Særberetning Sikrer EU’s  
finansielle støtte til 
mikroiværksættere en 
tilstrækkelig  
dækning af disses behov?DA 2015  nr. 08
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2015
Print ISBN 978-92-872-2559-7 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/530670 QJ-AB-15-008-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-2566-5 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/440707 QJ-AB-15-008-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-2558-0 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/569606 QJ-AB-15-008-DA-E
© Den Europæiske Union, 2015
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
Sikrer EU’s 
finansielle støtte til 
mikroiværksættere en 
tilstrækkelig  
dækning af disses behov?
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2015  nr. 08
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk‑kritiske revisioner vedrø ‑
rende specifikke EU‑budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt udvælger og 
udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til resultatopnåelse eller 
regeloverholdelse, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og 
offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling II — der ledes af Henri Grethen, medlem af Revisionsretten — 
hvis speciale er udgiftsområderne strukturpolitikker, transport og energi. Revisionsarbejdet blev ledet af Iliana Ivanova, 
medlem af Revisionsretten, med støtte fra kabinetschef Tony Murphy, attaché Mihail Stefanov, kontorchef Emmanuel 
Rauch, holdleder Dennis Wernerus, holdleder Romuald Kayibanda, revisor Piotr Senator og revisor Christian Wieser.
Fra venstre til højre: C. Wieser, R. Kayibanda, E. Rauch, I. Ivanova, T. Murphy,  
D. Wernerus, P . Senator, M. Stefanov

03
 Indhold
Punkt
 Forkortelser
 Glossar
I-VI Resumé
1-16 Indledning
17-18  Revisionens omfang og revisionsmetoden
19-63  Bemærkninger
19-37  Programmeringen og udformningen af EU’s støtte til mikroiværksættere
21-30  Der manglede specifikke behovsvurderinger og hensigtsmæssige risikostyringssystemer i forbindelse med 
ESF’s støtte til mikroiværksættere
31-33 EPMF‑ordningerne var generelt udformet tilfredsstillende
34-36 De fleste af de finansielle instrumenter under ESF tiltrak ikke privat finansiering
37 De finansielle instrumenter under EPMF tiltrak en del privat finansiering
38-54 Overvågnings ‑ og resultatrapporteringssystemer
41-44 Der forelå kun begrænsede oplysninger om ESF‑OP’ernes outreach og overlevelsesrater
45-47 Der forelå mere fuldstændige oplysninger om EPMF‑projekternes outreach og overlevelsesrater
48-54  Projekterne nåede mikroiværksættere, hvoraf ca. halvdelen tidligere havde været arbejdsløse
55-63 Oplysninger om gennemførelsesomkostningerne i forbindelse med EU’s støtte til 
mikroiværksættere
56-58 Ufuldstændige oplysninger om administrationsomkostningerne i forbindelse med gennemførelsen af 
ESF‑OP’er
59-63 Variationer i de omkostninger, der afholdes af finansielle instrumenter under ESF
64-72  Konklusioner og anbefalinger
 Kommissionens svar
04
 Forkortelser
BNI : Bruttonationalindkomst
CGAP : Den Rådgivende Gruppe vedrørende Bistand til de Fattigste
EaSi : EU‑program for beskæftigelse og social innovation
EFRU : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling
EIB: Den Europæiske Investeringsbank. Når der henvises til EIB og EIF samlet: Den Europæiske 
Investeringsbank‑Gruppe
EIF: Den Europæiske Investeringsfond
EPMF : Den europæiske mikrofinansieringsfacilitet Progress
ESF : Den Europæiske Socialfond
EU: Den Europæiske Union
OP: Operationelt program
SMV’er : Små og mellemstore virksomheder
05
 Glossar
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 
har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Den Europæiske Union ved at udligne de 
største regionale skævheder gennem finansiel støtte til etablering af infrastruktur og produktive investeringer 
i jobskabelse, hovedsagelig rettet mod virksomheder.
Den Europæiske Investeringsfond : EIF er specialiseret i at yde risikofinansiering til små og mellemstore 
virksomheder (SMV’er) i hele Europa. EIF er en del af EIB‑Gruppen, og dens aktionærer er Den Europæiske 
Investeringsbank (EIB), Europa‑Kommissionen og en lang række offentlige og private banker og finansielle 
institutioner.
Den europæiske kodeks for ydelse af mikrokredit : Et sæt af retningslinjer og anbefalinger om god praksis for 
udbydere af mikrokredit, udsendt af Kommissionen i december 2011.
Den europæiske mikrofinansieringsfacilitet Progress (EPMF) : Den europæiske mikrofinansieringsfacilitet 
Progress (EPMF) gennemføres på Kommissionens vegne af Den Europæiske Investeringsfond (EIF) for så vidt angår 
mikrokreditgarantier og lån til banker og andre finansielle formidlere.
I forbindelse med lånene er EIB medinvestor i EPMF.
Den Europæiske Socialfond (ESF) : Den Europæiske Socialfond (ESF) har til formål at styrke den økonomiske og 
sociale samhørighed i Den Europæiske Union ved at forbedre beskæftigelsen og jobmulighederne (hovedsagelig 
gennem uddannelsesforanstaltninger), befordre et højt beskæftigelsesniveau og skabe flere og bedre job.
Den Rådgivende Gruppe vedrørende Bistand til de Fattigste (CGAP) : : Den Rådgivende Gruppe vedrørende 
Bistand til de Fattigste (CGAP) er et politik ‑ og forskningscenter, der støttes af ca. 30 udviklingsagenturer og private 
fonde, som arbejder for at fremme adgangen til finansiering for verdens fattigste. CGAP har hovedkvarter hos 
Verdensbanken.
Desinvesteringspolitik : En desinvesteringspolitik er et finansielt instruments politik/strategi for afvikling af 
kapitalinteresser i overensstemmelse med en plan om at opnå et maksimalt afkast.
EaSI : Programmet for beskæftigelse og social innovation er et finansieringsinstrument på EU‑niveau, som skal 
fremme et højt niveau af kvalitet og holdbarhed inden for beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social 
beskyttelse, bekæmpe social udstødelse og fattigdom og forbedre arbejdsvilkårene.
EaSI‑programmet forvaltes direkte af Europa‑Kommissionen. Det samler EPMF og to andre EU‑programmer, som 
mellem 2007 og 2013 blev forvaltet hver for sig.
Finansielle instrumenter : Finansielle instrumenter er en fællesbetegnelse for kontrakter, der betyder, at 
indehaveren får et tilgodehavende hos en modpart. EU yder støtte til tre forskellige typer finansielle instrumenter: 
egenkapital ‑, låne ‑ og garantiinstrumenter. Egenkapital ‑ og låneinstrumenter er henholdsvis kontrakter mellem 
en investor og en investeringsmodtager og mellem en udlåner og en låntager. Garantier er kontrakter, hvor en 
garantistiller garanterer en investors eller en udlåners rettigheder.
Forvaltningsmyndighed : En national, regional eller lokal myndighed (eller ethvert andet offentligt eller 
privat organ), som medlemsstaten har udpeget til at forvalte et operationelt program. Forvaltningen omfatter 
navnlig udvælgelse af projekter til finansiering, overvågning af projekternes gennemførelse og rapportering til 
Kommissionen om både finansielle aspekter og opnåede resultater.
Likvidation : Likvidation er en proces, der indebærer salg af alle en fonds aktiver, betaling af kreditorerne, fordeling 
af eventuelle resterende aktiver til ejerne og opløsning af fonden. Grundlæggende skal likvidation forstås som 
afvikling af en fond, der gennemfører et finansielt instrument.
06 Glossar
Løftestangseffekt : I forbindelse med finansielle instrumenter finansieret med EU‑budgetmidler og nationale 
offentlige midler måles løftestangseffekten på, hvor mange euro (offentlige og private midler) der konkret er blevet 
stillet til rådighed til finansiel støtte til endelige modtagere for hver euro i offentlig finansiering (EU‑midler og 
nationale midler), der var bevilget til instrumentet.
Mikrofinansiering : Mikrofinansiering er i denne beretning defineret som lån til mikroiværksættere og garantier til 
banker og andre finansielle formidlere, der yder sådanne lån.
Mikroiværksættere : Begrebet mikroiværksættere dækker i denne beretning selvstændige erhvervsdrivende såvel 
som mikrovirksomheder (der er registreret som juridiske personer).
Mikrokredit : Kommissionen definerer mikrokredit som lån på op til 25 000 euro til mikroiværksættere (jf. 
Kommissionens arbejdsdokument »Microcredit for European small businesses «, SEC(2004) 1156).
Mikrovirksomheder : Kommissionens henstilling 2003/361 fastsætter, at der ved mikrovirksomheder forstås 
virksomheder, som beskæftiger under 10 personer, og som har en årlig omsætning og/eller en samlet årlig balance 
på ikke over 10 millioner euro.
Operationelt program (OP) : Et operationelt program opstiller en medlemsstats prioriteter og specifikke 
målsætninger og angiver for en given periode (normalt syv år), hvordan midlerne (EU‑midler samt national offentlig 
og privat medfinansiering) vil blive anvendt til at finansiere projekter. Projekterne skal bidrage til at opfylde et antal 
målsætninger, der er fastsat i OP’ets prioritetsakse. Der findes OP’er for hver af fondene på samhørighedsområdet 
(dvs. EFRU og ESF). Et OP udarbejdes af medlemsstaten og skal godkendes af Kommissionen, før der kan foretages 
betalinger fra EU‑budgettet. OP’et kan kun ændres i løbet af perioden, hvis begge parter er enige om det.
Outreach : Outreach er en betegnelse for, i hvor høj grad projekterne når målgruppen (f.eks. mikroiværksættere).
Overdimensioret finansielt instrument : Et finansielt instrument betegnes som overdimensioneret, når dets 
samlede finansiering væsentligt overskrider de midler, der er nødvendige for at dække målpopulationens (hvilket 
i forbindelse med denne revision vil sige mikroiværksætternes) faktiske behov.
Overlevelsesrate : Overlevelsesraten er en indikator for, om den finansielle støtte til mikroiværksættere er vellykket. 
Den beregnes ved at dividere det samlede antal støttede enheder med det antal støttede enheder, der stadig er 
i drift ved udgangen af en bestemt periode (»lookback‑perioden«).
Revolverende effekt : Effekt bestående i, at midler, der er bevilget til et finansielt instrument, genanvendes mindst 
én gang (i form af lån eller garantier).
Risikobehæftet låneportefølje : Værdien af samtlige udestående lån, hvor fristen for et eller flere afdrag på 
hovedstolen er overskredet med mere end et bestemt antal dage (normalt 30 dage).
Små og mellemstore virksomheder : Små og mellemstore virksomheder (SMV’er) er virksomheder, som 
beskæftiger under 250 personer, og som har en årlig omsætning på ikke over 50 millioner euro og/eller en samlet 
årlig balance på ikke over 43  millioner  euro. Ved små virksomheder i kategorien SMV’er forstås virksomheder, 
som beskæftiger under 50 personer, og som har en årlig omsætning og/eller en samlet årlig balance på ikke over 
10 millioner  euro.
07
 Resumé
I
Mikroiværksættere har svært ved at få adgang til det 
konventionelle lånemarked, og det bremser opret ‑
telsen af nye mikrovirksomheder og selvstændig 
erhvervsvirksomhed. EU bestræber sig på at sikre en 
vis dækning af det eksisterende finansieringsbehov 
ved at yde tilskud til mikrovirksomheder (under ESF) 
og lette adgangen til lån ved hjælp af finansielle 
instrumenter for udbydere af mikrokredit, dvs. lån og 
garantier.
II
EU‑støtten ydes hovedsagelig af Den Europæiske 
Socialfond (ESF) og den europæiske mikrofinansie ‑
ringsfacilitet Progress (EPMF). ESF støtter foranstalt ‑
ninger, som hovedsagelig gennemføres ved hjælp af 
tilskud og finansielle instrumenter (lån eller garantier), 
og som indgår i de operationelle programmer, der 
udarbejdes af medlemsstaterne og godkendes af Kom ‑
missionen. EPMF gennemføres derimod på Kommissi ‑
onens vegne af Den Europæiske Investeringsfond.
III
Retten vurderede, om EU‑støtten var programmeret 
og udformet, så den imødekom mikroiværksætternes 
faktiske behov, og om der var etableret solide resul ‑
tatrapporteringssystemer. Retten undersøgte endvi ‑
dere, om der foreligger tilstrækkelige oplysninger om 
omkostningerne forbundet med gennemførelsen af 
de forskellige EU‑finansieringsmekanismer, der støtter 
mikroiværksættere.
IV
Retten konkluderer, at der er svagheder i programme ‑
ringen og udformningen af ESF’s finansielle støtte til 
mikroiværksættere, og at der mangler tilstrækkelige 
og pålidelige overvågningsoplysninger om resulta ‑
terne. Desuden har Kommissionen og medlemssta ‑
terne ikke tilstrækkelige oplysninger om administra ‑
tionsomkostningerne for de enkelte medlemsstater 
og for de enkelte finansieringsmekanismer (dvs. 
tilskud eller finansielle instrumenter såsom lån eller 
garantier).V
Samlet set mener Retten, at disse forhold kan indvirke 
negativt på effektiviteten af den finansielle EU‑støtte, 
der ydes til dækning af mikroiværksætternes behov.
VI
Med henblik på at afhjælpe de svagheder, der konsta ‑
teres i denne beretning, anbefaler Retten følgende:
a) I programmeringsperioden 2014 ‑2020 bør med ‑
lemsstaterne konsekvent foretage behovsvurde ‑
ringer, når de udformer finansieringsinstrumenter 
og udarbejder operationelle programmer, hvori 
der indgår finansiel EU‑støtte til mikroiværksætte ‑
re. Det vil også gøre det lettere at fordele midlerne 
hensigtsmæssigt på de to mulige finansieringsme ‑
kanismer: tilskud og finansielle instrumenter (lån 
eller garantier). Kommissionen bør give vejledning 
om dette spørgsmål.
b) Kommissionen bør sørge for, at medlemsstaternes 
anvendelse af finansielle instrumenter under ESF 
ikke kun er betinget af, at de lovbestemte krav er 
opfyldt, men også af, at der er etableret et solidt 
risikostyringssystem med henblik på at undgå 
overdimensionering af fondene.
c) For at sikre bedre outreach bør Kommissionen 
sammen med medlemsstaterne udforme ESF‑for ‑
anstaltninger for finansiel støtte til mikroiværk ‑
sættere og opstille støttekriterier, der sigter mod 
at nå arbejdsløse og sårbare personer, der har 
svært ved at få adgang til det konventionelle 
lånemarked.
d) I programmeringsperioden 2014‑2020 bør Kom ‑
missionen foretage en sammenlignende analyse 
af gennemførelsesomkostningerne i forbindelse 
med ESF‑tilskud, finansielle instrumenter under 
ESF og finansielle instrumenter under EaSI for at 
fastslå deres faktiske omfang. Denne analyse bør 
gøre det muligt at identificere »god praksis« for, 
hvordan der med rimelige omkostninger kan ydes 
små tilskud, lån og garantier.
08
 Indledning
01 
Mikroiværksættere har ofte svært ved 
at få adgang til det konventionelle 
lånemarked. Den samlede efter ‑
spørgsel efter mikrofinansieringslån 
i EU‑medlemsstaterne — anslået til 
over 12 milliarder euro i 20121 — er 
større end udbuddet af sådanne lån 
fra banker og andre finansielle institu ‑
tioner. Formålet med EU’s finansielle 
støtte til mikroiværksættere er at sikre 
en vis dækning af dette udækkede 
finansieringsbehov.
02 
Ved at give mulighed for at oprette el ‑
ler udvikle nye virksomheder skal den 
finansielle støtte til mikroiværksættere 
også være med til at modvirke ud ‑
stødelse fra arbejdsmarkedet og øge 
beskæftigelsen, især blandt tidligere 
arbejdsløse. Dermed bidrager EU til at 
opfylde Europa 2020 ‑strategiens mål 
om intelligent, bæredygtig og inklusiv 
vækst gennem øget beskæftigelse, 
produktivitet og social samhørighed.
03 
Kommissionen definerer mikrofinan ‑
siering som finansiel støtte på op til 
25 000 euro, der under EPMF kan ydes 
til mikroiværksættere. Den øgede og 
lettere adgang til finansiering sikres 
gennem finansielle instrumenter 
i form af lån og garantier. Tilskud 
på op til 25 000 euro til oprettelse 
eller udvikling af nye virksomheder 
betragtes i forbindelse med denne 
revision også som finansiel støtte til 
mikroiværksættere.EU’s støtte til 
mikroiværksættere 
gennem ESF og EPMF
04 
I programmeringsperioden 2007 ‑2013 
ydede EU hovedsagelig støtte til mi ‑
kroiværksættere gennem Den Europæ ‑
iske Socialfond (ESF) og fra 2010 ‑2013 
gennem den europæiske mikrofinan ‑
sieringsfacilitet Progress (EPMF).
05 
Der ydes mikrofinansiering til mikro ‑
virksomheder gennem andre EU‑in ‑
strumenter såsom finansielle instru ‑
menter for SMV’er under EFRU‑OP’er 
(3 136 millioner euro i program ‑
meringsperioden 2007‑20132) og 
SMV‑garantifaciliteten under ramme ‑
programmet for konkurrenceevne og 
innovation, som EIF forvalter på Kom ‑
missionens vegne (550  millioner  euro3 
i programmeringsperioden 2007 ‑2013). 
De er ikke omfattet af denne revision, 
da de enten ikke indgår i EU‑budgettet 
(EIB‑lån) eller ikke specifikt er rettet 
mod mikroiværksættere.
06 
I tekstboks 1  gives der eksempler på 
de projekter, Retten undersøgte.1 Europa‑Kommissionen: 
»Evaluation of the JASMINE 
Technical Assistance Pilot 
Phase«, udarbejdet af ICF GHK 
på vegne af GD for 
Regionalpolitik og Bypolitik, 
14. november 2013,  
s. 20 ‑22.
2 Kilde:  »Summary of data on the 
progress made in financing 
and implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006 
— Programming period 
2007 ‑2013 — Situation as at 
31 December 2013«, 
Europa‑Kommissionen, 
september 2014, s. 26.
3 Kilde:  Tal for det finansielle 
bidrag i perioden 2007‑2013, 
EIF, november 2011 ( http://
www.eif.org/news_centre/
publications/corporate_
brochure/fei_brochure_new/
files/assets/seo/page14.html ).
09 Indledning
Den Europæiske Socialfond
07 
ESF skal lette arbejdskraftens adgang 
til beskæftigelse (herunder selvstæn ‑
dig erhvervsvirksomhed) og fremme 
dens geografiske og faglige bevæ ‑
gelighed samt lette tilpasningen til 
industrielle ændringer og til ændringer 
i produktionssystemerne4. I program ‑
meringsperioden 2007‑2013 var Kom ‑
missionen fortaler for, at ESF burde 
støtte foranstaltninger, der kunne 
forbedre mindre gunstigt stillede per ‑
soners finansielle og sociale inklusion 
og give adgang til beskæftigelse5.
08 
Den ESF‑finansierede støtte til mikro ‑
iværksættere omfatter foranstaltnin ‑
ger, der gennemføres ved hjælp af 
tilskud og finansielle instrumenter, og 
den er defineret i OP’er, som udarbej ‑
des af medlemsstaterne og godkendes 
af Kommissionen.09 
I programmeringsperioden 2007‑2013 
oprettede medlemsstaterne 
117 ESF‑OP’er, hvoraf 96 finansierede 
foranstaltninger klassificeret under 
koden »Støtte til selvstændig erhvervs ‑
virksomhed og virksomhedsopret ‑
telse«, hvortil der blev ydet i alt ca. 
2,4 milliarder euro, hovedsagelig i form 
af tilskud6. Der foreligger imidlertid in ‑
gen oplysninger om, hvor stor en del af 
disse tilskudsmidler der blev tildelt mi ‑
kroiværksættere. Til gengæld kan det 
konstateres, at der ved udgangen af 
2013 var bevilget 680 millioner euro til 
de finansielle instrumenter under ESF, 
der yder støtte til mikroiværksættere7.4 Artikel 162 i traktaten om Den 
Europæiske Unions 
funktionsmåde.
5 Kommissionens henstil ‑
ling 2008/867/EF af 3. okto ‑
ber 2008 om aktiv integration 
af mennesker, som er udstødt 
fra arbejdsmarkedet 
(EUT L 307 af 18.11.2008, s. 11); 
SEC(2010) 1564 final af 
16. december 2010, »List of key 
initiatives«.
6 Dette skøn bygger på en 
analyse af udgifterne fordelt 
på 86 koder, som med henblik 
på medlemsstaternes 
rapportering er fastsat i bilag II 
til Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1828/2006 af 
8. december 2006 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning (EF) 
nr. 1083/2006 om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond og 
Samhørighedsfonden og til 
Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 1080/2006 om Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EUT L 371 
af 27.12.2006, s. 1), især 
udgifterne under kode 68 
»Støtte til selvstændig 
erhvervsvirksomhed og 
virksomhedsoprettelse«.
7 De 680 millioner euro i støtte, 
der blev ydet i form af 
mikrokredit, indgår delvis, 
men ikke fuldstændig i de 
2,4 milliarder euro, der blev 
ydet under ESF som støtte til 
selvstændig 
erhvervsvirksomhed.Hvilken type mikroiværksættere modtog EU‑støtte?
I en lille by i regionen Opole (Polen) fik en mikroiværksætter et tilskud  på 40 000 zloty (ca. 9 500 euro) fra et 
ESF‑projekt som hjælp til at etablere en indendørs legeplads og en tøjbutik.
I delstaten Bayern (Tyskland) fik en mikroiværksætter et mikrolån på 7 000 euro til at finansiere et nyt musik ‑
anlæg, der skulle tiltrække flere kunder til hans bar ved bredden af en sø. Dette lån blev ydet af en finansiel 
formidler med støtte fra ESF.
På Kreta (Grækenland) fik en mikroiværksætter gennem en arbejdskapitalfacilitet 5 000 euro til at udvide sin 
kiosk. Dette mikrolån blev ydet af en lokal bank med en EPMF‑ garanti .Tekstboks 1
10 Indledning
8 Europa‑Parlamentets og 
Rådets afgørelse nr. 283/2010/
EU af 25. marts 2010 om 
oprettelse af den europæiske 
mikrofinansieringsfacilitet 
Progress til fordel for 
beskæftigelse og social 
integration (EUT L 87 af 
7.4.2010, s. 1).
9 SEC(2009) 907 af 2. juli 2009.
10 Belgien, Bulgarien, Danmark, 
Irland, Grækenland, Spanien, 
Frankrig, Kroatien, Italien, 
Cypern, Litauen, 
Nederlandene, Østrig Polen, 
Portugal, Rumænien, 
Slovenien, Slovakiet, Sverige 
og Det Forenede Kongerige.
11 COM(2014) 639 final af 
20. oktober 2014 
»Gennemførelse af den 
europæiske 
mikrofinansieringsfacilitet 
Progress — 2013«.
12 Europa‑Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1296/2013 af 11. december 
2013 om et EU‑program for 
beskæftigelse og social 
innovation (»EaSI«) og om 
ændring af afgørelse 
nr. 283/2010/EU om oprettelse 
af den europæiske 
mikrofinansieringsfacilitet 
Progress til fordel for 
beskæftigelse og social 
integration (EUT L 347 af 
20.12.2013, s. 238).Den europæiske mikrofinan ‑
sieringsfacilitet Progress
10 
EPMF har til formål at forbedre ad ‑
gangen til mikrofinansiering for bl.a. 
arbejdsløse og andre sårbare personer, 
der har svært ved at få adgang til det 
konventionelle lånemarked8, samt for 
mikrovirksomheder. Faciliteten gen ‑
nemføres på Kommissionens vegne 
af Den Europæiske Investeringsfond 
(EIF), der fungerer som fondsforvalter 
i forbindelse med finansiererede in ‑
strumenter og som bemyndiget enhed 
i forbindelse med garantier.
11 
Europa‑Parlamentets og Rådets afgø ‑
relse om oprettelse af EPMF byggede 
på en forudgående vurdering foreta ‑
get af Kommissionen. Kommissionen 
konkluderede i denne vurdering, at 
der ud over de allerede eksisterende 
EU‑værktøjer var behov for at op ‑
rette en mikrofinansieringsfacilitet 
i EU‑budgettet9.
12 
I perioden 2010‑2013 havde EPMF 
en bevilling på 203 millioner euro 
(103  millioner  euro fra EU‑budgettet 
og 100 millioner euro fra EIB): 25 milli ‑
oner euro (12 % af det samlede beløb) 
var beregnet til garantier, og 178 mil ‑
lioner euro (88 %) var beregnet til 
lånefinansiering. De finansielle instru ‑
menter under EPMF yder ikke direkte 
finansiel støtte til mikroiværksættere, 
men støtter finansielle formidlere ved 
hjælp af lån og/eller garantier.13 
EIF udvælger banker eller andre finan ‑
sielle formidlere, der er interesserede 
i at yde støtte til mikroiværksættere på 
betingelser, der ligger så tæt på mar ‑
kedsbetingelserne som muligt. Disse 
finansielle formidlere giver lån til støt ‑
teberettigede endelige modtagere på 
vilkår, der er gunstigere end markedets 
vilkår for lånere med en tilsvarende 
kreditrisiko.
14 
Pr. 30. juni 2014 var der udvalgt 
55 banker eller andre finansielle 
formidlere i 20 medlemsstater10, og 
mikroiværksættere havde fået ud ‑
betalt over 23 000 mikrolån på i alt 
208  millioner  euro11.
15 
I programmeringsperioden 2014‑2020 
vil den ene af de tre dele i EU‑pro ‑
grammet for beskæftigelse og social 
innovation (EaSI)12 gradvis erstatte 
EPMF.
16 
Figur 1  viser, hvordan EU’s støtte til 
mikroiværksættere ydes gennem 
ESF‑tilskud og finansielle instrumenter 
under ESF og EPMF.
11 Indledning Figur 1EU’s støtte til mikroiværksættere gennem ESF‑tilskud og finansielle instrumenter 
under ESF og EPMF (skematisk)
Kilde : Revisionsretten.Mikroiværksættere
(endelige modtagere)Nationale budgetter EU-budgettet EIB-budgettet
Operationelle programmer under Den Europæiske Socialfond (ESF-OP'er)
gennemføres af Kommissionen og
medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder
Tilskud Finansielle instrumenter Finansielle instrumenter
Finansielle formidlere
(herunder banker)Finansielle formidlere
(herunder banker)ProjektforvaltereESF EPMF
Den europæiske mikroﬁnansieringsfacilitet
Progress (EPMF) gennemføres
på Kommissionens vegne af EIFi forb. med garantier I forb. med lån
12
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
13 Retten undersøgte 
projekterne hos 
forvaltningsmyndigheden 
eller det bemyndigede organ 
(tilskud) eller hos den 
finansielle formidler 
(finansielle instrumenter).
14 Tyskland (fem projekter), 
Grækenland (seks projekter), 
Italien (fire projekter), Polen 
(otte projekter) og Rumænien 
(fire projekter).
15 Belgien, Bulgarien, Den 
Tjekkiske Republik, Estland, 
Spanien, Frankrig, Letland, 
Litauen, Malta, Portugal, 
Slovenien, Slovakiet, Finland 
og Det Forenede Kongerige.
16 Der kom svar fra 
16 forvaltningsmyndigheder 
i 14 medlemsstater med 
ansvar for 19 OP’er.17 
I forbindelse med denne revision 
undersøgte Retten, om mikroiværk ‑
sætternes behov blev dækket af den 
finansielle støtte fra Den Europæiske 
Socialfond (ESF) og den europæiske 
mikrofinansieringsfacilitet Progress 
(EPMF). Retten undersøgte navnlig:
 — om EU‑støtten var programmeret 
og udformet, så den imødekom 
mikroiværksætternes faktiske 
behov
 — om der var etableret solide 
resultatrapporteringssystemer
 — om der foreligger tilstrækkelige 
oplysninger om gennemførelses ‑
omkostningerne for de forskellige 
EU‑finansieringsmekanismer, der 
støtter mikroiværksættere.
18 
Revisionsresultaterne bygger på:
 — en undersøgelse af dokumenter 
i Kommissionen og medlemsstater ‑
ne (angående ESF) og i EIF (angå ‑
ende EPMF)
 — en undersøgelse af en stikprø ‑
ve på 27 projekter13, der ydede 
finansiel støtte til mikroiværksæt ‑
tere: 14 tilskud og seks finansielle 
instrumenter (tre lånefonde og tre 
garantifonde) under seks forskel ‑
lige ESF‑OP’er og syv finansielle 
instrumenter under EPMF (to 
långivningsinstrumenter og fem 
garantiinstrumenter). Disse projek ‑
ter med forpligtelser på ca. 1,6 mil ‑
liarder  euro (og udbetalinger på 
1,2 milliarder  euro), blev gennem ‑
ført i fem medlemsstater14 (Tysk ‑
land, Grækenland, Italien, Polen og 
Rumænien) og var enten helt eller 
delvis afsluttet ved udgangen af 
2013 (jf. tabel 1 ) — samtaler med eksperter på 
området
 — en analyse af kundemapper 
(tilskudsmodtagere og lånere) 
hos banker og andre finansielle 
formidlere
 — en spørgeundersøgelse henvendt 
til yderligere 18 forvaltningsmyn ‑
digheder i 14 medlemsstater15 
med ansvar for 22 ESF‑OP’er, 
der ydede støtte til selvstændig 
erhvervsvirksomhed og virksom ‑
hedsoprettelse. 89 %16 af disse 
forvaltningsmyndigheder be ‑
svarede undersøgelsen og gav 
feedback om deres erfaringer med 
foranstaltninger, der yder finan ‑
siel støtte til mikroiværksættere. 
Retten analyserede svarene fra 
de 11 forvaltningsmyndigheder 
i 10 medlemsstater, der oplyste, at 
deres OP omfattede foranstaltnin ‑
ger for mikroiværksættere.
13 Revisionens omfang og revisionsmetoden Tabel 1De offentlige midler, der i forbindelse med de undersøgte projekter (ved udgangen 
af 2013) var brugt til at støtte mikroiværksætteres adgang til finansiering, i millioner 
euro
MedlemsstatESF EPMF
I alt
Tilskud Garantier Lån Garantier Lån
Tyskland 665,8 100,0 765,8
Grækenland 368,9 0,8 369,7
Italien 9,1 13,9 9,5 32,5
Polen 21,0 11,6 7,9 40,5
Rumænien 1,7 6,2 18,9 26,8
I alt 1 066,5 13,9 121,1 14,9 18,9 1 235,3
Kilde : Revisionsrettens analyse, december 2013.
14
 Bemærkninger
17 Bulgarien, Den Tjekkiske 
Republik, Estland, Frankrig 
(hovedlandet og Martinique), 
Letland, Litauen, Portugal 
(Madeira), Slovenien, Slovakiet 
og Finland.Programmeringen og 
udformningen af EU’s 
støtte til 
mikroiværksættere
19 
Det er en krævende opgave at udfor ‑
me finansieringsinstrumenter med det 
sigte at opfylde et bestemt politikmål. 
I forbindelse med en sådan opgave er 
det vigtigt at sikre, at støttens art og 
type (tilskud eller finansielle instru ‑
menter) såvel som de disponible beløb 
imødekommer de potentielle støtte ‑
modtageres faktiske behov.
20 
Retten undersøgte derfor:
 — om der var foretaget behovsvurde ‑
ringer med henblik på at fastlægge 
støttens samlede omfang og de 
typer af støtteforanstaltninger, der 
skulle tilbydes mikroiværksættere 
under ESF, samt for de finansielle 
instrumenters vedkommende om 
der var fastlagt hensigtsmæssige 
investeringsstrategier og risikosty ‑
ringsprocedurer med henblik på at 
undgå over ‑ eller underdimensio ‑
nering af fondene og udarbejdet 
en desinvesteringspolitik og/eller 
fastlagt likvidationsbestemmelser
 — om der var etableret et solidt risi ‑
kostyringssystem for de finansielle 
instrumenter, der finansieres af 
EPMF, og navnlig om der som kræ ‑
vet var foretaget en analyse af den 
risikobehæftede låneportefølje
 — ved at beregne den opnåede løfte ‑
stangseffekt om det var lykkedes 
de finansielle instrumenter, der 
blev finansieret af ESF og EPMF, 
at tiltrække supplerende privat 
finansiering.Der manglede specifikke 
behovsvurderinger og 
hensigtsmæssige risiko ‑
styringssystemer i forbin ‑
delse med ESF’s støtte til 
mikroiværksættere
Forvaltningsmyndighederne 
havde ikke specifikt taget 
hensyn til mikroiværksætternes 
behov i forbindelse med 
udformningen af de undersøgte 
operationelle programmer 
under ESF
21 
Rettens revision viste, at forvaltning ‑
smyndighederne for de undersøgte 
ESF‑OP’er ikke havde foretaget en 
vurdering af mikroiværksætternes 
specifikke behov, før de fordelte mid ‑
lerne og fastlagde, hvordan de skulle 
anvendes.
22 
I deres svar på Rettens spørgeunder ‑
søgelse oplyste 11 forvaltningsmyn ‑
digheder i 10 medlemsstater17, at deres 
ESF‑OP’er omfattede støtteforanstalt ‑
ninger for mikroiværksættere. Rettens 
analyse viste imidlertid, at ingen af 
disse 11 forvaltningsmyndigheder 
havde vurderet mikroiværksætternes 
specifikke behov, før OP’erne blev 
godkendt. Det samme var tilfældet 
i forbindelse med samtlige OP’er i de 
fem medlemsstater, hvor Retten un ‑
dersøgte specifikke projekter. Det skal 
bemærkes, at der i programmerings ‑
perioden 2007 ‑2013 ikke var noget 
lovkrav om, at medlemsstaterne skulle 
foretage behovsvurderinger.
15 Bemærkninger
19 Artikel 43 i Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1828/2006.23 
I tekstboks 2  beskrives et eksempel 
— hentet uden for stikprøven — hvor 
der blev foretaget en solid behovsvur ‑
dering for at fastlægge behovet for 
målrettede støtteforanstaltninger for 
mikroiværksættere.
Tre af de seks undersøgte 
finansielle instrumenter 
under ESF havde ingen 
investeringsstrategi
24 
Generelt får finansielle instrumenter 
under ESF et bidrag fra OP’et, når deres 
juridiske struktur er fastlagt. De kan så 
bruge disse penge til at støtte projek ‑
ter, der falder ind under OP’ets anven ‑
delsesområde (dvs. yde lån og garanti ‑
er til de endelige modtagere). I medfør 
af lovbestemmelserne om finansielle 
instrumenter under ESF skal der derfor 
udvikles en investeringsstrategi for 
hver fond. En investeringsstrategi19 for et finansielt instrument under ESF 
skal også indeholde en analyse af den 
potentielle målgruppe for at undgå, at 
fondens bevilling bliver for stor eller 
for lille.Eksempel på en undersøgelse til fastlæggelse af behovet for en specifik 
støtteforanstaltning rettet mod mikroiværksættere
I den tyske delstat Brandenburg blev der i 2006 foretaget en undersøgelse af nyoprettede virksomheders 
specifikke behov18, og det blev navnlig undersøgt, om de finansielle tjenesteydelser, som bankerne tilbød 
mikroiværksættere, var tilstrækkelige.
Undersøgelsen byggede på en kvalitativ og kvantitativ vurdering af udbud og efterspørgsel med hensyn til 
mikrofinansiering i denne region.
Det blev konstateret, i) at de traditionelle bankers finansielle tjenesteydelser ikke var attraktive for mikro ‑
iværksættere, især når det gjaldt små lån på op til 10 000 euro, og ii) at de eksisterende foranstaltninger for 
finansiel støtte (dvs. statsstøttede lån) ikke tilbød mikroiværksættere passende alternativer.
18 Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ , tidligere GTZ) GmbH: »Microfinance in Europe — Regional Case Studies from 
France, Germany and Greece«, s. 13 ‑15 (en rapport medfinansieret af ESF).Tekstboks 2
16 Bemærkninger
20 »Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments 
under Article 44 of Council 
Regulation (EC) No 
1083/2006«, COCOF_10 ‑0014 ‑
04‑EN, 21. februar 2011, 
punkt 4.1.6.25 
Retten konstaterede, at der for tre af 
de seks undersøgte finansielle instru ‑
menter under ESF — i Polen og Italien 
(Calabrien) — ikke var udviklet en 
investeringsstrategi(jf. tabel 2 ).
Fem af de seks undersøgte 
finansielle instrumenter under 
ESF havde utilstrækkelige 
risikostyringssystemer
26 
Fondsforvalteren bør ud over at fore ‑
tage en forudgående behovsvurdering 
også indføre hensigtsmæssige risiko ‑
styringsprocedurer. Disse procedurer 
bør navnlig omfatte en analyse af det 
finansielle instruments risikobehæfte ‑
de låneportefølje, så det kan vurderes, 
om fondens bevilling er tilstrækkelig, 
og især om den kan dække potentielle tab på lån og garantier. Ifølge Kom ‑
missionens vejledning20 til medlems ‑
staterne vedrørende programmerings ‑
perioden 2007‑2013 er principperne 
for forsvarlig økonomisk forvaltning 
kun overholdt, hvis der er foretaget en 
sådan analyse.Tabel 2Investeringsstrategi, risikostyringssystemer og desinvesteringspolitik/
likvidationsbestemmelser i forbindelse med de undersøgte finansielle instrumenter 
under ESF
Undersøgte finansielle instru -
menter under ESF (medlemsstat)InvesteringsstrategiRisikostyringssystemer  
(analyse af den risikobehæftede 
låneportefølje)Desinvesteringspolitik/  
likvidationsbestemmelser
Finansielt instrument A (Tyskland) ja nej ja
Finansielt instrument B  (Italien) nej nej nej
Finansielt instrument C  (Italien) nej nej nej
Finansielt instrument D  (Italien) ja nej nej
Finansielt instrument E  (Polen) ja ja ja
Finansielt instrument F  (Polen) nej nej ja
Kilde : Revisionsrettens analyse (2014).
17 Bemærkninger
21 Artikel 43, stk. 2, 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1828/2006.
23 Artikel 43, stk. 2, 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1828/2006.27 
Retten konstaterede, at der kun i ét af 
de seks undersøgte finansielle instru ‑
menter under ESF (jf. tabel 2 ) var fore ‑
taget en analyse af den risikobehæf ‑
tede låneportefølje, og efter Rettens 
mening er de tre finansielle instrumen ‑
ter under ESF, som den undersøgte 
i Italien, væsentlig overdimensionere ‑
de (jf. tekstboks 3 ).28 
Forordningen fastsætter, at de uud ‑
nyttede bevillinger skal betales tilbage 
til EU‑budgettet, når de finansielle 
instrumenter afsluttes21.
Svagheder med hensyn til 
desinvesteringspolitik og 
likvidationsbestemmelser 
i de undersøgte finansielle 
instrumenter under ESF
29 
Retten undersøgte også, om forvalt ‑
ningsmyndighederne havde udar ‑
bejdet en desinvesteringspolitik og/
eller fastlagt likvidationsbestemmelser 
i overensstemmelse med de gældende 
regler23 for finansielle instrumenter 
under ESF. Formålet med en sådan 
politik og sådanne bestemmelser er at 
sikre en forsvarlig og korrekt afvikling 
af fondene på afslutningstidspunktet.30 
Retten konstaterede, at der ikke var 
udarbejdet en desinvesteringspolitik 
og/eller fastlagt likvidationsbestem ‑
melser for tre af de seks undersøgte 
finansielle instrumenter under ESF (to 
i Campanien og ét i Calabrien).Eksempel på overdimensionerede finansielle instrumenter under ESF
Udbetalingerne til mikroiværksættere fra lånefonden i Campanien (oprettet i december 2009) beløb sig ved 
udgangen af 2013 til 9,5 % af den samlede bevilling, mens garantierne fra de to garantifonde i Calabrien (op ‑
rettet i september og november 2012) beløb sig til 0 % og 26,7 %.
Ifølge reglerne om udgifters støtteberettigelse skal støtten udbetales senest den 31. december 201522. Det er 
imidlertid ikke sandsynligt, at de resterende midler når ud til mikroiværksætterne inden udgangen af 2015.
22 Støtteberettigelsesperiodens ophør som fastsat i forordning nr. 1083/2006 er for tiden under drøftelse.Tekstboks 3
18 Bemærkninger
24 En løftestangseffekt på under 
1,0 kan forekomme, når en del 
af bevillingen er blevet brugt 
til forvaltningsomkostninger.EPMF‑ordningerne 
var generelt udformet 
tilfredsstillende
31 
De finansielle instrumenter under 
EPMF er udformet anderledes end 
instrumenterne under ESF. EPMF’s fi ‑
nansielle formidlere (f.eks. banker) skal 
søge EIF om midler til deres finansielle 
instrumenter. Hvis der hos de finan ‑
sielle formidlere ikke efterspørges lån 
eller garantier, søger de ganske enkelt 
ikke om EIF‑finansiering. Det er derfor 
ikke nødvendigt at foretage en specifik 
regional behovsvurdering.
32 
EPMF‑reglerne fastsætter endvidere, at 
EIF skal underkaste hver enkelt finan ‑
siel formidler en »due diligence‑proce ‑
dure«. Denne procedure omfatter en 
vurdering af risikostyringssystemerne, 
herunder procedurerne for analyse af 
den risikobehæftede låneportefølje. 
Derefter overvåger den finansielle 
formidler låneporteføljen og mislighol ‑
delsesgraden og foretager periodisk 
indberetning til EIF. De specifikke reg ‑
ler om disse overvågnings ‑ og indbe ‑
retningsordninger er en integrerende 
del af kontrakten mellem EIF og den 
finansielle formidler.
33 
Retten konstaterede, at den krævede 
analyse af den risikobehæftede låne ‑
portefølje var foretaget i alle de syv 
undersøgte finansielle instrumenter 
under EPMF. Mikrofinansieringsaktivi ‑
teter er pr. definition forbundet med 
høj risiko, men Rettens analyse viste, at 
låneporteføljen hos en lånefond i Ru ‑
mænien havde en lav risiko sammen ‑
lignet med lignende fonde. Fonden, 
der havde været operationel siden 
marts 2012, havde pr. 30. septem ‑
ber 2013 en misligholdelsesrisiko på 
sin låneportefølje på 0,3 % og havde 
ikke foretaget afskrivninger.De fleste af de finansielle 
instrumenter under ESF til ‑
trak ikke privat finansiering
34 
En af fordelene ved at bruge finansielle 
instrumenter i stedet for tilskud er, at 
de potentielt tiltrækker privat finansie ‑
ring som supplement til den offentlige 
finansiering (fra EU‑budgettet og de 
nationale budgetter). Denne effekt kal ‑
des løftestangseffekten, og den måles 
som forholdet mellem den samlede 
finansiering og den offentlige finan ‑
siering. Et forhold på over 1 betyder, at 
der er blevet rejst privat finansiering. 
Retten undersøgte, om det var lykke ‑
des de finansielle instrumenter under 
ESF og EPMF, der blev brugt til at 
støtte mikrioiværksættere, at tiltrække 
privat finansiering som supplement til 
den offentlige finansiering.
35 
Rettens analyse viste, at kun ét af de 
seks undersøgte finansielle instru ‑
menter under ESF — en garantifond 
i Italien (Calabrien) — havde tiltrukket 
supplerende privat finansiering med 
en løftestangseffekt på 1,2. Fire af 
de seks instrumenter havde slet ikke 
opnået en løftestangseffekt, idet for ‑
holdet var på 1 eller derunder24. Med 
hensyn til det sidste instrument — en 
anden garantifond i Italien (Calabri ‑
en) — kunne forvaltningsmyndighe ‑
den ikke fremlægge oplysninger om 
løftestangseffekten.
19 Bemærkninger
36 
Hvad angår kvantitative mål skal det 
bemærkes, at det i programmerings ‑
perioden 2007 ‑2013 ikke var et lov ‑
bestemt krav, at der skulle opstilles 
mål om en bestemt løftestangseffekt. 
Retten konstaterer imidlertid, at der 
kun for de to italienske garantifonde 
var opstillet mål om en løftestangsef ‑
fekt på over 1,0 (der skal være opnået 
en effekt på 1,25 ved afslutningen af 
fondene i 2015). I alle de andre tilfælde 
gjaldt det, at der enten ikke forelå op ‑
lysninger, eller at der ikke var opstillet 
mål om at tiltrække privat finansiering.De finansielle instrumenter 
under EPMF tiltrak en del 
privat finansiering
37 
Retten konstaterede, at alle de syv 
finansielle instrumenter under EPMF, 
der var under gennemførelse, da 
revisionen fandt sted, havde tiltruk ‑
ket supplerende privat finansiering 
(jf. tabel 3 ). I forbindelse med garan ‑
tierne var de opstillede mål for løf ‑
testangseffekten præcist opfyldt i ét 
af de syv tilfælde og ikke opfyldt i to 
tilfælde. I de to sidste tilfælde er det 
ikke sandsynligt, at de oprindelige mål 
vil blive opfyldt, idet forskellen mellem 
den opnåede og den ønskede effekt 
er for stor til, at målet kan opfyldes 
inden måldatoen medio 2015. Der var 
ikke opstillet mål for de to mikrokre ‑
ditporteføljer. Ifølge Kommissionen vil 
opfyldelsen af målet for løftestangsef ‑
fekten blive vurderet endeligt for hele 
EPMF, når faciliteten er afsluttet, dvs. 
ikke før 2020.Tabel 3Løftestangseffekten af de undersøgte finansielle instrumenter under EMPF
Enhed (medlemsstat) ProjektbeskrivelseLøftestangseffekt
MåldatoPrivat finansiering  
(millioner euro)Mål Opnået (31.12.2013)
Enhed 1 (Grækenland)Mikrokredit 
porteføljegaranti7, 47 1,33 18.12.2014 0,3
Enhed 2 (Rumænien) Mikrokredit portefølje Ikke angivet 1,25120.3 .2014 2,4
Enhed 3 (Rumænien) Mikrokredit portefølje Ikke angivet 1,18 16.5 .2013 1,7
Enhed 4 (Rumænien)Mikrokredit 
porteføljegaranti8,33 1,38 29.12.2013 2,4
Enhed 5 (Polen)Mikrokredit 
porteføljegaranti9,13 9,13 30.3 .2013 55,2
Enhed 6 (Polen)Mikrokredit 
porteføljegaranti6,67 1,33 27.6 .2015 0,3
Enhed 7 (Polen)Mikrokredit 
porteføljegaranti7, 5 8 1,33 27.6 .2015 0,1
1 Den faktiske dato for løftestangseffekten er den 30.9.2013.
Kilde : Revisionsrettens analyse baseret på data fra EIF.
20 Bemærkninger
25 Artikel 20, stk. 2, 
i Kommissionens forordning 
(EF) nr. 1828/2006..
26 Den europæiske kodeks for 
ydelse af mikrokredit; CGAP , 
The Smart Campaign (Center 
for Financial Inclusion), 
Universal Standards for Social 
Performance Management 
(Social Performance Task 
Force).Overvågnings ‑ og 
resultatrapporteringssy ‑
stemer
38 
Retten vurderede for det første, om 
medlemsstaternes og EPMF’s resulta ‑
trapporteringssystemer var hensigts ‑
mæssige, og for det andet, om det var 
sandsynligt, at projekterne i stikprøven 
havde ydet støtte til mikroiværksæt ‑
tere, især tidligere arbejdsløse. Retten 
konstaterer, at overvågningen af ESF 
i programmeringsperioden 2007 ‑2013 
blev foretaget på prioritetsakseniveau 
og ikke på projektniveau25.
39 
Det endelige mål for EU’s finansiel ‑
le støtte til mikroiværksættere er at 
skabe bæredygtige virksomheder og 
job samt at forebygge eller afhjælpe 
arbejdsløshed. Retten undersøgte 
derfor, om følgende oplysninger 
blev rapporteret af ESF eller EPMF, da 
denne type resultatindikatorer også 
anbefales i Kommissionens kodeks 
og af organisationer med ekspertise 
inden for mikrofinansiering26:
 — oplysninger om støttemodta ‑
gernes sociale profil (f.eks. deres 
uddannelse, alder og geografi ‑
ske placering, samt hvorvidt de 
tilhører specifikt sårbare grupper 
såsom arbejdsløse, handicappede, 
etniske minoriteter eller migranter)
 — oplysninger om mikrovirksomhe ‑
dernes overlevelsesrate et bestemt 
stykke tid efter støttens ophør 
(f.eks. to år).40 
Denne vurdering blev foretaget på 
grundlag af undersøgelsen af projek ‑
terne på stedet, svarene på Rettens 
spørgeundersøgelse og en gennem ‑
gang af de årlige gennemførelsesrap ‑
porter, som forvaltningsmyndighe ‑
derne havde sendt Kommissionen for 
de 17 ESF‑OP’er, der var omfattet af 
revisionen.
Der forelå kun begræn ‑
sede oplysninger om 
ESF‑OP’ernes outreach og 
overlevelsesrater
41 
Rettens analyse viste følgende:
 — I forbindelse med 11 af de 17 un ‑
dersøgte operationelle program ‑
mer under ESF (65 %) forelå der 
ingen oplysninger om, hvorvidt 
modtagerne af finansiel støtte til 
mikroiværksættere tilhørte en sår ‑
bar gruppe. I forbindelse med de 
seks resterende programmer be ‑
tragter Retten oplysningerne som 
kun delvis dækkende, da de kun 
vedrørte de projekter, der specifikt 
var rettet mod arbejdsløse. Det 
gjaldt desuden for de undersøgte 
ESF‑OP’er, at oplysningerne om 
modtagernes profil, når sådanne 
oplysninger forelå, ikke blev over ‑
våget systematisk
 — Der forelå oplysninger om over ‑
levelsesraten i forbindelse med 
tre af de 17 ESF‑OP’er (i Tyskland, 
Bulgarien og Finland) (18 %). Fordi 
der ikke foreligger pålidelige og 
solide resultatdata om overle ‑
velsesraten i forbindelse med de 
resterende 14 OP’er, kan det ikke 
vurderes, om disse OP’ers projek ‑
ter er bæredygtige.
21 Bemærkninger
27 Artikel 8 i afgørelse 
nr. 283/2010/EU.42 
Denne analyse blev bekræftet ved en 
gennemgang af de årlige gennem ‑
førelsesrapporter for OP’erne, som 
forvaltningsmyndighederne havde 
sendt Kommissionen. Også i disse 
rapporter er der meget begrænsede 
eller slet ingen data om EU’s støtte til 
mikroiværksættere.
43 
Fordi oplysningerne fra medlems ‑
staterne er begrænsede, er det ikke 
muligt for Kommissionen at opsamle 
ensartede, nyttige og pålidelige data 
med henblik på at overvåge resultater ‑
ne af ESF‑støtten til mikroiværksætte ‑
re, navnlig for så vidt angår inklusion.
44 
Det er derfor Rettens opfattelse, at 
manglen på tilstrækkelige og pålideli ‑
ge resultatoplysninger gør det umuligt 
at drage en samlet konklusion om, 
i hvilket omfang de endelige mål for 
ESF’s finansielle støtte til mikroiværk ‑
sættere er blevet opfyldt.Der forelå mere fuld ‑
stændige oplysninger om 
EPMF‑projekternes outreach 
og overlevelsesrater
45 
For alle de syv EPMF‑projekter, der var 
omfattet af Rettens revision, forelå 
der oplysninger om, hvorvidt støtten 
havde nået mikroiværksættere. I de 
fleste tilfælde gav EPMF‑rapporterne 
også oplysninger om støttemodta ‑
gernes profil (f.eks. deres køn, uddan ‑
nelse, alder og region). Dog forelå der 
kun data om de endelige modtageres 
tidligere beskæftigelsessituation i for ‑
bindelse med ét af de syv undersøgte 
finansielle instrumenter under EPMF (i 
Grækenland).
46 
Tre af EPMF‑projekterne rapporterede 
en overlevelsesrate på 100 %, og ét 
projekt rapporterede en gennem ‑
snitlig overlevelsesrate på 70 %. De 
tre resterende EPMF‑projekter var 
på et gennemførelsesstadium, hvor 
overlevelsesraten endnu ikke kunne 
beregnes.
47 
Samlet set konstaterede Retten, at alle 
de syv undersøgte projekters rappor ‑
tering opfyldte kravene i EPMF‑afgø ‑
relsen27 og gav bedre oplysninger end 
dem, der forelå om finansielle instru ‑
menter under delt forvaltning.
22 Bemærkninger
28 Jf. Kommissionens henstilling 
2003/361/EF af 6. maj 2003 
vedrørende definitionen af 
mikrovirksomheder, små og 
mellemstore 
virksomheder(EUT L 124 af 
20.5.2003, s. 36).Projekterne nåede mikro ‑
iværksættere, hvoraf ca. 
halvdelen tidligere havde 
været arbejdsløse
48 
Retten vurderede, om det var sandsyn ‑
ligt, at projekterne i stikprøven havde 
ydet støtte til mikroiværksættere, især 
arbejdsløse. For det første kontrolle ‑
rede Retten, om det gennemsnitlige 
støttebeløb svarede til mikroiværksæt ‑
ternes behov, og for det andet under ‑
søgte den profilerne på tilskudsmod ‑
tagere og modtagere af støtte fra de 
finansielle instrumenter.Den gennemsnitlige 
finansielle EU‑støtte svarer til 
mikroiværksætternes behov
49 
Retten konstaterede, at det gennem ‑
snitlige støttebeløb lå under eller 
lige over EU’s anbefalede tærskel28 
på 25 000 euro for alle på nær ét af 
de 20 undersøgte projekter under 
ESF. Alle syv undersøgte projekter 
under EPMF overholdt den obligato ‑
riske tærskel på 25 000 euro, der er 
fastsat i retsgrundlaget for EPMF (jf. 
figur 2 ). Pr. 30. september 2014 var 
gennemsnitsstørrelsen på et EPMF‑lån 
ifølge Kommissionen 9 825 euro for 
garantiinstrumenter og 6 717  euro for 
låneinstrumenter.Figur 2Den gennemsnitlige finansielle EU‑støtte til mikroiværksættere pr. projekt i forhold til 
udvalgte beløbsgrænser
Kilde : Revisionsrettens analyse (2013) baseret på data fra forvaltningsmyndighederne (2013) og Verdensbanken (2012).
90
80
70
60
50
40
3020
10
-
Tyskland Italien Grækenland Polen RumænienCGAP »I risiko for fattigdom«
EU »Mikroﬁnansierng«
ESF-projekter
EPMF-projektertusind euro
23 Bemærkninger
29 CGAP‑grænsen beregnes som 
BNI pr. indbygger i US‑dollar 
ganget med 2,5.50 
Det skal bemærkes, at grænsen på 
25 000  euro, som finder anvendelse 
i alle 28 medlemsstater, er fastsat 
uden hensyntagen til de betragtelige 
forskelle mellem landenes indkomst ‑ 
og velstandsniveauer. Retten under ‑
søgte derfor, om støtten lå under 
en BNI‑vægtet grænse fastsat under 
hensyntagen til, i hvilket omfang støt ‑
ten når den befolkning, der er truet 
af fattigdom (CGAP »I risiko for fattig ‑
dom«29). Denne supplerende analyse 
viste, at støtten i alle de 27 undersøgte 
projekter lå under CGAP‑grænsen.
51 
Dette indikerer, at de enkelte støttebe ‑
løbs størrelse svarede til mikroiværk ‑
sætternes behov.
Ikke alle projekter i stikprøven 
var rettet mod arbejdsløse
52 
Retten gennemgik også profilerne på 
tilskudsmodtagere (hos forvaltnings ‑
myndighederne) og på modtagere af 
støtte fra de finansielle instrumenter 
under ESF og EPMF (hos fondsforval ‑
terne) for at vurdere, i hvilket omfang 
støtten var rettet mod mikroiværk ‑
sættere, der tidligere havde været 
arbejdsløse.53 
I 11 af de 20 undersøgte ESF‑projekter 
(55 %) var støtten rettet mod mikro ‑
iværksættere, der tidligere havde 
været arbejdsløse. Ni af disse projekter 
(45 %) var udelukkende rettet mod 
arbejdsløse (fem i Grækenland, to 
i Polen, ét i Italien (Campanien) og ét 
i Tyskland).
54 
Ét af de syv undersøgte EPMF‑projek ‑
ter var specifikt rettet mod endelige 
modtagere, der tidligere havde været 
arbejdsløse. Ifølge Kommissionen viser 
de samlede EPMF‑data pr. udgan ‑
gen af september 2014 imidlertid, at 
58 % af de selvstændige, der modtog 
EPMF‑finansiering, tidligere havde 
været arbejdsløse, og at over 60 % af 
de EPMF‑støttede mikrovirksomheder 
var nyoprettede virksomheder, hvilket 
tyder på en høj grad af outreach til tid ‑
ligere arbejdsløse mikroiværksættere.
24 Bemærkninger
30 Belgien, Den Tjekkiske 
Republik, Italien, Malta, Polen, 
Finland og Det Forenede 
Kongerige.
31 GD for Beskæftigelse, Sociale 
Anliggender, 
Arbejdsmarkedsforhold og 
Inklusion: Annual Activity 
Report 2013 , s. 61 ( http://
ec.europa.eu/atwork/
synthesis/aar/doc/empl_
aar_2013.pdf ).Oplysninger om gennem ‑
førelsesomkostningerne 
i forbindelse med EU’s 
støtte til 
mikroiværksættere
55 
Gennemførelsesomkostningerne 
i forbindelse med EU’s støtte til mikro ‑
iværksættere består af to elementer: 
de offentlige administrationsom ‑
kostninger og de omkostninger, der 
afholdes under de finansielle instru ‑
menter. Retten vurderede derfor, om 
Kommissionen og medlemsstaterne 
har adgang til tilstrækkelige oplysnin ‑
ger om disse omkostninger.
Ufuldstændige oplysninger 
om administrationsomkost ‑
ningerne i forbindelse med 
gennemførelsen af ESF‑OP’er
56 
Kommissionen anslog i 2011, at admini ‑
strationsomkostningerne i forbindelse 
med gennemførelsen af OP’erne ville 
beløbe sig til 3,2 % af den samlede 
finansiering fra EFRU/Samhørigheds ‑
fonden og ESF i programmeringsperio ‑
den 2007‑2013. Herunder ville kontro ‑
lomkostningerne i forbindelse med 
de nationale myndigheders kontrol ‑, 
attesterings ‑ og revisionsaktiviteter 
tegne sig for de 0,9 %. Dette skøn 
byggede på tal for OP’er under både 
EFRU/Samhørighedsfonden og ESF, 
som en række medlemsstater30 havde 
indberettet vedrørende de første år 
i programmeringsperioden 2007‑2013.57 
Med udgangspunkt i dette skøn31 
anslog Generaldirektoratet for Be ‑
skæftigelse, Sociale Anliggender, 
Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion 
i sin årlige aktivitetsrapport for 2013, 
at omkostningerne på medlemsstats ‑
niveau (forvaltnings‑ , attesterings‑  og 
revisionsmyndigheder) ville beløbe 
sig til ca. 4,8 % af ESF‑budgettet for 
programmeringsperioden 2007‑2013. 
Dette skøn bygger på medlemsstater ‑
nes gennemsnitsomkostninger, der lå 
på mellem 2 og 13 %. Hertil kommer, at 
Kommissionens samlede årlige admi ‑
nistrationsomkostninger beløber sig til 
ca. 0,2 % af de samlede bevillinger. De 
samlede anslåede administrationsom ‑
kostninger i forbindelse med forvalt ‑
ningen og kontrollen af ESF ligger på 
ca. 5 % af det samlede årlige budget. 
I tekstboks 4  beskrives administrati ‑
onsomkostningernes hovedelementer.
58 
Retten konkluderer, at Kommissionen 
ikke har nogen sammenlignende op ‑
lysninger om administrationsomkost ‑
ningerne for de enkelte medlemsstater 
eller for de enkelte finansieringsme ‑
kanismer (dvs. tilskud eller finansielle 
instrumenter såsom lån eller garanti ‑
er). Endvidere er det kun de tal, som 
vedrører finansielle instrumenter, der 
er blevet ajourført. Det gælder for alle 
de ESF‑OP’er, som Retten undersøgte 
i fem medlemsstater, at der hos de 
forskellige forvaltningsmyndigheder 
ikke forelå oplysninger om de faktiske 
administrationsomkostninger.
25 Bemærkninger
32 Medmindre fondsforvalteren 
er udvalgt efter et offentligt 
udbud, må 
forvaltningsomkostningerne 
for finansielle instrumenter 
under ESF i henhold til 
artikel 43 i Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1828/2006 
i årsgennemsnit ikke overstige 
4 % af fondens samlede 
bevilling, hvilket var tilfældet 
i forbindelse med én fond 
i Tyskland.Variationer i de omkostnin ‑
ger, der afholdes af finan ‑
sielle instrumenter under ESF
59 
Når omkostningerne er høje, er der 
færre midler til at støtte mikroiværk ‑
sættere med, og det kan udgøre en 
trussel mod bæredygtigheden, især 
i de små mikrofinansieringsfonde. De 
mest almindelige omkostninger, der 
afholdes under finansielle instrumen ‑
ter, er forvaltningsomkostninger, der 
kan bestå af forskellige underelemen ‑
ter (f.eks. personaleomkostninger, re ‑
klame ‑ og markedsføringsomkostnin ‑
ger, rejse ‑ og konsulentomkostninger).60 
Rettens analyse viser, at forvaltnings ‑
omkostningerne for fem af de seks un ‑
dersøgte finansielle instrumenter un ‑
der ESF lå på mellem 2,3 % og 4,2 %32. 
Endelig kunne en garantifond i Italien 
(Calabrien) ikke fremlægge oplysnin ‑
ger om sine forvaltningsomkostninger, 
da Retten anmodede om det.Hovedelementerne i de offentlige administrationsomkostninger i forbindelse med 
ESF‑OP’er
Medlemsstaternes administrationsomkostninger omfatter omkostninger til de nationale myndigheders 
forvaltning, kontrol, overvågning og evaluering af de operationelle programmer. Det kan f.eks. være lønom ‑
kostninger, driftsomkostninger, rejse ‑ og uddannelsesomkostninger. For at medlemsstaterne skal kunne sikre 
et effektivt udbytte af den ydede støtte, kan administrationsomkostningerne også omfatte omkostninger til 
oplysning og kommunikation om finansieringsmulighederne under ESF‑OP’erne eller omkostninger til styrkel ‑
se af støttemodtagernes administrative kapacitet (f.eks. gennem uddannelse).
I forbindelse med finansielle instrumenter varetager fondsforvalterne en del af de administrative aktiviteter 
(f.eks. udvælgelse af de endelige modtagere), og dermed bliver medlemsstaternes administrationsomkostnin ‑
ger lavere. Fondsforvalterne afholder forvaltningsomkostningerne til disse aktiviteter direkte under OP’erne.
Kommissionens administrationsomkostninger knytter sig til udarbejdelse af de retlige rammer for ESF, øko ‑
nomisk forvaltning, kontrol, revision, teknisk koordinering med medlemsstaterne samt evaluerings ‑ og 
oplysningsaktiviteter.
Disse administrationsomkostninger omfatter ikke de omkostninger, som modtagerne af den finansielle 
EU‑støtte selv bærer.Tekstboks 4
26 Bemærkninger
61 
Med hensyn til to finansielle instru ‑
menter under ESF i Italien (Calabrien), 
som indgår i stikprøven, konstaterede 
Retten, at der ud over forvaltningsom ‑
kostningerne var afholdt en yderlige ‑
re omkostning under OP’et, nemlig 
rentebetalingerne vedrørende de 
garanterede lån (jf. tekstboks 5 ). Dette 
forhøjer gennemførelsesomkostnin ‑
gerne for det ene af de to finansielle 
instrumenter til 7,8 %, svarende til ca. 
4 millioner euro pr. år.62 
Omkostningsstrukturen for de omkost ‑
ninger, der blev afholdt over EU‑bud ‑
gettet vedrørende de finansielle 
instrumenter under ESF, var uensartet, 
fordi underelementerne varierede. 
Retten anerkender, at der kan være 
gyldige grunde til sådanne forskelle, 
men Kommissionen har ikke et fuld ‑
stændigt overblik over, hvordan disse 
finansielle instrumenters forvaltnings ‑ 
og gennemførelsesomkostninger er 
beregnet, og om de er berettigede.
63 
Med hensyn til EPMF (både låne ‑ og 
garantiinstrumenter) anslår Kommis ‑
sionen derimod, at de gennemsnitlige 
årlige omkostninger, der dækkes af 
EU‑budgettet, højst udgør 0,5 % til 
0,7 % af bevillingerne.
Høje omkostninger vedrørende et finansielt instrument i Calabrien
Det blev rapporteret til Kommissionen, at forvaltningsomkostningerne vedrørende en mikrokreditfond 
i Calabrien var på 2,23 % af den samlede bevilling og dermed formelt under det loft på 4 %, der er fastsat 
i forordningen.
Forvaltningsmyndighederne og de lokale banker havde imidlertid aftalt en omkostningsstruktur for forvalt ‑
ningsomkostningerne, der indebar, at renterne på mikrokreditlånene blev betalt af ESF i stedet for af lånta ‑
gerne. Når rentebetalingerne vedrørende de garanterede lån på 5,6 % lægges til forvaltningsomkostningerne, 
kommer de samlede omkostninger, der blev afholdt under OP’et, op på over 7,8 %. Endvidere optjente de 
private banker, der modtog rentebetalingerne, samtidig renter på de ESF‑midler, der var deponeret som 
garantier.Tekstboks 5
27
 Konklusioner og 
anbefalinger
64 
Retten konkluderer, at der er svaghe ‑
der i programmeringen og udform ‑
ningen af ESF’s finansielle støtte til 
mikroiværksættere, og at der mangler 
tilstrækkelige og pålidelige resultatop ‑
lysninger. Desuden har Kommissionen 
og medlemsstaterne ingen sammen ‑
lignende oplysninger om administra ‑
tionsomkostningerne for de enkelte 
medlemsstater og for de enkelte 
finansieringsmekanismer (dvs. tilskud 
eller finansielle instrumenter såsom 
lån eller garantier).
65 
Samlet set mener Retten, at disse for ‑
hold kan indvirke negativt på effektivi ‑
teten af den finansielle EU‑støtte, der 
ydes til dækning af mikroiværksætter ‑
nes behov.
Der er svagheder 
i programmeringen og 
udformningen af ESF’s 
finansielle støtte til 
mikroiværksættere
66 
Medlemsstaterne foretog generelt ikke 
en tilstrækkelig vurdering af mikro ‑
iværksætternes specifikke behov ved 
udformningen af ESF‑OP’erne. I pro ‑
grammeringsperioden 2007 ‑2013 var 
der ingen lovbestemmelse om, at der 
på EU‑niveau skulle tages hensyn til 
mikroiværksætternes specifikke be ‑
hov. I den periode, der er omfattet af 
revisionen, var tilskud langt den mest 
anvendte ESF‑mekanisme i forbindelse 
med støtte til mikroiværksættere.67 
ESF’s finansielle støtte til mikroiværk ‑
sættere blev generelt ydet uden en 
begrundet behovsvurdering. I nogle 
af de undersøgte finansielle instru ‑
menter under ESF har manglende 
investeringsstrategier og utilstrækkeli ‑
ge risikostyringssystemer medført for 
store bevillinger til fondene. Retten 
konstaterede også, at halvdelen af de 
finansielle instrumenter under ESF 
manglede en desinvesteringspolitik 
og likvidationsbestemmelser, selv om 
dette er obligatorisk i henhold til de 
relevante forordninger.
68 
Udformningen af risikostyringssyste ‑
merne i Kommissionens finansielle 
instrument EPMF er efter Rettens 
mening generelt tilfredsstillende. 
I modsætning til de finansielle instru ‑
menter under ESF er det lykkedes 
EPMF at tiltrække supplerende privat 
finansiering. Hidtil har bevillingerne fra 
EU‑budgettet til EPMF imidlertid været 
beskedne (sammenlignet med bevil ‑
lingerne til de finansielle instrumenter 
under ESF).
Anbefaling 1
I programmeringsperioden 2014 ‑2020 
bør medlemsstaterne konsekvent 
foretage behovsvurderinger, når de 
udformer finansieringsinstrumenter 
og udarbejder operationelle program ‑
mer, hvori indgår finansiel EU‑støtte til 
mikroiværksættere. Det vil også gøre 
det lettere at fordele midlerne hen ‑
sigtsmæssigt på de to mulige finansie ‑
ringsmekanismer: tilskud og finansielle 
instrumenter (lån eller garantier). 
Kommissionen bør give vejledning om 
dette spørgsmål.
28 Konklusioner og anbefalinger
Anbefaling 2
Kommissionen bør sørge for, at med ‑
lemsstaternes anvendelse af finansielle 
instrumenter under ESF ikke kun er 
betinget af, at de lovbestemte krav er 
opfyldt, men også af, at der er etable ‑
ret et solidt risikostyringssystem med 
henblik på at undgå overdimensione ‑
ring af fondene.
Der mangler tilstrækkelige 
og pålidelige 
overvågningsoplysninger om 
resultaterne
69 
EPMF’s resultatrapporteringssystemer 
gav mere fuldstændige oplysninger 
end ESF’s systemer, der af Retten anses 
for utilstrækkelige. Med de oplysnin ‑
ger, medlemsstaterne har indsendt, 
er det ikke muligt for Kommissionen 
at opsamle ensartede, nyttige og 
pålidelige data (f.eks. om overlevel ‑
sesrater og outreach) med henblik på 
at overvåge resultaterne af mikrofi ‑
nansieringsstøtten under ESF. Efter 
Rettens mening gør denne situation 
det umuligt at drage en samlet konklu ‑
sion om effektiviteten af ESF‑støtten til 
mikroiværksættere.
70 
Retten konkluderer på grundlag af 
den undersøgte stikprøve, at det er 
lykkedes at yde finansiel støtte til mi ‑
kroiværksættere gennem ESF‑tilskud, 
finansielle instrumenter under ESF og 
EPMF. Ca. halvdelen af projekterne 
nåede mikroiværksættere, der tidligere 
havde været arbejdsløse.Anbefaling 3
For at sikre bedre outreach i fremti ‑
den bør Kommissionen sammen med 
medlemsstaterne udforme ESF‑for ‑
anstaltninger for finansiel støtte til 
mikroiværksættere og opstille støtte ‑
kriterier, der sigter mod at nå arbejds ‑
løse og sårbare personer, der har svært 
ved at få adgang til det konventionelle 
lånemarked.
Oplysningerne om 
gennemførelsesomkostningerne 
i forbindelse med tilskud og 
finansielle instrumenter under 
ESF er utilstrækkelige
71 
Det gælder for alle de undersøgte 
ESF‑OP’er, at forvaltningsmyndighe ‑
derne ikke havde oplysninger om de 
faktiske administrationsomkostninger. 
Kommissionen og medlemsstaterne 
har ingen sammenlignende oplysnin ‑
ger om administrationsomkostninger ‑
ne for de enkelte medlemsstater eller 
for de enkelte finansieringsmekanis ‑
mer (dvs. tilskud eller finansielle instru ‑
menter såsom lån eller garantier). Det 
betyder, at de ikke kan fastslå, hvordan 
man mest omkostningseffektivt kan 
yde EU‑støtte til mikroiværksættere.
72 
Retten konstaterede, at der i de un ‑
dersøgte finansielle instrumenter blev 
anvendt forskellige omkostningsstruk ‑
turer, og at der var variationer i den 
andel af forvaltningsomkostningerne, 
der blev afholdt over EU‑budgettet. 
Kommissionen har ikke et fuldstændigt 
overblik over grundlaget for bereg ‑
ningen af gennemførelsesomkost ‑
ningerne for de forskellige finansielle 
instrumenter under ESF, og den kan 
derfor ikke vurdere, om omkostnings ‑
forskellene mellem instrumenterne er 
berettigede.
29 Konklusioner og anbefalinger
Anbefaling 4
For programmeringsperioden 2014 ‑
2020 bør Kommissionen foretage en 
sammenlignende analyse af gennem ‑
førelsesomkostningerne i forbindelse 
med ESF‑tilskud, finansielle instrumen ‑
ter under ESF og finansielle instru ‑
menter under EaSI for at fastslå deres 
faktiske omfang. Denne analyse bør 
gøre det muligt at identificere »gode 
praksis« for, hvordan der med rimelige 
omkostninger kan ydes små tilskud, 
lån og garantier.
Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Henri GRETHEN, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 10. juni 2015.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

30
VI d)
Kommissionen kan ikke acceptere denne 
anbefaling.
På den ene side mener Kommissionen, at analysen 
ville kræve, at man isolerede forvaltningsmyndig ‑
hedens administrationsomkostninger ved et tilskud 
eller et finansielt instrument. Derudover ville det 
være vanskeligt at sammenligne omkostninger og 
gebyrer ved ESF‑tilskud og ESF’s finansielle instru ‑
menter samt ved ESF’s og EPMF’s finansielle instru ‑
menter (f.eks. omfatter omkostningerne til ESF’s 
finansielle instrumenter bankgebyrer, men ikke 
omkostningerne til forvaltningsmyndighederne 
og bemyndigede organer); omkostningsstruktu ‑
ren i EPMF’s finansielle instrumenter er desuden 
forskellig fra ESF’s, da forvaltningsmyndighederne 
ikke griber ind.
På den anden side er det muligt, at analysen ikke 
vil føre til fastsættelsen af god praksis for den nye 
programmeringsperiode, da de retlige rammer 
indeholder nye regler om forvaltningsomkostninger 
og ‑ gebyrer, som er resultatbaserede og omfatter 
tærskler (jf. Kommissionens delegerede forordning 
(EU) nr. 480/2014).
Indledning
09
I programmeringsperioden 2007 ‑2013 var for ‑
valtningsmyndighederne ikke forpligtede til at 
indberette på projektniveau til Kommissionen om 
mikroiværksættermålgruppen.Resumé
VI a)
Kommissionen accepterer anbefalingen.
De retlige rammer vil i programmeringsperioden 
2014 ‑2020 sikre, at alle finansielle instrumenter 
er »baseret på en forhåndsvurdering«, som har 
påvist markedssvigt eller suboptimale investe ‑
ringsforhold og investeringsbehov. Der kræves 
tillige, at en forhåndsvurdering ved opretholdel ‑
sen af finansielle instrumenter fra den foregående 
programmeringsperiode.
Ved godkendelse af operationelle programmer har 
Kommissionen sikret afstemning med de strategiske 
prioriteter, identificering/opfyldelse af forhånds ‑
betingelser og vurdering af begrundelsen for den 
foreslåede type af støtte.
Kommissionen forpligter sig også til at rådgive om 
forhåndsvurderingen og vejlede om gennemførel ‑
sen af finansielle instrumenter.
Den har allerede stillet vejledning og en praktisk 
metode til rådighed i forbindelse med forberedel ‑
sen af den obligatoriske forhåndsvurdering for den 
nye programmeringsperiode.
VI b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling, som 
allerede er behandlet i ESF’s nye retlige ram ‑
mer, der kræver forhåndsvurdering af finansielle 
instrumenter.
VI c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
De nye retlige rammer vil gøre det muligt at 
identificere de mest relevante målgrupper for 
mikrofinansieringsinstrumentet i hvert enkelt af 
de berørte markeder. Dette bør opnås gennem 
forhåndsvurderingerne.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 31
27
Se det fælles svar på punkt 21 og 22.
I programmeringsperioden 2014 ‑2020 er det en 
nødvendig forudsætning at udføre en forhåndsvur ‑
dering, og betalingsreglerne foreskriver, betalin ‑
gerne godkendes gradvist. Dette vil bidrage til at 
optimere størrelsen på de finansielle instrumenter.
Tekstboks 3
Vedrørende Campania var den overdimensionerede 
støtte resultatet af, at der var for mange ansøgnin ‑
ger til et enkelt centralt mål på bekostning af andre, 
hvor der ikke var ansøgninger. Den efterfølgende 
indkaldelse af forslag blev ændret for at håndtere 
dette problem. Ved udgangen af maj 2015 nåede 
udbetalingen til mikroiværksættere op på 37,4 % af 
fondens samlede midler.
33
Kommissionen mener, at det endnu er for tidligt til 
en vurdering af den risikobehæftede låneportefølje, 
da EPMF’s portefølje er ny, og da den første tilbage ‑
betalingscyklus endnu ikke er gennemført.
Fælles svar på punkt 35 og 36
Tilstedeværelsen af en løftestangseffekt var ikke 
påkrævet ved lov for programmeringsperioden 
2007 ‑2013. Den er dog omfattet i de retlige rammer 
for perioden 2014 ‑20201.
Selv uden en løftestangseffekt i form af yderligere 
private midler kan ESF‑finansierede finansielle 
instrumenter have en multiplikatorvirkning, takket 
være deres revolverende karakter.
1 Betragtning 34 og artikel 37, stk. 2, litra c), og artikel 46, stk. 2, 
litra h), i forordning (EU) nr. 1303/2013.Bemærkninger
Fælles svar på punkt 21 og 22
I henhold til Europa‑Parlamentets og Rådets for ‑
ordning (EU) nr. 1303/2013 om fælles bestemmelser 
indføres der i programmeringsperioden 2014 ‑2020 
en obligatorisk forhåndsvurdering af finansielle 
instrumenter under delt forvaltning, der bør dække 
bl.a. begrundelsen for den foreslåede støttetype.
Samlet svar på punkt 24 og 25
De nationale myndigheder har ved delt forvaltning 
og i henhold til nærhedsprincippet ansvaret for at 
sikre, at de enkelte aktiviteter gennemføres i over ‑
ensstemmelse med gældende retsregler.
Kommissionen anerkender, at man ikke havde 
udviklet en investeringsstrategi for etableringen af 
tre ud af seks finansielle instrumenter.
Problemet i programmeringsperioden 2007 ‑2013 
skyldes formentlig usikkerheden forbundet med 
den generelle forordning nr. 1828/2006, som blev 
ændret flere gange i 2010 og 2011 vedrørende 
finansielle instrumenter.
26
I programmeringsperioden 2007 ‑2013 stammede 
dette krav fra det nævnte notat fra Koordinations ‑
udvalget for Fondene. Det går ud over forvaltning ‑
smyndighedens kompetencer og påhviler fonds ‑
forvalteren i henhold til principperne for forsvarlig 
økonomisk forvaltning.
For programmeringsperioden 2014 ‑2020 er disse 
krav klart fastlagt i artikel 37, stk. 2, i forordningen 
om fælles bestemmelser, der foreskriver kravet om 
en forhåndsvurdering.
Kommissionens svar 32
45
Data om tidligere beskæftigelsesforhold blev 
i henhold til EPMF’s regler indsamlet om fysiske 
personer, men ikke om mikrovirksomheder. Dette 
problem blev der taget højde for i udarbejdelsen 
af de finansielle instrumenter i EU‑programmet for 
beskæftigelse og social innovation (EaSI).
Fælles svar på punkt 52 og 54
Kommissionen bemærker, at de reviderede mikrof ‑
inansieringsinstrumenter anvendes til at nå målene 
for de dele af ESF’s operationelle programmer og 
EPMF, hvorunder de er blevet anvendt, og at de 
ikke er begrænset til integrationen af arbejdsløse 
personer.
I henhold til EPMF‑afgørelsen defineres målgrup ‑
perne både som personer, især i udsatte grupper, 
og som mikrovirksomheder.
Ved at samarbejde med mikrofinansieringsinsti ‑
tutioner, som ikke er banker, når det er muligt 
i det pågældende marked, sikres godt outreach til 
mikrolåntagerne, som er dårligt stillet med hensyn 
til det konventionelle kreditmarked. Forretningsmo ‑
dellen for mikrofinansieringsinstitutioner, som ikke 
er banker, er baseret på en eksisterende situation, 
hvor udsatte personer er dårligt stillet vedrørende 
adgang til det konventionelle kreditmarked, da de 
opfattes som mere bekostelige og/eller risikable af 
almindelige banker.
58
Kommissionen mener, at forelæggelsen af disse 
oplysninger ville udgøre en uforholdsmæssig stor 
belastning i forhold til de forventede resultater. 
Især ville det kræve, at man isolerede forvaltnings ‑
myndighedens administrationsomkostninger for et 
tilskud eller et finansielt instrument. Derudover ville 
det være vanskeligt at sammenligne omkostnin ‑
ger og gebyrer ved ESF‑tilskud og ESF’s finansielle 
instrumenter (f.eks. omfatter omkostningerne ved 
ESF’s finansielle instrumenter bankgebyrer, men 
ikke omkostningerne ved forvaltningsmyndighe ‑
derne og bemyndigede organer).37
Med hensyn til løftestangseffekten for målene 
ønsker Kommissionen at påpege, at det ikke er et 
resultatproblem, at nogle transaktioner ikke udviser 
den forventede løftestangseffekt, men derimod 
udtryk for en acceptabel erhvervsmæssig realitet på 
et umodent mikrofinansieringsmarked samt for, at 
faciliteten prøver at nå ikke blot formidlerne med 
de bedste resultater, men også dem, der er nyligt 
oprettet, og dem, hvis mål er udsatte grupper. For 
at maksimere brugen af de tilgængelige midler fra 
EU‑budgettet justerer EIF lofterne i de garantiafta ‑
ler, der ikke når den tilsigtede løftestangseffekt, og 
genbruger de frigjorte midler i nye transaktioner. 
Derudover forpligtes formidlerne til at betale et 
tilsagnsgebyr, hvis de ikke lever op til den aftalte 
porteføljevolumen.
Fælles svar på punkt 41 ‑44
Overvågningen af ESF sker som sådan på prioritets ‑
områdeniveau og ikke på projektniveau. Output ‑ og 
resultatindikatorerne blev fastlagt på prioritetsom ‑
rådeniveauet i overensstemmelse med målsætnin ‑
gerne. Der vil ske fremgang i programmeringsperio ‑
den 2014 ‑2020, da output ‑ og resultatindikatorerne 
fastlægges på niveauet for de enkelte investerings ‑
prioriteter, hvilket vil genspejle den pågældende 
investeringsprioritets specifikke målsætninger.
Indberetning om overlevelsesraten kan ikke 
forventes, da det ikke optræder som et krav 
i forordningen.
Derudover mener Kommissionen ikke, at overlevel ‑
sesraten i sig selv er et relevant kriterium til bedøm ‑
melse af et givent mikrofinansieringsinstrument. 
Hvis f.eks. en arbejdsløs forsøger at skabe sin egen 
virksomhed, men det mislykkes, har han/hun stadig 
tilegnet sig erhvervsmæssig erfaring og ledelses ‑
kompetencer, hvilket kan bidrage til, at personen på 
et senere tidspunkt kan finde arbejde. Resultatet af 
interventionen bør derfor betragtes som positiv.
Overlevelsesraten blandt mikroiværksættere, som 
har fået tildelt støtte, kunne f.eks. suppleres med 
registrering af modtagernes arbejdsmarkedssitua ‑
tion nogen tid efter foranstaltningens afslutning.
Kommissionens svar 33
Konklusion og anbefalinger
Fælles svar på punkt 64 og 65
Kommissionen mener, at indsamlingen af disse 
oplysninger ville udgøre en uforholdsmæssig stor 
belastning. Derudover ville det være vanskeligt at 
sammenligne omkostninger og gebyrer ved ESF‑til ‑
skud og ESF’s finansielle instrumenter samt med ‑
lemsstaterne imellem.
Derudover bør de administrative omkostninger som 
sådan ikke være den primære drivkraft bag valget af 
den bedst egnede finansieringsmekanisme.
67
Se Kommissionens svar på punkt 21, 22 og 27.
68
EPMF har været drevet som et pilotprojekt siden 
2010. Yderligere budgetressourcer er blevet tildelt 
dens efterfølgende program under EaSI.
Anbefaling nr. 1
Kommissionen accepterer anbefalingen.
For programmeringsperioden 2014 ‑2020 vil de 
retlige rammer sikre, at alle finansielle instrumen ‑
ter er »baseret på en forhåndsvurdering«, som 
har påvist markedssvigt eller suboptimale inve ‑
steringsforhold og investeringsbehov. Der kræves 
tillige, at en forhåndsvurdering ved opretholdelsen 
af finansielle instrumenter fra den foregående 
programmeringsperiode.
Ved godkendelse af operationelle programmer har 
Kommissionen sikret afstemning med de strategiske 
prioriteter, identificering/opfyldelse af forhånds ‑
betingelser og vurdering af begrundelsen for den 
foreslåede type af støtte.59
Forvaltningsomkostningerne ved mikrokredit ‑
foranstaltninger er pr. definition højere end ved 
almindelige lån på grund af de specifikke mål ‑
grupper, de små beløb og det store antal udlån fra 
mikrofinansieringsinstitutionerne.
62
De nationale myndigheder har ved delt forvaltning 
og i henhold til nærhedsprincippet ansvaret for at 
sikre, at de enkelte aktiviteter gennemføres i over ‑
ensstemmelse med gældende retsregler.
Siden 2011 har medlemsstaterne været forpligtede 
til at indberette data i den årlige gennemførelses ‑
rapport om forvaltningsomkostninger og ‑ gebyrer 
i forbindelse med gennemførelsen af finansielle 
instrumenter.
Disse data står til rådighed for institutionerne og 
offentligheden i »Summary of data on the progress 
made in financing and implementing financial 
engineering instruments reported by the managing 
authorities«, som udgives hvert år i december.
Det bør også understreges, at fondsforvalteren 
udpeges gennem en offentlig udbudsprocedure, 
mens forvaltningsomkostningerne og ‑ gebyrerne 
fastsættes af markedet.
Med henblik på beregning af omkostninger omfat ‑
ter de retlige rammer for 2014 ‑2020 en øvre grænse 
for forvaltningsomkostninger og ‑ gebyrer, hvilket 
også var tilfældet for programmeringsperioden 
2007 ‑2013. Derudover er der nu krav om, at resulta ‑
tet skal indgå i beregningen af disse gebyrer2.
Kommissionen har i den delegerede forordning (EU) 
nr. 480/2014 fastlagt kriterierne for beregning af 
finansieringsinstrumenters omkostninger og ‑ geby ‑
rer på grundlag af resultater, og den har fastlagt 
tærsklerne for forvaltningsomkostninger og ‑ geby ‑
rer på grundlag af god markedspraksis.
2 Se artikel 42, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Kommissionens svar 34
Fælles svar på punkt 71 og 72
Med hensyn til ESF’s finansielle instrumenter har 
medlemsstaterne siden 2011 været forpligtede til 
at indberette data i den årlige gennemførelses ‑
rapport om forvaltningsomkostninger og ‑ gebyrer 
i forbindelse med gennemførelsen af finansielle 
instrumenter.
For programmeringsperioden 2014 ‑2020 har Kom ‑
missionen i den delegerede forordning nr. 480/2014 
fastlagt kriterierne for beregning af forvaltningsom ‑
kostninger og ‑ gebyrer på grundlag af resultaterne 
og fastlagt tærsklerne for forvaltningsomkostninger 
og ‑ gebyrer på grundlag af god markedspraksis.
Anbefaling nr. 4
Kommissionen kan ikke acceptere denne 
anbefaling.
På den ene side mener Kommissionen, at analysen 
ville kræve, at man isolerede forvaltningsmyndig ‑
hedens administrationsomkostninger ved et tilskud 
eller et finansielt instrument. Derudover ville det 
være vanskeligt at sammenligne omkostninger og 
gebyrer ved ESF‑tilskud og ESF’s finansielle instru ‑
menter samt ved ESF’s og EPMF’s finansielle instru ‑
menter (f.eks. omfatter omkostningerne til ESF’s 
finansielle instrumenter bankgebyrer, men ikke 
omkostningerne til forvaltningsmyndighederne 
og bemyndigede organer); omkostningsstruktu ‑
ren i EPMF’s finansielle instrumenter er desuden 
forskellig fra ESF’s, da forvaltningsmyndighederne 
ikke griber ind.
På den anden side er det muligt, at analysen ikke 
vil føre til fastsættelsen af god praksis for den nye 
programmeringsperiode, da de retlige rammer 
indeholder nye regler om forvaltningsomkostninger 
og ‑ gebyrer, som er resultatbaserede og omfatter 
tærskler (jf. Kommissionens delegerede forordning 
(EU) nr. 480/2014).Kommissionen forpligter sig også til at rådgive om 
forhåndsvurderingen og vejlede om gennemførel ‑
sen af finansielle instrumenter.
Den har allerede stillet vejledning og en praktisk 
metode til rådighed i forbindelse med forberedel ‑
sen af den obligatoriske forhåndsvurdering for den 
nye programmeringsperiode.
Anbefaling nr. 2
Kommissionen accepterer denne anbefaling, som 
allerede er indarbejdet i de nye ESF‑regler, der kræ ‑
ver forhåndsvurdering af finansielle instrumenter.
69
EPMF lader ikke til at lide under utilstrækkeligt og 
upålideligt tilsyn med resultatoplysninger.
For programmeringsperioden 2014 ‑2020 bemærker 
Kommissionen, at de ESF‑specifikke indikatorer 
bortset fra overlevelsesraten, såsom antallet af 
understøttede mikrovirksomheder og deltager ‑
nes beskæftigelsesforhold ved start og slut, også 
bidrager til at måle effektiviteten af ESF‑støtte til 
mikroiværksættere.
Anbefaling nr. 3
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
De nye retlige rammer vil gøre det muligt at 
identificere de mest relevante målgrupper for 
mikrofinansieringsinstrumentet i hvert enkelt af 
de berørte markeder. Dette bør opnås gennem 
forhåndsvurderingerne.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Mikroiværksættere i hele Europa har svært ved at få adgang 
til det konventionelle lånemarked. For at forbedre denne 
situation yder EU finansiel støtte ved hjælp af tilskud og 
finansielle instrumenter.
Med henblik på denne beretning vurderede Revisionsretten, 
om EU -støtten var programmeret og udformet, så den 
imødekom mikroiværksætternes faktiske behov, og om der 
var etableret solide resultatrapporteringssystemer. 
Revisionsretten undersøgte endvidere, om der foreligger 
tilstrækkelige oplysninger om omkostningerne forbundet 
med gennemførelsen af de forskellige 
EU-finansieringsmekanismer, der støtter mikroiværksættere.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET