KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE EELLESSKABER 
\ K0M(93) 285 endelig udg. 
Bruxelles, den 5. juli 1993 
Forslag ti I 
RAPETS AFGØRELSE 
om indgåelse pâ Fællesskabets vegne af 
konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet 
(Den reviderede Helsingfors-konvention 1992) 
(forelagt af Kommissionen) 
.//-I- 3-
BEGRUNDELSE 
1. Konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet (Helsinfors-
konventionen 1974) trådte i kraft den 3. maj 1980 for 7 Østersøkyststa­
ter (Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Danmark, Republikken 
Polen, Kongeriget Sverige, Republikken Finland, Den Tyske Demokratiske 
Republik, USSR). 
2. Den 21. Juni 1977 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhand­
linger om Fællesskabets tiltrædelse af Helsingfors-konventionen i be­
tragtning af, at denne indeholder lovgivningsaspekter på områder, hvor 
Fællesskabet har kompetence, navnlig inden for vand lovgivningen. 
En kontraherende part i denne konvention, som ikke er medlem af Fælles­
skabet, modsatte sig i oktober 1977 indledningen af forhandlingerne. På 
trods af Rådets indsats nåedes der ikke til noget betydeligt resultat. 
Den gunstige politiske udvikling har gjort det muligt på ny at lancere 
forhandlingerne, der har ført til en revision af konventionen, hvorved 
Fællesskabet kan tiltræde nævnte konvention. 
3. I mellemtiden har der været ført forhandlinger med henblik på indgåelse 
af en ny konvention om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, der 
skal erstatte den fra 1974. 
I overensstemmelse med Rådets afgørelse af 18. marts 1992 undertegnede 
Kommissionen den 24. september 1992 konventionen om beskyttelse af hav­
miljøet i Østersøområdet (den reviderede Helsingfors-konvention 1992); 
konventionen er ligeledes åben for undertegnelse af nye berørte lande, 
så som Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republik (nu Republikken 
Tjekkiet og Republikken Slovakiet), Republikken Estland, Republikken 
Letland, Republikken Litauen, Kongeriget Norge, Den Russiske Føderation, 
Ukraine. 
4. Hovedformålet med denne konvention er at tilrettelægge et nært regionalt 
samarbejde for at sikre en økologisk restaurering af Østersøen, således 
at havmiljøet kan régénère sig selv og den økologiske ligevægt oprethol­
des. 
De områder, hvor konventionen finder anvendelse, henhører - i hvert fald 
delvis - under Fællesskabets udstrakte kompetenceområde med hensyn til 
retsforskrifter på vandområdet. 
I henhold til Domstolens dom af 31. marts 1971 vedrørende den europæiske 
vejtransportoverenskomst, Kommissionen mod Rådet (sag 22/70, sml. s. 
263), har Fællesskabet derfor kompetence til at indgå en sådan 
konvention. Endvidere er medlemsstaterne enkeltvis ikke i stand til at 
opfylde alle de forpligtelser, der følger af konventionen. 
5. Konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøen, der blev under­
tegnet i Helsingfors den 22. marts 1974, og som trådte i kraft den 3. 
maj 1980, udløbet ved ikrafttrædelsen af denne konvention. 
6. Angivelse af de indre territorialfarvande i overensstemmelse med artikel 
1 i den reviderede Helsingfors-konvent ion af 1992 er i henhold til in­
ternational ret de berørte medlemsstaters kompetence, eftersom det dre­
jer sig om afgrænsning af suveræn itetsområder. 
7. Da de i konventionen foreskrevne foranstaltninger er miljøpolitiske in­
strumenter, skal Rådets afgørelse som retsgrundlag anvende EØF-Trakta-
- 4 -
FORSLAG TIL RÅDETS AFGØRELSE OM INDGÅELSE PA FÆLLESSKABETS VEGNE AF 
KONVENTIONEN OM BESKYTTELSE AF HAVMILJØET I ØSTERSØOMRÅDET, DEN REVIDEREDE 
HELSINGFORS-KONVENTION 1992 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse Det Europæiske Økonomiske Fæl­
lesskab, særlig artikel 130 S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen^1), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet^2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalgt, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen har på Fællesskabets vegne deltaget i forhandlingerne om udar­
bejdelse af forslaget til den reviderede Helsingfors-konvention af 1992; 
denne konvention blev på Fællesskabets vegne undertegnet den 24. september 
1992; 
i denne konvention fastlægges en ramme for regionalt omarbejde for at sikre 
en økologisk restaurering af Østersøen, således at havmiljøet kan regenerere 
sig selv, og den økologiske ligevægt opretholdes; 
Kommissionen har vedtaget foranstaltninger på det område, som konventionen 
dækker, og det er dens opgave på disse områder at indgå forpligtelser på 
internationalt plan; 
Fællesskabets miljøpolitik bidrager til forfølgelsen af mål med henblik på 
bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, beskyttelse af men­
neskers sundhed og en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne; 
Fællesskabets miljøpolitik sigter mod et højt beskyttelsesniveau, og den 
bygger på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, 
princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden og prin­
cippet om, at forureneren betaler; 
inden for deres respektive kompetenceområder samarbejder Fællesskabet og 
medlemsstaterne med tredjelande og relevante internationale organisationer; 
Fællesskabets indgåelse af konventionen bidrager ti I at virkeliggøre de mål, 
der er fastsat i Traktatens artikel 130 R -
(1) EFT 
(2) FFT 
- 5 -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet (den reviderede 
He Isingfors-konvent ion af 1992), undertegnet i Helsingfors (Finland) den 24. 
september 1992, godkendes på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne. 
Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse. 
Artikel 2 
Rådets formand foretager deponeringen af godkendelsesinstrumentet hos den 
finske regering i overensstemmelse med bestemmelserne i konventionens ar­
tikel 38. 
Udfærdiget i den 
På Rådets vegne 
é-
Konvention om beskyttelse af havmiljøet 
i Østersøområdet, 1992 
DE KONTRAHERENDE PARTER, 
SOM ER KLAR OVER de uundværlige værdier i havmiljøet i Østersøområdet, dets exceptionelle 
hydrografiske og økologiske særpræg og dets levende ressourcers sårbarhed over for forandringer i miljøet, 
SOM BETÆNKER de historiske og nuværende økonomiske, sociale og kulturelle værdier, som 
Østersøområdet har for dets befolkningernes velvære og udvikling, 
SOM BEMÆRKER SIG dybt foruroligede den stadige forurening af Østersøområdet, 
SOM ERKLÆRER deres faste beslutning om at sikre en økologisk restaurering af Østersøen, der kan sikre, 
at havmiljøet kan régénère sig selv, og at den økologiske ligevægt opretholdes, 
SOM ERKENDER, at beskyttelsen og forbedringen af havmiljøet i Østersøområdet er opgaver, der ikke 
effektivt kan løses ved nationale bestræbelser alene, men at også et nært regionalt samarbejde og andre 
egnede internationale forholdsregler er påkrævet, 
SOM SÆTTER PRIS PÅ de resultater, der er opnået på miljøbeskyttelsesområdet i forbindelse med 1974-
konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, og den rolle, kommissionen for beskyttelse af 
havmiljøet i Østersøen har spillet heri, 
SOM MINDER OM de relevante bestemmelser og principper i 1972-erklæringen fra Stockholm-konferencen 
om det menneskelige miljø og slutakten fra 1975-konferencen om sikkerhed og samarbejde i Europa (CSCE), 
SOM ØNSKER at fremme samarbejdet med de ansvarlige regionale organisationer, såsom Den Internationale 
Fiskerikommission for Østersøen, der blev oprettet i 1973 ved Gdansk-konventionen om fiskeri og bevaring 
af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne, 
SOM GLÆDER SIG OVER Østersø-erklæringen fra Østersøstater og andre berørte stater, Det Europæiske 
Økonomiske Fællesskab og samarbejdende internationale finansieringsinstitutioner forsamlet i Rønneby i 
1990, og det fælles overordnede program med henblik på en fælles handlingsplan for at genetablere en sund 
økologisk balance i Østersøområdet, 
SOM ER KLAR OVER betydningen af gennemsigtighed og offentlighedens medvirken samt det arbejde, 
ikke-statslige organisationer har gjort for hensigtsmæssig beskyttelse af Østersøområdet, 
SOM SER MED TILFREDSHED PÅ de bedre muligheder for nært samarbejde, der er blevet skabt gennem 
de nylige politiske begivenheder i Europa på grundlag af fredeligt samarbejde og gensidig forståelse, 
SOM ER BESLUTTET PÅ at give udviklingen i den internationale miljøpolitik og miljølovgivningen en 
konkret form i en ny konvention for at udbygge, styrke og modernisere retssystemet for beskyttelse af 
havmiljøet i Østersøområdet, 
ER BLEVET ENIGE om følgende: 
r 
Artikel 1 
Konventionsområde 
Denne konvention gælder for Østersøområdet. Ved "Østersøområdet" forstås i denne konvention Østersøen 
og indsejlingen til Østersøen afgrænset af breddeparallelen gennem Skagen i Skagerrak ved 57° 44'43"N. 
Det omfatter indre territorialfarvande, dvs. i denne konvention vandområderne på landsiden af basislinjerne, 
hvorfra territorialfarvandets bredde måles, ind til grænsen på landsiden i henhold til de kontraherende parters 
angivelse. 
Ved deponering af ratifikations-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument meddeler en kontraherende part 
depositaren angivelsen af sine indre territorialfarvande for så vidt angår denne konvention. 
Artikel 2 
Definitioner 
I denne konvention forstås ved: 
1. "Forurening" - tilførsel ved mennesket, direkte eller indirekte, af stoffer eller energi til havet, 
herunder flodmundinger, der måtte bringe menneskets sundhed i fare, skade levende ressourcer og marine 
økosystemer, hindre den retmæssige anvendelse af havet, herunder fiskeri, skade brugskvaliteten af havvand 
og medføre, at rekreative værdier forringes; 
2. "Forurening fra landbaserede kilder" - forurening af havet fra alle punktkilder eller spredte kilder 
på land, der når havet gennem vand, luft eller direkte fra kysten. Det omfatter forurening fra tilsigtet 
bortskaffelse i havbunden med adgang fra land gennem tunnel, rørledning eller andre midler; 
3. "Skib" - et fartøj af en hvilken som helst type, som bruges i havmiljøet, og omfatter hydrofoilbåde, 
luftpudefartøjer, undervandsfartøjer, flydende fartøjer og faste eller flydende platforme; 
4. a) "Dumpning": 
i) enhver tilsigtet bortskaffelse i havet eller i havbunden af affald og andre stoffer fra 
skibe, andre menneskeskabte konstruktioner på havet eller luftfartøjer; 
ii) enhver tilsigtet bortskaffelse i havet af skibe, andre menneskeskabte konstruktioner 
på havet eller luftfartøjer; 
b) "Dumpning" indbefatter ikke: 
i) bortskaffelse i havet af affald eller andre stoffer, der skyldes eller hidrører fra 
normal drift afskibe, andre menneskeskabte konstruktioner på havet eller luftfartøjer 
og disses udstyr, med undtagelse af affald eller andre stoffer, som transporteres af 
skibe, andre menneskeskabte konstruktioner på havet eller luftfartøjer, der har til 
formål at bortskaffe sådanne stoffer, eller som hidrører fra behandling af sådant 
affald eller andre stoffer på sådanne skibe, konstruktioner eller luftfartøjer; 
g 
ii) anbringelse af stoffer med andet formål end blot at bortskaffe dem, forudsat at sådan 
anbringelse ikke strider mod denne konventions formål. 
