig - 
n in £ på dette råm ateria.le.  M e d  andre ord en reaktortype, 
der længst muligt t illa d e r  opretholdelse af t i l f r e d s s t i l ­
lende uranforsyningsvilkår..
31. Under a lle  omstændigheder v il det i betragtning af forme­
ringsreaktorens allerede stærkt fremskredne udvikling ikke 
være klogt at vente med at forberede denne types kommer­
c ie lle  gennembrud, t i l  der dukker tru s le r o m  uranforsynings­
vanskeligheder op, især da denne overgang kan gennemføres 
med begrænsede omkostninger, hvis der sker en fornuftig 
planlægning og koordinering af den inden for Fællesskabet 
under inddragelse af a lle  de i fo rsk e llig e  egenskaber 
berørte p a r tie r : medlemsstater, el-producenter og k r a f t ­
værkskonstruktører og -fab rik an ter.
35. Derfor fo re s lå r Kommissionen, at der tages sk rid t t i l ,  at:
gøre form eringsreaktorer .konkurrencedygtige m ed 
år 2005 som  tid sh o riso n t
36.  Ved udgangen af denne periode, i 2005, skulle Fællesskabets 
in d u s tri være i sta.nd t i l  a.t tilbyde el-producenterne kom­
m ercielle FBR-kraftværker,  der producerer energi ved om ­
kostninger, der i det mindste kan sammenlignes med om ­
kostningerne ved el-værker, der er udstyret med t r a d i ­
tio n e lle  reak to rer, som  de markedsføres i den pågældende 
peri ode ( l )  .
(1) I så fald v il de fø rste konkurrencedygtige FBR-kraft­
værker blive taget i d r if t omkring 2015 .

- 14 -
37. For at nå dette ra å  m an omhyggeligt fastlægge den rig tig e  in d u s trie lle  
s tr a te g i. Det det gælder om , er at tage hele det kompleks, som  kende­
tegner reaktortypen, inklusive brændselskredsløbet, i betragtning og 
de Linere-do anlæg, dur skal afgives b e s tillin g  p å .  .
3.8.' fler følger en skitse' over, hvordan man bør gå frenu
- det undersøges, o m  det er økonomisk og fin a n s ie lt ^gennemførligt at 
bygge fire  el-værker;
- deres konstruktionspricipper skulle udvikles undervejs under udnyt­
telse af erfaringerne fra projektering, bygning og d r i f t  af de fo ­
regående el-værker - begyndende rned Superphenix, som  sættes i 
d r if t i 1985 (l)
- en fabrik t i l  oparbejdning af deres bestrålede brændselselementer 
m ed en k ap acitet, der gør det muligt m ed tils træ k k e lig  sikkerhed 
at f a s ts lå  omkostningerne ved denne reaktortypes brændselscyklus
· '  skal væré d r if ts k la r  i re tte  tid .
39. F o r i  år 2005 at råde over tils træ k k e lig  d rif ts e rf a rin g  fra de
fem ( 5)  anlæg i ovenfor skitserede program
!  burde bygningen af det næste FBR-kraftværk igangsættes i 1987, ]  
j  og oparbejdningsfabrikken sættes i d r i f t  inden år 2000  1
1_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __ _;_ _ _ _ _ —_ _ _ _ _ _ _ ;_ _ _ _ _ _ _ _ _ ; — :- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - i
X X
X
40, D e  beslutninger, som  skal træ ffes i nær frem tid, har betydning for 
energisituationen i Europa et godt stykke ud over de kommende tre 
å r t i e r . Det er der i n t e t  usædvanligt i ,  hvis man sammenligner med 
den uidsskala, der opereres med i e n e rg iin d u strie n .  Det nye ved 
den foreslåede s tra te g i er, at den gælder o m  en væsentlig ændring 
inden for en enkelt grenraf en ergiindustrien, k ern een erg iin d u stri­
en, som  fø rst for et å r t i  siden var udviklet t i l  in d u s trie l moden­
hed, og fuld økonomisk konkurrencedygtighed. På grund af dette 
særlige forhold kan man ikke forvente, at erh v erv sliv et alene skal 
ta.ge a lle  i n i t i a t i v e r  og påtage sig hele ansvaret.
(l) Den gradvise udvikling, som  bør karakterisere projekteringen af de fire  
el-værker i den af Superphenix afled te serie, kunne foregå i to hoved­
faser, som  så skulle omfatte hver 2 el-værker, hvis k o n struktionsprin­
cipper skulle ligne hinanden, og som  skulle bygges i tæt tid sfø lg e .
På den måde kunne man kombinere de p o sitiv e virkninger af tid sfo rsk y d ­
ningen (2 p ro jek terin g sfaser mellem Superphenix og de kommercielle 
el-værker) m ed fordelen ved seriebygning (2 sammenlignelige værker i 
hver etape) og samtidig gorøge de givne muligheder for in te rn a tio n a lt 
samarbejde .
r) n

- 15 -
41. Den sam arbejdsaftale, som  blev undertegnet den 10. januar 
af 5  medlemsstater (Belgien, Frankrig, Ita lie n , Forbunds­
republikken Tyskland og Det forenede Kongerige) er en a fs p e j­
lin g  af denne r e a l i t e t  og viser, at de berørte medlems­
s ta te r er k lar over, at de nødvendigvis m å deltage i dette 
re tn in g s s k ifte .
Følge af målet på længere s ig t: plutonium forvaltning
4.2. Alle kernekraftværker, der drives med uran, hvadenten det er 
n a tu rlig t e lle r  endog forarmet uran, producerer plutonium i 
.brændselselem enterne. Dette gælder især for letvandsreakto­
rerne og form eringsreaktorerne, som  fremover vil være hoved­
grundlaget for udbygningen af kernenergi i Fæ llesskabet.
43. Alle medlemsstater - og Fællesskabet som  helhed - har valgt 
at oparbejde de brugte brændselselementer, hvilket blandt an­
det rummer den fordel, at dette plutonium kan genvindes, hvor­
ved formeringsreaktorerne, kan udnytte hele uranets energiind­
hold.
44. Selv o m  gennemførelsen af programmerne for opførelse og d r if t 
af kernekraftværker og oparbejdningsfabrikker t i l  en vis grad 
foregår samordnet, er det ikke muligt at sikre, at den dispo­
nible plutonium strøm svarer n ø jag tig t t i l  efterspørgslen fra 
f ormeringsreakto.rprogrammet.  Således kan m an i øjeblikket 
forudse, at det ovenfor foreslåede FBR-mål kun v il lægge 
beslag på en del af det plutonium, som  frem t i l  århundrede­
s k if te t v il blive produceret på oparbejdningsfabrikkerne.
45. M an  ka.n godt f o r e s tille  sig overskuddet oplagret m id le rtid ig t, 
selv o m  dette giver anledning t i l  et teknisk problem.på grund 
af de særlige forhold ved en af plutonium sisotopernes rad io ­
aktive henfald.
46. Dette særlige forhold er endnu en grund t i l  a t benytte p lu to ­
nium på en anden måde, nemlig ved at udnytte det i den nuvæ­
rende reaktorgenerati on, såkaldt "genanvendelse af plutonium".
O
f a  k ...?

- 16 -
4 - 7  .  Ved denne teknik, som  i Fællesskabet har nået det in d u s trie lle  
sta.de, udnyttes uranet ganske v is t ikke så e ffe k tiv t som  i 
form eringsreaktorer,  men den gør det muligt i høj grad at spa­
re uran og b erig n in g stjen ester ( l) .
Endelig skal det nævnes, at det plutonium, som  udnyttes på 
den måde, kun forbruges d e lv ist, så termisk genanvendelse 
v il ikke s t i l l e  sig i vejen for den senere udvikling af forme- 
ringsrea.ktoren .
48, Hvis man styrkede det indre europæiske samarbejde på dette
f e lt, v ille  man kunne få gavn af hele den teknologiske viden, 
som  er indhøstet hos de fo rsk ellig e partnere i Fællesskabet, 
ligesom m an v ille  kunne udnytte de allerede eksisterende 
in v esterin g er.
(l) Besparelser af størrelsesordenen 10-15$ af de behov for uran 
og for b e rig n in g s tje n e s te r,  som  forventes frem t i l  år 2000 ; 
på kWh-prisen for kerneenergi v ille  besparelsen være omkring 
2-5$.

- 1 7
D.  H V A D  M Å  JER O Ø R E S  F O R  A T  N Å  M Å L S N E ?
K O M M ISSIO N E N S HENSTILLINGER
4 9.  D e mål, der blev o p s tille t i det foregående k a p ite l, lig g e r 
inden for økonomisk rækkevidde af Fællesskabets medlemslande 
og på niveau med deres teknologis uanset o m  det d rejer sig 
o m  målene på forholdsvis kort sig t ( 1995 /2000 )  e lle r  på 
længere s ig t. M en skal de virkeliggøres., forudsæ tter det en 
hensigtsmæssig planlægning i overensstemmelse med tid s s k a ­
laen for de problemer, virkeliggørelsen medfører.
1. Det o ffen tlig es og elproducenternes ro lle
50. V irkeliggørelsen af disse mål indebærer n a tu rlig v is fø rst 
og fremmest, at den in d sats, de o ffen tlig e myndigheder i 
Fællesskabet gør for udbygningen af kerneenergien, m å v idere­
føres. Af hensyn t i l  ra tio n a liserin g en  af de nukleare po­
litik k e r  i Fællesskabet indebærer den endvidere, mere spe­
c if ik t, en samordning dels af medlemsstaternes programbeslut­
ninger og dels af elproducenternes inV esteringsvalg.
Desuden bø en realistisk prisdannelse for den elektriske energie (1) 
tillade at et tilstrækkeligt financieringsniveau opnås.
51.  I denne forbindelse mener Kommis sionen,  at elproducenterne 
skal opmuntres. t i l  at erhverve andele i elværker i nabolande. 
Derved kan man nemlig opnå en tidsmæssig spredning af fo rø g el­
sen af kernekraftkapaciteten i overensstemmelse med de sær­
lig e  behov i visse lande e lle r endda i visse regioner. D e  
ekspmpler, der allered e findes, er meget opmuntrende og 
peger på, at en vis planlagt gensidighed - princippet o m  
"krydsinvesteringer" - gør det muligt for partnerne at opnå 
lig e  store fordele.
52. Grænseoverskridende selskabsdeltagelse giver desuden p a rtn e r­
landenes in d u s trie r e ffe k tiv  mulighed for et in te rn a tio n a lt 
samarbejde, som  der længe ha.r været ønske om . Dermed får 
elproducenterne også mulighed for en mere tilbundsgående 
udnyttelse af fo rb in d elsesn ettet, id e t d ettes kapacitet i 
tide tilp a s se s  e le k tric ite ts o v e rfø rs le rn e s  forventede omfang.
(1) S e i denne forbindelse rapporten fra Kommissionens tjenestegrene 
angående anvendelsen i medlemsstaterne af fællesskabsprincipperne 
for energiprisdannelsen, K 0 M C 8 4 ) 490 af 18.9.1984.

53» For s i t  eget vedkommende fo rp lig te r Kommissionen sig t i l ,  nar- 
tiden er inde og i det omfang, der er "behov for det, at tage 
de i n i t i a t i v e r , som  lig g e r indenfor dens kompetence, for at 
begunstige iværksættelsen af den s tra te g i, der er redegjort 
for i forrige k a p ite l. Arten og omfanget af de investeringer, 
der er nødvendige for at n å ; målene, kan betyde, at Fæ lles­
skabets finansieringsinstrum enter m å inddrages sammen med 
de instrum enter, der kan udnyttes på n a tio n a lt plan,
2. U ranforsyning_(1)
51= For så vidt angår forskningen i almindelighed, m å det note­
res, at selv o m  m an kender uranmarkedets v ilk år både på ud­
budssiden og på eftersp ø rg selssid en , kan dets udsving endnu 
ikke styres hensigtsmæssigt
For at mildne de følger, dette markeds uberegnelighed kan 
have for Fællesskabets forsyning, som  er stæ rkt afhængig af 
omverdenen, bør uranleverancerne derfor f o r ts a t foregå i hen­
hold t i l  la n g tid sk o n trak ter. Sådanne kontrakter virker 
stab iliseren d e t i l  gavn for både producenter og brugere.
55. Hvad mere sp e c ifik t angår iorsyningssikkerheden på re sso u r­
ceplanet, er der, selv o m  Fællesskabets virksomheder har 
s ik re t sig betydelige fin a n s ie lle  in te re ss e r i m inedriften 
på verdensplan, en ris ik o  for, at den ak tu elle nedgang i 
prospekteringsarbejdet ger Fællesskabet endnu mere afhængig 
af det få ta l af lande, som  råder over miner m ed lave pro­
duktionsomkostninger. M a n  m å a lts å  håbe, at denne nedgang I 
efterfo rsk n in g sin v esterin g ern e, som, hvis den blev af længe­
re varighed, Arille begrænse den uomgængeligt nødvendige spred­
ning af Fællesskabets forsyningskilder, kun er et forbigåen­
de fænomen.
(l) Dette emne er an alyseret i b ila g e t.

56. På denne baggrund bør Fællerskabet følge en fo rsy n in g sstra te g i,
som  kan
- anspore medlemsstaterne og erhvervslivet t i l
.  at videreføre deres prospekteringsindsats både på deres egne 
respektive t e r r i t o r i e r  og uden for Fællesskabet,
.  at fastholde denne in d sats, o m  nødvendigt ved hjælp af bidrag 
fra Fællesskabet, i en rytmé og et omfang, som  er uafhængigt 
af markedets ø jeblikkelige tils ta n d , samtidig med at der 
tages hensyn t i l  elproducenternes forventede behov og t i l ,  
at det tager lang tid  at sætte miner i d r if t;
- få de kommercielle virksomheder, der arbejder i denne sektor,
t i l  at følge en lag erp o l i t i k ,  som  kan
.  mildne virkningerne af markedets om skiftelser og af enventu- 
e lle  afbrydelser af leverancerne fra tredjelande,
.  mindske de spændinger, der kan forekomme omkring forsynin­
gerne i forholdet mellem Fællesskabet og leverandørlandene, 
og samtidig give sidstnævnte sta b ile  og forudsigelige a f ­
sætningsmuligheder for deres produktion, så de derved s ik ­
res bedre r e n ta b ilite t af deres in v esterin g er og regelmæs­
sige indtæ gter,
3  .  Kerne'brændsel s industrien
a) Beri gnin.g (l)
57. Beregnet på grundlag af den eksisterende k ap acitet og de igang­
værende investeringsprogrammer v il det globale udbud af berig 
ningsydelser overgå efterspørgslen mindst frem t i l  midten af 
næste å r t i .  Der skal derfor ikke tages beslutninger o m  nye inve­
sterin g er inden udgangen af dette å r t i ,  når bortses fra eventu­
elle in v esterin g er, som  har t i l  formål i in d u s trie l skala at de­
monstrere avancerede teknologier, som  sik rer en væsentlig omkost- 
r i  ingsredukti on .· M en man kan ikke udelukke, at det e fte r dette 
tidspunkt b liv er nødvendigt at, foretage nye in v esterin g er base­
re t på de nuværende processer.
(1) Dette emne er analyseret i b ilag et.
t f )  i-» t

58. På lang sig t er det muligt, at fremkomsten af nye, mere økono­
miske 'teknologier, som  rummer mulighed for en smidig tilp asn in g  
af investeringerne t i l  efterspørgslen, v il præge denne branche. 
Derfor m a forsknings- og udviklingsindsatsen på dette område 
videreføres på et tils træ k k e lig t højt niveau i Fællesskabet.
59. Der er ris ik o  for,- at markedets tils ta n d  og -udviklingsperspekti­
verne for det v il sætte re n ta b ilite te n  på sp il for denne bran­
ches europæiske virksomheder. På denne baggrund har Kommissionen 
t i l  hensigt at arrangere en meningsudveksling på fællesskabsplan 
mellem de berørte kredse. Kommissionen minder her 0 9 1,  .at der 
e k siste re r' et egnet forum for sådanne meningsudvekslinger, 
nemlig Det stående udvalg for Uranberigning (CQPENUR), o p re tte t 
ved Rådets møde den 22. maj 1973.
b) F rem stillin g  a f  brændselselementer (l)
6 0.  l) For så vidt angår den branche, som  fre m s tille r bræ ndselsele­
menter af beriget nranoxid,  m å udbudskredsen i højere grad 
udvides t i l  andre leverandører end dem, der lev erer de f ø r ­
ste reaktorkerner, som  udgør én del af re a k to rb e stillin g e n . 
Derudover v il det være in te re ss a n t at videreføre u d v ik lin ­
gen af nye typer brænd selseiem enter, som  gør det muligt at 
forøge uranets, opbrændingsgrad og varigheden af en reak­
torcyklus.
2)  Udviklingen i frem stillin g en  af brændselselementer, der 
består af blandede uran- og plutonium oxider,  bør v id erefø ­
res energisk, dels for at begunstige kommerciel genanvendelse 
i letvandsreaktorerne af de m a te ria ler,d er fremkommer ved 
oparbejdning (uran og plutonium), dels for at udforme hele 
brændselskredsløbet for form eringsreaktorer på den bedst mu­
lig e  made. I denne henseende m å der opfordres t i l  et snævert '  
samarbejde mellem dem, som  udvikler, og dem, som  fre m s tille r 
brændsel, oparbejdningsvirksomhederne og elproducenterne.
(1) Dette er analyseret i b ila g e t.

