I. Indledning

Menneskehandel er stadig en yderst indbringende form for alvorlig og organiseret kriminalitet og er udtrykkeligt forbudt i henhold til EU's charter om grundlæggende rettigheder. Hvert offer for menneskehandel går igennem forfærdelige oplevelser og lidelser, der på passende vis bør anerkendes og imødegås og frem for alt forhindres. I betragtning af den skade, der påføres ofrene, bør forebyggelse fortsat ligge til grund for EU's indsats mod menneskehandel. I denne meddelelse fastsættes de nøgletiltag, som Kommissionen og medlemsstaterne bør optrappe, herunder samarbejde med EU's agenturer, civilsamfundet, tredjelande og alle andre relevante organisationer og organer.

Der er tydeligvis langt flere ofre end dem, der indgår i den officielle statistik. Kriminaliteten har en klar kønsdimension. Menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, der primært omfatter kvinder og piger, er ifølge alle rapporter den mest udbredte form.

Høje fortjenester og et meget komplekst samspil mellem udbud og efterspørgsel gør, at der i menneskehandel indgår en kompleks kæde af aktører, som bevidst eller ubevidst er en del heraf. Hvis denne kriminalitet skal til livs, er det nødvendigt at bryde leddene i denne kæde. Gerningsmænd og misbrugere udnytter menneskers sårbarheder, der forværres af faktorer som f.eks. fattigdom, diskrimination, kønsbestemt ulighed, vold begået af mænd mod kvinder, manglende adgang til uddannelse, konflikt, krig, klimaændringer og naturkatastrofer, med det formål at udnytte dem seksuelt eller arbejdsmæssigt eller til tiggeri, kriminelle aktiviteter mv.

Da menneskehandlernes måde at operere på hele tiden udvikler sig, er EU nødt til at gribe ind over for forbindelserne mellem menneskehandlen og andre former for kriminalitet, herunder smugling af migranter, terrorisme, korruption, narkotikahandel, cyberkriminalitet og seksuel udnyttelse på internettet, produktion af materiale, der omfatter seksuel udnyttelse af børn, økonomisk kriminalitet, dokumentfalsk, kreditkortbedrageri og socialt bedrageri.

Som understreget i den europæiske dagsorden for migration, den europæiske dagsorden om sikkerhed og andre EU-politikinstrumenter er EU fortsat fast besluttet på at forebygge og bekæmpe menneskehandel og beskytte ofrenes rettigheder under særlig hensyntagen til sårbarheden hos kvinder og børn, der udsættes for menneskehandel. Menneskehandel udgør desuden et prioriteret kriminalitetstrusselsområde i EU's politikcyklus for organiseret og grov international kriminalitet for 2018-2021. Desuden understøttes det politiske tilsagn om at optrappe EU's indsats mod menneskehandel inden for EU og på verdensplan af den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik samt af relevante EU-strategier og -handlingsplaner og af beslutninger fra Europa-Parlamentet. Der er også stor opbakning fra civilsamfundet.

I løbet af de seneste år har Den Europæiske Union fastlagt en omfattende og ensartet retlig og politisk ramme for bekæmpelse af menneskehandel. Dette omfatter alle EU-politikområder, der vedrører menneskehandel, herunder finansiering og forskning. Den retlige ramme er fastlagt i direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor ("direktivet"). Kommissionen overvåger fortsat gennemførelsen af direktivet i medlemsstaterne og aflægger fortsat rapport om fremskridt.

EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel ("strategien") har været det vigtigste instrument til udvikling, koordinering og gennemførelse af EU's indsats på dette område. De tiltag, der i strategien er opført under fem hovedprioriteter på områderne for forebyggelse, retsforfølgelse, beskyttelse af ofre, partnerskaber og forbedring af viden, er blevet gennemført.

På verdensplan har den sociopolitiske kontekst dog forandret sig betydeligt siden vedtagelsen af direktivet og strategien. De økonomiske og sociale virkninger af den globale finanskrise, migrationskrisen og de sikkerhedstrusler, som organiserede kriminelle grupper udgør, forværrer sårbarhederne yderligere og kræver derfor en større indsats på både nationalt plan og EU-plan. En sådan indsats skal fortsat følge en menneskerettighedsbaseret, kønsspecifik og børneorienteret tilgang, og gennemførelsen skal koordineres både inden for og uden for EU samt på tværs af forskellige politikområder.

Med udgangspunkt i strategien og de igangværende bestræbelser på at gennemføre direktivet fuldt ud foreslås der i denne meddelelse en række målrettede prioriteter for at optrappe EU's indsats for så vidt angår forebyggelse af menneskehandel. Fokus ligger på at ødelægge den forretningsmodel, som menneskehandelen afhænger af, forbedre ofrenes adgang til rettigheder og sikre, at EU's interne og eksterne tiltag udgør en koordineret og konsekvent indsats.

II. Målrettede prioriteter til optrapning af EU's indsats mod menneskehandel

For at optrappe EU's indsats er der på grundlag af den igangværende gennemførelse af strategien, resultaterne af de to rapporter i henhold til artikel 23 i direktivet samt det omfattende koordineringsarbejde og drøftelserne med en række interesserede parter fastlagt tre målrettede prioriteter:

·optrappe bekæmpelsen af organiserede kriminelle netværk ved bl.a. at ødelægge forretningsmodellen og bryde handelskæden

·sikre ofre for menneskehandel bedre adgang til og udøvelse af rettigheder

·intensivere en koordineret og konsolideret indsats både inden for og uden for EU.

A. Ødelægge forretningsmodellen og bryde handelskæden

Fortjenesterne på lovlige og ulovlige markeder samt efterspørgslen efter tjenester og varer, som tilvejebringes ved hjælp af ofre for menneskehandel, vil fortsat være høje i en kultur med straffrihed for gerningsmænd og brugere. Ifølge analysen i Kommissionens brugerrapport, der omfatter en vurdering af virkningerne af gældende relevant national lovgivning, er de retlige rammer i EU meget forskellige. National lovgivning kan alene ikke effektivt bidrage til at begrænse efterspørgslen efter tjenester, som er et resultat af udnyttelse af menneskehandel.

Nøgletiltag