Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om »det europæiske civilsamfund i partnerskab for vores bæredygtige fremtid — EØSU's bidrag til det sociale topmøde i Porto«

(2021/C 286/02)

Ordførere: Stefano MALLIA (Gr. I) Oliver RÖPKE (Gr. II) Séamus BOLAND (Gr. III)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin plenarforsamling den 27.-28. april 2021 (mødet den 28. april) følgende resolution med 225 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod.

Det sociale topmøde i Porto den 7. maj 2021 giver EU en enestående mulighed for at sætte borgerne i centrum for det europæiske integrationsprojekt. Det er en anledning til at vise, at EU og medlemsstaterne arbejder sammen med EU's borgere og for deres trivsel, idet ingen lades i stikken. Det er kulminationen på EU's ambitioner om bæredygtige, innovative, konkurrencedygtige og samhørige samfund, som vil føre EU frem mod 2030 og videre derefter. Det vil gøre det muligt for EU at håndtere og drage nytte af den grønne og den digitale omstillings udfordringer. Topmødet skal desuden understøtte bestræbelserne for at gøre vores økonomi og vores samfund bæredygtige, idet der lægges lige stor vægt på den økonomiske, den sociale og den miljømæssige dimension.

Covid-19-pandemien har gjort det endnu mere presserende, at der anlægges en tilgang med lige stor fokus på de sociale og de økonomiske aspekter af vores samfund og vores økonomier. Borgerne har oplevet covid-19 som en menneskecentreret pandemi, og efterhånden som EU langsomt tager hul på den socioøkonomiske genopretning og implementerer den europæiske søjle for sociale rettigheder, er det altafgørende, at mennesker og lokalsamfund forbliver i centrum. I denne henseende kunne handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder dårligt komme på et bedre tidspunkt.

En Portoerklæring bør forpligte alle institutionelle, økonomiske og samfundsmæssige aktører til at gennemføre handlingsplanen baseret på borger- og arbejdsmarkedsdialog. Det er en milepæl, hvorfra EU kan tage de vigtige næste skridt i retning af en levedygtig og bæredygtig union.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at handle på følgende områder:

1. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder skal være et effektivt redskab, hvormed alle aktører kan arbejde i partnerskab og opbygge mere lige, bæredygtige, inkluderende og modstandsdygtige europæiske samfund. Alle civilsamfundets dimensioner som repræsenteret i EØSU kan yde et grundlæggende bidrag til at gøre denne proces vellykket. Alle borgere, herunder personer med handicap, etniske grupper og minoritetsgrupper og de mest sårbare og marginaliserede, skal kunne deltage i, identificere sig med og finde håb i visionen for og den fremtidige gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder, gennem aktiv involvering af det europæiske civilsamfund. Socialøkonomien bør have særlig anerkendelse og støtte, idet den spiller en central rolle for håndtering af uopfyldte sociale behov, mindskelse af fattigdommen og reduktion af ulighederne.

2. Kun med et nødvendigt engagement fra civilsamfundets side og en effektiv dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet vil det være muligt at opnå mere lige, bæredygtige, inkluderende og modstandsdygtige europæiske samfund. Det er af afgørende betydning, at man måler og rapporterer om civilsamfundets indflydelse, oplyser om dets positive bidrag og skaber gunstige lovgivningsrammer og politikker.

3. Hvis man vil udtænke og skabe modstandsdygtige, inkluderende, lige og bæredygtige samfund, forudsætter det bundstyrede initiativer, der omfatter nye definitioner af, hvad velstand og udvikling er, ud over BNP, og investerer i social innovation, samtidig med at man respekterer borgernes synspunkter og rettigheder. Dertil kommer, at det er bydende nødvendigt, at de indskrænkninger i rettighederne, der er blevet indført under pandemien, ikke videreføres efter covid-19.

4. EU skal fortsat være forenet og bevæge sig frem i solidaritet, understøttet af en kultur baseret på borger- og arbejdsmarkedsdialog, således som det er tilfældet under pandemien. Den europæiske søjle for sociale rettigheder støtter en social markedsøkonomi, idet den sociale model opskaleres og tilpasses til fremtidens udfordringer. For at bane vej for social modstandskraft og bæredygtighed skal handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder sikre bred trivsel og et inkluderende arbejdsmarked, hvor der ikke forekommer diskrimination, og job er stabile og vellønnede.

5. I kølvandet på pandemien skal institutioner og arbejdsmarkedsparter gennem arbejdsmarkedsdialog generere løsninger, der styrker vores økonomiers sociale modstandsdygtighed med en ny åbenhed over for forandringer, samtidig med at man tilstræber minimumstandarder for beskyttelse og lige muligheder, med særlig fokus på tilstrækkelige lønninger, kønsdiskrimination, støtte til unge arbejdstagere og beskyttelse af arbejdstagere i usikre ansættelsesforhold og migranter.

6. En af de centrale økonomiske og sociale udfordringer i EU er at styrke økonomisk vækst, jobskabelse og beskæftigelsesfrekvens (herunder for ældre og yngre, kvinder, dem, der er langt fra arbejdsmarkedet, inaktive), nedbringe arbejdsløsheden, navnlig for unge, og styrke kvinders stilling på arbejdsmarkedet. At sikre, at der er et konkurrencedygtigt investeringsgrundlag, er et vigtigt element i alt dette.

7. Konkurrenceevne og højere produktivitet baseret på færdigheder og viden er en god opskrift til, hvordan man kan opretholde trivslen i de europæiske samfund. Økonomisk vækst og et velfungerende indre marked er vigtige elementer for en styrkelse af EU's sociale dimension. Vi skal yderligere styrke de stærke sider af den europæiske sociale markedsøkonomi, samtidig med at vi udbedrer svaghederne og dermed tilpasser den til de fremtidige udfordringer.

8. Alle betydelige komponenter i vores økonomi og vores samfund skal forberedes, så de kan udnytte det potentiale, der ligger i digitaliseringen og omstillingen til en grøn økonomi. En forudsætning for dette er viljen og evnen til strukturelle forandringer, det være sig med hensyn til arbejdsmarked, social sikring, uddannelse eller beskatning. Dette forudsætter, at medlemsstaterne reelt påtager ejerskabet til reformer, der koordineres og befordres af rammer og tiltag på EU-niveau som f.eks. det europæiske semester. Dette er helt centralt, hvis vi vil tilskynde virksomheder til at investere i EU.

9. Kombinationen af en stadigt mere aldrende befolkning og en faldende arbejdsstyrke betyder, at et stigende antal ældre vil blive økonomisk afhængige, medmindre det lykkes os at udvide arbejdsstyrken gennem mere inkluderende arbejdsmarkeder og mobilisering af grupper, der i øjeblikket er udstødt fra eller underrepræsenteret på arbejdsmarkedet. Der er behov for en indsats for at tackle de udfordringer, som socialsikrings- og sundhedsplejesystemerne i medlemsstaterne står over for. De demografiske forandringer vil endvidere betyde, at de nationale uddannelsessystemer, arbejdsmarkeder og velfærdssystemer skal kunne tilpasse sig og være fleksible. Disse udfordringer udgør ikke nødvendigvis problemer, men muligheder, der kan give gavnlige resultater.

10. Handlingsplanen skal være konkret og håndgribelig med tiltag, der kan måles, og ledsaget af overvågningsrammer, der er aftalt i fællesskab blandt de relevante aktører, og som omfatter sociale, miljømæssige og økonomiske kriterier. EØSU bifalder de overordnede mål, der er foreslået af Kommissionen, og opfordrer medlemsstaterne til at være ambitiøse, når de fastsætter deres egne mål, således at alle medlemsstaterne i realiteten bidrager til indfrielsen af EU-målene.

11. Når EU bevæger sig fra kriserespons til genopretning, spiller social dialog og information, høring og deltagelse af arbejdstagerne, gennem de relevante kanaler, en vigtig rolle for, hvordan den økonomiske omstilling udformes, og for fremme af arbejdspladsinnovation, navnlig i forbindelse med de to igangværende omstillinger og forandringerne i arbejdsuniverset.

12. Covid-19-krisens mellemlangsigtede og langsigtede konsekvenser for EU's sundhedssystemer er ikke i tilstrækkelig grad taget i betragtning i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Pandemien har med al tydelighed illustreret, at sundhed kan have en direkte indvirkning på den økonomiske og sociale stabilitet, selv i EU. I forbindelse med implementeringen af den europæiske søjle for sociale rettigheder skal medlemsstaterne foretage yderligere og bæredygtige investeringer i en opgradering af de offentlige sundhedstjenester og -infrastrukturer, ligesom folkesundheden skal koordineres bedre inden for og mellem medlemsstaterne.

13. Der er store forventninger til, at samtlige aktører på topmødet giver et stærkt tilsagn om at bevare og udvikle den europæiske sociale model baseret på en balance mellem rettigheder og ansvar. Vi appellerer til, at medlemsstaterne og EU-institutionerne udviser ambitioner og beslutsomhed.