-  21  -
C  .  Oparbejdning og m l dl er ti di p ; oplagring af b e strå le t brændsel (  1  )
61 . En stor del af efterspørgslen e fte r oparbejdningstjenester 
fra brugerne både i Fællesskabet og i tredjelande t i l f r e d s ­
s t i l l e s  allerede ved bindende kontrakter mellem brugerne og 
Fællesskabets oparbejdningsanlæg. Trods den usikkerhed, en­
hver forudsigelse er behæftet med, ser det dog ud t i l ,  at 
der senere v il kunne udvikle sig et konkurrencepræget mar­
ked i denne branche, sådan som  det anføres i rapporten fra 
Det rådgivende ad hoc-udvalg for oparbejdning af b e s trå le t 
nukleart Brændsel, C O R E C O M  (2)
62. Følgaide lø n s tillin g e r  fra Kommissionen (2), som  ledsager 
udgivelsen af C O R E C O M ’ s rapport, har stadigvæk fuld gyl­
dighed:
- For a t sik re, at programmerne for eta.blering af den nød­
vendige k ap acitet for oplagring af b e s trå le t brændsel 
gennemføres inden for den ønskede f r i s t , m å der på dette 
område snarest muligt træ ffes og iværksættes beslutninger.
- Alle muligheder bør undersøges for at oprette oparbejd­
ningsvirksomheder, som  kan forene de in te re ss e r, der er 
kommet t i l  udtryk i fle re  medlemsstater;
- For at fremme det in d u s trie lle  samarbejde inden for Fæl­
lesskabet bør man indtage en så åben holdning som  muligt 
t i l  teknologioverførsel og erfaringsudveksling, især ved­
rørende anlæggenes sikkerhed.
63. Mens kommerciel oparbejdning af brændsel, der består af blan­
dede oxider (uran/plutonium ), og som  er blevet b e s trå le t i
de gængsa reak to rer, kan foregå i de fabrikker, som  oparbej­
der uranoxidbrændsel, m å m an videreføre arb ejd et på i indu­
s t r i e l  skala at beherske oparbejdning af brændsel fra forme­
rin g sre a k to re r. Et demonstrationsanlæg, hvor brugt brændsel 
fra nogle få FBR-kraftværker kan oparbejdes, bør bygges i 
overensstemmelse med de ovenfor anførte mål ( jf . pkt. 4-0).
(1) Dette emne er analyseret i b ilag et
(2)  Meddelelse t i l  Rådet fra Kommissionen K0M(83) endelig udg., 
februar 1982  .
£} . " j  
vj

d )  Radi oak tiv
6 4.  Forvaltningen af rad io ak tiv t affald  behandles i dette program, 
fordi det indgår som  en af de in d u s trie lle  processer i kernebrænd­
s le ts  kredsløb. D e sikkerhedsmæssige spørgsmål er behandlet indenfor
rammerne af den "handlingsplan for Fællesskabet vedrørende radioaktive 
affaldsstoffer", so m  Rådet vedtog den 18. februar 1980 (2). D e n  strækker 
sig fra 1980 ti t  1992 og var i 1983 genstand for en første statusrapport (3).
Der mindes om , at Kerneenergi e p . s sikkerhedsmæssige aspekter, som  
opinionen er sæ rlig følsom overfor, for nylig er behandlet i sær­
lig e  meddelelser o m  dette emne (se punkt 7-9).
6 5.  Forvaltningen af rad io ak tiv t affald  med lav og middel høj a k tiv ite t 
(bortset fra a lfa -a ffa ld ) - det udgør næsten 95% I'f det behandlede 
a fia id , som  produceres i Fællesskabet i dag - har nu fordel af 
lang tid s erfaring i in d u s trie l skala. Det er k la r t, at m an hele 
tiden m a lade den teknologiske udvikling kom m e denne forvaltning 
t i l  gode. Beslutninger o m  lo k a lis e rin g  og siden åbning af nye a re ­
a le r t i l  b o rtsk affelse af a ffa ld  af denne kategori m å tages i god 
tid .
6 6. Der er opnået tilf r e d s s tille n d e  r e s u lta te r  med forarbejdning og 
konditionering af ra d io a k tiv t affald , som  er forurenet af la n g li­
vede a lf a s tr å le k ild e r  og h ø jak tiv t affa ld  (forglasning, for eksem­
p e l). Den igangværende forsknings- og udviklingsindsats m å  ikke 
desto mindre videreføres for at optimere disse r e s u lta te r . M ed 
bortskaffelsen af dette a ffa ld  arbejdes der både på n a tio n a lt plan 
og - under Kommissionens fle rå rig e  programmer for forskning og 
udvikling - på fæ llesskabsplan. Dette arbejde har bekræftet, at 
det er muligt at bygge oplagringsanlæg i dybtliggende geologiske 
formationer, omend det stadig er nødvendigt yderligere at udbygge 
og bekræfte re su lta te rn e  af det, isæ r ved ivæ rksæ ttelse af repræ­
sentative udviklings- og demonstrationsanlæg.
6 7 ..Der kunne være visse fordele ved at gribe problemet med b o rtsk af­
felse af affald  på reg io n alt plan med inddragelse af fle re  lande, 
id et m an saledes kunne undgå at engagere sig for t i d l i g t  og i s o ­
l e r e t  i gennemførelsen af kostbare oplagringsprojekter. En sådan 
løsning xorekommer uomgængelig for de lande, der har begrænsede 
nukleare programmer.
(1) Dette emne analyseres i b ila g e t.
(2) EFT a f  2 9 .2 .1 9 8 0 , C  51
(3) K O M (83) 262 endelig udg.

- -
Det egentlige problem ved en sådan regional indfaldsvinkel er, at 
der i øjeblikket ikke er noget land, der accepterer slutdeponering 
af andre landes affald  på deres te rrito riu m ,
Når det gælder Fællesskabet, v il det være ønskværdigt, o m  medlems­
landene b is tå r hinanden med at søge løsninger, der gør det muligt 
at deponere a ffa ld , der kommer fra et land i andre lande, I det 
lange løb m å man i den forbindelse følge et princip o m  rim elig 
gensidighed. Ved at anvende et sådant princip kunne man på den 
bedst mulige måde oprette deponeringscentre i henhold t i l  de va­
rierende behov, der b liv er r e s u lta te r af de fo rsk e llig e  medlems­
s ta te rs  kerneenergiprogrammer. Desuden v ille  det gøre det muligt 
at udnytte de geologiske egenskaber i den europæiske undergrund 
på en hensigtsmæssig måde.
6 8. D e undersøgelser, der er i gang på fæ llesskabsplan, f.ek s. omkring 
d e fin itio n  af ækvivalens mellem fo rsk ellig e typer affald  med hen­
blik på o p rettelse af specialiserede deponeringssteder for bestemte 
former for a ffald , uafhængigt af.hvor de kommer fra, udgør et 
v ig tig t element i ovennævnte fælles fremgangsmåde ved b o rts k a ffe l­
sen af ra d io a k tiv t a ffa ld . E fter Kommissionens o p fattelse bør 
disse undersøgelser munde ud i konkrete re s u lta te r , som  gør det 
muligt at oprette et system for b o rtsk affelse af affald  på r e ­
gionalt plan som  ovenfor a n fø rt.
4. Transport af kernebrændsel (1)
69. Transport af kernebrændsel i a lle  dets former - fra malmen t i l  
det radioaktive affald' via,' navnlig, uranhexafluorid, bestrålede 
elementer og plutonium - er et væsentlig led i det nukleare fo r­
syningssystem.
70 Det er a lts å  af s tø rs te  betydning, at medlemsstaterne træ ffer de 
nødvendige fo ran sta ltn in g e r t i l ,  at de tran sp o rter, der gennemfø* 
res af specialiserede virksomheder, kan foregå under fuldstændig 
overholdelse af sikkerhedsreglerne uden under nogen omstændighe­
der at blive bebyrdet e lle r  sinket af adm inistrative hindringer. 
Dette gælder n a tu rlig v is for grænseoverskridende tran sp o rter, 
men det kan også gælde for tran sp o rter inden for et enkelt land.
(1) Dette emne er analyseret t o r t  i b ilag et.
_L

- 2  4 .  - ;
5  .  fiygni. r i p ·  af kereekraftværker (i)
71.  Udviklingen i Fællesskabet h a r :  iført t i l ,  at man i de fle s te  - men 
ikke a lle  - tilfæ ld e  har v a lg t■ trykvandsreaktorer ög formerings- 
reaktorer t i l  at sikre uphygningen af kerneenergien i en overskue­
lig  frem tid o
72. E n ’sådan ensartethed styrker den teknologiske viden o m  disse reak­
to rers funktionsmåde og forøger dermed den lid , man kan fæste t i l  
dem. Den burde også le tte  handelen med udstyr finden for Fæ llesska­
bet og ivæ rksættelse a.f fæ lles fore tagenden Begge dele er - i p rin ­
cippet i hvert fald - sammen med fo ran sta ltn in g e r t i l  fremme af 
eksporten permanente mål i Fællesskabets s tra te g i for udvikling af 
kern een erg i.
73. Ikke desto mindre m å man være opmærksom på, at det er et hoved­
punkt i denne s tra te g i, a t der o p s tille s  fæ lles re g le r for udformning
og bygning, baseret på data, som  allerede har v is t sig hold- 
-  bare i et betydeligt an tal tilfæ ld e .
71. Dette overvejende valg af trykvands- og form eringsreaktorer, sammen­
koblet med valget af genanvendelse i førstnævnte af det plutonium, 
som  ikke brugeè I sidstnævnte, fald er i en periode, hvor det 
nukleare ma.rked, udvider tendenser t i l  at skrumpe ind snarere end 
at vokse - selv i de medlemsstater, som  har de meste omfattende 
kerneenergiprogrammer. Industrien er således på vej ind I en over­
gangsfase, hvor den, s t i l l e t  over for et marked, hvis stø rre ls e  
afhænger af den generelle økonomiske udvikling og ikke af indu­
strie n s eventuelle I n i t i a t i v e r , i stigende grad m å sprede sin 
produktion, Især for at give rim elig plads t i l  form eringsreak­
to rern e.
Det er beklageligt, at den tilp a sn in g sin d sa ts, denne overgang 
kræver, m å gennemføres i en s itu a tio n , hvor der er alm indelig 
overkapacitet i produktionen - en overkapacitet, som  også 
gælder konventionelle kraftvæ rker, hvor den nukleare in d u stri 
ellerskunne håbe at finde afsætning "i mangel af bedre".
(l. )  Dette emne analyseres i b ila g e t.

- F5 -
75. For form erin gs re akt oro rn es vedkommende ser det ud t i l ,  at den 
nuværende s itu a tio n  på a lle  måder rummer gunstige v ilk år for op­
re tte ls e n  af en in d u s trie l stru k tu r, hvis sammensætning og 
kapacitet er tilp a s s e t det europæiske markeds a r t og stø rre lse, 
og som  på tilf r e d s s tille n d e  måde åbner adgang for sæ rligt kva­
lific e re d e  virksomheder fra a lle  interesserede lande,- som  det 
var tilf æ ld e t ved bygningen af Superphenix.
76. Den nødvendige in d u s trie lle  ra tio n a lis e rin g  skal ikke nødvendig­
vis munde ud i en in te g re re t stru k tu r, men denne mulighed m å hel·, 
le r  ikke på forhånd udelukkes.
Hvorom a ltin g  er, burde den munde ud i opbygnigen af et ægte fæ l­
les marked for form eringsreaktorer, selv o m  visse medlemsstater 
ikke i ø jeblikket har planer o m  at bygge reaktorer af denne type 
på deres område „
77. Det er særdeles ønskværdigt, at den netop nævnte ra tio n a lis e rin g , 
hvis formål skulle være at give den in d u s tri, der konstruerer og 
bygger form eringsreaktorer i Fællesskabet, en hensigtsmæssig 
stru k tu r, ikke begrænser sig t i l  denne sektor alene, men også 
tager hensyn t i l  trykvandssektoren og har held t i l  at ra tio n a ­
lis e re  den ved samme le jlig h e d . Hvor vanskelig denne opgave end 
er, m å den gennemføres før e lle r  senere (l).
(l) N B  I givet fald kunne denne ra tio n a lis e rin g  medføre en samordning, 
som  kan falde ind under Fællesskabets konkurrenceregler: fo r­
budsprincippet i EØF-traktatens a r tik e l 85, stk . 1, indebærer, 
at Kommissionen k o n tro llerer en sådan samordning. Det er k la rt, 
at Kommissionen under hensyntagen t i l  de mål, der forfølges, 
og t i l  den økonomiske s itu a tio n  i branchen under visse om ­
stændigheder kan give dispensation på grundlag af a rtik e l 
85»  stk . 3.

K  E R  N E  E  N  E  R  C -1 1 N P  U  S  TRI E N  
•  I FÆ L L E SSK A B E T
Vejledende kerneenergiprogram 
i henhold t,li Euratom -traktatens a r tik e l 4 .0
1981
B  I L  A  G
ST A T U S O G  UDVIKLINGSPERSPEKTIVER F O R  
K ER N E EN E R G IE N  I FÆ L L E SSK A B E T

IN D H O L D SFO R TE G N E LSE
Si de
L  E le k tric ite te n s  ro lle  i økonomien 1
2.  Kerneenergiproduktioen 3
a) Udvikling siden 1973 3
b) Udsigterne for 1990 9
3» Uranforsyningen 13
i. Kernebrændselsindustrien 15
(tjen estey d elser i brændselskredsløbet)
a) Konvertering 15
b) Berigning 16
c) F rem stilling af brændselselementer 18
d) Oparbejdning 19
e) Radioaktivt affald  23
f) Transport af nukleart brændsel 26
5 »  Udformning og opførelse af kernereaktorer 28
a) Reaktortyper 28
i) Eksisterende reaktortyper 28
i i )  Fremtidens reaktortyper 30
b) Udsigter for reaktorbygningsindustrien 35
c) Vedligehold af kernekraftværkerne 38
d) K erneenergiindustrien og nedluknings- 39
arbejdet
6.  Termonuklear fusion 4 .0

S T A T U S  O G  U D V I KLINGSPERSPEK TIVER :  F O R  K E R N E E N E R G IE N  I FÆ L L E SSK A B E T  '
1. E lektri c lte te n s _ro lle  i økonomien
1.
 E le k tric ite te n  udgør et væ sentligt element i Fællesskabets 
energimæssige in fra s tru k tu r og s p ille r  en stadig v igtigere 
ro lle  i den økonomiske udvikling,
2. Siden 1973« og især siden 1979, han man i Fællesskabet været 
■vidne t i l  en klar nedgang i forholdet mellem en erg ieftersp ø rg ­
sel og bruttonationalprodukt: mens det interne bruttoenergi- 
forbrug mellem 1973 og 1983 dr fa ld e t med 56 Mtoe, er b ru tto ­
nationalproduktets volumen steget med 208 mia E C U  (1975-værdi). 
T allet for e n erg iin te n site te n  (den energimængde, der kræves 
t i l  produktion af 1 værditilvækstenhed) er således fa ld e t fra 
0,83 kgoe/ECU (1973) t i l  0,66 kgoe/ECU (1983).
3. Denne udvikling skyldes dels energibesparelser i bolig- og 
tertiæ rsek to ren , transportsektoren og in d u strisek to ren , dels 
en dybtgående ændring i den økonomiske a k tiv ite ts  stru k tu r: 
nedgang i de stærkt energiforbrugende a k tiv ite te rs  andel og 
stigning i tjenesteydelsernes andel.
Hvad angår elek trlcifcetsfo rb ru g et,  kan m an konstatere en mod­
sat r e t t e t  udvikling, som  er udtryk for en stigning i e lek ­
tr i c ite te n s  andel af det samlede energiforbrug og for, at 
e le k tric ite te n  s p ille r  en større ro lle  i Fællesskabets ø- 
konomi. I 1973 lå forbruget på 0,94- kW h p r. produceret EC U .
I 1983 var dette ta l steget t i l  0,99 kWh/ECU.
5. Afgørende for, o m  forholdet mellem økonomisk vækst og
stigningen i elforbruget opretholdes, er en række markedst- 
fak to rer, som  f.e k s .:
- de frem tidige muligheder for sp ecifik  anvendelse af e lek ­
t r i c i t e t  (belysning, d riv k ra ft, visse industriproces e r ,  
kontrolfunktioner osv.);

2
- den e le k tric ite ts b e s p a re ls e , der kan opnås ved indførelse 
af udstyr med højere virkningsgrad;
- e le k tric ite te n s  p ris, udviklingen af energiformernes in d ­
byrdes prisfo rh o ld  og den konkurrenceevne, e le k tric ite te n  
derved opnår, når den anvendes t i l  .formål, hvor den kan 
e r s ta tte  andre energikilder (f.ek s. opvarmning, k lim a ti- 
sering, tran sp o rt)v
E le k tric ite te n s  ro lle  v il også blive bestemt af, hvilke 
valg der træ ffes af visse medlemsstater, navnlig med hensyn 
t i l  udbygningen af kerneenergien, som  jo kun kan udnyttes 
i form af e l e k t r i c i t e t .
3 1

2  .  K e  r n . een er gi produkt Ionen
a )  Udvikling siden 1973
6.  Under den fø rste o lie k rise  i 1973/74- var anvendelsen af 
kerneenergi i in d u s trie l målestok endnu i sin vorden. M ed 
den hurtige stigning i o liep risern e føjede bekymringer over 
omkostningerne ved elproduktion ud fra råo lie sig t i l  dem  
vedrørende forsyning-sikkerheden. Dette havde t i l  følge, at 
der udarbejdedes omfattende programmer for en tilbagevenden 
t i l  kul og massiv anvendelse af kerneenergi i elsektoren.
7. Hverken udsigterne for efterspørgslen, hvorpå kerneenergi­
programmerne var b aseret, e lle r  opførelsesprogrammerne for 
kernekraftværker har udviklet sig som  fo rv en tet. D e rev id e­
rede forventninger t i l  eleftersp ø rg slen  og den bekymring, 
der har .m anifesteret sig i befolkningen, har medført be­
tydelige nedskæringer i kerneenergiprogrammerne.
8.  Trods dette har kerneenergi en kunnet m anifestere sig i 
løbet af de seneste 10 å.r:  I 1973 blev kun 5 %  af e l e k t r i ­
c iteten  i Fæ],lesskabet fr e m s tille t ud fra kerneenergi. I 
1978 var denne andel fordoblet og beløb sig t i l  10%  af 
den sa.mlede produktion for i 1983  at nå op på 22,4
9. Kerneenergiens voksende betydning har være særlig markant 
i Fællesskabet, hvis m an sammenligner d ette med de stø rste  
in d u strilan d e, såsom U S A  og Japan (jf.  fig . l ) .  I 1973 
var kerneenergiens andel åf elproduktionen i Fællesskabet
o g  i U S A

- 4 -  -
s to rt set på samme niveau ( U og 5$) hvorimod den var mindre 
i .Japan ( 2$). I 1983  udgjorde kerneenergiens a.ndel 22,4·$  i 
Fællesskabet, som  netop anført, mens den i U S A  holdt sig 
på 12,6$ og i Japan på 18$ (l).
10. Den samlede;·.installerede n e tto e ffe k t baseret på kerneenergi 
gik i Fællesskabet fra 10 G W e  (2) i 1973 t i l ' 52 G W e  i 1983, 
id et forhøjelsen hovedsageligt vedrører Frankrig (  +  2 4 -, 3  GW e), 
m en der er lig eled es sket betydelige stigninger i effekten 
i Tyskland (+ 8,8 GW e), i Det forenede Kongenrige (+4,1 G W e) 
og i Belgien (+ 3,5 G W e ) (t jf.  fig . 2).
l'l .  Denne udvikling har haft betydelig virkning på Fællesskabets 
energibalance. Mens kerneenergien i 1973 kun tegnede sig for 
2% af det samlede energiforbrug, er dens andel steget t i l  9$ 
i 1983. Sammen med ener gi spapebestræbels erne ,  udviklingen af 
olieproduktionen i Nordsøen og øget anvendelse af naturgas 
har kerneenergien bidraget t i l  at bringe Fællesskabets afhæn­
gighed af olieim port ned fra 62$  i ‘1973 t i l  32$  i 1983.
12. Denne samlede fremgang sk ju ler im id lertid  meget store u lig ­
heder mellem medlemsstaterne (jf. fig.  3).
1 3»  I deres faste forsæt o m  at handle t i l  gunst for en udbygning 
af kerneenergien har Frankrig og Belgien allerede foretaget 
en omfattende restru k tu re rin g  af deres elproduktion. I 1983 
producerede disse lande henholdsvis $ 8$  og 4.6$  af deres elek ­
t r i c i t e t  ud fra kerneenergi m od 8$  og 0,2$  i 1973.
14-. Der er ligeledes g jo rt frem skridt i Tyskland og Det forenede 
Kongerige, selv o m  programmerne i disse lande har l i d t  under 
alv o rlig e fo rsin k e lser. I Tyskland er kerneenergiens andel af 
elproduktionen, steg et fra 4.$  i 1973 t i l  18$ i 1983 og i Det 
forenede Kongerige fra 9$ t i l  17$.
15.. Ita lie n  og Nederlandene har kun tegnet sig for beskedne s t i g ­
ninger i kerneenergiens andel. Fra 2,2$ af den frem stilled e 
e l e k t r i c i t e t  i 1973 t i l  3,2$ i 1983 for Ita lie n s  vedkommende 
og fra 2$ i 1973 t i l  6$  i 1983 for Nederlandenes vedkommende.
(1) D e europæiske Fællesskabers s ta tis tis k e  kontor.
(2) G W e  =  Gigawatt elek trisk  =  1  000 M W e.

Kerneenergiens andel af elprodukt ionen i  
EF-10, U S A , Japan
,A 7o
2  n ° 'U / O
E IJR -Ì0 USA Japan
\_______________ __________________/
19
7318 %
12.67«.
P A '
· }
- 35  
i
\
vE U R -1 0  USA Japan
___/
19
83
Kilde: Eurostat

-  6 -
Fig. 2
Installerei nuklear effekt 
i  F s e l  lesskabet
-50 GWe
- 4 0
■30
20
r-10FRAiJKRIG
FORBUNDSRÈP 
["FYSKLAND·*— ^
■ :  U K  ;  ,  ■  '
0 . a r d e n e
1973• • ■ • F R A ' v K R I G i
• » v r oS S 'y ''' \S  \ / /'
ÌORBUNDSREP^
DET FOREME- 
DE KONGERIG0
BELGI BJ
■m »]  (  ■  !  i  i
riJEDERLAUDE N E
1983FRANKRIG" /L ‘
^FORBUNDSR|Pi 
G ^ S K l i A N t l ^ O 1
TiTTTTTTT
BELGIEN
1ÌÌL11.U  1
IT A L IE )— i  100 GWe
90
80
70
60
'150
40
-;io
NEDERLARL mR ®
1990
Kilde: Eurostat (1973 o g  1983), K om m issionens sk0n (1990)

- 7
rig.Kerneenergiens andel i  elproduktionen i  Fællesskabet 
o g  i  medlemsstaternex  a* i- ' I
Fast brændsels andel af el-produktionen i Fællesskabet o k medlemsstaterne
EUR-1 0T
L i r\
1973 (2)! A O . 8
1983 (2| A 6
1990 < 3 > |i A 1DTF
22.0 :  35.7
3 1 9563.0 i  19.3i
20
j_ 3 A  [_90_,63.?
5 AIF T
3 A  .7 I  2 A .A 3.8 I  36.6
6 4i
1A .5 1  8021.5 I  13.0 !  3 5
55 |2 A _ _ _[  63N L
6
.0
25
A l63..0 
71.5 
66
(1) Stenkul, brunkul o g  afledte gasser. (2) Kilde: Eurostat (tal for 1 983 er foreløbige). 
(3) Kilde: Medlemsstaternes prognoser.

Fire medlemsstater, nemlig Danmark, Irland, Grækenland og
Luxembourg har Ikke kerneenergiprogrammer.
Denne ulighed har fo rsk ellig e fo rk larin g er:
- offentlighedens stø rre e lle r  mindre modstand m od kerne­
energi;
- et mere e lle r mindre tilf r e d s s tille n d e  forhold mellem cen­
tra le  og lokale myndigheder;
- udnyttelse i visse medlemsstater, navnlig Nederlandene, 
Tyskland og Det forenede Kongerige, af en indenlandsk, 
fo s s il energikilde t i l  elproduktion.

- 9  -
b )  Udsigterne for 1990
17. S o m  led i deres fælles bestræbelser på at nedsætte Fællesska­
bets olieafhængighed 'e r .-m edlemsstaterne blevet enige o m , at elproduk­
tionen fra 90'erne hovedsageligt skal baseres p å fast brændsel o g  
kerneenergi.
18. Ifølge medlemsstaternes udsigter for 1990, skulle o m s tillin ­
gen fra olie t i l  kerneenergi og fa s t brændsel, som  allerede 
er vidt fremskreden Inden for elproduktionssektoren, f o r t ­
sætte i hele det indeværende å r t i  hovedsagelig som  følge af 
stigningen (i forhold t i l  det nuværende niveau - 1983) i 
.først og fremmest produktionen af kerneenergi (+83%) og, i 
k la rt mindre grad kullenes (  +  6 % ).  På dette grundlag skulle k e r­
neenergi og kul i -begyndelsen af 90'erne tegne sig for lige 
dele af 7 1 %  af nettoelproduktionen i Fællesskabet (l).
19. Ved slutningen af 1983 fandtes der 95 kernereaktorer med en 
samlet i n s t a l l e r e t  effek t på 52 G W e  i d r if t i Fæ llesskabet.
I 1 990 skulle der væ re 1 2 8  reaktorer idrift i  Fællesskabet m e d  e n  
samlet kapacitet på 98 '  G W e .
Selv o m  m an ikke kan se bort fra risikoen for nye fo rs in k e l­
ser i kerneenergiprogrammerne er der gode ohancer for, at 
denne in s ta lle re d e  effekt rent fak tisk  er disponibel fra 
1990, id e t a lle  de nye reak to rer, hvis i driftsæ tn in g  er plan­
la g t t i l  dette tidspunkt, allered e er under opførel-åe.
20. I 1990 skulle kerneenergiproduktionen svare t i l  144 mio tons 
olieæ kvivalenter (Mtoe), e lle r  14%  a f det samlede energibehov. 
Dette v ille  betyde, at kerneenergiproduktionen i Fæ llesska­
bet udtrykt I primær energi v il være lig  kulproduktionen
(144 Mtoe) og overskride såvel naturgasproduktionen (114 Mtoe) 
som  olieproduktionen (106 Mtoe).  Dette understreger yderligere 
kerneenergiens betydning som  indenlandsk energikilde for Fæl­
lesskabet .
(l) Det er Fællesskabets mål, a t en andel på .70-75% af den primær- 
e n erg i,  som  omdannes t i l  e l e k t r i c i t e t , fra nu a f og i n d t i l  1990 
fre m stille s ud fra fa s t brændsel eller  kerneenergi. På dette 
grundLag og under hensyntagen t i l  medlemsstaternes prognoser, 
skulle fa st brændsel og kerneenergi i 1990 bidrage med 81%  t i l  
elproduktionen. Hvis man tager udgangspunkt i n etto elp ro d u k tio - 
nen, som  er et væ sentligt sammenligningspunkt for elsektoren, og 
som  i øvrigt benyttes fra ende t i l  anden i det vejledende program 
når m an under samme v ilk år frem t i l  en kombineret andel for k e r­
neenergien og kul på 71%.
A  *

- . L U  -
21. K un de medlemsstater, som  allerede har et betydeligt kerne­
energiprogram, v il opleve en udbygning af d ette, især Frankrig 
(+27,6 GW e), Forbundsrepublikken Tyskland (+ 10,7 G W e) og
Det forenede Kongerige (+ 4 - > 2  GWe). Det indeværende å r ti v il 
opleve en forværring af ulighederne mellem medlemsstaterne 
med hensyn t i l  anvendelse af kerneenergi. I betragtning af de 
lange r e a lis e r in g s f r is te r , som  planlægning af kernekraftværker 
indebærer, er det ikke muligt at vende denne udvikling inden 
1990. D e af medlemsstaterne, som  t i l  den tid  fo rtsa t anvender- 
olie og im porteret naturgas i udstrakt grad t i l  elproduktionen, 
bør være de fø rste t i l  at bekymre sig herom.
22. Der er i øvrigt ris ik o  for,  at den nukleare produktionskapaci­
te t ved slutningen af indeværende å r t i  i visse medlemsstater 
såsom Frankrig h u rtig t v il stige ud over det, som  er nødvendigt 
for at t i l f r e d s s t i l l e  grundbehovet for e le k tr ic ite t, hvor
den økonomiske fordel ved kerneenergi er s tø rs t (l).  I dette 
tilfæ ld e  kunne en udvidelse af grundlastmarkedet for elek ­
t r i c i t e t  forbedre de økonomiske v ilk år for produktion af 
e l e k t r i c i t e t  ud fra kerneenergi.
23. Det er i denne sammenhæng in te re ssa n t at konstatere, at 
visse medlemsstater deles o m  investeringerne (deltagelse 
i kernekraftvæ rker), h v ilk et modsvares af en deling af 
produktionen. Denne praksis er en fo rd elag tig  variant af 
e l-s a lg  på tværs a f grænserne, og den m å under a lle  o m L  
stændigheder opmuntres, hver gang den muliggør en p ris- 
og sikkerhedsmæssig forbedring af forsyningsvilkårene.
(l) Det skal im id le rtid  bemærkes, at frem skridtene med ud­
formning og d r i f t  af kernekraftværker nu gør det muligt 
også at benytte disse som  spidslastvæ rker.
4 2

- 11 -
24·. Endelig for så Aridt a.ng år· udsigterne for produkt! onsomkost­
ningerne ved e l e k t r i c i t e t  ud f r a .kerneenergi v iser vurderinger 
fo retag et af Fællesskabets elproducenter, hvori Fæ llesska­
bets tjenestegrene deltager, at prisen pr. kW h baseret på 
kerneenergi i anlæg, som  id rifts s æ tte s  i 1990 er lavere end 
p ris e r pr. kW h baseret på kul e lle r  - i endnu højere grad--  
på olieprodukter. Disse vurderinger viser endvidere, at brænd­
selsprisen indgår med mindre end en tred jed el (28% ) i den sam­
lede p ris pr. kW h (jf.  punkt l6 og 17 i dette program). :  
Incidensen af de fo rsk e llig e  elementer som  udgør posten er 
følgende:
- N atu rlig t uran
- Konvertering
- Berigning
- Fabrikation
- Oparbejdning
- M aterialer genvundet 
ved oparbejdning
N B. Der er ta le  o m  centralvæ rdier inden for r e t store spred­
ninger, som  skyldes de fo rsk e llig e  producenters fo rsk e l­
l i  ge ’ beregningsforudsæ tninger.
Det fremgår a f denne fordeling, at r å s to f f e t t i l  brændsel, 
dvs.  n a tu rlig t uran udgør mindre end 10%  af den samlede p ris 
pr. kW h (30%  x 28%  =  8,4%)·-3 0 %
2 %
30%
12 %
3 0 %
-k%
(+) Posten "oparbejdning”  omfatter b l .  a .  v i t r if ie r in g  af fissio n s- 
produkter, konditionering af a ffa ld , tran sp o rt og m id lertid ig  
opbevaring samt b o rtsk affelse af a ffa ld .

-  12  -
3  ·  1 nar for s y ni n gen
25. Uran er et stra teg isk  produkt, og handelen hermed er underlagt 
na^tional kontrol. Dets eneste anvendelse af betydning er pro­
duktion af elektrisk energi; uran markedet, s o m  er relativt
nyt, e l n a tu rlig v is fflsg e følsomt over for udbygningen af 
kerneenergien. Uran har en meget høj energi tæthed og fysiske 
og kemiske egenskaber, som  gør det l e t  at oplagre. Det er 
derfor muligt at oplagre væ sentligt større energimængder end 
dem, man kan oplagre i form af fo s sile  brændstoffer.
2 6.  Uranmarkedet har i løbet af de tre  å r tie r , det har e k sis te re t 
været kendetagnet af to tidsrum med stærk vækst (1959 og 1978), 
a d s k ilt af en stærk depression (1972), og senest fu lg t af et 
brat fald i noteringerne i 1983/1984, ledsaget af et fald i 
produktionen. I denne sammenhæng kan forekomsten af betydelige 
lagre i høj grad påvirke markedet.
27 ·  Fællesskabers forsyning j det næste å r t i  udgør s to rt set en
tre d je d el a'f uranbehovet i den v estlig e  verden, id e t U S A  alene 
tegner sig for endnu en tred jed el (l).  Fællesskabet dækker 
praktisk t a l t  hele s i t  behov via lan g tid sk o n trak ter. Den eu­
ropæiske in d u s tri besidder betydelige in te re s s e r i store uran- 
holdige zoner og bidrager i de eksporterende lande t i l  pro­
duktionen af uranmængder i samme størrelsesorden som  Fæ lles­
skabets samlede importbehov (2);  dette betyder im id lertid  
ikke, at Fællesskabet har f r i adgang t i l  disse mængder, id et 
uran er et m ateriale, hvis eksport er underkastet p o litis k e  
v i l k å r .
28 ·  l'-anmlnelnqus brien fremstår s o m  en særlig koncentreret indu­
s t r i :  seks lande (U SA , Canada, Sydafrika, A ustralien, Niger 
og Nambien) besidder 80$ af de reserver, som  kan udvindes t i l  
en pris på under 80 $/kg uran og tegner sig for 90$ af ver­
densproduktionen. Denne varetages af 50 firm aer (hovedsageligt 
amerikanske), hvoraf fem (Cogéma/Frankrig, RTZ/Det forenede 
Kongerige, Nufcor/Sydafrika, Energy Ressources of A ustralia 
°g Keylake Mining/Canada)  k o n tro lle re r mere end 60$  af verdens 
p ro d u k tio n sk ap acitet.
(!) Behovet i 1990 kan anslås t i l  17 500 t uran i Fællesskabet,
16 800 t uran t i l  U S A  og 16 200 t uran t i l  resten af verden. 
(2) Det vurderes, at Fællesskabets produktionskapacitet, i a l t  væ­
s e n tlig t beliggende i Frankrig, v il være U 000 t i 1990· det
im pS ?teies.nær ^  2 5 % &f behovet ti:L den resten (75% )  m å

- 13 -
29. Størstedelen af handelstransaktionerne med uran (ca.  90%, for 
Fællesskabets vedkommende mere) sker på. grundlag af langtids 
kontrakter. Resten udgøre:; af spottransaktioner. Som følge af 
den øjeblikkelige situation med betydelige lagre og lukning 
af urentable miner er der opstået et sekundært marked, hvis 
indflydelse hæmmer en genopretning af noteringerne. Spotmar­
kedets depression indebærer, selv om den kan forekomme for­
delagtig på kort sigt for køberne, i sig selv alvorlige risici 
for fremtiden: producenterne nedskærer i mangel af finansielle 
ressourcer kraftigt deres prospekteringsudgifter. Hvad angår 
langtidskontrakterne varierer priserne herunder mindre brat
og den generelle tendens, som aftegnes, er følgende: dels at 
undgå overdrevne engagementer fra købernes side som fører til 
overskudsperioder, som trykker markedet, og dels at tillade en 
stabil indtægt for producenterne med sigte på at sikre en 
stabil forsyning.
30. Hvad angår forsyningsvilkårene for uran, bør man først og 
fremmest betænke, at producent- og/eller forbrugerlandene er 
opdelt enten i rene producentlande (Australien, Niger, Gabon, 
Nambien) eller i producentlande med ringe forbrug (Canada, Syd­
afrika) eller i kombinerede producent- og forbrugerlande (Fran­
krig, USA) eller endelig i udelukkende forbrugerlande (Fælles­
skabets øvrige lande).
Blandt producentlandede (og eksportlandene) kan politikken for 
udvikling af uranmineindustrien i vid udstrækning være betin­
get af overvejelser vedrørende ikke-spredning af nukleare vå­
ben eller ønsket om at opnå betydelige indtægter (i tilfælde 
af udviklingslandenes økonomier). Som følge af disse faktorer 
er der stor ulighed mellem forsyningsvilkårene for uranimpor­
terende lande .
31. Selv om den vestlige verdens uranproduktionskapacitet i drift, 
under opførelse eller planlagt ved slutningen af 1983 (1) er 
tilstrækkelig til at dække behovene indtil midten af det næste 
årti, bør det øjeblikkelige fald i prospekteringsindsatsen ikke 
negligeres i betragtning af den betydelige tidsfrist (indtil
10 år), som er nødvendig for at nå til produktionsstadiet for 
en uranforekomst.
(l) Verdensproduktionen af uran beløb sig i 1983 til 37 200 t, og 
verdens produktionskapacitet kan anslås til 50 300 t i 1990.
4

- 13 -
29. Størstedelen af handelstransaktionerne med uran (ca.  90%, for 
Fællesskabets vedkommende mere) sker på. grundlag af langtids 
kontrakter. Resten udgøre:; af spottransaktioner. Som følge af 
den øjeblikkelige situation med betydelige lagre og lukning 
af urentable miner er der opstået et sekundært marked, hvis 
indflydelse hæmmer en genopretning af noteringerne. Spotmar­
kedets depression indebærer, selv om den kan forekomme for­
delagtig på kort sigt for køberne, i sig selv alvorlige risici 
for fremtiden: producenterne nedskærer i mangel af finansielle 
ressourcer kraftigt deres prospekteringsudgifter. Hvad angår 
langtidskontrakterne varierer priserne herunder mindre brat
og den generelle tendens, som aftegnes, er følgende: dels at 
undgå overdrevne engagementer fra købernes side som fører til 
overskudsperioder, som trykker markedet, og dels at tillade en 
stabil indtægt for producenterne med sigte på at sikre en 
stabil forsyning.
30. Hvad angår forsyningsvilkårene for uran, bør man først og 
fremmest betænke, at producent- og/eller forbrugerlandene er 
opdelt enten i rene producentlande (Australien, Niger, Gabon, 
Nambien) eller i producentlande med ringe forbrug (Canada, Syd­
afrika) eller i kombinerede producent- og forbrugerlande (Fran­
krig, USA) eller endelig i udelukkende forbrugerlande (Fælles­
skabets øvrige lande).
Blandt producentlandede (og eksportlandene) kan politikken for 
udvikling af uranmineindustrien i vid udstrækning være betin­
get af overvejelser vedrørende ikke-spredning af nukleare vå­
ben eller ønsket om at opnå betydelige indtægter (i tilfælde 
af udviklingslandenes økonomier). Som følge af disse faktorer 
er der stor ulighed mellem forsyningsvilkårene for uranimpor­
terende lande .
31. Selv om den vestlige verdens uranproduktionskapacitet i drift, 
under opførelse eller planlagt ved slutningen af 1983 (1) er 
tilstrækkelig til at dække behovene indtil midten af det næste 
årti, bør det øjeblikkelige fald i prospekteringsindsatsen ikke 
negligeres i betragtning af den betydelige tidsfrist (indtil
10 år), som er nødvendig for at nå til produktionsstadiet for 
en uranforekomst.
(l) Verdensproduktionen af uran beløb sig i 1983 til 37 200 t, og 
verdens produktionskapacitet kan anslås til 50 300 t i 1990.
4

- 15 -
A· Kernebrændselsindustrien (tjenesteydelser i brændselskredsløbet)
32a. Fællesskabets virksomheder har udviklet industriel kapacitet 
for samtlige de stadier i brændselskredsløbet, som følger ef­
ter uranproduktionen,der hovedsagelig foregår uden for Fælles­
skabet (jf. pkt. 27 ovenfor):
- urankonvertering
- uranberigning
- brændselsfremstilling
- lagring og oparbejdning af bestrålet brændsel
- forvaltning og bortskaffelse af radioaktivt affald
- transport af nukleart materiale.
a·  Konvertering
33. Konvertering tegner sig kun for en ringe del af de samlede 
omkostninger ved brændselskredsløbet (2%), men udgør ikke 
desto mindre et væsentligt trin og har sine egne industrielle 
kendete gn.
34-. For tiden varetager fem virksomheder konverterings opera ti onen 
i den vestlige verden. To befinder sig inden for Fællesskabet: 
British Nuclear Fuels Ltd.  i Storbritannien og Comurhex i 
Frankrig (l). I 1982 va.r den gennemsnitlige udnyttelsesgrad 
af produktionskapaciteten af størrelsesordenen 80%.
35. 55% af den disponible kapacitet inden for Fællesskabet kan dæk­
ke dettes behov. Det omfang, hvori de europæiske anlæg udnyt­
tes til udelukkende at dække Fællesskabets egne behov, bør 
gradvist forøges og i 1990 nå op på 15%. Derudover er der tale 
om en eksportindustri, spm både opfylder europæiske behov 
uden for EF og ikke-europæiske behov.
(l) Den europæiske industri varetager også konvertering af uran, 
genindvundet ved oparbejdning.

-  16 -
36. Det kan saledes siges, at behovet for konverteringsydelser 
inden for Fællesskabet er dækket i tilstrækkelig grad. Des­
uden kan kapaciteten om nødvendigt hurtigt forøges ved udvi* 
delse af de eksisterende fabrikker.
37. De europæiske virksomheder inden for denne sektor vil imid­
lertid være nøat til at møde en tiltagende konkurrence fra 
visse uranproducerende .lande, som gennemtvinger eller søger 
at gennemtvinge salg af uran i mere forarbejdede former end 
malmkoncentrater.
b) Berigning
38. Berigning af uran er en aktivitet af stor økonomisk betyd­
ning. Dette trin medfører således for den type reaktorer, der 
arbejder med beriget uran, og som.udgør næsten hele den nukle­
are park inden for Fællesskabet, omkring 30% af de samlede 
omkostninger ved brændselskredsløbet.
39. Indtil 1979 var Fællesskabets forsyning med beriget uran kende­
tegnet ved næsten total afhængighed af fremmede leverandører. 
USA var eneleverandør på verdensmarkedet indtil Sovjetunionens 
opdukken i begyndelsen af 70’erne,
4-0. Denne situation har ændret sig fundamentalt efter oprettelsen 
inden for Fællesskabet af to europæiske grupper for berignings- 
ydelser:  Eurodif og Urenco. Således har idriftsætningen i 1979 
af Eurodif-fabrikken, som har en kapacitet på 10,8 mio enheder 
separativt arbejde (SA) om året, svarende til 4.0% af den ame­
rikanske kapacitet, og den igangværende, trinvise realisering 
af det investeringsprbgram,  Urenco-gruppen har vedtaget (l), 
gjort det muligt ikke blot at dække Fællesskabets behov, men 
også at råde over tilstrækkelig kapacitet til at eksportere 
denne t j enesteydelse b med meget høj værditilvækst.  Følgelig 
er importen af beriget uran faldet betydeligt, nemlig fra 100% 
af behovet i 70’erne til under 25% i 1983.
(l) 1^1983 havde man med disse investeringer nået en kapacitet 
på ca·. 1 mio enheder SA.
»i

- 17 -
41. På grund af den store produktionskapacitet, der findes, er
den industrielle konkurrence blevet overordentlig hård på alle 
markeder i verden. I øjeblikket afspiller den sig mellem de 
amerikanske og de europæiske producenter; sandsynligvis vil 
de japanske komme med i næste årti. Til beri gningstj enes ter, 
som udbydes på verdensplan, er der i dag en kapacitet af 
størrelsesordenen 4-2 mio enheder SA/år. Der vil sandsynligvis 
fortsat være overkapacitet frem til midten af næste prti, 
hvor behovet, som i øjeblikket er omkring 25 mio enheder 
SA/år, vil passere 4-0 mio enheder SA/år.
4-2. Desuden har indgåelser med USDOE (l) i 70’erne af omfattende 
be ri,griing sk on trakter, hvis betingelser som fastsat af opera­
tørerne indeholdt en forpligtelse til at indgå langtidskon­
trakter mindst 8 år før den første leverance, ført til opbygning 
af betydel.ige lagre af beriget uran hos brugerne, hvorved 
der er opstået et sekundært marked. Dette marked, hvor el­
producenterne sælger deres overskydende mængder, er for ti­
den præget af betydelige rabatter i forhold til de eneste 
priser, der offentliggøres officielt (de amerikanske produ­
centers )  .
4-3. Igangværende forskning på berigningsområdet giver anledning 
til at tro, at nye teknologier i løbet af næste årti kunne 
f f l U liggØre særdeles betydelige nedskæringer i produktions­
omkostningerne.
(l) United States Department of Energy.

- 18 -
o.  Fremstilling af brændselselementer
44·. Dette trin omfatter operationer, som fører til levering af fuld­
stændige Drændselselementer'bestemt til placering i reaktorerne.
Det tegner sig for ca.  12$ a.f omkostningerne ved brændselskreds­
løbet.
45. Med hensyn til almindelige vandreaktorer, som udgør mere end 7 5% 
af den installerede effekt, har fremstillingen af brændselsele­
menter allerede nået industriel modenhed for flere år siden.
4.6. Der kan for tiden konstateres en betydelig overkapacitet inden
for Fællesskabet, og en udvidelse af kapaciteten er ikke nødvendig 
for 1990. Da den nødvendige opførelsestid for en fabrik er mindre 
end 5 år, behøver en beslutning om nye investeringer ikke træffes 
før om nogle år.
4-7. Selv om man i Fællesskabet for nylig har kunnet notere en vis
åbning af markedet for fremstilling af uranholdige brændselsele­
menter, er industristrukturerne stadigvæk i overvejende grad 
nationale .
4.8. Det europæiske marked er stort set selvforsynende hvad angår dæk­
ning af interne behov. Denne situation vil vare ved i betragtning 
af, at de europæiske producenter råder over industrielle kapaci­
teter og udviklingskapaciteter, der sætter dem i stand til at 
bevare markedskontrollen i EF-landene.
4.9. Den erhvervede industrielle modenhed med hensyn til fremstilling 
skulle gøre det muligt for de industridrivende i fremtiden at til­
kæmpe sig flere afsætningsmuligheder på markeder uden for Fælles­
skabet. Der eksisterer imidlertid på verdensplan ligeledes en pro­
duktions overkapacitet,  og konkurrencen er meget skarp på alle 
eksportmarkeder.
50. Indkapslingerne og visse af konstruktionselementerne til LWR-brænd- 
sel fremstilles i zircalloy, som er en zirconiumlegering.  For 
produktionen af zircalloyelementer har fabrikkerne inden for Fæl­
lesskabet hidtil været i stand til at klare behovet, og det er 
muligt hurtigt at øge produktionskapaciteten, så snart det bli­
ver nødvendigt med henblik på tidshorisonten 1990.
ro
kJ

- 19 -
Fremstillingen af brændselselementer af plutonium kræver 
særlige anlæg. De eksisterende fabrikker har ringe kapa­
citet/, men kan tilfredsstille det aktuelle behov fra 
pilotformeringsreaktorer og industrielle demonstrations­
reaktorer samt fra arbejdet med genanvendelse af plutonium 
i almindelige vandreaktorer (termisk genanvendelse).
De nuværende fabrikker har gjort det muligt at erhverve den 
nødvendige tekniske erfaring til at kunne opføre større 
enheder med henblik på udbygningen af et formeringsreaktor­
program og et program for termisk genanvendelse af plu­
tonium i større målestok.
Fremstilling af brændselselementer til højtemperaturreak­
torer, en reaktortype under udvikling, har nået industriel 
modenhed. Den fabrik, der findes i Fællesskabet, har en 
kapacitet, som svarer til de aktuelle behov. Den teknologi, 
man råder over, egner sig til udnyttelse i fabrikker med 
større kapacitet.
Oparbej dning
Oparbejdning har siden begyndelsen af kerneenergiens udvik­
ling været betragtet som et nødvendigt trin i det nukleare 
brændselskredsløb, fordj det tillader udnyttelse af hele 
energiindholdet i uran takket være den genanvendelse i flere 
omgange af resturane.t, som er gjort mulig ved anvendelse i 
f ormeringsreakt orer af det plutonium, som opstår ved bestrå­
lingen af brændslet. Desuden har genanvendelse i termiske 
reaktorer af uran og plutonium fra oparbejdning et betydeligt 
potentiel, fordi den gør det muligt at nedsætte forbruget af 
uran og berigningstjenesteydeIser.
Endelig begunstiger oparbejdning forvaltningen af radioak­
tivt affald, fordi den gør det muligt at udskille fissions­
produkter indeholdt i bestrålede brændselselementer og behand­
le dem pa selektiv vis afhængigt af deres særlige egenskaber.

-  20  -
55- Der er i Fællesskabet opbygget en betydelig erfaring inden for kom­
merciel oparbejdning af metallisk brændsel stammende fra kerne­
kraftværker, der benytter naturligt uran. Denne erfaring omfatter 
en mængde på omkring 35 000 t (l) uran oparbejdet til dato i Fran­
krig og Det forenede Kongerige.
56. Oparbejdning af oxidbrændsel af beriget uran fra moderne kernekraft­
værker beherskes i industriel skala.
Dels er der hidtil i hele verden blevet oparbejdet omkring 1 800 t
(2) brændsel åf denne kategori, heraf 3/4 i Fællesskabet, navnlig 
(920 t) i de franske anlæg i La Hague, men også i de tyske og 
britiske anlæg og på Eurochemic (jf. næste punkt').
Dels viser den fortsatte forbedring af de tekniske og økonomiske 
præstationer samt af de iariftværende anlægs sikkerhed, at oparbejd­
ningen nu har stået sin prøve.
I Fællesskabet har denne sektor således været i stand til at over­
vinde de vanskeligheder, der opstår på grund af tekniske, l.ovgiv- 
ningsmæssige og finansielle problemer, som man hidtil er stødt på. 
Disse vanskeligheder eksisterer stadig på verdensplan.
57. Den således erhvervede erfaring har gjort det muligt for franske,
britiske og tyske iværksættere (3) at realisere følgende inden 
for Fællesskabet:
- to fabrikker med en kapacitet på 800 t om året hver i Frankrig, 
dvs. omlægning og udvidelse af den eksisterende fabrik til 800 t 
pr. år (UP2 - 800) og en ny enhed af samme størrelse (UP3), som 
er under opførelse ved Cap de la. Hague;
(1) Hvad angår oparbejdning vurderes mængderne i tons uran indeholdt 
i brændselselementerne.
(2) Den elektriske energi produceret pr. tons bestrålet oxidbrændsel 
af beriget uran er således af størrelsesordenen 10 gange større 
®nd den, som produceres pr»  tons metallisk brændsel uf naturligt 
uran. Med andre ord frembringer et kraftværk fødet med metallisk 
brændsel for at fremstille den samme mængde elektricitet 10 gange 
så meget bestrålet brændsel.
(3) Iværksætterne er ligeledes partnere i selskabet United Reprocessors.  
Det blev oprettet i 1971 og dets vedtægter godkendt i 1975 af Kom­
missionen på baggrund af konkurrencebestemmelserne i EØF-traktaten,  
for at lette en harmonisk vækst af industrien for oparbejdning af 
uranoxidbrændsel.
!  > .  * \  O

- en fabrik med en kapacitet på 350 t om året, hvis opføre!· 
se forventes igangsat i 1985 i Tyskland.
en fabrik med en kapacitet på 1 200 t om året (Thorpe) 
under opførelse i Sellafield i De.t forenede Kongerige;
De igangværende opførelser er forudfinansieret, som led i 
kontrakter, af kunderne i forhold til tjenester, som skal ydes 
over en periode på 10 år af.fabrikkernes drift. Til disse pro­
jekter løjer sig de belgiske bestræbelser på påny at sætte 
fabrikken Eurochemic i drift efter modernisering og udvidelse, 
idet denne er blevet den belgiske stats ejendom i 1978 .
I betragtning af tidsplanerne for planlagt ibrugtagning af de 
forskellige projekter kan man forvente, at omkring 400 t og 
12 000 t oxidbrændsel vil være blevet oparbejdet i Fællesska­
bet fra nu af og til henholdsvis 1990 og 1 9 9 5.
,  De i Fællesskabet eksisterende fabrikker er deis beskæftiget 
med oparbejdning af brændsel udtaget fra kernekraftværker i 
Fællesskabet (14 000 t i 1990 og 25 000 t i 1 9 9 5)  og dels
med oparbejdning af brændsel fra tredjelande (omkring 7 000 t 
at levere indtil 1 9 9 0).
i betragtning af udviklingen i oparbejdninskapacitet og br-énd- 
selsmængder, som skal behandles (såvel fra Fællesskabet som 
tredjelande), kan det anslås, at 17 000-20 000 t bestrålet 
brændsel skal oplagres i Fællesskabet i perioden 1 9 9 0-1 9 9 5.
del af dette brændsel er 'der allerede tegnet oparbej dnings- 
kontrakter for, og det vil derfor blive oparbejdet efter 1995. 
Den eventuelle oparbejdning af resten af dette brændsel afhæn­
ger af de beslutninger, som elprodu centerne  træffer sag for 
sag.
r i 'vj

-  22  -
59. Oplagring af disse brændselsmængder vil kunne sikres uden 
vanskeligheder i iællesskabet takket være anlæggene til 
midlertidig oplagring. Således har oparbejdningsvirksom - 
hederne for ulden forpligtet eller planlagt betydelige 
midlertidige opiagringsmuli gheder ved oparbejdningsanlæg­
gene. Desuden har adskillige elproducenter øget deres 
lagerkapacitet i eksisterende bassiner ved i driftværende 
kraftværker, og de seneste kraftværksprojekter omfatter of­
te kapacitet til at oplagre brændsel, udtaget i en periode på 
op til 10 år af værkets drift eller endog mere. Endelig 
er der allerede lageranlæg i brug ved oparbejdningsfabrik­
kerne eller kernekraftværkerne eller på et fremskredent 
anlægs stadium i Fælles skabet„
60. Hvad angår prisen på kommerciel oparbejdning af oxidbrændsel, 
ligger den på omkring 30% af omkostningerne ved brændsels­
kredsløbet, herunder omkostningerne til konditionering og 
bortskaffelse af affald, men uden at· medregne værdien af gen­
vundet fissilt materiale.
6 1.  En moderne pilotfabrik til oparbejdning af bestrålet brændsel 
fra reaktorer af typen FBR er under opførelse i Marcoule (TOR). 
Som forløber for denne fabrik har en række pilotanlæg i flere 
ar varetaget driften af et næsten lukket kredsløb for reak­
torerne Dounray (UK) og Phenix (F).
r ~  :···■ i
5 v

O Q
e ·  H u d . 1  o a k 11  v t ,  a 1 '  f a I .  d
62. Enhver Industriel aktivitet, og således også anvendelsen af 
kerneenergi, medfører restprodukter, hvoraf nogle kan gen­
vindes og genanvendes; de, der ikke kan, udgør affaldet. Blandt 
det fra kerneenergien findes radioaktivt af fald, som omtales 
her.
63. For at lette fremstillingen af problemet affald, kan dette 
opdeles I to store kategorier som følger:
- højaktivt affald stammende fra oparbejdning af bestrålet 
brændsel (l) og Indeholdende omkring 99% af den radioaktivitet,  
som fremkommer ved uranets spaltning i reaktoren.
- lav- og middelaktivt affald stammende fra driften af kerne­
kraftværker og alle de andre anlæg i brændselskredsløbet.
Lav- og middelaktivt affald kan yderligere opdeles alt efter 
om det indeholder en betydende mængde af langlivede alfa-strå- 
1ekilder.
61. Behandling og konditionering af lav- og middelaktivt affald 
(undtagen alfa-affald)  ,  som udgør en mængde på tæt ved 95% 
af det konditionerede affald i Fællesskabet i dag, bygger på 
omkring 30 års erfaring. Adskillige processer, som har til 
formål at reducere omfanget af affaldet, tilpasse dets ke­
miske omsætning og indlejre det i faste strukturer (matricer), 
er kommercielt tilgængelige.
65. Med hensyn til bortskaffelsen af dette affald har visse lande
i Fællesskabet allerede erhvervet lang erfaring (2), mens andre1  
kun foretager afventende oplagring med henblik på senere bort­
skaffelse. Der skulle Ikke være større teknologiske proble­
mer på dette område.
I . J - )  Hvis man ikke foretager oparbe j dning ..af bestrålet brændsel, udgør 
dette højaktivt affald. I så fald rejser forvaltningen heraf an­
derledes problemer end dem, der opstar ved forvaltning af højak­
tivt affald fra oparbejdningsprocessen. Erfaringerne på området 
behandling, konditionering og bortskaffelse af bestrålet brændsel 
er selv pa verdensplan indtil nu begrænset.
(2) Bortskaffelse på landjorden under overfladen samt dumpmipg I havet 
inden^for rammerne af den iftultilaterale mekanisme for samtåd. og 
overvågning oprettet af OECD. Sidstnævnte er i øjeblikket genstand 
for et de-facto-moratorlum (NB: der er tale om affald af lav og 
middelhøj aktivitet).

- 2U -
66. Behandling og kondi ti onering af é t  f fald kontamineret med 
•langlivede alfa-strålekilder samt højaktivt affald bygger
på teknologier, hvoraf nogle har nået det kommercielle 
stadium .
Dette gælder således vitrificeringsprocessen for affald 
frasepareret ved oparbejdningen af bestrålet brændsel.
67. Med hensyn til bortskaffelsen af dette affald foretages 
en sadan endnu ikke. De første anlæg til bortskaffelse af 
alfa-affald i geologiske formationer på middelstore dyb­
der skulle blive taget i brug i visse medlemsstater i 
begyndelsen af 90’e.rne. Bortskaffelsen af højaktivt affald 
studeres af medlemsstaterne og Fællesskabet især i form
af bortskaffelse i dybe kontinentale geologiske formationer 
såsom salt, ler og krystallinske klipper, som i høj grad 
findes i Fællesskabet (l). Resultaterne af forskningen 
og forsøgene på dette område bekræfter, at bortskaffelse 
i denne form for formationer er mulig.
For øjeblikket lagres,dette affald, hvoraf en del allerede 
er konditioneret, midlertidigt i særlige anlæg. Nødvendig­
heden af at lade højaktivt affald køle af i en periode, 
der kan strække sig over adskillige årtier, med henblik 
pa at optimere slutdeponeringen, synes således at udelukke 
behovet for at foretage industriel, bortskaffelse heraf før 
århundredets slutning.
68. Omkostningerne ved behandling og konditionering, herunder 
eventuelt midlertidig oplagring på stedet, hvor affaldet 
frembringes, er tilstrækkelig kendte og indkalkuleres på 
de trin, af brændselskredsløbet, hvor' de opstår.
(l) bør noteres, at. visse medlemslande, som endnu ikke har
programmer for fremstilling af kerneenergi, interesserer sig 
tor dette emne. Saledes har man i Danmark studeret mulig­
hederne for at bortskaffe affald i salthorste, som findes i landet.
r

- 25 -
Omkostningerne ved bortskaffelse af affald, især omkost­
ninger i forbindelse med bortskaffelse af højaktivt affald 
i dybe geologiske formationer, skulle i henhold til sam­
menfaldende konklusioner af økonomiske undersøgelser fore­
taget i flere lande ikke overstige 3% af fremstillingsprisen 
pr. nuklear kWh (l).
I overensstemmelse med Rådets resolution af 18. februar 1980
(2) gennemfører Kommissionen inden for sektoren radioaktivt 
affald et omfattende program for Fællesskabet - herunder 
bl.a. forskning - i samordning med medlemsstaternes program­
mer; desuden er den via særaftaler tilknyttet visse tredje­
lande.
I henhold til denne handlingsplan skal Kommissionen endvi­
dere løbende analysere situationen inden for denne sektor. 
Den første udtømmende analyse af situationen og de nuværende 
perspektiver er for nylig blevet fremsendt til Fællesskabets 
institutioner (3).
Der er ikke tale om et skøn over bortskaffels es omkostninger- 
ne, men en øvre grænse, som denne omkostning aldrig v-1 g
nin^af1 omkosta^Uerin^en ta*er ^  henS^  "il en fr^skriv- 
betfdnin^k ^  gSrne’  S°m Vllle reducere deres relativebetydning.
(2) EFT af 29 .2 .1980, C 51
(3) KOM(83) 262 endelig udg
C O

- 26 -
f.  Transport af nukleart brændsel
70. Der vil i de kommende ar ske en betydelig vækst i trans­
porten af nukleart brændsel inden •for Fællesskabet på grund 
af opsvinget i nationale ''kerneenergiprogrammer.  Forskellig- 
artetbeden af de transporterede produkter, de anvendte 
transportformer samt de berørte geografiske lokaliteter 
udgør tre væsentlige elementer i transporten, som ikke 
nødvendigvis er indbyrdes afhængige.
Denne sektor dækker et meget bredt aktivitetsspektrum: trans­
port af uran i alle dets former (malmkoncentrat, naturlig 
og beriget uranhexaflorid, uran-oog plutoniumoxid, ubrugte 
og bestråelede brændselselementer) i specifikke emballager, 
tilpasset disse materialers fysiske og kemiske egenskaber 
og arten af den hermed forbundne risiko.
71. Omkostningerne ved transporten af nukleart materiale (malm, 
behandlet uran, brændsel...) er indregnet i de forskellige 
tjenesteydelser i tilknytning til brændelskredsløbet og ud­
gør eh meget beskeden del af de samlede omkostninger ved 
disse tjenesteydelser som helhed.
Til belysning heraf kan nævnes, at enhedsomkostningerne ved 
transport af bestralet brændsel - som er den dyreste trans­
portoperation - beløber sig til et par procent af oparbejd­
ningsomkostningerne .
72. I betragtning af den forventede udvikling i placeringen af 
kraftværker, skulle antallet af transporter af ubrugt brænd­
sel stige særdeles mærkbart. Denne tendens er ikke helt på 
ma.rkant for transport af bestrålet brændsel som følge af 
udviklingen i de kommende år af transportbeholdere med meget 
stor kapacitet.
73. Et nyt behov for svære beholdere er kommet til udtryk i den 
seneste tid inden for Fællesskabet: det drejer sig om beholde­
re til det dobbelte formål transport og midlertidig oplagring 
over længere tid af bestralet brændsel, som afventer oparbejd­
ning. Opsvinget i denne praksis kan m'edføre en kraftig stig­
ning i efterspørgslen efter beholdere, som industrien imidlertid
er i  stand til at imødekomme.

- 27 -
74·. Transportoperationer -med bestrålet brændsel fra kernekraft­
værker kræver en nøje planlægning mellem transportører, 
el-producenter, oparbejdningsvirksomheder og de ansvarlige 
nationale myndigheder.
En reservekapacitet af transportbeholdere på ca.  30% synes 
tilstrækkelig til at klare behovet, når beholdere,^skal ved­
ligeholdes eller af andre grunde ikke står til rådighed.
75. Operationernes omfang vil- i fremtiden vokse efterhånden som 
flere og flere kraftværker sættes i drift.
Anvendelse af beholdere af større dimensioner ledsaget af en 
vis standardisering vil være kendetegnende for udviklingen 
i denne sektor, hvorved effektiviteten af den ydede tjeneste 
vil øges.

-28 -
775‘  ^i°rmning..-Qg opførelse af kernereaktorer 
a)  Reakt ortyper
i) 5ksisterende_reaktortyper
76. De industrielle reaktorer opført i Fællesskabet er af flere for­
skellige typer - eller familier - idet deres udformning er 
afhængig af teknologiske., politiske, konstruktionsmæssige og 
andre overvejelser afhængigt af den enkelte fabrikant.
.  Den ældste type kaldes Magnox (den engelske betegnelse)-:og
er en gaskølet, grafitmodereret reaktor, som benytter naturligt 
uran, og som har vundet indpas i Storbritannien og i Frankrig 
og er blevet eksporteret til Italien og Japan af førstnævnte 
samt til Spanien af sidstnævnte (et enkelt eksemplar i hvert 
tilfælde). Denne reaktor er blevet konstrueret i et tidsrum 
hvor
muligheden for at levere beriget uran i industrielle mængder 
var monopoliseret af USA,
- produktionsomkostningerne ved nuklear grafit var lavere end 
produktionsomkostningerne ved en tilsvarende mængde tungt 
vand (idet tungtvandsreaktorerne var et alternativ med hen­
syn til anvendelse af naturligt uran).
Senere har man i Det forenede Kongerige, i Frankrig, I Tysk­
land, i Italien og hos Euratom forsøgt at forbedre systemernes 
neutronøkonomi for at øge den energimængde, som kan uddrages 
af uranet, ved at udvikle tungtvandsreaktorerne. Kun i Tyskland 
og her udelukkende til eksport (l), er denne familie nogensinde 
nået længere end til prototypestadiet, idet andre familier, som  
ikke krævede den helt specifikke- og meget bekostelige - inve­
stering i .fremstillingen af tungt vand, var blevet tilgængelige 
i Europa, hvor man i mellemtiden havde erhvervet den nødvendige 
ekspertise inden for berigniingen af uran. De europæiske sta­
ters enstemmige beslutning om ikke at udvikle tungtvandsreaktoren
v,  fo^'q1 ^ 0 9 w? kland ^Øbt t0 tungtvandsreaktorer på henholds· 
f 31? S  ?6nS der 1 Tyskland kun eksisterer en proto-_ype Pa 52 MWe- Alt i alt er denne tvpe udviklet af den europæ-
i r»nadfUSd^ bf ®d !ffekt pa 1 267 MWe °S af industrien
let effekt på ^ nlche’  "ed en
C 3

- 29 -
yderligere, har givet anledning til forståelig beklagelse i be- 
tragtning af dens ydelser, der som helhed er tilfredsstillende. 
Men denne beslutning var begrundet i ønsket om ikke at indlade 
sig pa alt for specialiserede investeringer, når alternative 
løsninger, som i øvrigt var baseret på mindre specifikke tekno­
logier, stod til rådighed, og beriget uran også gjorde det.
7Se  Den britiske avancerede, gaskølede reaktor (AGR) er en videreud­
vikling af Magnox'en og tager sigte på nedbringelse af produk­
tionsomkostningerne pr. kWh ved at forøge
- effekttætheden og
- den termodynamiske virkningsgrad.
Med henblik herpå er det nødvendigt at arbejde ved højere tempe­
raturer, hvilket kræver anvendelse af varmefaste materialer til  
indkapsxing og gør det nødvendigt at anvende beriget uran, hvil- 
ket giver en grafxtreaktors neutronøkonomi de:.samme egenskaber 
som en ietvanasreaktors.  AGR-reaktorerne, udviklet i Det forene­
de Kongerige (og endog i USA, hvor de meget hurtigt blev opgivet), 
har indtil nu ikke opnået kommerciel succes ved eksport, da om­
kostningerne ved den producerede energi gør, at den ikke kan 
konkurrere med den, der produceres i letvandsreaktorer <LWR); 
dette skyldes, at. den gode neutronøkonomi, som grafitten stiller 
i udsigt, er blevet forringet af indkapslingsmaterialerne, sam­
tidig med at den gode termodynamiske virkningsgrad, som de høje 
temperaturer muliggør, er blevet udlignet af de høje anlægsud'- 
giiter. I sidstnævnte henseende er det beklageligt, at sammen- 
ligningen med LWR ikke kan foregå på lige vilkår (dvs. efter at 
det samme antal reaktorer er sat i drift).
79De øvrige europæiske lande valgte LWR, hovedsageligt i versionen 
PWR (Pressurised Water Reactor eller trykvandsreaktor), fordi
- beriget uran er blevet disponibelt fra forskellige kilder (1),
- de havde den fordel, at de kunne drage nytte af indvundne erfa­
ringer i USA;
X en vis periode havde PWR konkurrence fra BWR (Boiling Water Reac­
tor eller kogendevandsreaktor), men senere foretrak EF-landene at 
satse på den førstnævnte. Det er muligt, at BWR kan vinde frem 
igen som følge af de erfaringer, der er indhøstet ved opførelsen 
af denne reaktor.
Det skal ^  bemærkes, attinger.! reaktorudformning Qør det muligt, at benyt- 
re naturai gt uran og le;;· va.no sammen ; i begyndelsen af den nukleare 
t or er1 i Europa °ra 6 deUe ®n uleaPe for udviklingen af le tvandsreak -

- 30 -
ii )  fremtidens reaktortyper
8CK Det kan i fremtiden forventes, at nye reaktortyper, som måtte blive
udviklet, vil byde på et eller flere af følgende karakteristika eller 
muligheder anført efter stigende betydning og prioritet:
- egne sig til anvendelser af varmen ved lav og middelhøj temperatur 
tur (1);
- egne sig til anvendelse ved en mere beskeden elektrisk effekt 
end dagens reaktorer gør;
- egne sig.til teknologiske anvendelser af varmen ved høj tempe­
ratur (2)
- genanvende enten i reaktorer tilhørende allerede etablerede reak­
torer eller helst i specielt udformede reaktorer (hurtigreaktorer) 
den plutonium, som alle reaktortyper, der anvender uran (natur­
ligt eller beriget), producerer;
- udnytte næsten al energien, der er indeholdt i naturligt uran,
dvsv forøge den i dag udnyttede mængde med en faktor på omkring 60.
Det er imidlertid lidet sandsynligt, at de forskelligartede præ­
stationer, som er anført ovenfor, skulle medføre en mangedobling 
af avancerede typer, om ikke andet så på grund af de omfattende ud­
viklingsomkostninger, som har kendetegnet de forudgående reaktor­
typer .
81. Med hensyn til fjernvarme kan det forventes, at den kun indføres 
meget langsomt, og at denne anvendelse i første række vil ske ved 
et da.mpudta.g på eksisterende elværker, hvoriblandt kernekraftvær­
ker ikke umiddelbart vil figurere, selv om de har gjort det i 
Schweiz. Senere vil fjernvarme kunne baseres på specialreaktorer, 
som er rent varmeproducerende (som det er gjort i USSR) eller 
kraftvarmeproducerende.
82. Derimod kunne AGR-reakt.orerne og Magnox-reaktorerne anvendes til 
fremstilling af procesdamp (3):(som anvendes i udstrakt grad, men 
punktvis), men det er lidet sandsynligt, at opsplitningen af det 
potentielle marked på kort eller lidt længere sigt vil være forene­
ligt med de økonomiske dimensioner af reaktorer af i dag.
(1) Lavtemperaturanvend.elser er i det væsentlige fj_ernvarme (t< 570°C )  .  (2)
(2) Hø^temgeraturanvendelse (omkr. 800°C) kræver anvendelse af permanente 
gasser Isom vanskeligt lader sig fordråbe) til likvefaktion af kul, 
stimulering af meget viskose olieforekomster, reduktion af metaloxi­
der, hydrogenproduktion osv.
(3) Formeringsreaktorerne (FBR) - se senere - ville også kunne bruges 
til dette formål.

- 31 -
83. Der er interesse for reaktorer med moderat effekt dels med hen­
blik på erstatning af konventionelle eller nukleare enheder, som 
er nedlukket, dels med henblik på eksport til lande med et el­
transmissionsnet af beskeden kapacitet. Problemet er ikke af tek­
nisk art (for hele udviklingen af de kendte reaktortyper er sket 
med enheder med moderat effekt); det er heller ikke ét troværdig­
hedsproblem (for tysk industri har med held solgt 2 PHWR-enheder 
til Argentina uden på forhånd at have sat enheder med tilsvarende 
effekt i drift i Tyskland); det er derimod et økonomisk problem. 
Sågen er den, at man skal være sikker på, at omkostningerne pr. 
installeret kWe, som er større for mindre enheder, er lave nok 
til at være konkurrencedygtige; dertil kommer, at der er usikker­
hed omkring, hvor stort markedet er for små effektreaktorer, hvil­
ket gør det umuligt nøjagtigt at vurdere, hvordan kombinationen 
af serievirkning og skalavirkning vil påvirke omkostningerne ved 
bygning af disse enheder.
8å. Teknologiske høj teraperaturanvendelser forudsætter industrialise­
ring af en specifik reaktortype, nemlig højtemperaturreaktoren 
(HTR), som allerede har stået sin prøve som forsøgsreaktor i 
Det forenede Kongerige, i Tyskland, og i USA, hovedsageligt med 
henblik på at producere elektricitet. Alle disse reaktorer har de 
nødvendige kvaliteter for denne form for teknologisk anvendelse. 
Desuden kan de, som det fremgår, også anvendes til at producere 
elektricitet. Det er i øvrigt sandsynligt, at typen - for at nå 
det ovenfor angivne rentabilitetsniveau - må tage de næste skridt 
i sin indtrængen i el-sektoren. Men der vil den uundgåeligt støde 
på konkurrence fra de kommercielle typer.
85. Omkostningerne ved udvikling og fremme af typen har indtil nu for­
sinket dens udbredelse, men dens teknologi er velkendt (helium, 
grafit og carbidbrændsel), dens termodynamiske og neutroniske virk­
ningsgrad er fremragende, og dens smidighed med henblik på tilpas­
ning til små og mellemstore størrelser er påvist. En anden fordel 
ved HTR er, at man i dem kan bruge thorium (som forekommer i stør­
re mængder end uran, men som ikke er direkte spalteligt i en reak­
tor) til at producere spalteligt uran 233 - som kan genanvendes 
som energimateriale efter oparbejdning af bestrålede brændselselemen­
ter.
Til trods for alle højtemperatureaktorens iboende kvaliteter kan 
den kun videreføres, hvis der på industrielt plan

- 32 -
træffes større beslutninger om et eventuelt projekt ved­
rørende denne type og dets iværksættelsesform: inden for 
en national ramme eller i europæisk samarbejde. I Tyskland er 
der mellem de potentielle brugere, forskningsinstitutionerne 
og leverandørindustrien opnået en enighed, som i nær frem­
tid kunne føre til vedtagelse af et investeringsprogram, 
som både gælder bygning af et vist antal reaktorer og den 
nødvendige infrastruktur til produktion i passende skala af 
grafit og uranoxidpellets,  der er indkapslet i grafit og 
carbider.
86. Hvad angår brug (genanvendelse) af plutonium i
ikke specialiserede reaktorer kan det antages, at de tek­
niske løsninger står til rådighed, og at industriel' genan­
vendelse af plutonium fremover praktiseres af adskillige 
el-producenter (1),.Beslutninger i denne sag træffes efter 
detaljerede økonomiske evalueringer, som bl.a. tager hensyn 
til visse vanskeligheder: håndtering af plutoniumbrændsels- 
elementer, ophobning af uran-236-isotoper, som påvirker 
genberigningen af uran; ophobning af ikke-fissile plutonium­
isotoper, som begrænser antallet af recirkulationer af plu­
tonium; de interne strukturer i reaktorer til beriget uran 
(livori recirkulationen finder sted), som begrænser den del 
af rea.ktoren, der vil kunne modtage plutoniumbrændsel.
(1) Uranbehovene for letvandsreaktorerne som helhed kan-ned- 
sættes med op til ca.  15%

- 33 -
Endelig er formeringsreaktorer med hurtige neutroner 
(Fast Breeder Reactors, FBR)  i stand til at multiplicere 
udbyttet ved anvendelse af uran i letvandsreaktorer, PWR 
eller BWR,  med'60 og samtidig med bedst mulig virknings­
grad ved anvendelsen af plutonium uafhængigt af oprindelsen.
Denne egenskab skyldes, at formeringsreaktorerne anvender 
forarmet uran, som er et biprodukt fra berigningen af na­
turligt uran (l), sammen med plutonium, som opstår ved 
driften af enhver reaktor, som benytter uran (naturligt, 
beriget eller forarmet), og separeres fra dette ved op­
arbejdning -af bestrålet brændsel (2).
Fællesskabets industri har allerede erhvervet betydelig 
know-how om formeringsreaktorer, bl.a. konkretiseret ved 
opførelsen af 3 prototyper på mellem 250-300 MWe (3).
(1) Forarmet uran kan ligeledes fremkomme ved.oparbe j dning 
af brændsel fra. reaktortyper baseret på naturligt uran 
som f.eks. Magnox (UK), UNGG (F) eller CANDU (Canada).
(2) Hurtigreaktoren er ikke kun i stand til at udnytte plu­
tonium til energiformål med den største virkningsgrad, 
men den er også i stand til i allerhøjeste grad at redu­
cere de lagre af plutonium, som hidtil er ophobet uden 
for reaktorerne. Således
a) rummer den til enhver tid plutoniummængder, som er 
klart højere end i en termisk reaktor, selv når denne 
benyttes til genanvendlsesformål;
b) er den næsten uafhængig af isotopsammensætningen og 
kan opbrænde det næsten totalt (høj opbrændingsgrad).
Det er ligeledes interessant at bemærke, at hurtigreak­
toren ikke nødvendigvis er en plutoniumproducerende 
(ikke nødvendigvis en formeringsreaktor), men at den med 
den rigtige regulering er i stand til samtidig med, at 
den producerer elektricitet, at brænde plutonium uden 
at frembringe nyt; drevet på denne måde er hurtigreak­
toren en plutoniumincinerator.
(3) Heraf har en været i drift i over 10 år, og den tredje 
sættes i drift i nær fremtid.
C

- 34 -
og^en demonstrationsenhed på 1 200 MWe, hvilket giver et total på 
1 959 MWe (1).
Undersøgelser, forsøg og driftsdemonstrationer viser, at hurtig­
reaktortypen bl.a, i Europa egner sig som en grundlæggende kompo­
nent i en langsigtet nuklear strategi. En opdeling af den instal­
lerede elektronukleare effekt mellem hurtigreaktorer og PWR ville 
give den betragtede strategi en betydelig smidighed ved total
udnyttelse af uranet og gøre det muligt i høj grad at begrænse 
forbruget af dette materiale. Dog må rentabiliteten af denne type 
på.vises, før udviklingen finder sted.
Bortset fra Magnox en, som skyldes et hovedsagelig politisk valg, 
ses det, at stillet over for et rentabelt alternativ (f.eks. tungt 
vand: let vand; grafit: let vand; helium: CO^,  helium: natrium) 
har den løsning, som senere har vist sig at være den mest rentable 
altid være den, som satte industrien i stand til at minimere sine 
specifikke udgifter. Betragter man således i detaljer de teknologi­
er, som kræves af de to typer, der har de mest lovende udsigter 
(PWR og hurtigreaktoren) konstaterer man, at blev en fabrik, som 
er opført til at fremstille PWR, teknisk arbejdsløs, kunne den 
fremstille andre sværmekaniske komponenter (selvfølgelig med en 
yderligere investering med henblik på konventionelle, mindre 
krævende arbejder) .  Pa. den anden side er hurtigreaktorindustrien 
kendetegnet ved større mobilitet, for under normale vilkår for 
byggepladstilgængelighed må den anvende teknologien i forbindel­
se med rustfrit højkvalitetsstal pa stedet (2) - en teknologi 
der har mange anvendelser (3). Det er imidlertid ikke udelukket, 
at udviklingen af hurtigreaktorerne med henblik på at forbedre 
deres rentabilitet må føre til mere udstrakt anvendelse af præ­
fabrikation, hvilket til en vis grad vil gøre deres teknologi mere 
konv en ti onel
Dagens teknologi benytter køling af hurtige formeringsreaktorer 
med flydende natrium (LMFBR) med henblik på et driftstryk, som 
knap nok er over atmosfærisk tryk og et iboende - passivt - nød­
køleanlæg, som er virkelig effektivt. I en ikke alt for nær frem- 
tid^vil den gaskølede variant af formeringsreaktoren (GCFBR) kunne 
udvikles; den indgår mellem de typer, som kommer i betragtning til 
de tidligere nævnte teknologiske anvendelser af varmen. De vanske­
ligheder, som følger af meget højt tryk og overtemperatur i denne 
variant^ kan ikke beherskes, medmindre der er meget specié'lleuog 
eksklusive teknikker til rådighed. Det følger heraf, at industrien 
ud fra ønsket om at begrænse alt for specifikke investeringer, ikke 
for tiden tillægger GCFBR-varianten,  som under alle omstændigheder 
kommer senere end typerne LMFBR og HTR,  større udviklingsprioritet,. 
Fordi de større komponenter er for omfangsrige til at kunne transporteres 
Den omstændighed, at den rustfri stål-producerende industri udnytter 
kendte og alment anvendte teknikker, forklarer visse industriers succes 
med at deltage i Superphenix, selv om de ikke på forhånd har haft lei-
lighed til at tilegne sig denne teknologi inden for formeringsreak- toromradet. B

35 -
b)  Udsigter .for kerneener gi industri en .
91· Fællesskabets kerneenergiindustri har en produktionskapa­
citet, der ligger langt over de afsætningsmuligheder, som 
det interne marked og eksportmarkedet kan tilbyde.
92. Skønt kerneenergiindustrien præges af langt mere omfattende 
know-how og af langt større evne til planlægning og koor­
dination (disse parametre angiver forskellen mellem de 
lande, som har nået et tilstrækkeligt højt industrielt 
udviklingstrin og de øvrige) end det er tilfældet inden 
for fremstillingsindustrien, ér det alligevel fremstil- 
lingsindustrien,  som i kraft af sin samfundsmæssige be­
tydning er bestemmende for kerneenergiindustriens ud­
viklingsmuligheder .
93= Overkapaciteten i kerneenergiindustrien rammer en industri, 
som er smidig og alsidig, og som rummer en· omfattende 
sagkundskab, der er meget vanskelig at opnå, og som kan 
udnyttes til andre formå l.Virksomheder, som fremstiller 
kerneenergiudstyr, er nemlig også i stand til at levere 
almindelige kedler og turbiner, destillationstårne, ud­
styr til metalindustrien, betonovne og svært eller højt­
udviklet udstyr, som kan bruges til større jord- og an­
lægsarbejder, i mineindustrien og olieudvindingen i 
værkstøj smaskiner osv.  Denne smidighed er endnu mere 
bemærkelsesværdig på området industriel projektering og 
byggeri, for her er kapitalen næsten udelukkende menne­
skelig, og sagkundskaben særdeles omfattende.

- 36 -
94-· Dertil kommer,  at talrige tredjelande er interesseret i at ud­
nytte kerneenergien; det burde give gunstige eksportmuligheder. 
Dette er en videreførelse af en gammel tradition i den elektro- 
mekaniske sværindustri i Europa, som går ud på at få den betrag­
telige erfaring, man har indhøstet på. hjemmemarkedet, til at 
bære frugt. Imidlertid er en sådan eksportorientering af kerne­
energiindustrien ikke tilstrækkelig til at nedbringe dens over­
kapacitet, og det hænger sammen med den generelle økonomiske 
krise, især i den tredje verden.
95. Konkurrence udefra, som allerede er meget stærk på de tradi­
tionelle markeder, vil også vokse på reaktormarkedet, og den 
vil først og fremmest komme fra fjernøstlige lande, især Japan. 
Virksomhederne i dette land styrker deres position ved frem­
stilling, vedligehold og udnyttelse af kernekraftværker på det 
indre marked, som i dag er lukket for den europæiske industri.
De er desuden amerikanernes foretrukne partnere, når det gæl­
der udvikling af reaktortyper (se f.eks. aftalen mellem Westing- 
house og Mitsubishi om afsætning af APWR(l), hvor A står for 
"avanceret" (2). Amerikanerne for deres vedkommende har al den 
nødvendige sagkundskab til deres rådighed, men har, i hvert 
fald tidligere,.ikke været motiveret for at sætte særlig meget 
ind på salg af udstyr til eksport og er desuden hæmmet af 
deres indre kerneenergipolitik.
96. Blandt den europæiske kerneenergiindustris største svagheder 
er mangelen på en sammenhængende tradition for samarbejde
på kerneenergiens område mellem de betydeligste industrier, 
mens der godt har kunnet udvikle sig et frugtbart samarbejde 
mellem partnere af ulige vægt.
(1) Og mellem General Electric, Hitachi og Tshiba med henblik på 
markedsføring af ABWR (Advanced Boiling Water Reactor).
(2) Det er ikke uden interesse ved siden af de amerikanske initiati­
ver i Japan også at kunne nævne en tysk tilstedeværelse (KWU) 
som et europæisk initiativ.

37 -
Imidlertid viser de få faktiske eksempler på samarbejde om 
avancerede teknologiske projekter, det gælder således be- 
rigningen af uran, termonuklear fusion og hurtige forme­
ringsreaktorer, at et mere fuldstændigt og afbalanceret 
samarbejde hverken er ttænkeligt eller umuligt.
97. Termonuklear fusion behandles i pkt.  105 og 106. Hvad hur­
tigreaktorerne angår, må SNR 300 (1) og Superphenix nævnes.
98. Superphenix, som bygges i Creys-Malville (Frankrig) og skal 
sættes i drift i 1985, er realiseret af Frankrig, Italien 
°S Tyskland (2). Det er den største formeringsreaktor, som 
hidtil er blevet opført, og samtidig den, der kommer et 
standardiseret industriprodukt nærmest. Projektet vil 
blive gennemført med en bevillingsoverskridelse og en over­
skridelse af tidsfristen som mange mindre avancerede reaktor- 
brojekter har svært ved at leve op til. Man kan heraf slutte, 
at industrierne på baggrund af disse erfaringer vil kunne 
forbedre deres bidrag til det internationale samarbejde 
endnu mere. Det må desuden fremhæves, at dette projekt har 
vist, at der kan opstilles lige så pålidelige overslag
over omkostningerne i forbindelse med formeringsreaktorer 
som over omkostningerne i forbindelse med letvandsreaktorer 
og at der så.ledes findes et solidt planlægningsgrundlag.
99. Det må. konstateres, at markedet for letvandsreaktorer og 
avancerede, gaskølede reaktorer (AGR) for en stor del er 
lukkede, nationale markeder (1). Denne opdeling i lukkede 
markeder er Ikke skyld i den industrielle overkapacitet,
som præger det europæiske marked,.(3) men er en alvorlig.hin- 
d.r.ing for, at den kan nedbringes. Overkapaciteten skyldes 
derimod den udbredte, langvarige økonomiske krise, som har 
afgivet de prognoser, der dannede grundlag for investering 
gerne, en begrænset gyldighed.
(1)  Et projekt, som er blevet udført af Forbundsrepublikken Tyskland 
og Benelux-1andene, og som i øvrigt har fået status som fælles­
foretagende i henhold til Eura.tom-traktaten.  Luxembourg har i 
mellemtiden trpkket sig ud,
(2) Senere ha.r Belgien og Nederlandene sluttet sig til.
(3) T praksis er et nationalt, marked, lukket i alle tilfælde, hvor 
der hersker selvforsyning med et bestemt produkt.

- 38 -
100. Denne situation, som i øvrigt ikke strider mod de gæl­
dende fællesskabsdirektiver om åbning af de offentlige 
markeder, er resultatet af den politik, de mest berørte 
medlemsstater har ført, og kan ikke ændre sig, før disse 
medlemsstater indser, at det er mere fordelagtigt at 
rationalisere denne sektor på fellesskabsplan end at bevare 
en beskæftigelse.·) som ikke altid er rentabel, og at op­
retholde den eksterne handelsbalance på grundlag af 
øgede indre udgifter. Fællesskabet har tidligere haft 
vanskeligheder inden for bestemte industrisektorer, hvor 
der har været problemer med overkapacitet eller med 
åbning af markederne, men det har i alle disse tilfælde 
været muligt at finde frem til løsninger ved fællesskabs­
institutionernes hjælp.
c)  Vedligeholdelse a.f kernekraftværkerne
101. Denne industrigren har, så længe det varer, fundet et 
stort marked for vedligehold.af kernekraftværker. Det 
anslås, at der bruges nær ved 500 mio ECU om året på 
vedligehold i Fællesskabet alene. Dertil kommer en vis 
eksport af tjenesteydelser til USA, som navnlig skyldes 
det antal reaktorer, der der er i drift, og de regler 
om obligatorisk modernisering, som gælder i USA for 
tiden.
102. T Europa retter tjenesteydelserne sig først og fremmest 
mod specialiseret vedligehold med specialværktøj,  an­
vendelse a.f egnet programmel, optimering af brændsels­
kredsløbet, alle områder, hvor det er klart, at de 
oprindelige fabrikanter har en fortrinsstilling frem 
for dem, der driver anlæggene.
r·; o 
& ti

- 39 -
d )  Kerneenergi ind sutri an og nedlukningsarbejdet.
103. Nedlukning af kernekraftværker (l) kan betragtes under to syns­
vinkler:
- nedlukningsarbejdets økonomiske betydning, dvs. hvor stort et 
marked der kan påregnes ;
- nedlukningsarbejdets teknologi, dvs. indkøring af de metoder, 
som er bedst egnede til de forskellige materialer.
Omsætningsmæssigt udgør dette marked i øjeblikket 1% af marke­
det for bygning af kernekraftværker. Det byder altså ikke på 
nogen ekstra beskæftigelsesmulighed for kerneenergiindustrien.
Alt andet ville også være overraskende: nedlukningsarbejdet 
følger jo samme vækstmønster som bygningsarbejdet, men med en 
tidsforskydning på op mod 30 år; og da kerneenergien er 
forholdsvis ny, hører nedrivningsarbejdet en fjern fremtid 
til.
Hvad den teknologiske side angår, er de små reaktorer mere end 
tilstrækkelige til, at nedlukningsteknikken kan indkøres. 
Nedlukning af små reaktorer stiller samme kvalitative 
krav som nedlukning af store, og erfaringerne vil derfor kun­
ne overføres fra de små til de store på samme måde, som 
det har været tilfældet under deres opførelse.
104.. Skønt markedet for nedlukningsarbejde således for øjeblik­
ket er temmelig begrænset, vil kerneenergiindustrien sikkert 
være tilstrækkelig interesseret til at engagere sig i dét, 
om ikke for andet, så fordi nedlukhingsarbejdet har en vis 
lighed med vedligeholdarbejdet og i øvrigt kan betragtes 
som dettes sidste fase. Begge dele stiller de samme kvali­
tets- og sikkerhedsmæssige krav til industrien, idet de 
skal udføres i de samme omgivelser.
(1) Nedlukning af anlæg til fremstilling af nukleart brændsel be­
handles ikke her, da. dette arbejdes økonomiske betydning er 
endnu mindre. Materialet udsættes blot for forurening pa over­
fladen og aktiveres ikke i dybden, idet der ikke er nogen 
rieu tr onf lux .

- 4-0 -
Det amerikanske ekspmpel, hvor GE havde hovedentreprisen 
pa nedlukningen af Shippingport (det første PWR-kernekraft· 
værk), siger meget om denne tendens til, at kerneenergi- 
industrien engagerer sig i nedrivningsarbejdet, især fordi 
det viser, at selskabet var villigt til at påtage sig at 
demontere reaktorer, som ikke indgår blandt dets produkter.
6. Termonuklear fusion
105. Selv om det vejledende kerneenergiprogram bevidst er kon­
centreret om de sider af kerneenergiens udnyttelse, som 
har økonomisk betydning bør en omtale af termonuklear fusion 
ikke udelades, idet vi her står over for muligheden for 
en ny, umådelig og maske udtømmende energikilde. Før denne 
mulighed kan udnyttes, må man imidlertid råde over egnede 
praktiske metoder. Der vil nødvendigvis gå lang tid, inden 
man er nået så vidt.
106Den forskning, som udføres med henblik på dette formål, er 
koncentreret omkring et torusformet anlæg, som videnskaben 
generelt går ind for. Fællesforetagenet JET (Joint European 
Torus) benytter den mest avancerede model af denne maskine. 
Den er realiseret inden for de fastsatte tidsfrister og 
under overskridelse af budgettet.
JET’s største betydning ligger i, at den giver mulighed for 
på grundlag af solid viden at opstille specifikationerne for 
den fremtidige fusionsforskning: NET (Next European Torus), 
som kunne gøre det muligt for fusionsteknologi en at tilbage­
lægge en væsentlig etape.
r - ·  ;
6 t i ·

Bruxelles, den 30. maj 1985
Det økonomiske og sociale Udvalgs  
UDTALELSE  
om
"Kerneenergiindustrien i  Fæ l  lesskabet -  
Vejledende kerneenergiprogram i  henhold til  
EURATOM-traktatens artikel 40 - 1984”  
(dok. KOM(84) 653 endel.)
CES 472/85JH/TAB/ab/bs

-  1 -
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber anmodede ved  
brev af 28. november 1984 under henvisning til artikel 40 i  trak­
taten om oprettelse af Det europæiske Atomenergi fællesskab  
(EURATOM) om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om:
"Kerneenergiindustrien i  Fællesskabet - Vejledende kerne­
energiprogram i  henhold til EURATOM-1raktaten s artikel 40
- 1984" .
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afde­
ling for energi og nukleare anliggender, som udpegede Jean QUERLEUX  
til ordfører. Afdelingen vedtog efter ordførerens mundtlige beret­
ning sin udtalelse den 14. maj 1985.
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog pi sin 227. ple­
narforsamling, mødet den 30. maj 1985, uden stemmer imod og med  
4 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse:
2. Indledende bemærkning
I EURAT0M-traktatens artikel 40 pålægges det Kommissio­
nen regelmæssigt at offentliggøre "programmer af vejledende karak­
ter, især vedrørende målsætning for fremstilling af kerneenergi og  
de investeringer af enhver art, som deres gennemførelse indebærer"  
(vejledende kerneenergiprogram for EF).
Det sidste vejledende program stammer fra 1972, og Kom­
missionen besluttede derfor i  1982 at udsende et nyt. Udvalget no-
dok. KOM(84) 653 endel.
CES 472/85 JH/TAB/io/bs

-  2 -
terer sig, at det foreliggende dokument inden den nuværende fase  
har været genstand for talrige drøftelser med de berørte kredse i  
EF .
Udvalget påpeger, at der rent retligt ikke foreligger  
krav om, at Ministerrådet skal træffe afgørelse. Det vejledende  
program er nemlig hverken bindende eller et forsøg på styring,  
men skal kun anses for en referenceramme for medlemsstaternes  
overvejelser og afgørelser.
3. Udvalgets bemærkninger og forslag
3.1. Da den foregående udgave af det vejledende program stam­
mer fra 1972, udtrykker Udvalget allerførst tilfredshed med, at  
Kommissionen har udarbejdet det foreliggende program. Dog ser det  
gerne, at en præcis definition på en overordnet, fælles energipo­
litik gør det muligt at placere det vejledende program i  en fælles  
strategi.
Udvalget mener, at Kommissionen fremover på et så vig­
tigt område som kerneenergien nøje bør følge sin erklærede hensigt  
og fremlægge et vejledende program med kortere mellemrum (f.eks.  
hvert fjerde år). Den bør give en vurdering af de opnåede resulta­
ter i  den forløbne periode og eventuelt indføje tekniske eller øko­
nomiske ændringer i  de strategiske hovedretningslinjer, som er no­
get helt nødvendigt på dette område. Bl.a. bør de særlige meddelel-
CES 472/85 JH/TAB/io/bs

- 3 -
ser, som Kommissionen helt naturligt udarbejder om alle delaspek­
ter af kerneenergiproblematikken i  tidsrummet mellem udsendelsen  
af to vejledende kerneenergiprogrammer, medtages og kommenteres i  
hvert nyudsendt vejledende kerneenergiprogram, således at det vej  
ledende program bliver udtømmende.
3-2. Uanset at Kommissionens kerneenergiprogram rent retligt
kun er vejledende', er programmet ikke uden praktiske virkninger  
ifølge EURATOM-traktatens artikel 41 skal vigtige kerneenergi i  nve  
steringsprojekter meddeles Kommissionen, som skal orientere den  
pågældende medlemsstat om sin holdning. Oplysningerne i  det vejle  
dende program skal anses for en "spilleregel", som anfører hoved­
grundlaget for Kommissionens holdning.
Kerneenergiprojekter, som på væsentlige punkter ikke er 
i  overensstemmelse med "spillets regler", eller som ikke tager  
højde for befolkningens holdning, vil få svært ved at opnå nødven  
dige lan til finansiering af givne projekter.
3-3. Det hedder i  det vejledende program, at ca. 35% af EF's
elektricitet vil stamme fra kerneenergi i  1990, hvis man som ud­
gangspunkt for beregningen tager de investeringer, som der rent  
faktisk er truffet beslutning om indtil dato; på basis af plan­
lagte investeringer i  medlemsstaterne må tallet ventes at nå op  
på 40% i  1995. I  det vejledende program anslås kerneenergiens an­
del af elektricitetsproduktionen at være på 50% i  begyndelsen af  
det 21. århundrede.
CES 472/85JH/TAB/io/bs

- 4 -
Udvalget anser disse retningslinjer for fornuftige>
fordi:
- elektricitet fremstillet ved kernekraft er konkurrencedygtig,
- kerneenergianlæg er pålidelige og sikre,
- kerneenergiens makro-økonomiske virkning ligger i, at en stor  
del af omkostningerne modsvarer den værditi Ivækst,  der skabes i  
den europæiske industri (råmaterialet uran indgår med under 10%  
i  en kilowa11-ti mes pris); endvidere opstår der en multiplika­
torvirkning i  store industrisektorer i  de berørte lande (nuklear  
teknik, anlægsvirksomhed, maskinindustri, elektroteknik, kemisk  
og elektronisk industri, datamat industri osv.),
- der gør sig positive virkninger gældende på EF-  
handeIsbaLance (få valutaudgifter til indkøb af  
eksportti Iskyndelse til den europæiske industri  
energiens forskellige områder).
Udvalget gør imidlertid opmærksom på, at usikkerheden  
omkring langsigtede prognoser (bl.a. som følge af den herskende  
krise) gør det ønskeligt med en forsigtig strategi omfattende re­
gelmæssig nyvurdering af de meget kostbare projekter. I  denne hen­
seende vil den ajourføring hvert fjerde år, som Udvalget foreslår  
i  pkt. 3.1., komme til at spille en væsentlig rolle.landenes samlede  
råmaterialet og  
i  nden for ke rne-
CES 472/85 JH/TAB/i o/bs

3.4. Udvalget godkender udsagnet i  det vejledende program om
at EF på lang sigt har grundlæggende interesse i  at mindske sin  
sårbarhed med hensyn til uranimport mest muligt Cde kendte uran-  
forekomster, som kan udnyttes tit rimelige omkostninger, svarer  
til ca. 20 års forbrug) ved at føre en forsynings strateg i,  som  
bl.a. skal bygge på følgende:
- vedvarende prospekteringsindsats fra både staternes og erhvervs  
livets side og det både inden og uden for EF,
- e n  lagerpolitik,
- en politik for midlertidig oparbejdning og oplagring af brugt  
fissionsmateriale.
Udvalget er ligeledes indforstået med følgende to punk­
ter:
- de nuværende reaktorer, der er udviklet gradvis, vil fortsat  
blive fremstillet i  flere årtier,
- der bør allerede nu tænkes på fremtiden, og man bør forberede  
den næste generation af hurti gformeringsreaktorers konkurrence­
evne som anført i  det vejledende kerneenerg iprogram; i  hver eta  
pe bør reaktorernes teknisk-økonomiske pålidelighed kontrollere
CES 472/85 J  H/TAB/i o/bs

-  6 -
3.5. Udvalget bekræfter i  øvrigt, at man tilslutter sig en  
uafbrudt fortsættelse af det fælles forskningsarbejde inden for  
termonuklear fusion, der udgør en betydelig potentiel og muligvis  
uudtømmelig energikilde (JET-programmet), inden for de grænser,  
som et velafbalanceret forskningsbudget med tidsmæssigt fastsatte  
målsætninger sætter.
Udvalget mener, at disse væsentlige udsigter fortjener  
mere end blot en kort bemærkning i  slutningen af bilaget til det  
vejledende kerneenergi program.
3.6. Udvalget ønsker, at der i  den endelige udarbejdelse af  
det vejledende kerneenergiprogram' lægges vægt på interessen i  og  
nødvendigheden af et godt politisk og erhvervsmæssigt samarbejde  
mellem EF-landene inden for kerneenerg i  omrIdet.
Udvalget udtrykker tilfredshed med, at den første hur-  
tigformeringsreaktor, der er ved at være færdig, er fremstillet af  
et internationalt selskab, NERSA, der er en sammenslutning af el­
producenter i  Frankrig, Italien, Forbundsrepublikken Tyskland, Ne­
derlandene, Belgien og Det forenede Kongerige, og at der findes en  
lignende økonomiskordning for et kommende SNR 2-projekt. Udvalget  
anbefaler kraftigt el-producenternes fælles investeringsmetode og  
omfattende F&U-indsats, som findes specielt velegnet til løsning  
af fundamentale problemer såsom:
- de "små landes" direkte tilslutning tit kerneenergiområdet og  
deres nationale virksomheders rimelige andel i  produktion og  
erhvervsmæssige fordele på kerneenergiområdet;
CES 472/85 J  H/  lAB/io/ab

en snarlig opførelse af den nødvendige fabrik for oparbejdning  
af bestralet brændsel, saledes at fabrikken kan sættes i  drift  
rette tid;
- en industriel - og dermed finansiel - rationalisering pi EF-plan  
af de kommende hurtigformeringsreaktorer af anden generation.
3.7 Udvalget finder ikke, at der i  det vejledende kerne­
energiprogram lægges tilstrækkelig vægt på de problemer, som op­
står, og som i  øvrigt varierer meget fra land til tand (ja endog  
fra region til region i  et og samme land), i  forbindelse med befolk­
ningens accept af kerneenergi, såfremt der ikke sker ændringer  
på dette punkt, er Udvalget bange for, at de i  ndu strivirksomheder,  
der beskæftiger sig med kerneenergi, vil blive koncentreret i  et  
begrænset antal lande.
Udvalget foreslår derfor - uden dog at ignorere det hid­
tidige informationsarbejde - at alle data om kerneenergi omfattes  
af en plan for regelmæssig og gentagen udsendelse af oplysninger  
gennem aviser, radio og fjernsyn.
3·8-  via en dialog mellem tilhængerne af de forskellige syns­
punkter bør der blive tale om en plan, der metodisk omtaler de  
forskellige aspekter inden for kerneenergien, dvs. fabrikation af  
brændsel, egentlig kernereaktion, oparbejdning og oplagring af af­
fald. Planen bør gøre offentligheden klart bekendt med alt, hvad  
der vedrører kerneenerg i  i  ndustri en ,  og bør fremdrage fordelene ved  
denne industri:
CES 472/85 J  H/TAB/bs/ab

-  8 -
- de traditionelle energikilders forgængelighed
- makroøkonomisk konkurrenceevne og virkning
- stærkere energimæssig uafhængighed
- anlæggenes store s ikkerhed sforansta 11ninger
- det fordelagtige miljøaspekt
- internationale regler til forebyggelse af ukontrolleret kerne-  
spredning.
I  planen bør man pi meget objektiv vis analysere de pro­
blemer, der knytter sig til kernei ndustri en,  sisom:
- grænserne for anvendelse af elektrisk energi
- stordrifts- og spe c  ia l  i  seringsforde l  e
- den teknologiske kompleksitet, som kræver årvågenhed hvert se­
kund for at afværge risikoen for spredning og bestråling.
Endelig bør planen give offentligheden klare oplysninger  
om de områder, der ikke er tilstrækkeligt klarlagt, såsom oparbejd­
ning eller ikke-oparbejdning af bestrålede brændselselementer samt 
midlertidig og varig oplagring af radioaktivt affald.
Kommissionen kan og skal indtage en ledende funktion på  
dette område, men den bør ikke være ene om det, idet erhvervsfolks  
og regionale og lokale myndigheders samt fagforeningers oplysende  
funktion ikke er mindre betydningsfuld, også hvad angår en hurtig  
og fuldstændig klarlæggelse af selv ubetydelige driftsuheld, som  
rygter let puster op til ulykker, som med fuldt forsæt er blevet  
fortiet.
CES 472/85 JH/TAB/bs/ab

- 9 -
Klar og detaljeret information er absolut vigtig. Den  
nævnte plan bør henvende sig til alle arbejdsgiver- og arbejdsta­
gerorganisationer, til de ansvarshavende inden for de offentlige  
myndigheder og til sammenslutninger for miljøbeskyttelse, samt na­
turligvis omfatte et kapitel, der specielt beskæftiger sig med ar­
bejdstagerne i  kerneindustrien.
3.9. Udvalget er ikke i  tvivl om Kommissionens agtpågiven­
hed på følgende vigtige områder:
- de nukleare anlægs sikkerhed samt den sundhedsmæssige beskyt­
telse;
- garantier i  forbindelse med anvendelse af kerneenergi;
- de specielle forhold omkring sikkerheden ved transport af nu­
kleart brændse l.
Udvalget beklager, at det vejledende kerneenerg ipro­
gram (som giver sig ud for en udførlig vejledning) ikke i  et sepa­
rat kapitel giver en samlet gennemgang af de gældende lovregler og  
fremtidsudsigterne på dette område. Den nye udgave af det vejle­
dende kerneenergi program er en glimrende anledning til at give en  
klar fremstilling af, hvorledes den teknologiske udvikling hele  
tiden følges op af sikkerhedsforanstaltninger og til at foreslå  
forbedringer på basis af erfaringer fra samtlige involverede.
CES 472/85 JH/TAB/bs/ab

-  10  -
Udvalget gør især opmærksom p a ,  at man ska.L sørge for,  
at der efter fuldstændig information af alle berørte, herunder  
ikke mindst myndighederne. og efter analyse af virkningerne i  hele  
cyklen, ikke lægges unødige administrative hindringer i  vejen  
for transport udført af specialiserede virksomheder, hvad enten  
det drejer sig om grænseoverskridende transport eller transport  
inden for landets egne grænser.
Man bø 
kleare materiale  
tede an læg, ikke  
problemer.r  se ensartet pa  
r og farlige kemi  
mindst nir det dspørgsmålet om  
ske stoffer og  
rejer sig om gtransport af nu­
de dertil k ny t  -  
ænseoverskridende
3.10 Efter Udvalgets mening ville spørgsmålet om oplagring
af affald, hvis aktuelle videnskabelige data der redegøres udmær­
ket for i  det vejledende kerneenergiprogram, virke mere klart og  
overbevisende, såfremt det omfattede et forslag til en "vejle­
dende tidsplan" for den fremtidige gennemførelse af endelig op­
lagring af højaktivt affald i  dybe geologiske formationer. På ini­
tiativ fra Kommissionen bør der indledes et reelt samarbejde mel­
lem medlemsstaterne med henblik på udpegelse og valg af oplag­
ri ng som råde r  .  Det er særlig vigtigt at informere den berørte be­
folkning indgående herom.
CES 472/85JH/TAB/bs/ab

-  11
4. Konk_tus ioner
Det af Kommissionen foreslåede vejledende program er et  
godt opsat positivt dokument, selv om der nok kan foretages visse  
ændringer heri, såsom:
- at fremdrage betydningen af større politisk vilje i  EF til at  
gennemføre programmer for de forskellige aspekter inden for  
kerneenergi industrien;
— ny j  e at præcisere, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres  
inden udgangen af dette århundrede i  forbindelse med de afgø­
rende problemer, som oparbejdning og midlertid oplagring af  
bestrålet brændsel og forvaltning af radioaktivt affald udgør.  
Samtidig skal der gives en oversigt over den første serie af  
vejledende tidsplaner, som skal præciseres nærmere i  form af  
"glideplaner" i  senere udgaver af det vejledende kerneenergi-  
program.
Bruxelles, den 30. maj 1985.
Gerd MUH R Roger LOUET
Formand for Generalsekretær for
Det økonomiske og sociale Udvalg Det økonomiske og sociale Udvalg
CES 472/85 JH/TAB/bs/ab