5. "Afbrænding" - tilsigtet afbrænding af affald eller andre stoffer på havet med henblik på termisk 
destruktion af affaldet eller stofferne. Aktiviteter i forbindelse med normal drift af skibe eller andre 
menneskeskabte konstruktioner er ikke omfattet af denne definition; 
6. "Olie" - enhver form for mineralolie, herunder råolie, brændselsolie, olieslam, olieaffald og 
raffinerede produkter; 
7. "Skadeligt stof" - ethvert stof, der, hvis det tilføres havet, vil kunne forårsage forurening; 
8. "Farligt stof" - ethvert skadeligt stof, der på grund af dets iboende egenskaber er.persistent, giftigt 
eller eventuelt bioakkumulerende; 
9. "Forureningshændelse" - en begivenhed eller en række af begivenheder af samme oprindelse, der 
medfører eller måtte medføre udledning af olie eller andre skadelige stoffer, og som er eller måtte være en 
trussel for havmiljøet i Østersøen eller for en eller flere kontraherende parters kyst og hermed forbundne 
interesser, og som kræver nødaktioner eller andre former for øjeblikkelig indsats; 
10. "Regional organisation for økonomisk integration" - organisation, der består af suveræne stater, 
hvortil medlemsstaterne har overdraget deres kompetence på områder, der er omfattet af denne konvention, 
herunder kompetence til at indgå traktater på disse områder; 
11. "Kommission" - Kommissionen for Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøen, som omhandlet i 
artikel 19. 
Artikel 3 
Grundlæggende principper og forpligtelser 
1. De kontraherende parter skal enkeltvis eller i fællesskab tage alle egnede lovgivningsmæssige, 
administrative eller andre relevante forholdsregler for at forebygge og fjerne forurening med henblik på at 
fremme en økologisk restaurering af Østersøområdet og opretholde dets økologiske balance. 
2. De kontraherende parter skal anvende forsigtighedsprincippet, dvs. træffe forebyggende 
foranstaltninger, når der er grund til at formode, at stoffer eller energi, der direkte eller indirekte tilføres 
havmiljøet, måtte bringe menneskets sundhed i fare, skade levende ressourcer og marine økosystemer, 
ødelægge rekreative værdier eller forhindre andre retmæssige anvendelser af havet, selv når der ikke er noget 
afgørende bevis på en årsagssammenhæng mellem tilførslerne og deres påståede virkninger. 
3. Med henblik på at forebygge og fjerne forurening af Østersøområdet skal de kontraherende parter 
fremme anvendelsen af den bedste miljømæssige praksis og den bedste tilgængelige teknologi. Hvis en 
reduktion af tilførslerne som resultat af anvendelsen af den bedste miljømæssige praksis og den bedste 
tilgængelige teknologi som beskrevet i bilag II ikke fører til miljømæssigt acceptable resultater, skal der 
træffes yderligere foranstaltninger. 
•i-
4. De kontraherende parter skal anvende forureneren-betaler-princippet. 
5. De kontraherende parter sikrer, at målinger og beregninger af emissioner fra punktkilder til vand 
og luft og af tilførsler fra diffuse kilder til vand og luft foretages på en videnskabeligt set hensigtsmæssig 
måde for at vurdere havmiljøets tilstand i Østersøområdet og sikre denne konventions gennemførelse. 
6. De kontraherende parter skal bestræbe sig mest muligt på at sikre, at gennemførelsen af denne 
konvention ikke forårsager grænseoverskridende forurening i områder uden for Østersøområdet. Desuden 
må de pågældende foranstaltninger ikke føre til hverken uacceptable miljøbelastninger for luftkvaliteten og 
atmosfæren eller for vand, jordbund og grundvand, til uacceptabel skadelig eller forøget affaldsbortskaffelse 
eller til en forøget risiko for menneskets sundhed. 
Artikel 4 
Anvendelse 
1. Denne konvention skal finde anvendelse på beskyttelsen af havmiljøet i Østersøområdet, som 
omfatter vandet og havbunden, herunder deres levende ressourcer og andre former for liv i havet. 
2. Hver kontraherende part skal med forbehold af suveræne rettigheder gennemføre bestemmelserne 
i denne konvention inden for sit ydre territorialfarvand og indre territorialfarvande gennem sine nationale 
myndigheder. 
3. Denne konvention skal ikke finde anvendelse på noget krigsskib, marinehjælpeskib, militært luftfartøj 
eller andet skib og luftfartøj, som ejes eller anvendes af en stat, så længe de udelukkende benyttes i ikke-
kommerciel statstjeneste. 
Hver kontraherende part skal imidlertid gennem vedtagelse af egnede forholdsregler, som ikke skader 
sådanne af den ejede eller anvendte skibes og luftfartøjers drift eller driftssikkerhed, sikre, at sådanne skibe 
og luftfartøjer handler på en måde, som, så vidt det er rimeligt og muligt, er i overensstemmelse med denne 
konvention. 
Artikel 5 
Skadelige stoffer 
De kontraherende parter forpligter sig til at forebygge og fjerne forurening af havmiljøet i Østersøområdet, 
som er forårsaget af skadelige stoffer fra alle kilder, i henhold til bestemmelserne i denne konvention, og 
med henblik herpå at gennemføre procedurerne og foranstaltningerne i bilag I. 
Artikel 6 
Principper og forpligtelser 
vedrørende forurening fra landbaserede kilder 
1. De kontraherende parter forpligter sig til at forebygge og fjerne forurening fra Østersøområdet fra 
landbaserede kilder ved bl.a. at anvende den bedste miljømæssige praksis for alle kilder og den bedste 
tilgængelige teknologi på alle punktkilder. De pågældende foranstaltninger med henblik herpå træffes af hver 
enkelt kontraherende part i Østersøens afvandingsområde, uden at suveræniteten herved indskrænkes. 
A» 
2. De kontraherende parter gennemfører de i bilag III udstukne procedurer og foranstaltninger. Med 
henblik herpå skal de, hvor det er hensigtsmæssigt, bl.a. samarbejde i opstillingen og vedtagelsen af 
specifikke programmer, retningslinjer, normer eller bestemmelser vedrørende emissioner og tilførsler til vand 
og luft, miljøkvalitet og produkter, der indeholder skadelige stoffer og materialer samt anvendelsen heraf. 
3. Farlige stoffer fra punktkilder må ikke, undtagen i ubetydelige mængder, direkte eller indirekte 
tilføres havmiljøet i Østersøområdet uden en forudgående særlig tilladelse, der regelmæssigt skal fornyes, 
og som udstedes af de vedkommende nationale myndigheder i overensstemmelse med principperne i bilag III, 
regel 3. De kontraherende parter sørger for, at godkendte emissioner til vand og luft overvåges og 
kontrolleres. 
4. Hvis tilførslen fra et vandløb, der gennemløber to eller flere kontraherende parters territorier, eller 
som udgør grænsen mellem dem, måtte forårsage forurening af havmiljøet i Østersøområdet, skal de 
pågældende kontraherende parter i fællesskab og om muligt i samarbejde med en berørt tredjestat træffe 
hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og fjerne en sådan forurening. 
Artikel 7 
Vurdering af virkninger på miljøet 
1. Når der i henhold til international lov eller overnationale bestemmelser, der gælder den 
kontraherende oprindelsespart kræves en vurdering af virkningerne på miljøet vedrørende en foreslået 
aktivitet, som måtte få betydelige skadelige virkninger på havmiljøet i Østers Jområdet, skal den pågældende 
kontraherende part meddele det til kommissionen og til alle andre kontraherende parter, som måtte berøres 
af de grænseoverskridende virkninger i Østersøområdet. 
2. Den kontraherende oprindelsespart skal indlede høringer med de andre kontraherende parter, som 
måtte berøres af sådanne grænseoverskridende virkninger, når sådanne høringer kræves i henhold til 
international ret eller overnationale bestemmelser, som gælder for den kontraherende oprindelsespart. 
3. Hvor to eller flere kontraherende parter deler grænseoverskridende vandområder inden for 
Østersøens afvandingsområde, skal disse parter samarbejde om at sikre, at mulige virkninger for havmiljøet 
i Østersøområdet fuldt ud undersøges i en vurdering af virkningerne på miljøet, som omhandlet i stk. 1 i 
denne artikel. De pågældende kontraherende parter træffer i fællesskab passende foranstaltninger for at 
forebygge og fjerne forurening, herunder kumulative skadevirkninger. 
Artikel 8 
Forebyggelse af forurening fra skibe 
1. Med henblik på at beskytte Østersøområdet mod forurening fra skibe skal de kontraherende parter 
tage forholdsregler som angivet i bilag IV. 
2. De kontraherende parter skal udforme og anvende ensartede krav vedrørende forefindeise af 
modtageanlæg for affald fra skibe skabt om bord, bl.a. under hensyntagen til særlige behov i passagerskibe, 
der sejler i Østersøområdet. 
Artikel 9 
Lystfartøjer 
Ud over at gennemføre de bestemmelser i denne konvention, som vil være egnede til anvendelse på 
lystfartøjer, skal de kontraherende parter tage særlige forholdsregler med henblik på at bekæmpe 
lystsejladsens skadelige virkninger på havmiljøet i Østersøområdet. Forholdsreglerne skal bl.a. omfatte 
luftforurening, støj og hydrodynamiske virkninger samt passende modtageanlæg for affald fra lystfartøjer. 
Artikel 10 
Forbud mod afbrænding 
1. De kontraherende parter skal forbyde afbrænding i Østersøområdet. 
2. Hver kontraherende part påtager sig at sikre, at denne artikels bestemmelser overholdes af skibe: 
a) som er indregistreret inden for dens territorium eller fører dens flag; 
b) som inden for dens territorium eller territorialfarvand laster stoffer med henblik på 
afbrænding; 
eller 
c) som antages at foretage afbrænding inden for de indre territorialfarvande og ydre 
territorialfarvand. 
3. I tilfælde af formodet afbrænding skal de kontraherende parter samarbejde ved undersøgelsen af 
sagen i overensstemmelse med bilag IV, regel 2. 
Artikel 11 
Forebyggelse af dumpning 
1. De kontraherende parter skal forbyde dumpning i Østersøområdet, jf. dog undtagelserne i stk. 2 og 
4 i denne artikel. 
2. Dumpning af klapmaterialer kræver forudgående særlig tilladelse, der udstedes af vedkommende 
nationale myndighed i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag V. 
3. Hver kontraherende part påtager sig at sikre, at denne artikels bestemmelser overholdes af skibe og 
luftfartøjer: 
a) som er indregistreret inden for dens territorium eller fører dens flag; 
b) som inden for dens territorium eller territorialfarvand laster stoffer med henblik på 
dumpning; 
eller 
c) som antages at foretage dumpning inden for dens indre territorialfarvande og ydre 
territorialfarvand. 
11. 
4. Bestemmelserne i denne artikel skal ikke finde anvendelse, når menneskeliv bringes i fare, eller et 
skibs eller luftfartøjs sikkerhed til søs trues af fuldstændig ødelæggelse eller fuldstændigt tab af skibet eller 
luftfartøjet, eller i ethvert tilfælde, som udgør en fare for menneskeliv, hvis dumpning viser sig at være den 
eneste måde, hvorpå truslen kan afværges, og hvis det er overvejende sandsynligt, at skaden som følge af 
en sådan dumpning vil være mindre, end det ellers ville være tilfældet. En sådan dumpning skal foretages 
således, at sandsynligheden for fare for menneskeliv eller livet i havet mindskes. 
5. Dumpning i henhold til bestemmelserne i denne artikels stk. 4 skal indberettes og behandles i 
overensstemmelse med bilag VII og skal ligeledes straks indberettes til kommissionen i henhold til 
bestemmelserne i bilag V, regel 4. 
6. I tilfælde af dumpning, som formodes at være i strid med denne artikels bestemmelser, skal de 
kontraherende parter samarbejde om undersøgelse af sagen i overensstemmelse med bilag IV, regel 2. 
Artikel 12 
Undersøgelse og udnyttelse af havbunden og dens undergrund 
1. Hver kontraherende part skal tage alle forholdsregler med henblik på at forhindre forurening af 
havmiljøet i Østersøområdet som følge af undersøgelse eller udnyttelse af dens del af havbunden og dennes 
undergrund eller af enhver hermed forbundet aktivitet på havbunden samt at sikre, at der forefindes passende 
beredskab til øjeblikkelig indsats ved forureningshændelser forårsaget af sådanne aktiviteter. 
2. For at forhindre og fjerne forurening fra sådanne aktiviteter påtager de kontraherende parter sig at 
gennemføre de procedurer og foranstaltninger, der er fastsat i bilag VI, for så vidt som de er relevante. 
Artikel 13 
Meddelelse og høring vedrørende forureningshændelser 
1. Når en forureningshændelse på en kontraherende parts territorium måtte forårsage forurening af 
havmiljøet i Østersøområdet uden for dens territorium og tilstødende havområde, hvor det udøver højhedsret 
i henhold til international ret, skal den kontraherende part straks meddele de kontraherende parter, hvis 
interesser berøres eller måtte berøres. 
2. Hvor det skønnes nødvendigt af de kontraherende parter omhandlet i stk. 1, skal der finde høringer 
sted med henblik på forebyggelse, nedbringelse og bekæmpelse af sådan forurening. 
3. Stk. 1 og 2 gælder ligeledes i tilfælde, hvor en kontraherende part har fået påført en sådan 
forurening fra en tredjestats territorium. 
Artikel 14 
Samarbejde om bekæmpelse af havforurening 
De kontraherende parter skal enkeltvis og i fællesskab tage alle egnede forholdsregler, som angivet i 
bilag VII, med henblik på at opretholde passende beredskab til indsats i tilfælde af forureningshændelser for 
at fjerne eller minimere følgerne af disse hændelser for havmiljøet i Østersøområdet. 
4*> 
Artikel 15 
Naturbeskyttelse og biodiversitet 
De kontraherende parter skal enkeltvis og i fællesskab tage alle egnede forholdsregler for så vidt angår 
Østersøområdet og dets kystøkosystemer, der påvirkes af Østersøen, for at bevare de naturlige levesteder 
og artsrigdommen og beskytte de økologiske processer. Sådanne forholdsregler skal ligeledes tages for at 
sikre en bæredygtig anvendelse af naturressourcerne i Østersøområdet. Med henblik herpå skal de 
kontraherende parter følgelig tilstræbe at vedtage instrumenter med egnede retningslinjer og kriterier. 
Artikel 16 
Indberetning og udveksling af oplysninger 
1. De kontraherende parter meddeler regelmæssigt Kommissionen om: 
a) love og forskrifter og andre foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre bestemmel­
serne i denne konvention, dets bilag og henstillinger vedtaget herunder; 
b) de trufne foranstaltningers effektivitet med hensyn til at gennemføre bestemmelserne i 
litra a); og 
c) problemer med gennemførelse af bestemmelserne i litra a). 
2. På anmodning af en kontraherende part eller af kommissionen skal de kontraherende parter indgive 
oplysninger om udledningstilladelser, emissionsdata eller data om miljøkvalitet, for så vidt som de foreligger. 
Artikel 17 
Oplysninger til offentligheden 
1. De kontraherende parter skal sørge for, at offentligheden har adgang til oplysninger om forholdene 
i Østersøen og vandområderne i dens afvandingsområde, hvilke foranstaltninger der træffes eller planlægges 
for at forhindre og fjerne forurening samt de pågældende foranstaltningers effektivitet. Med henblik herpå 
skal de kontraherende parter sørge for at følgende oplysninger gøres tilgængelige for offentligheden: 
a) udstedte tilladelser og de betingelser heri, der skal opfyldes; 
b resultater af vand- og spildevandsprøveudtagning, der er foretaget med henblik på 
overvågning og vurdering samt resultaterne af afprøvning af overensstemmelse med 
vandkvalitetsmålsætningerne eller tilladelsesbetingelserne; og 
c) vandkvalitetsmålsætninger. 
2. Hver kontraherende part skal sikre, at disse oplysninger gøres tilgængelige for offentligheden til 
enhver tid inden for rimelighedens grænser og at offentligheden gives rimelig mulighed for mod betaling af 
et rimeligt gebyr at få kopier af oplysninger i fortegnelserne. 
4H 
Artikel 18 
Beskyttelse af oplysninger 
1. Denne konventions bestemmelser må ikke berøre en kontraherende parts rettigheder og forpligtelser 
i henhold til national lov og gældende overnationale bestemmelser til at beskytte oplysninger vedrørende 
intellektuel ejendomsret, herunder industriel og kommerciel forretningshemmelighed eller national sikkerhed 
samt personlige datas fortrolighedskarakter. 
2. Hvis en kontraherende part ikke desto mindre beslutter at give sådanne beskyttede oplysninger til 
en anden kontraherende part, skal den part, der modtager sådanne beskyttede oplysninger respektere 
fortroligheden af de modtagne oplysninger og de betingelser hvorpå oplysningerne gives, og må kun anvende 
de pågældende oplysninger til de formål, hvortil de blev givet. 
Artikel 19 
Kommissionen 
1. Kommissionen til beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, benævnt "kommissionen", oprettes 
herved med henblik på denne konvention. 
2. Kommissionen til beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, der blev oprettet i henhold til 
konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet af 1974, er kommissionen. 
3. Kommissionens formandskab skal gives til hver kontraherende part efter tur i alfabetisk rækkefølge 
efter staternes navne på det engelske sprog. Formanden skal fungere i en to-års periode og kan ikke i sin 
formandsperiode virke som repræsentant for den kontraherende part, der har formandskabet. 
Såfremt formanden ikke sidder hele formandsperioden ud, skal den kontraherende part, der har 
formandskabet, udnævne en efterfølger, som skal forblive på posten, indtil den kontraherende parts 
formandsperiode udløber. 
4. Kommissionen skal holde møde mindst én gang årligt efter indkaldelse fra formanden. Efter 
anmodning fra en kontraherende part, der støttes af en anden kontraherende part, skal formanden indkalde 
til ekstraordinært møde så snart som muligt, dog ikke senere end halvfems dage efter datoen for 
anmodningens fremsættelse. 
5. Medmindre andet er fastsat i denne konvention, skal kommissionen træffe sine beslutninger 
enstemmigt. 
Artikel 20 
Kommissionens pligter 
Det er kommissionens pligt: 
a) bestandigt at overvåge gennemførelsen af denne konvention; 
b) at fremsætte rekommandationer vedrørende forholdsregler i forbindelse med denne konventions 
formål; 
4€ 
c) at foretage en løbende gennemgang af indholdet af denne konvention, herunder dens bilag, og at 
anbefale de kontraherende parter sådanne ændringer i denne konvention, herunder dens bilag, som 
måtte være nødvendige, herunder ændringer i listen over stoffer og materialer, såvel som vedtagelse 
af nye bilag; 
d) at definere kriterier for forureningskontrol, målsætninger for begrænsningen af forureningen og 
målsætninger i forbindelse med forholdsregler, isæt de i bilag III anførte; 
e) i nært samarbejde med egnede regeringsorganer og under hensyntagen til litra f) at fremme 
yderligere forholdsregler til beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, og med henblik herpå, 
(i) fra til rådighed stående kilder modtage, behandle, resumere og udsende relevante 
videnskabelige, teknologiske og statistiske oplysninger; og 
(ii) fremme videnskabelig og teknologisk forskning; 
f) når det findes hensigtsmæssigt, at søge kompetente regionale og andre internationale organisationers 
bistand i et samarbejde om videnskabelig og teknologisk forskning såvel som anden relevant aktivitet 
i forbindelse med denne konventions målsætninger; 
2. Kommissionen kan påtage sig andre opgaver, som den skønner hensigtsmæssig for at fremme denne 
konventions formål. 
Artikel 21 
Administrative bestemmelser for kommissionen 
1. Kommissionens arbejdssprog er engelsk. 
2. Kommissionen vedtager selv sin forretningsorden. 
3. Kommissionens kontor, benævnt "sekretariatet", skal være beliggende i Helsingfors. 
4. Kommissionen udnævner en eksekutivsekretær og træffer bestemmelse om udnævnelsen af sådant 
andet personel, som måtte findes fornødent, og fastlægger eksekutivsekretærens pligter og vilkår. 
5. Eksekutivsekretæren er kommissionens øverste administrative embedsmand og udfører de funktioner, 
som er nødvendige for administrationen af denne konvention, kommissionens arbejde og andre opgaver, som 
overdrages eksekutivsekretæren af kommissionen og dens forretningsorden. 
Artikel 22 
Finansielle bestemmelser for kommissionen 
1. Kommissionen vedtager selv sit finansregulativ. 
2. Kommissionen vedtager et årligt eller toårigt budget over foreslåede udgifter og overvejer 
budgetoverslag for den derefter følgende regnskabsperiode. 
3. Budgettets samlede beløb, herunder eventuelle afkommissionen vedtagne tillægsbudgetter, betales 
af de kontraherende parter, bortset fra Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, med lige store andele, 
medmindre kommissionen enstemmigt træffer anden beslutning. 
-¥• 
4. Det Europæiske Økonomiske Fællesskab bidrager med højest 2,5 % af budgettets administrationsom­
kostninger. 
5. Hver kontraherende part betaler udgifterne i forbindelse med sine repræsentanters, eksperters og 
rådgiveres deltagelse i kommissionen. 
Artikel 23 
Stemmeret 
1. Hver kontraherende part har en stemme i Kommissionen, jf. dog stk. 2. 
2. Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og andre regionale organisationer for økonomisk integration 
udøver i sager under deres kompetence deres stemmeret med et antal stemmer svarende til det antal 
medlemsstater, der er kontraherende part i denne konvention. Sådanne organisationer må ikke udøve deres 
stemmeret, hvis deres medlemsstater udøver deres, og omvendt. 
Artikel 24 
Videnskabeligt og teknologisk samarbejde 
1. De kontraherende parter påtager sig, direkte eller i egnede tilfælde gennem kompetente regionale 
eller andre internationale organisationer, at samarbejde om videnskabelig, teknologisk og anden forskning 
og at udveksle materiale såvel som andre videnskabelige oplysninger, for så vidt angår denne konvention. 
For at fremme forsknings- og overvågningsaktiviteter i Østersøområdet påtager de kontraherende parter sig 
at harmonisere deres fremgangsmåde med hensyn til tilladelsesprocedurer for udførelse af sådanne aktiviteter. 
2. Med forbehold af denne konventions artikel 4, stk. 2, påtager de kontraherende parter sig, direkte 
eller i egnede tilfælde gennem regionale eller andre internationale organisationer, at fremme studier, at 
påtage sig, støtte eller bidrage til programmer beregnet på at udvikle metoder til vurdering af forureningens 
art og omfang, veje, udsathed, farer og afhjælpning i Østersøområdet. De kontraherende parter påtager sig 
navnlig at udforme alternative metoder til behandling, bortskaffelse og tilintetgørelse af sådanne materialer 
og stoffer, som vil kunne forårsage forurening af havmiljøet i Østersøområdet. 
3. Med forbehold af denne konventions artikel 4, stk. 2, påtager de kontraherende parter sig, direkte 
eller i egnede tilfælde gennem regionale eller andre internationale organisationer, og på grundlag af 
oplysninger og data, der er erhvervet i henhold til denne artikels stk. 1 og 2, at samarbejde om 
udformningen af sammenlignelige observationsmetoder, om udførelsen af forundersøgelser og om 
opstillingen af komplementære eller fælles overvågningsprogrammer. 
4. Organisationen og omfanget af arbejde i forbindelse med gennemførelsen af de i de foregående 
stykker omhandlede opgaver skal i hovedsagen fastlægges af kommissionen. 
Artikel 25 
Skadesansvar 
De kontraherende parter påtager sig så hurtigt som muligt i fællesskab at udforme og godkende regler i 
forbindelse med skadesansvar som følge afhandlinger eller undladelser i strid med denne konvention, herun­
der bl.a. ansvarsbegrænsning, kriterier og fremgangsmåder ved fastlæggelsen af ansvar og til rådighed 
stående retsmidler. 
^f 
Artikel 26 
Bilæggelse af tvister 
1. I tilfælde af en tvist mellem kontraherende parter om fortolkningen eller anvendelsen af denne 
konvention skal de kontraherende parter søge en forhandlingsløsning. Hvis sagens parter ikke kan nå til 
enighed, skal de anmode om bona officia hos eller i fællesskab anmode om mægling ved en tredje 
kontraherende part, en kvalificeret international organisation eller en kvalificeret person. 
2. Hvis sagens parter ikke har været i stand til at løse deres tvist ved forhandling eller har været ude 
af stand til at nå til enighed om de ovennævnte forholdsregler, skal sådanne tvister efter indbyrdes aftale 
afgøres af en ad hoc voldgiftsdomstol, en permanent voldgiftsdomstol eller Den Internationale Domstol. 
Artikel 27 
Sikring af visse friheder 
Intet i denne konvention må fortolkes som en krænkelse af friheden til sejlads, fiskeri, videnskabelige 
havundersøgelser og anden retmæssig anvendelse af det åbne hav, eller af rettigheden til fredelig gennem­
sejling af det ydre territorialfarvand. 
Artikel 28 
Bilagenes status 
De til denne konvention knyttede bilag udgør en integrerende del af konventionen. 
Artikel 29 
Forhold til andre konventioner 
Denne konventions bestemmelser skal være uden præjudice for de kontraherende parters rettigheder og 
forpligtelser i henhold til indgåede såvel som fremtidige traktater, der fremmer og videreudvikler de 
almindelige havretlige principper, som denne konvention hviler på, og i særdeleshed bestemmelser 
vedrørende forebyggelse af forurening af havmiljøet. 
Artikel 30 
Konference for revision eller ændring af konventionen 
Med de kontraherende parters samtykke eller efter anmodning fra kommissionen kan der indkaldes til en 
konference med det formål at foretage en almindelig revision eller en ændring af denne konvention. 
Artikel 31 
Ændringer i konventionens artikler 
1. Hver kontraherende part kan foreslå ændringer i denne konventions artikler. Ethvert sådant 
ændringsforslag forelægges depositaren og af denne meddeles alle kontraherende parter, som skal underrette 
depositaren om deres godkendelse eller forkastelse af ændringen så snart som muligt efter modtagelse af 
meddelelsen. 
-la-
På anmodning af en kontraherende part skal en foreslået ændring overvejes i kommissionen. I så tilfælde 
gælder artikel 19, stk. 4. Hvis en ændring vedtages af kommissionen, gælder proceduren i denne artikels 
stk. 2. 
2. Kommissionen kan anbefale ændringer til denne konventions artikler. Sådanne anbefalede ændringer 
forelægges depositaren og af denne meddeles alle kontraherende parter, som skal underrette depositaren om 
deres godkendelse eller forkastelse af ændringen så snart som muligt efter modtagelse af meddelelsen. 
3. Ændringen træder i kraft halvfems dage efter, at depositaren har modtaget underretning om 
godkendelse af den pågældende ændring fra alle kontraherende parter. 
Artikel 32 
Ændringer i bilagene og vedtagelse af bilag 
1. Enhver af en kontraherende part foreslået ændring i bilagene skal meddeles de øvrige kontraherende 
parter af depositaren og overvejes i kommissionen. Hvis ændringen vedtages af kommissionen, skal den 
meddeles de kontraherende parter og anbefales til godkendelse. 
2. Enhver af kommissionen anbefalet ændring til bilagene skal meddeles de kontraherende parter af 
depositaren og anbefales til godkendelse. 
3. En sådan ændring skal anses for at være godkendt ved udløbet af en ar Kommissionen fastsat periode, 
medmindre en af de kontraherende parter ved skriftlig meddelelse til depositaren inden for denne periode 
har fremsat indsigelse mod ændringen. Den godkendte ændring skal træde i kraft på en af kommissionen 
fastsat dato. 
Den af kommissionen fastsatte periode skal forlænges i en yderligere periode på seks måneder og datoen for 
ændringens ikrafttræden udsættes tilsvarende, hvis en kontraherende part i særlige tilfælde underretter 
depositaren før udløbet af den af kommissionen fastsatte periode om, at den agter at godkende ændringen, 
men at de forfatningsmæssige krav til en sådan godkendelse endnu ikke er opfyldt. 
4. Et bilag til denne konvention kan vedtages i overensstemmelse med denne artikels bestemmelser. 
Artikel 33 
Forbehold 
1. Der kan ikke tages forbehold over for denne konventions bestemmelser. 
2. Bestemmelserne i stk. 1 forhindrer ikke en kontraherende part i for en periode på ikke over et år 
midlertidigt at ophæve anvendelsen af et bilag til denne konvention eller en del deraf eller en ændring deri, 
efter at vedkommende bilag eller ændringen deri er trådt i kraft. Enhver kontraherende part i 1974-
konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, der ved denne konventions ikrafttræden 
ophæver anvendelsen af et bilag eller en del deraf, skal anvende det tilsvarende bilag eller del deraf til 1974-
konventionen i ophævelsesperioden. 
3. Hvis en kontraherende part efter denne konventions ikrafttræden påberåber sig bestemmelserne i 
stk. 2, skal den, på det tidspunkt, da kommissionen vedtager en ændring i et bilag eller et nyt bilag, give 
de øvrige kontraherende parter meddelelse om de bestemmelser, som vil blive midlertidigt ophævet i henhold 
til stk. 2. 
-15-
Artikel 34 
Undertegnelse 
Denne konvention står åben for undertegnelse i Helsingfors fra den 9. april 1992 til den 9. oktober 1992 
for de stater og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, der deltog i den diplomatiske konference om 
beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, der blev afholdt i Helsingfors den 9. april 1992. 
Artikel 35 
Ratifikation, godkendelse og tiltrædelse 
1. Denne konvention skal ratificeres eller godkendes. 
2. Denne konvention skal efter dens ikrafttræden være åben for tiltrædelse af enhver anden stat eller 
regional organisation for økonomisk integration, der er interesseret i at opfylde denne konventions mål og 
formål, forudsat at vedkommende stat eller organisation indbydes af alle de kontraherende parter. Hvis det 
drejer sig om en regional organisation for økonomisk integration med begrænset ansvarsområde, bliver 
kommissionen og den pågældende organisation enige om vilkår og betingelser for dens deltagelse. 
3. Ratifikations-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne skal deponeres hos depositaren. 
4. Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og eventuelle andre regionale organisationer for økonomisk 
integration, der bliver kontraherende part i denne konvention, skal i spørgsmål inden for deres 
kompetenceområde for egen regning udøve de rettigheder og opfylde det ansvar, som denne konvention giver 
deres medlemsstater. I sådanne tilfælde kan disse organisationers medlemsstater ikke udøve deres rettigheder 
enkeltvis. 
Artikel 36 
Ikrafttræden 
1. Denne konvention træder i kraft to måneder efter deponeringen af ratifikations- eller godkendel-
sesinstrumenterne af alle undertegnende kyststater ved Østersøen og af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab. 
2. For hver stat, der ratificerer eller godkender denne konvention før eller efter deponeringen af det 
sidste ratifikations- eller godkendelsesinstrument, der er omhandlet i stk. 1, træder denne konvention i kraft 
to måneder efter dagen for den pågældende stats deponering af dets ratifikations- eller godkendel­
sesinstrument eller på dagen for denne konventions ikrafttræden, hvis dette sker senere. 
3. For hver tiltrædende stat eller regional organisation for økonomisk integration træder denne 
konvention i kraft to måneder efter dagen for den pågældende stats eller regionale organisation for 
økonomisk integrations deponering af tiltrædelsesinstrumentet. 
4. Når denne konvention træder i kraft, ophører konventionen om beskyttelse af havmiljøet i 
Østersøområdet, der blev undertegnet i Helsingfors den 22. marts 1974, med senere ændringer, med at 
gælde. 
5. Uanset bestemmelserne i stk. 4 vil ændringerne til bilagene i nævnte konvention, der er vedtaget af 
de kontraherende parter i nævnte konvention mellem undertegnelsen af denne konvention og dens 
ikrafttræden, fortsat gælde indtil de tilsvarende bilag til denne konvention er blevet ændret i overensstem­
melse hermed. 
6. Uanset bestemmelserne i stk. 4 vil rekommandationer og beslutninger vedtaget under nævnte 
konvention fortsat gælde i det omfang, de er i overensstemmelse med og ikke udtrykkeligt ophævet af denne 
konvention eller af enhver beslutning vedtaget i henhold hertil. 
Artikel 37 
Udtræden 
1. Når som helst efter udløbet af fem år fra datoen for denne konventions ikrafttræden kan enhver 
kontraherende part udtræde af denne konvention ved skriftlig meddelelse til depositaren. Udtrædelsen får 
virkning for vedkommende kontraherende part den tredivte juni det år, der følger efter året, i hvilket 
depositaren modtog meddelelse om udtrædelsen. 
2. I tilfælde af meddelelse om udtrædelse fra en kontraherende part skal depositaren indkalde til et 
møde mellem de kontraherende parter med henblik på at overveje udtrædelsens virkning. 
Artikel 38 
Depositar 
Finlands regering, der fungerer som depositar, skal 
a) meddele alle kontraherende parter og eksekutivsekretæren om: 
i) undertegnelserne; 
ii) deponering af ethvert ratifikations-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument; 
iii) enhver ikrafttrædelsesdato for denne konvention; 
iv) enhver foreslået eller anbefalet ændring til en artikel eller et bilag eller vedtagelse 
af et nyt bilag samt datoen, på hvilken en sådan ændring eller et nyt bilag træder i 
kraft; 
v) enhver meddelelse, og dato for dets modtagelse, i henhold til artikel 31 og 32; 
vi) enhver meddelelse om udtræden og den dato, på hvilken sådan udtræden får 
virkning; 
vii) ethvert andet dokument eller meddelelse vedrørende denne konvention; 
b) sende bekræftede kopier af denne konvention til tiltrædende stater og regionale or­
ganisationer for økonomisk integration. 
# 
TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, der er behørigt bemyndiget hertil, underskrevet denne 
konvention. 
UDFÆRDIGET i Helsingfors den niende april nitten hundrede og tooghalvfems i ét autentisk eksemplar på 
engelsk, der deponeres hos Finlands regering. Finlands regering sender bekræftede kopier til alle 
signatarerne. 
For Den Tjekkiske og Slovakiske Føderale Republik 
For Kongeriget Danmark 
For Republikken Estland 
For Republikken Finland 
For Forbundsrepublikken Tyskland 
For Republikken Letland 
For Republikken Lithauen 
For Kongeriget Norge 
For Republikken Polen 
For Den Russiske Føderation 
For Kongeriget Sverige 
For Ukraine & 
For Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
BILAG I 
Skadelige stoffer 
DEL 1 GENERELLE PRINCIPPER 
1.0 Indledning 
For at opfylde kravene i de forskellige dele i denne konvention skal følgende procedure anvendes af de 
kontraherende parter ved fastlæggelse og evaluering af skadelige stoffer som defineret i artikel 2, stk. 7. 
1.1 Kriterier for skadelige stoffer 
Bestemmelse og vurdering af stoffer skal baseres på stoffernes iboende egenskaber, nemlig: 
persistens 
toksicitet eller andre skadelige egenskaber 
tendens til bioakkumulation, 
samt egenskaber, der måtte forårsage forurening, såsom 
forholdet mellem registrerede koncentrationer og koncentrationer, der ikke har nogen registreret 
virkning 
menneskeskabt risiko for eutrofiering 
grænseoverskridende eller vidtrækkende betydning 
risiko for uønskede ændringer i det marine økosystem og virkningernes uoprettelighed eller 
holdbarhed 
radioaktivitet 
alvorlig indvirkning på fiskeri eller andre retmæssige anvendelser af havet 
spredningsmønster (f.eks. mængde, anvendelsesmønster og sandsynligheden for at nå havmiljøet) 
påviste carcinogene, teratogene eller mutagene egenskaber i eller gennem havmiljøet. 
Disse egenskaber er ikke nødvendigvis lige vigtige for bestemmelsen og vurderingen af et bestemt stof eller 
gruppe af stoffer. 
«• 
1.2 Prioriterede grupper af skadelige stoffer 
De kontraherende parter skal i deres forebyggende foranstaltninger give prioritet til følgende gruppe af 
stoffer, der generelt anses for at være skadelige stoffer: 
a) tungmetaller og forbindelser heraf 
b) organiske halogenforbindelser 
c) organiske phosphor- og tinforbindelser 
d) pesticider, såsom fungicider, herbicider, insekticider, slimicider og kemikaliet, der anvendes til 
beskyttelse af træ, tømmer, træmasse, cellulose, papir, skind og tekstiler 
e) olier og kulbrinter af mineralolieoprindelse 
f) andre organiske forbindelser, der er særlig skadelige for havmiljøet 
g) nitrogen- og phosphorforbindelser 
h) radioaktive stoffer, herunder affald 
i) persistente materialer, der måtte flyde, forblive svævende eller synke 
j) stoffer, der måtte forårsage alvorlige virkninger for smagen og/eller luften af produkter til 
menneskeføde fra havet, eller virkninger for smag, lugt, farve, gennemsigtighed eller andre af 
vandets egenskaber. 
DEL 2 FORBUDTE STOFFER 
For at beskytte Østersøområdet mod farlige stoffer skal de kontraherende parter fuldstændigt eller delvis 
forbyde anvendelsen af følgende stoffer eller grupper af stoffer i Østersøområdet og dets afvandingsområde: 
2.1 Stoffer, der er forbudt til alle slutanvendelser, undtagen lægemidler 
DDT (l,l,l-trichlor-2,2-bis(4-chlorphenyl)ethan) og dets derivater DDE og DDD. 
2.2 Stoffer, der er forbudte til alle anvendelser, undtagen i bestående udstyr med lukket 
system indtil det ikke kan bruges længere, eller til forskning, udvikling og analytiske 
formål 
a) PCB (polychlorerede biphenyler) 
b) PCT (polychlorerede terphenyler). 
2.3 Stoffer, der er forbudte til bestemte anvendelser 
Organiske tinforbindelser til begroningshindrende malinger til lystfartøjer på under 25 m og fiskenetbure. 
*£ 
DEL 3 PESTICIDER 
For at beskytte Østersøområdet mod farlige stoffer skal de kontraherende parter søge at reducere til et 
minimum og om muligt forbyde anvendelsen af følgende stoffer som pesticider i Østersøområdet og dets 
afvandingsområde: 
CAS-nummer 
Acrylonitril 
Aldrin 
Aramit 
Cadmiumforbindelser 
Chlordan 
Chlordecon 
Chlordimeform 
Chloroform 
1,2-Dibromethan 
Dieldrin 
Endrin 
Floureddikesyre og derivater deraf 
Heptachlor 
Isobenzan 
Isodrin 
Kelevan 
Blyforbindelser 
Kviksølvforbindelser 
Morfamquat 
Nitrophen 
Pentachlorphenol 
Polychlorerede terpener 
Quintozen 
Selenforbindelser 
2,4,5-T 
Toxaphen 107131 
309002 
140578 
57749 
143500 
6164983 
67663 
106934 
60571 
72208 
7664393, 144490 
76448 
297789 
465736 
4234791 
4636833 
1836755 
87865 
8001501 
82688 
93765 
8001352 
tf 
BILAG II 
Kriterier for anvendelse af bedste miljømæssige praksis 
og bedste tilgængelige teknologi 
Regel 1: Generelle bestemmelser 
1. I overensstemmelse de relevante dele i denne konvention skal de kontraherende parter anvende de 
kriterier for bedste miljømæssige praksis og bedste tilgængelige teknologi, der er beskrevet nedenfor. 
2. For at forhindre og fjerne forurening skal de kontraherende parter anvende den bedste miljømæssige 
praksis på alle kilder og den bedste tilgængelige teknologi på punktkilder, og minimere eller fjerne tilførsler 
til vand og luft fra alle kilder ved at foretage kontrol. 
Regel 2: Bedste miljømæssige praksis 
1. Udtrykket "bedste miljømæssige praksis" betyder anvendelse af den mest egnede kombination af 
forholdsregler. Ved valg i hvert enkelt tilfælde skal mindst følgende rangord or. af forholdsregler overvejes: 
oplysning af offentligheden og brugere om de miljømæssige følger af valget af bestemte aktiviteter 
og produkter, deres anvendelse og endelige bortskaffelse 
udvikling og anvendelse af kodeks for god miljømæssig praksis, der dækker alle aspekter af 
produktets levetid 
påbudt mærkning med oplysninger til offentligheden og brugerne om de miljøfarer, der er forbundet 
med et produkt, dets anvendelse og endelige bortskaffelse 
forefindeise af indsamlings- og bortskaffelsesordninger 
ressourcebesparelser, herunder energi 
genanvendelse, genvinding og genbrug 
undgåelse af anvendelsen af farlige stoffer og produkter samt frembringelse af farligt affald 
anvendelse af økonomiske instrumenter på aktiviteter, produkter eller grupper af produkter og 
emissioner 
en tilladelsesordning, der omfatter en række restriktioner eller et forbud. 
f 
2. Ved fastlæggelse generelt eller i de enkelte tilfælde af, hvilken kombination af forholdsregler, der 
ville være den bedste miljømæssige praksis, bør navnlig overvejes: 
forsigtighedsprincippet 
de økologiske farer forbundet med produktet, dets fremstilling, anvendelse og endelige bortskaffelse 
undgåelse af eller erstatning gennem mindre forurenende virksomhed eller stoffer 
anvendelsens omfang 
mulige miljømæssige fordele eller ulemper ved erstatningsmaterialer eller -aktiviteter 
fremskridt og ændringer i den videnskabelige viden og forståelse 
tidsbegrænsning for gennemførelse 
samfundsmæssige og økonomiske konsekvenser. 
Regel 3: Bedste tilgængelige teknologi 
1. Udtrykket "bedste tilgængelige teknologi" betyder det seneste udviklingsstadium i processer, 
faciliteter eller driftsmetoder, der angiver en bestemt forholdsregels egnethed i praksis til at begrænse 
udledninger. 
2. Ved fastlæggelse af, hvorvidt et sæt processer, faciliteter og driftsmetoder udgør den bedste 
tilgængelige teknologi generelt eller i enkelttilfælde bør der særligt overvejes: 
sammenlignelige processer, faciliteter eller driftsmetoder, der for nylig er blevet afprøvet med godt 
resultat 
teknologiske fremskridt og ændringer i videnskabelig viden og forståelse 
den pågældende teknologis økonomiske gennemførlighed 
tidsbegrænsning for anvendelse 
arten og omfanget af de pågældende emissioner 
affaldsreducerende teknologi 
forsigtighedsprincippet. 
Regel 4: Fremtidige udviklinger 
Det følger deraf, at "den bedste miljømæssige praksis" og "den bedste tilgængelige teknologi" vil ændre sig 
med tiden i lyset af teknologiske fremskridt og økonomiske og samfundsmæssige faktorer, samt ændringer 
i videnskabens viden og forståelse. 
•2I-
BILAG III 
Kriterier og forholdsregler for 
forebyggelse af forurening fra landbaserede kilder 
Regel 1: Generelle bestemmelser 
I overensstemmelse med de relevante dele i denne konvention skal de kontraherende parter anvende 
kriterierne og forholdsreglerne i dette bilag i hele afvandingsområdet og tage hensyn til bedste miljømæssige 
praksis (BMP) og bedste tilgængelige teknologi (BTT) som beskrevet i bilag II. 
Regel 2: Specifikke krav 
1. Kommunalt spildevand skal behandles mindst biologisk eller med andre lige så effektive metoder for 
så vidt angår nedbringelse af vigtige parametre. Der skal foretages en væsentlig reduktion af næringsstoffer. 
2. Styring af vandforbruget i industrianlæg bør sigte mod lukkede vandsystemer eller en høj grad af 
recirkulation for at undgå spildevand så vidt som overhovedet muligt. 
3. Industrispildevand skal behandles separat, før det fortyndes ved opblanding med vand. 
4. Spildevand, der indeholder farlige stoffer eller andre relevante stoffer, må ikke behandles sammen 
med andet spildevand, medmindre der opnås en lignende reduktion af forureningsbelastningen sammenlignet 
med en separat rensning af hver spildevandsstrøm. Forbedringen af spildevandskvaliteten må ikke føre til 
en væsentlig forøgelse af omfanget af skadelig slam. 
5. Grænseværdier for emissioner, der indeholder skadelige stoffer, til vand og luft skal anføres i særlige 
tilladelser. 
6. Industrianlæg og andre punktkilder, der er tilsluttet kommunale vandrensningsanlæg skal anvende 
den bedste tilgængelige teknologi for at undgå skadelige stoffer, der ikke kan gøres uskadelige i det 
kommunale spildevandsbehandlingsanlæg, eller som måtte forstyrre processerne i anlægget. Derudover skal 
der træffes forholdsregler efter den bedste miljømæssige praksis. 
-2V 
7. Forurening fra akvakultur skal forhindres og fjernes ved at fremme og gennemføre den bedste 
miljømæssige praksis og den bedste tilgængelige teknologi. 
8. Forurening fra spredte kilder, herunder landbruget, skal fjernes ved at fremme og gennemføre den 
bedste miljømæssige praksis. 
9. Anvendte pesticider skal overholde de kriterier, der fastlægges af kommissionen. 
Regel 3: Principper for udstedelse af tilladelser til industrianlæg 
De kontraherende parter påtager sig at anvende følgende principper og procedurer, når de udsteder tilladelser 
omhandlet i artikel 6, stk. 3, i denne konvention: 
1. Driftslederen på et industrianlæg skal fremsende data og oplysninger til den relevante nationale 
myndighed under anvendelse af en ansøgningsformular. Det anbefales, at driftslederen forhandler med den 
pågældende nationale myndighed om de data, der er nødvendige for ansøgningen, før denne forelægges 
myndigheden (aftale om omfanget af nødvendige oplysninger og syn). 
Ansøgningen skal mindst indeholde følgende oplysninger: 
Generelle oplysninger 
navn, branche, beliggenhed og antal ansatte. 
Nuværende forhold og/eller planlagte aktiviteter 
udlednings- og/eller emissionssted 
produktionstype, produktionens og/eller forarbejdningens størrelse 
produktionsprocesser 
type og mængde af råmaterialer, stoffer og/eller mellemprodukter 
omfanget og kvaliteten af ubehandlet spildevand og rågas fra alle relevante kilder (f.eks. proces vand, 
kølevand) 
behandling af spildevand og rågas med hensyn til type, proces og effektiviteten af forbehandling 
og/eller slutbehandling 
behandlet spildevand og rågas for så vidt angår mængde og kvalitet ved udløbet fra anlæggene for 
forbehandling og/eller slutbehandling 
mængde og kvalitet af fast og flydende affald, der fremstilles under processen og behandlingen af 
spildevand og rågas 
behandling af fast og flydende affald 
oplysninger om foranstaltninger til forebyggelse af driftssvigt og uforsætlige udslip 
miljøets nuværende tilstand og de mulige virkninger herpå. 
Alternativer og deres forskellige virkninger vedrørende f.eks. økologiske, økonomiske og sikkerhedsmæssige 
aspekter 
andre mulige produktionsprocesser 
andre mulige råmaterialer, stoffer og/eller mellemprodukter 
andre mulige behandlingsteknologier. 
3« 
2. Den vedkommende nationale myndighed skal vurdere miljøets nuværende tilstand og de planlagte 
aktiviteters potentielle virkninger. 
3. Den vedkommende nationale myndighed udsteder tilladelsen efter en tilbundsgående vurdering med 
særlig opmærksomhed rettet mod ovennævnte aspekter. Der skal i tilladelsen mindst være fastlagt følgende: 
alle de komponenters egenskaber (f.eks. produktionskapacitet), som påvirker mængden og kvaliteten 
af udledninger og/eller emissioner 
grænseværdier for mængde og kvalitet (belastning og/eller koncentration) af direkte og indirekte 
udledninger og emissioner 
forskrifter om: 
konstruktion og sikkerhed 
produktionsprocesser og/eller -materialer 
drift og vedligeholdelse af behandlingsanlæg 
genvinding af materialer og stoffer samt affaldsbortskaffelse 
type og omfang af kontrol, der skal foretages af driftslederen (selvkontrol) 
forholdsregler der træffes i tilfælde af driftssvigt og uforsætlige udslip 
analysemetoder 
program for modernisering og undersøgelser, der skal foretages af driftslederen 
program for driftslederens rapporter om overvågning og/eller selvkontrol, moderniserings-
og undersøgelsesforanstaltninger. 
4. Den vedkommende nationale myndighed eller en uafhængig institution, der er godkendt af den 
vedkommende nationale myndighed, skal: 
kontrollere omfanget og kvaliteten af udledninger og/eller emissioner ved prøveudtagning og analyse 
kontrollere, om kravene i tilladelsen er opfyldt 
tilrettelægge overvågning af de forskellige virkninger af spildevandsudledninger og emissioner til 
luften 
om nødvendigt revidere tilladelsen. 
-J1-
BILAGIV 
Forebyggelse af forurening fra skibe 
Regel 1: Samarbejde 
De kontraherende parter skal i spørgsmål om beskyttelse af Østersøområdet mod forurening fra skibe 
samarbejde: 
a) i Den Internationale Søfartsorganisation, navnlig om at udforme internationale regler, der 
bl.a. er baseret på de grundlæggende principper og forpligtelser i denne konvention, og som 
ligeledes omfatter fremme af anvendelsen af den bedste tilgængelige teknologi og den bedste 
miljømæssige praksis, som defineret i bilag II; 
b) om en effektiv og harmoniseret gennemførelse af de regler, der er vedtaget af Den 
Internationale Søfartsorganisation. 
Regel 2: Hjælp ved efterforskning 
De kontraherende parter skal, medmindre andet følger af denne konvention, artikel 4, stk. 3, i passende 
omfang bistå hinanden med efterforskningen af overtrædelser af den gældende lovgivning om foranstaltninger 
til forebyggelse af forurening, som har fundet sted, eller som formodes at have fundet sted inden for 
Østersøområdet. Denne bistand kan omfatte, men er ikke begrænset til, kompetente myndigheders kontrol 
af oliejournaler, journaler for skadelige stoffer, skibsdagbøger og maskindagbøger, udtagning af olieprøver 
med henblik på analytisk identifikation. 
Regel 3 Definitioner 
I dette bilag gælder følgende: 
1. Ved "administration" forstås den kontraherende parts regering, under hvis myndighed skibe drives. 
For et skib, som er berettiget til at føre et lands flag, er administrationen dette lands regering. For faste eller 
flydende platforme, som drives med henblik på undersøgelse og udnyttelse af den del af havbunden og 
dennes undergrund, som støder op til en kyststrækning, over hvilken kyststaten udøver højhedsret med 
hensyn til undersøgelse og udnyttelse af deres naturressourcer, er administrationen denne kyststats regering. 
2. a) Ved "udtømning" forstås i forbindelse med skadelige stoffer eller udløb, som indeholder 
sådanne stoffer, enhver udledning, uanset hvordan den er forårsaget, fra et skib, herunder 
enhver udstrømning, bortskaffelse, overløb, udsivning, udpumpning, emission eller tømning. 
b) "Udtømning" indbefatter ikke: 
(i) dumpning som defineret i konventionen om forebyggelse af havforurening ved 
dumpning af affald og andre stoffer, udfærdiget i London den 29. december 1972; 
eller 
(ii) udledning af skadelige stoffer, som stammer direkte fra undersøgelsen, udnyttelsen 
og lignende behandling til søs af undersøiske mineralforekomster; eller 
(iii) udledning af skadelige stoffer med henblik på videnskabelig forskning vedrørende 
forureningsbekæmpelse eller forureningskontrol. 
3. Ved udtrykket "fra nærmeste kyst" forstås den basislinje, hvorfra det pågældende territoriums ydre 
territorialfarvand er fastlagt i overensstemmelse med international ret. 
4. Udtrykket "jurisdiktion" fortolkes ved anvendelse eller fortolkning af dette bilag efter til enhver tid 
gældende international ret. 
5. Ved udtrykket "MARPOL 73/78" forstås den internationale konvention om forebyggelse af 
forurening fra skibe af 1973, som ændret ved protokol af 1978 hertil. 
Regel 4: Anvendelse af bilagene til MARPOL 73/78 
De kontraherende parter skal anvende bestemmelserne i bilagene til MARPOL 73/78, jf. dog regel 5. 
Regel 5: Kloakspildevand 
De kontraherende parter skal bringe bestemmelserne i denne regel, stk. A til D og F og G, i anvendelse på 
udtømning af kloakspildevand fra skibe i Østersøområdet. 
A. Definitioner 
I denne regel forstås ved: 
1. "Kloakspildevand" -
a) afløbsstoffer eller andet affald fra enhver form for toiletter, urinaler eller WC-afløb; 
b) afløbsstoffer fra hospitalsrum (apotek, sygelukaf, o.s.v.) udledt fra vaskekummer, 
vaskebaljer og afløb anbragt i sådanne rum; 
c) afløbsstoffer fra steder, hvor der findes levende dyr; eller 
-a-
d) andet spildevand, når det er blandet med afløbsstoffer som ovenfor defineret. 
2. "Sumptank" - en tank, som anvendes til opsamling og opbevaring af kloakspildevand. 
B. Anvendelse 
1. Denne regel finder anvendelse på: 
a) skibe på 200 bruttoregistertons og derover; 
b) skibe på mindre end 200 bruttoregistertons, som er godkendt til befordring af over 10 
personer; 
c) skibe, som ikke har en målt bruttoregistertonnage, og som er godkendt til befordring af over 
10 personer. 
C. Udtømning af kloakspildevand 
1. Med forbehold af bestemmelserne i denne regel, stk. D, er udtømning af kloakspildevand i havet 
forbudt, medmindre: 
a) skibet udtømmer findelt og desinficeret kloakspildevand ved anvendelse af et af ad­
ministrationen godkendt system, og udtømningen sker i en afstand af mindst 4 sømil fra 
nærmeste kyst, eller skibet udtømmer kloakspildevand, som ikke er findelt eller desinficeret, 
i en afstand af mindst 12 sømil fra nærmeste kyst under forudsætning af, at det kloakspil­
devand, som har været opbevaret i sumptanke, ikke udtømmes på en gang, men udtømmes 
med moderat udløbshastighed, og kun når skibet gør mindst 4 knobs fart, eller 
b) skibet anvender et af administrationen godkendt anlæg til behandling af kloakspildevand, og 
(i) anlæggets afprøvningsresultat er anført i et dokument, som opbevares om bord; 
(ii) samt at udløbet ikke frembringer synlige, i vandet flydende, faste stoffer og ikke 
frembringer misfarvning af det omgivende vand. 
2. Når kloakspildevand blandes med affald eller spildevand, for hvilket der gælder forskellige regler 
for udtømning, skal de strengeste af disse regler anvendes. 
D. Undtagelser 
Denne regel, stk. C, finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: 
a) når udtømning af kloakspildevand fra et skib er nødvendig af hensyn til et skibs og de 
ombordværendes sikkerhed eller for at redde menneskeliv på havet; eller 
•» 
b) når udtømning af kloakspildevand er en følge af skade på et skib eller dets udstyr, under 
forudsætning af, at der før og efter skadens indtræden er blevet iagttaget alle rimelige 
forholdsregler med henblik på at undgå eller mindske udtømningen. 
E. Modtageanlæg 
1. Hver kontraherende part skal drage omsorg for, at der i dens havne og terminaler i Østersøområdet 
tilvejebringes anlæg til modtagelse af kloakspildevand. Sådanne anlæg skal være tilstrækkelige til at opfylde 
behovet for de skibe, som måtte gøre brug af dem, uden at forsinke dem unødigt. 
2. For at modtageanlæggenes rørledninger skal kunne tilsluttes skibenes udtømningsledninger, skal 
begge ledninger udstyres med standardkoblinger i overensstemmelser med følgende tabel: 
Standarddimensioner for flanger til udtømningsledningers koblingsled 
Emne 
Ydre diameter 
Indre diameter 
Boltringens diameter 
Flangeudskæringer 
Flangetykkelse 
Bolte og møtrikker: 
antal og diameter Dimension 
210 mm 
I henhold til rørets ydre diameter 
170 mm 
4 huller, 18 mm i diameter, anbragt med lige store mellemrum på en 
boltring af ovenstående diameter, udskåret til flangeomkredsen. Udskærin­
gens bredde skal være 18 mm. 
16 mm 
4, hver på 16 mm i diameter og i passende længde. 
Flangen skal være konstrueret til rør med indre diameter op til 100 mm og skal være af stål eller andet 
tilsvarende materiale, som har en glat overflade. Flangen med tilhørende pakning skal kunne holde til et 
arbejdstryk på 6 kg/cm2. 
I skibe med konstruktionsdybgang på 5 m og derunder kan den indre diameter af udtømningsledningens 
koblingsled være 38 mm. 
F. Syn 
1. Skibe som går i fart i Østersøområdet skal underkastes nedenfor anførte syn: 
a) Et første syn, før skibet sættes i fart, eller før det i denne regels stk. G foreskrevne certifikat 
udstedes første gang, som skal omfatte et syn af skibet, der er så effektivt, at det, 
(i) når skibet er udstyret med et anlæg til behandling af kloakspildevand, sikres at 
anlægget opfylder de krav til dets funktion, som er baseret på normer og afprøv-
ningsmetoder, som er anbefalet af kommissionen og som skal godkendes af 
administrationen; 
(ii) når skibet er udstyret med et system til findeling og desinfektion af kloakspildevand, 
sikres, at systemet opfylder de krav til dets funktion, som er baseret på normer og 
afprøvningsmetoder, som er anbefalet af kommissionen og som skal godkendes af 
administrationen; 
(iii) når skibet er udstyret med en sumptank, sikres, at kapaciteten af en sådan tank af 
administrationen kan anses for tilstrækkelig til opbevaring af al kloakspildevand 
under hensyntagen til skibets anvendelse, antallet af ombordværende og andre 
relevante faktorer. Sumptanken skal opfylde de krav til dens funktion, som er 
baseret på normer og afprøvningsmetoder, som er anbefalet af kommissionen og 
som skal godkendes af administrationen; 
(iv) sikres, at skibet er udstyret med en rørledning til udtømning af kloakspildevand til 
et modtageanlæg. Rørledningen skal være forsynet med standardkobling i 
overensstemmelse med stk. E eller for skibe i fast fart alternativt med andre normer, 
som administrationen kan godkende, såsom lynkoblinger. 
Dette syn skal være så effektivt, at det sikres, at udstyr, tilbehør, anordninger og materialer 
fuldstændig opfylder de pågældende krav i denne regel. 
Administrationen skal anerkende "Typeafprøvningscertifikat" for kloakspil-
devandsbehandlingsanlæg, der er udstedt under andre kontraherende parters myndighed. 
b) Periodiske syn med mellemrum, hvis længde fastsættes af administrationen, og som ikke må 
overstige fem år, der skal være så effektive, at det sikres, at udstyr, tilbehør, anordninger 
og materialer fuldstændigt opfylder de pågældende krav i denne regel. 
2. Syn af skibet, der foretages med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i denne regel, skal 
udføres af administrationens embedsmænd. Administrationen kan dog overdrage synene til synsmænd, der 
er udpeget hertil, eller til organisationer, der er anerkendt af den. I alle tilfælde påtager vedkommende 
administration sig det fulde ansvar for synets fuldstændighed og effektivitet. 
3< 
3. Efter at syn af et skib er blevet foretaget, må der ikke foretages nogen væsentlig ændring i udstyr, 
tilbehør, anordninger eller materialer som omfattes af synet, uden godkendelse fra administrationen, bortset 
fra direkte udskiftning af sådant udstyr eller tilbehør. 
G. Certifikat 
1. Efter at der har været afholdt syn i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. F i denne regel, 
skal der udstedes et certifikat til forebyggelse af forurening med kloakspildevand til skibe, der går i fart i 
Østersøområdet. 
2. Et sådant certifikat skal udstedes af administrationen eller af en person eller organisation, som er 
behørigt bemyndiget af den. I hvert tilfælde påtager administrationen sig det fulde ansvar for certifikatet. 
3. Certifikatet til forebyggelse af forurening med kloakspildevand skal opstilles som modellen i tillægget 
til bilag IV i MARPOL 73/78, da de kontraherende parter ligeledes er parter i MARPOL 73/78. Hvis 
sproget ikke er engelsk, skal teksten indeholde en oversættelse til engelsk. 
4. Et certifikat til forebyggelse af forurening med kloakspildevand udstedes for en periode, som 
fastsættes af administrationen, og som ikke må overstige fem år. 
5. Et certifikat mister sin gyldighed, hvis der uden tilladelse fra administrationen er foretaget væsentlige 
ændringer i udstyr, tilbehør, anordninger eller materialer, bortset fra direkte udskiftning af sådant udstyr 
eller tilbehør. 
Bilag V 
Undtagelser fra det almindelige forbud 
mod dumpning af affald af andre 
stoffer i Østersøområdet 
Regel 1 
I henhold til denne konventions artikel 11, stk. 2, finder forbudet mod dumpning ikke anvendelse på 
bortskaffelse til søs af klapmateriale, såfremt følgende betingelser er opfyldt: 
a) at dumpning af klapmateriale, der indeholder farlige stoffer anført i bilag I, kun er tilladt efter de 
retningslinjer kommissionen vedtager, og 
b) at dumpningen sker efter særlig tilladelse forud meddelt af vedkommende nationale myndighed, 
enten 
i) inden for den kontraherende parts indre farvande og ydre territorialfarvand, eller 
ii) uden for de indre farvande og ydre territorialfarvand, når det er nødvendigt, efter 
forudgående samråd i kommissionen. 
Når den kontraherende part meddeler sådanne tilladelser, skal det ske som anført i dette bilag, regel 3. 
Regel 2 
1. Den i denne konventions artikel 11, stk. 2, angivne nationale myndighed skal: 
a) meddele de i dette bilag, regel 1, nævnte særlige tilladelser; 
b) føre journal over arten og mængden af stof, som tillades dumpet, med angivelse af 
dumpningsstedet, tidspunktet for dumpningen og dumpningsmetoden; 
c) indsamle til rådighed stående oplysninger om arten og mængden af stof, som i den senere 
tid og indtil ikrafttrædelsestidspunktet for denne konvention er dumpet i Østersøområdet, 
såfremt der er mulighed for, at det pågældende dumpede stof kan forurene vandet eller 
organismerne i Østersøområdet eller indfanges i fiskegrej eller på anden måde foranledige 
skade, samt indsamle oplysninger om dumpningsstedet, tidspunktet for dumpningen og 
dumpningsmetoden. 
-3Î-
2. Vedkommende nationale myndighed skal i henhold til dette bilag, regel 1, meddele særlige tilladelser 
til dumpning af stof, som med henblik på dumpning i Østersøområdet er: 
a) lastet på dens territorium, 
b) lastet af et skib eller luftfartøj, som er indregistreret inden for dens territorium eller fører 
dens flag, såfremt lastningen finder sted i et land, som ikke er kontraherende part i denne 
konvention. 
3. Enhver kontraherende part skal meddele de i dette bilag, regel 2, stk. 1, litra c), anførte oplysninger 
til kommissionen og, såfremt det skønnes hensigtsmæssigt, til andre kontraherende parter. Fremgangsmåden 
ved og formen for sådanne meddelelser fastsættes af kommissionen. 
Regel 3 
Ved meddelelse af de i dette bilag, regel 1, anførte særlige tilladelser skal vedkommende nationale 
myndighed tage hensyn til følgende: 
a) mængde klapmateriale, som skal dumpes; 
b) indholdet af farlige stoffer, som anført i bilag I; 
c) beliggenhed (f.eks. dumpningsområdets geografiske placering angivet i længde og bredde, 
vanddybden og afstanden fra land) og dens forbindelse til områder af særlig betydning (f.eks. 
rekreative områder, gydepladser, reservater, fiskepladser o.s.v.); 
d) hvis dumpningen sker uden for det ydre territorialfarvand tillige vandets egenskaber, nemlig: 
i) hydrografiske egenskaber (f.eks. temperatur, saltholdighed, vægtfylde, variation med 
dybde); 
ii) kemiske egenskaber (f.eks. pH-værdi, opløst ilt, næringsstofindhold); 
iii) biologiske egenskaber (f.eks. primærproduktion og havbundens dyreliv); 
materialet skal omfatte fyldestgørende oplysninger om årlige gennemsnitsværdier for og 
sæsonmæssige afvigelser i de i dette stykke omhandlede egenskaber; og 
e) forekomst og virkninger af andre dumpninger, som kan have fundet sted i dumpningsområdet. 
Regel 4 
Indberetninger udfærdiget i henhold til denne konventions artikel 11, stk. 5, skal indeholde de oplysninger, 
der skal gives på den indberetningsformular, som kommissionen fastlægger. 
-3Î-
BILAGVI 
Forebyggelse af forurening fra off-shore virksomhed 
Regel 1: Definitioner 
I dette bilag forstås ved: 
1. "Off-shore virksomhed" - enhver efterforskning efter og udvinding af olie og gas fra en fast eller 
flydende off-shore installation eller konstruktion, og alle hermed forbundne aktiviteter; 
2. "Off-shore anlæg" - enhver fast eller flydende off-shore installation eller konstruktion, der foretager 
gas- eller olieefterforskning, -udvinding eller -produktionsvirksomhed, eller lastning eller losning 
af olie; 
3. "Efterforskning" - enhver boreaktivitet, men ikke seismiske undersøgelser; 
4. "Udvinding" - enhver produktion, brøndafprøvning eller stimuleringsvirksomhed. 
Regel 2: Anvendelse af den bedste tilgængelige teknologi og bedste miljømæssige praksis 
De kontraherende parter påtager sig at forhindre og fjerne forurening fra off-shore virksomhed ved at 
anvende principperne for bedste tilgængelige teknologi og bedste miljømæssige praksis som defineret i 
bilag II. 
Regel 3: Vurdering af virkninger på miljøet samt overvågning 
1. Der skal foretages en vurdering af virkningerne på miljøet, før der gives tilladelse til at igangsætte 
off-shore virksomhed. I tilfælde af udvinding omhandlet i regel 5 skal resultatet af denne vurdering meddeles 
kommissionen, før der gives tilladelse til, at off-shore virksomheden kan igangsættes. 
2. I forbindelse med vurdering af virkningerne på miljøet skal det havområdes miljømæssige sårbarhed 
omkring et foreslået off-shore anlæg vurderes, for så vidt angår følgende: 
a) områdets betydning for fugle og havpattedyr; 
b) områdets betydning som fiske- eller gydeområde for fisk og skaldyr, samt for akvakultur; 
c) områdets betydning for rekreative aktiviteter; 
¥ 
d) sammensætningen af sedimenter målt som: kornstørrelsefordeling, tørstof, glødetab, samlet 
kulbrinteindhold samt indholdet af Ba, Cr, Pb, Cu, Hg og Cd; 
e) bundfaunaens talrighed og diversitet samt indholdet af udvalgte alifatiske og aromatiske 
kulbrinter. 
3. For at overvåge følgevirkningerne af off-shore virksomhedens efterforskningsfase skal der mindst 
foretages de undersøgelser, der er henvist til under stk. 2, litra d), før og efter efterforskningens afslutning. 
4. For at overvåge følgevirkningerne af off-shore virksomhedens udvindingsfase skal der mindst 
foretages de undersøgelser, der er henvist til under stk. 2, litra d) og e), før udvinding, én gang om året 
under udvindingen og efter udvindingens afslutning. 
Regel 4: Udledninger i efterforskningsfasen 
1. Anvendelsen af oliebaseret boremudder eller mudder, der indeholder andre skadelige stoffer, skal 
begrænses til tilfælde, hvor det er nødvendigt af geologiske, tekniske eller sikkerhedsmæssige årsager og kun 
efter forudgående tilladelse fra den pågældende nationale myndighed. I sådanne tilfælde skal der træffes 
passende forholdsregler og tilvejebringes passende installationer for at forebygge udledningen af sådant 
mudder til havmiljøet. 
2. Oliebaseret boremudder og borespåner, der opstår ved anvendelser, a» oliebaseret boremudder, må 
ikke udledes i Østersøområdet, men skal bringes i land med henblik på endelig behandling eller bortskaffelse 
på en miljømæssigt acceptabel måde. 
3. Udledning af vandbaseret mudder og borespåner kræver tilladelse af den pågældende nationale 
myndighed. Før der gives tilladelse, skal det påvises, at det vandbaserede mudder har et lavt toksicitets-
indhold. 
4. Udledning af borespåner fra anvendelse af vandbaseret boremudder må ikke tillades i særlig sårbare 
dele af Østersøområdet, såsom snævre eller lavvandede områder med begrænset vandudveksling og områder, 
der har sjældne, værdifulde eller særlig sårbare økosystemer. 
Regel 5: Udledninger under udvindingsfasen 
Ud over bestemmelserne i bilag IV skal følgende bestemmelser gælde for udledninger: 
a) alle kemikalier og materialer skal bringes i land og må kun undtagelsesvis udledes, efter at 
der er givet tilladelse hertil fra den pågældende nationale myndighed i hvert enkelt tilfælde; 
b) udledning af proces- og fortrængningsvand er forbudt, medmindre dets påviste olieindhold 
er på under 15 mg/l målt ved de metoder for analyse og prøveudtagning, som kommissionen 
fastlægger; 
c) hvis det ikke er muligt at opnå overensstemmelse med grænseværdien ved hjælp af den 
bedste miljømæssige praksis og bedste tilgængelige teknologi, kan den pågældende nationale 
myndighed kræve passende yderligere foranstaltninger for at forebygge en eventuel 
forurening af havmiljøet i Østersøområdet og om nødvendigt tillade en højere grænseværdi, 
der imidlertid skal være så lav som mulig og i intet tilfælde må overstige 40 mg/l; 
olieindholdet skal måles som anført i litra b); 
d) den tilladte udledning må ikke i noget tilfælde forårsage uacceptable virkninger for 
havmiljøet; 
e) for at udnytte fremtidige udviklinger i rensnings- og produktionsteknologier skal 
udledningstilladelser revideres regelmæssigt af de pågældende nationale myndigheder og 
udledningsgrænserne skal revideres i henhold hertil. 
Regel 6: Indberetningsprocedure 
Hver kontraherende part skal kræve, at driftslederen eller enhver anden person, der har ansvaret for off­
shore anlægget, indberetter i henhold til bestemmelserne i regel 5, stk. 1, i bilag VII til denne konvention. 
Regel 7: Beredskabsplanlægning 
Hvert off-shore anlæg skal have en beredskabsplan mod forurening, der er godkendt i henhold til en af 
pågældende nationale myndighed fastlagte procedure. Planen skal indeholde oplysninger om alarmerings-
og kommunikationssystemer, tilrettelæggelse af en eventuel indsats, en liste over udlagt udstyr og en 
beskrivelse af de forholdsregler, der skal tages ved forskellige typer forureningshændelser. 
Regel 8: Nedlagte off-shore anlæg 
De kontraherende parter skal sikre, at forladte, ubenyttede off-shore anlæg og forliste off-shore anlæg 
fuldstændigt fjernes og bringes i land under ejerens ansvar, og at de ubenyttede borebrønde forsegles. 
Regel 9: Informationsudveksling 
De kontraherende parter skal til stadighed udveksle oplysninger gennem kommissionen om lokaliseringen 
og arten af al planlagt eller fuldført off-shore virksomhed og om arten og omfanget af udledninger samt om 
de beredskabsforanstaltninger, der er truffet. 
BILAGVn 
Indsats ved forureningshændelser 
Regel 1: Generelle bestemmelser 
1. De kontraherende parter forpligter sig til konstant at kunne sætte ind ved forureningshændelser, der 
truer havmiljøet i Østersøområdet. Dette indebærer udstyr samt skibe og personel, der er egnet til indsats 
i såvel kystfarvande som på det åbne hav. 
2. a) Ud over de i artikel 13 omtalte hændelser skal den kontraherende part ligeledes straks 
anmelde de forureningshændelser, der opstår inden for dets indsatsområde, som indvirker 
eller måtte indvirke på andre kontraherende parters interesser. 
b) I tilfælde af en større forureningshændelse skal andre kontraherende parter og kommissionen 
ligeledes informeres så hurtigt som muligt. 
3. De kontraherende parter er enige om at de, alt efter deres kapacitet og til rådighed stående relevante 
ressourcer samarbejder i indsatsen ved forureningshændelser, når sådanne hændelsers alvor berettiger det. 
4. Derudover skal de kontraherende parter træffe andre foranstaltninger for at: 
a) foretage regelmæssig overvågning ud for deres kyst; og 
b) på anden måde samarbejde og udveksle oplysninger med de kontraherende parter for at 
forbedre indsatskapaciteten ved forureningshændelser. 
Regel 2: Beredskabsplanlægning 
Hver kontraherende part skal opstille en national beredskabsplan og i samarbejde med andre kontraherende 
parter om nødvendigt, bilaterale eller multilaterale planer for en fælles indsats ved forureningshændelser. 
Regel 3: Overvågning 
1. For at forhindre overtrædelser af gældende bestemmelser om forebyggelse af forurening fra skibe 
skal de kontraherende parter individuelt eller i samarbejde opstille og gennemføre overvågningsvirksomhed. 
-tfo-
der dækker Østersøområdet, for at kunne lokalisere og overvåge olie og andre stoffer som udledes i havet. 
2. De kontraherende parter skal træffe passende foranstaltninger til at foretage den i stk. 1 omfattede 
overvågning ved bl.a. at anvende luftbåren overvågning med fjernmålingssystemer. 
Regel 4: Indsatsområder 
De kontraherende parter skal så snart som muligt enten bilateralt eller multilateralt træffe aftale om de dele 
af Østersøområdet, hvor de skal foretage overvågning og gå i aktion, når der opstår eller måtte opstå en 
større forureningshændelse. Sådanne aftaler skal ikke have forret for andre aftaler, som de kontraherende 
parter har indgået om samme emne. Nabostater skal sikre sig samordning af de forskellige aftaler. De 
kontraherende parter skal informere hinanden og kommissionen om sådanne aftaler. 
Regel 5: Indberetningsprocedure 
1. a) Hver kontraherende part skal kræve, at skibsførere eller andre personer, som har kommando 
over et skib, der fører dens flag, straks indberetter enhver hændelse på deres skib, som 
medfører eller måtte medføre udledning af olie eller andre skadelige stoffer. 
b) Indberetning skal ske til den nærmeste kyststat og i overensstemmelse med bestemmelserne 
i artikel 8 og protokol I i den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra 
skibe, 1973, som ændret ved protokol af 1978 hertil (MARPOL 73/78). 
c) De kontraherende parter skal kræve, at skibsførere eller andre personer, som har kommando 
over et skib, og piloter i luftfartøjer straks og i overensstemmelse med dette system skal 
indberette ethvert større udslip af olie eller andre skadelige stoffer, der er observeret på 
havet. Sådanne indberetninger bør så vidt muligt indeholde følgende oplysninger: tidspunkt, 
position, vind- og søforhold, og det observerede udslips art, omfang og mulige kilde. 
2. Bestemmelserne i stk. 1, litra b), skal ligeledes anvendes, for så vidt angår dumpning foretaget i 
henhold til bestemmelserne i artikel 11, stk. 4, i denne konvention. 
Regel 6: Beredskabsforanstaltninger på skibe 
1. Hver kontraherende part skal kræve, at skibe, der har beføjelse til at føre dens flag, om bord har 
en beredskabsplan for olieforurening som krævet ved og i overensstemmelse med bestemmelserne i 
MARPOL 73/78. 
2. Hver kontraherende part skal kræve, at skibsførere af skibe, der fører dens flag, eller i tilfælde af 
faste eller flydende platforme, der henhører under dens jurisdiktion, de personer, som har kommando over 
platforme, i tilfælde af en forureningshændelse og på anmodning af de pågældende myndigheder skal give 
sådanne detaljerede oplysninger om skibet og dets last, eller i tilfælde af platforme om deres produktion, som 
er relevante for indsatsen til forebyggelse eller bekæmpelse af forurening af havet samt at de skal samarbejde 
med disse myndigheder. 
••tf-
Regel 7: Indsatsforanstaltninger 
1. Den kontraherende part skal, når der sker en forureningshændelse på dens indsatsområde, foretage 
den fornødne vurdering af situationen og tage passende forholdsregler for at undgå eller mindske de heraf 
følgende forureningsvirkninger. 
2. a) Kontraherende parter skal anvende mekaniske midler i indsatsen mod forureningsulykker, 
jf. dog litra b). 
b) Kemikalier må kun anvendes i undtagelsestilfælde og efter godkendelse i hver enkelt tilfælde 
af den pågældende nationale myndighed. 
3. Når et udslip driver eller måtte drive ind i en anden kontraherende parts indsatsområde, skal denne 
part straks underrettes om situationen og om de iværksatte forholdsregler. 
Regel 8: Assistance 
1. I henhold til bestemmelserne i regel 1, stk. 3: 
a) har en kontraherende part ret til at anmode om assistance fra andre kontraherende parter, 
når den bekæmper en forureningshændelse til havs; og 
b) de kontraherende parter skal gøre deres yderste for at yde denne assistance. 
2. Kontraherende parter skal tage alle fornødne juridiske og administrative forholdsregler for at lette: 
a) ankomsten til, anvendelsen i og afgangen fra dens territorium af skibe, luftfartøjer og andre 
transportmidler, der er involveret i indsatsen ved en forureningshændelse, eller som 
transporterer personel, gods, materialer og udstyr, der bruges i indsatsen; og 
b) hurtig bevægelse til, gennem og fra dens territorium af personel, gods, materialer og udstyr 
omhandlet i litra a). 
Regel 9: Godtgørelse af assistanceomkostninger 
1. De kontraherende parter skal bære de omkostninger, der er forbundet med den i regel 8 omhandlede 
assistance i overensstemmelse med denne regel. 
2. a) Hvis foranstaltningen blev truffet af en kontraherende part på udtrykkelig anmodning af en 
anden kontraherende part, skal den anmodende part godtgøre den assisterende part de 
omkostninger, der er forbundet med den assisterende parts indsats. Hvis anmodningen 
annulleres, skal den anmodende part bære de omkostninger, som den assisterende part 
allerede har haft eller har indgået. 
4f-
b) Hvis indsatsen blev foretaget af en kontraherende part på eget initiativ, bærer denne part selv 
omkostningerne forbundet hermed. 
c) Principperne i litra a) og b) gælder, medmindre de pågældende parter er blevet enige om 
andet i hvert enkelt tilfælde. 
3. Medmindre der aftales andet, skal omkostningerne ved den indsats, en kontraherende part har 
foretaget på anmodning af en anden part, beregnes rimeligt efter den assisterende parts lov og normale 
praksis med hensyn til godtgørelse af sådanne omkostninger. 
4. Bestemmelserne i denne regel må ikke på nogen måde fortolkes således, at de krænker de 
kontraherende parters ret til fra tredjeparter at få godtgjort omkostninger forbundet med indsatsen ved en 
forureningshændelse under andre gældende bestemmelser og regler i international ret og nationale eller 
overnationale bestemmelser. 
Regel 10: Regelmæssigt samarbejde 
1. Hver kontraherende part skal meddele de andre kontraherende parter og kommissionen oplysninger 
om: 
a) dens organisation for bekæmpelse af udslip af olie og andre skadelige stoffer; 
b) dens bestemmelser og andre anliggender, som direkte omhandler beredskabet til og indsatsen 
ved forurening på havet med olie og andre skadelige stoffer; 
c) den myndighed, der er ansvarlig for at modtage og videresende indberetninger om 
havforurening med olie og andre skadelige stoffer; 
d) de myndigheder, der er ansvarlige for sager vedrørende gensidig assistance, information og 
samarbejde mellem de kontraherende parter i henhold til dette bilag; og 
e) foranstaltninger, der træffes i henhold til regel 7 og 8 i dette bilag. 
2. De kontraherende parter skal udveksle oplysninger om forsknings- og udviklingsprogrammer, 
resultaterne vedrørende måder hvorpå havforurening med olie og andre skadelige stoffer kan bekæmpes og 
erfaringer fra overvågning og bekæmpelse af sådan forurening. 
3. De kontraherende parter skal regelmæssigt afholde fælles beredskabsøvelser samt alarmeringsøvelser. 
4. De kontraherende parter skal samarbejde med Den Internationale Søfartsorganisation i spørgsmål om 
gennemførelse og videreudvikling af den internationale konvention om beredskab, bekæmpelse og samarbejde 
i forbindelse med olieforurening. 
4 
Regel 11: HELCOM-bekæmpelseshåndbog 
De kontraherende parter er enige om så vidt det er praktisk muligt at anvende de principper og regler, der 
er anført i håndbogen om samarbejde ved bekæmpelse af havforurening, der specificerer dette bilag, og som 
er vedtaget af kommissionen eller af den komité, kommissionen har udpeget til dette formål. 

DA r 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 285 endelig udg. 
DOKUMENTER 
14 
Katalognummer : CB-CO-93-318-DA-C 
ISBN 92-77-56893-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg