KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 602 endelig udg. 
Bruxelles, den 15.12.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
De mindrc udbredte sprog 
Den Europæiske Union 
Aktivitetsrapport 
1989-1993 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. Indledning 
1.1 De europæiske sprog 
1.2 The European Link 
1.3 Europa-Parlamentets initiativer 
1.4 Budgettet 
1.5 Maastricht-traktaten 
1.6 EU's uddannelsespolitik 
1.7 EU's kulturpolitik 
1.8 Den Europæiske Pagt 
1.9 Minoritetsrettigheder 
2. Kommissionens aktiviteter 
2.1. "Euromosaic" 
2.2 Rapporter om aktiviteter finansieret af Kommissionen 
2.3 Projekter 1989-1993 
a. Forskning 
b. Uddannelse 
c. Konferencer 
d. Festivaller og kulturelle arrangementer 
e. Medieprojekter 
f. Information 
g. Studiebesøg 
h. The European Bureau for Lesser Used Languages 
3. Konklusion 
3.1 Et miljø i forandring 
3.2 Traktat om Den Europæiske Union 
3.3 Aktiviteter finansieret af Kommissionen 
3.4 Henstillinger 
1. Indledning 
1.1 De europæiske sprog 
Foruden de officielle sprog der tales i EU's medlemsstater, skønnes det at omkring 40 
millioner europæiske borgere taler et minoritetssprog eller regionalt sprog, der traditionelt 
tales, der hvor de bor. Catalansk tales for eksempel af ca. 7 millioner mennesker i 
Spanien, Frankrig og Italien (Alghero på Sardinien). Af andre sprog der tales i EU kan 
nævnes baskisk (Spanien og Frankrig), bretonsk (Frankrig), korsikansk (Frankrig), frisisk 
(Nederlandene), friulansk (Italien), galizisk (Spanien), occitansk (Frankrig), ladinsk 
(Italien), sardisk (Italien), sorbisk (Tyskland) og walisisk (Det Forenede Kongerige). 
Endvidere kan irsk og létzebuergesch tilføjes på listen over mindre udbredte europæiske 
sprog, også selvom disse to sprog har en anden status i de respektive medlemsstater. 
En anden type sprogsamfund, hvis situation ligner minoritetssproggruppernes, er 
sprogsamfund, hvor mennesker, som bor i ét land, taler det sprog, der er det officielle 
eller mest dominerende sprog i nabolandet. Dette er tilfældet for de tysksprogede 
befolkningsgrupper i Belgien, Danmark, Frankrig og Italien, og det samme gælder de 
befolkningsgrupper i Italien hvis traditionelle hovedsprog er albansk, kroatisk, græsk og 
slovensk. Skønt disse sprog ikke er i tilbagegang på grund af den officielle status de har 
i andre lande, er sprogene og den kulturelle arv i disse regioner og områder under samme 
pres som sprog, der ikke er så udbredte. Der findes i alt 40 autoktone regionale sprog og 
minoritetssprog. 
Foruden de ovennævnte territoriale sprog skal også sigøjnersprog og yiddish nævnes, da 
disse to sprog traditionelt tales i hele Europa. 
1.2 The European Link 
Selvom sprogsamfundenes status og position er uhyre forskellige, har de en række 
fællesinteresser, som skaber en samhørighed mellem mange af sproggrupperne i EU. 
Enkelte af sprogsamfundene, som for eksempel de baskiske befolkningsgrupper i Spanien 
og Frankrig, strækker sig på tværs af medlemsstaternes grænser, mens andre 
sprogsamfund bindes sammen af de traditionelle kulturmæssige og historiske bånd, for 
eksempel de keltiske sproggrupper i Frankrig, Irland og Det Forenede Kongerige. Der er 
ingen tvivl om, at disse bånd er af stor betydning og fortsat vil blive dyrket mellem 
regionerne. Dertil kommer, at næsten alle de mindre udbredte sprog har mange 
dyberegående interesser til fælles, både hvad angår sprogets fortsatte udvikling men også 
hvad angår disse sprogs potentiale i EU. 
ife JL/N 
De fleste af sprogsamfundene er konfronteret med de samme problemer. I regelen er 
befolkningsgrupperne bosat i landområder, ofte randområder, hvor der er dårlige 
økonomiske udsigter. Endvidere må en stor del af sprogsamfundene erkende, at deres 
sprog tales i mindre og mindre omfang, hvilket primært skyldes, at det dominerende sprog 
i landet vinder større og større indpas. Situationen er dog ikke altid negativ. Flere af 
sprogene har i de seneste år styrket deres position, idet mange borgere har vist en stærk 
vilje til at tale sproget og til at udbrede kendskabet til det. Især har befolkningsgrupperne 
gjort en indsats for at lade denne enestående kulturelle skat gå i arv til deres oørn. 
Den europæiske dimension for minoritetssprog blev i første omgang varetaget af Europa-
Parlamentet, som har tilskyndet til at sprogene anvendes på en række forskellige områder. 
Siden 1983 har Parlamentet afsat en mindre budgetpost til projekter, som har til formål 
at bevare og fremme de mindre udbredte sprog. Projekterne administreres af 
Kommissionen, og de er især blevet anvendt til oprettelse af kontakter på tværs af 
grænserne samt til udveksling af erfaringer mellem sprogsamfundene. 
Maastricht-traktatens ikrafttræden i 1993 markerede starten på en ny fase i Europa, især 
i udviklingen af forholdet mellem Unionen og borgerne. Traktaten fremhæver, hvor 
vigtigt det er at bevare de europæiske kulturers mangfoldighed, og den fastsætter, at 
beslutningerne skal træffes så nært på borgerne som muligt. 
Ved den tyske genforening i oktober 1990 blev endnu et sprogsamfund indlemmet i EU, 
nemlig det sorbiske sprogsamfund i Lusatia. 
1.3 Europa-Parlamentets initiativer 
Europa-Parlamentet har været initiativtageren på dette område, og det har således vedtaget 
en række forslag og resolutioner siden 1979, hvori der stilles der krav om iværksættelse 
af foranstaltninger til fordel for regionale sprogsamfund eller minoritetssprogsamfund1. 
Udvalget for Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier har desuden iværsat udarbejdelse 
af en rapport og udkast til resolution2. Udvalget har udpeget parlamentsmedlem Killilea 
til référant. Rapporten er udfærdiget på baggrund af Europarådets "Charter for Regional 
or Minority Languages", og den indeholder en synopsis om den aktuelle situation for EU's 
sprogminoriteter. Denne synopsis er udarbejdet på grundlag af en undersøgelse af det 
offentlige, og den er udført af referenten. 
Efter behandling af forslag i 1979 og 1980 stemte Europa-Parlamentet om tre resolutioner: 
Resolution om et fællesskabscharter for regionale sprog og kulturer samt om et charter for 
regionale etniske minoriteters rettigheder (Arfé I, 16.10.1981) EFT C 287 af 09.11.1981, 
Resolution om foranstaltninger til fordel for mindretals sprog og kulturer (Arfé II) EFT C 68 af 
14.03.1983, side 103, Resolution om de regionale og etniske mindretals sprog og kulturer i Det 
Europæiske Fællesskab (Kuijpers, 30.10.1987) EFT C 318 af 30.11.1987. 
PE201.963/RE1. 
Parlamentsmedlem Von Stauffenberg har samtidig udarbejdet en rapport samt et udkast 
til betænktning om Beskyttelse af Etniske Gruppers Rettigheder3, som indeholder udkast 
til en pagt. Von Stauffenbergs arbejde er udført i hans egenskab af referent for Udvalget 
for Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder. Arbejdet belv senere overtaget af 
parlamentsmedlem Alber, men som nævnt er rapporten endnu ikke forelagt på plenarmøde 
i Parlamentet. Udkast til pagten indeholder bestemmelser om retten til at bruge et etnisk 
sprog4 og retten til undervisning på et etnisk sprog5. 
Arbejdsgruppen - The Parliamentary Intergroup on Minority Languages - har i forbindelse 
med plenarmøderne afholdt møder, hvor gruppen har drøftet de centrale spørgsmål i 
Alber-rapporten, Killilea-rapporten, den europæiske pagt for regionale eller 
minoritetssprog samt budgetposten til de mindre udbredte sprog. 
1.4 Budgettet 
På grund af Europa-Parlamentets vedvarende støtte er der nu i budgettet afsat en post til 
fordel for EU's mindre udbredte sprog og kulturer. Som det fremgår af nedenstående 
skema, er budgetposten steget fra 100.000 ECU i 1983 til 3.500.000 ECU i 1994. 
ÅRSTAL 
83 
0,1 84 
0,2 85 
0,34 86 
0,68 87 
0,86 88 
1,0 89 
1,0 90 
1,1 91 
2,0 92 
2,5 93 
3,5 94 
3,5 
MIO.ECU 
På trods afstigningen er budgetposterne for 1993 og 1994 på hver 3,5 mio. ECU fortsat 
beskedne, og ansøgningerne overstiger langt de til rådighed værende midler. 
Ansøgerantallet er steget i en sådan grad, at Kommissionen i 1993 kunne godkende over 
180 projekter. 
1.5 Maastricht-traktaten 
Traktaten om Den Europæiske Union6, som har indflydelse på stort set alle EU-aktiviteter, 
vil formentlig også komme til at præge initiativer for minoritetssprog. I traktaten udvides 
PE 204.838. 
Artikel 9 
Artikel 10. 
Traktat om Den Europæiske Union, underskrevet den 07.02.1992, trådte i kraft den 01.11.1993. 
De mindre udbredte sprog i EU 
EU's kompetenceområde til også at omfatte kultur7. Traktaten indeholder også en artikel 
om uddannelse8, hvori der lægges vægt på behovet for sprogundervisning. Det 
understreges desuden i traktaten, hvor vigtigt det er, at de europæiske kulturers 
mangfoldighed fortsat bevares9. Denne tanke styrkes af subsidiaritetsprincippet, som er 
nedfældet i traktaten10. Subsidiaritetsprincippet gælder for alle Fællesskabets aktiviteter, 
hvor kompetencen deles mellem Fællesskabet og medlemsstaterne". 
1.6 EU's Uddannelsespolitik 
Når man ser på EU's interne politik, er der truffet adskillige praktiske foranstaltninger til 
fordel for de mindre udbredte sprog og kulturer. Rådet og undervisningsministrene har 
besluttet at iværksætte uddannelsesprojekter til gavn for børn afvandrende arbejdstagere, 
herunder også arbejdstagere der kommer fra ikke-EU-lande12. I disse initiativer lægges 
der særlig vægt på at børn får undervinsing på deres modersmål og i deres kultur. I 1989 
blev initiativerne suppleret med en resolution om skolegang for børn af sigøjnere og andre 
ikke-bofaste personer13, som har resulteret i iværksættelse af en række projekter med 
henblik på udarbejdelse af undervisningsmaterialer på sigøjnersprog. 
I 1989 blev også Zwgwa-programmet14 iværksat med det formål at fremme 
fremmedsprogsundervisningen for at forbedre den internationale kommunikation. Lingua 
omfatter alle EU's arbejdssprog15 samt irsk (som er det officielle sprog i Irland og 
desuden et af de sprog, på hvilket traktaterne er affattet) og lëtzeburgesch, der i Rådets 
9 
10 Artikel 128. 
Artikel 126. 
Artikel 128. 
Artikel A og 3b. 
For yderligere kommentarer om Maastricht-traktaten, se Kapitel 3: Konklusion. 
Resolution vedrørende et handlingsprogram på uddannelsesområdet, EFT C 38 af 19.02.1976, 
Resolution om et handlingsprogram til fordel for vandrende arbejdstagere og deres 
familiemedlemmer EFT C 34 af 14.02.1976, Deklaration af 01.02.1978, R/1832 f/77 (SOC 173) 
Resolution af 22.05.1989/02, EFT C 153 af. 21.06.1989. 
Rådets afgørelse (89/489/EØF) af 28.07.1989 om fastlæggelse af et handlingsprogram til fremme 
af kendskabet til fremmedsprog i Det Europæiske Fællesskab (LINGUA), EFT L 239 af 
19.08.1989, side 24-32. 
Dansk, tysk, engelsk, spansk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk (fem af disse sprog 
tales af autoktone mindretal i visse medlemsstater: dansk-D, tysk-DK, B, F, I, fransk-I, græsk-I, 
nederlandsk-F). 
afgørelse om Lingua-programmet beskrives som "et sprog, der tales på hele det 
luxembourgske område"16. Disse to sprog er medtaget i Lingua-programmet på grund af 
deres officielle status i de respektive medlemsstater. Derudover indgår der ingen af de 
mindre udbredte sprog i programmet. 
Skønt Erasmus-programmet ikke indeholder særbestemmelser om de mindre udbredte 
sprog, er der inden for rammerne af dette program iværksat en række projekter og 
netværk, f.eks. studier i catalansk og walisisk. Uddannelsesprogrammet Soctates bygger 
videre på de fremskridt, der allerede er nået på dette område. Soctates skal afløse Lingua 
og Erasmus, og det åbner døren for projekter, som sigter mod minoritetssprogene. 
1.7 EU's kulturpolitik 
På et møde i 1992 noterede Rådet og kulturminsitrene sig Kommissionens meddelelse om 
nye perspektiver for en indsats på kulturområdet og understregede, at der skal tages 
behørigt hensyn til den nationale og regionale mangfoldighed17. Rådet og ministrene 
noterede sig EU-støtte til oversættelser, især oversættelser fra de mindre udbredte 
europæiske sprog. Det Økonomiske og Sociale Udvalg understreger ligeledes i en 
udtalelse om ovennævnte meddelelse fra Kommissionen, at det er af stor betydning at 
nationale, regionale og lokale karakteristika bliver respekteret18. 
Som svar på Kommissionens meddelelse har parlamentsmedlem Roberto Barzanti 
udarbejdet en rapport på vegne af Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier19. 
Også i denne rapport fremhæves det, hvor vigtig mangfoldigheden er, ligesom behovet 
for at forsvare de mindre udbredte sprog påpeges med henvisning til europæisk 
pluralisme. Dette punkt belv ligeledes fremhævet i forbindelse med støtten til oversættere. 
Inden Barzanti-rapportens offentliggørelse behandlede Parlamentet i 1991 en resolution 
om teaterfremstød i Unionen. Parlamentet gav heri klart udtryk for et ønske om, at der 
ydes støtte til opførelse af minoritetskulturers værker20. 
20 Rådets afgørelse om Lingua-programmet, ibid, præambel, 11. afsnit. 
Konklusioner vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, vedrørende retningslinier 
for Fællesskabets indsats på kulturområdet (KOM)(92)149), EF-bull. 11-1992, 1.3.245. 
Udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, 22.10.1992, EF-bull. 10-1992, 1.3.186. 
Barzanti-rapporten, Europa-Parlamentet, Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier, 
PE201.819, Resolution vedtaget 21.02.1993 om Kommissionens meddelelse "nye perspektiver for 
fællesskabets indsats på kulturområdet" KOM(92)149. 
Europa-Parlamentets beslutning om fremme af teater og musik i EF, 25.10.1991, EF-bull. 10-1991, 
1.2.199. 
1.8 Den Europæiske Pagt 
Et af de største fremskridt der er gjort i de senere år, er Europarådets vedtagelse af "The 
European Charter for Regional or Minority Languages"21 i 1992. I pagten udstikkes 
målene for de underskrivende parter med hensyn til fremme af sprog, hvilket dækker 
mange former for sprogbrug. Følgende citat stammer fra Contact-Bulletin22 • 
"Pagten er et omfattende dokument. Del II omhandler mål og principper. Alle de 
lande, der har underskrevet konventionen, skal godkende Del II. Del III omhandler 
foranstaltninger til fremme af regionale sprog eller mindre udbredte sprog i al 
almindelighed. Denne del indeholder en meget detaljeret beskrivelse af 
uddannelse, retsmyndighederne, de administrative myndigheder og "det offentlige", 
medierne, kulturelle aktiviteter og faciliteter, økonomi og sociale aktiviteter samt 
udveksling på tværs af grænserne. Da konventionen søger at dække en lang række 
forskellige sprogsituationer, giver den også de underskrivende parter en lang 
række forskellige muligheder. For hvert sprog der er specificeret ved 
ratifikationen, skal de kontraherende stater anvende mindste 35 punkter eller 
underpunkter (ud af næsten 100) fra konventionens Del III, herunder mindst tre 
punkter fra artiklerne om uddannelse og kulturelle aktiviteter og faciliteter". 
I oktober 1993 havde 12 lande underskrevet pagten, heriblandt 5 af EU's medlemsstater23. 
1.9 Minoritetsrettigheder 
Med hensyn til menneskerettighederne er der er gjort væsentlige fremskridt, som også har 
indflydelse på minoritetssprog og minoritetskulturer. I 1992 vedtog FN's 
generalforsamling "The Declaration on the Rights of Persons Belonging to National, 
Ethnic, Religious and Linguistic Minorities"2*'. I deklarationen fremhæves minoriteters 
grundlæggende menneskerettigheder, så som retten til ligebehandling og retten til ikke at 
blive udsat for diskrimination, ligesom der stilles krav til medlemsstaterne om at træffe 
foranstaltninger til fremme af blandt andet sprogundervisning, kulturformer samt 
uddannelsesmæssige foranstaltninger25. Medlemsstaterne tilskyndes endvidere til at 
23 
24 
25 Council of Europe, European Treaty Series 148, Strasbourg, 05.10.1992, ISBN 92 871 2210 5. 
Vol. 9, no. 2, Autumn 1992, Contact-Bulletin, et tidsskrift udgivet af The European Bureau for 
Lesser Used Languages, Dublin (udgivet på tysk, engelsk, fransk og italiensk). 
Underskrivende stater (oktober 1993): EU-lande: Danmark, Tyskland, Luxembourg, Nederlandene, 
Spanien; lande udenfor EU: Østrig, Cypern, Finland, Ungarn, Liechtenstein, Malta, Norge. 
Resolution 47/135 af 18. december 1992. 
ibid, artikel 4. 
samarbejde og udveksle erfaringer om arbejdet med minoritetsspørgsmål26. 
Ændringerne i de central- og østeuropæiske lande og de tiltagende etniske spændinger, 
som i en række af de tidligere kommunisktiske lande har resulteret i krig og konflikter, 
har rettet opmærksomheden mod behovet for at forsvare minoritetgruppers grundlæggende 
menneskerettigheder, herunder også sprogminoriteters. Konferencen om sikkerhed og 
samarbejde i Europa (KSSE) gik i spidsen i 1990, da stats- og regeringschefer vedtog 
" Paris-pagten for et nyt Europa"21, som indeholder særlige bestemmelser om, at kulturelle 
minoritetsgrupper og sprogminoriteter skal beskyttes uden forskelsbehandling til lighed 
for loven. Endvidere stilles der i pagten krav om, at der skal skabes grobund for fremme 
af en sproglig identitet. På Det Europæiske Råd i Luxembourg i 1991 udarbejdede EU's 
stats- og regeringschefer Erklæring om Menneskerettighederne2*', hvori det understreges, 
at beskyttelse af minoriteter først og fremmest sikres ved en reel indførelse af demokrati, 
ligesom det fremhæves, hvor vigtigt det er at respektere kulturel identitet samt at 
opretholde minoritetgruppers rettigheder. Dette blev udført i praksis i 1992 med Rådets 
vedtagelse29 af en artikel, hvoraf det klart fremgår, at respekten for demokratiske 
principper og menneskerettigheder skal indgå i de europæiske associeringsaftaler med 
Bulgarien og Rumænien30. Denne artikel, som naturligvis er bindende for såvel EU som 
for tredjelandet, er nu standardpraksis i forhandlinger om associeringsaftaler om handel 
og samarbejde med tredjelande. 
Forpligtelserne over for minoritetgruppers rettigheder, herunder også sproglige 
minoriteter31, er i andre sammenhænge blevet anerkendt af EU og medlemsstaterne. 
Senest i oktober 1993 på Europarådets møde i Wien, hvor de 32 stats- og regeringschefer 
var samlet for første gang for at vedtage "The (October) Vienna Declaration on Human 
Rights32", som indeholder en protokol om nationale minoriteter, hvori det kræves, at 
26 ibid, artikel 6. 
27 KSSE, Paris, 21.10.1990, underskrevet af stats- og regeringschefer samt Kommissionens formand. 
2K Det Europæiske Råd i Luxembourg, 28.-29.04.1992, EF-Bull. 6-1991, side 17. 
29 Rådets Erklæring, 11.04.1992, EF-Bull. 5-1992, 1.2.12-13. 
30 Artikel 6 i de europæiske aftaler med Rumænien (foreslået 21.12.1992): Respekt for de 
demokratiske principper og menneskerettighederne, således som de er defineret i Helsingfors-
slutakten og i Paris-charteret for et nyt Europa, samt principperne for markedsøkonomi, er 
væsentlige elementer i nærværende aftale. Artikel 6 i forslag til aftale med Bulgarien indeholder 
lignende betingelser (dog ikke identiske). 
31 F.eks. erklæring vedtaget af Rådet og medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, om menneskerettigheder, 
demokrati og udvikling, maj 1993, EF-Bull. 5-1993, 1.3.41; EPC forberedelse til FN's anden 
verdenskonference om menneskerettigheder, Wien, 14.-25.04.1993, The June Vienna Declaration 
and Action Programme, June 1993, som omhandler situationen for minoritetgrupper og indfødte 
folkeslag. 
Vienna Declaration, Europarådets topmøde, 09.10.1993, SUM(93)2. 32 
medlemmer af en national minoritet får mulighed for at udvikle deres kultur, religion, 
traditioner og skikke og at tale deres sprog både privat og offentligt. Aftalen indeholder 
ligeledes bestemmelser om, at medlemmer af nationale minoriteter - på visse betingelser -
skal have mulighed for at tale deres sprog, når de kommunikerer med de offentlige 
myndigheder. Kommissionen, som havde repræsentanter på mødet, gav Wien-aftalen sin 
fulde tilslutning. Kommissionen fremhævede desuden sit ønske om at skabe tættere 
forbindelser mellem EU og Europarådet, hvilket i sidste instans kan residere i EU's 
indtræden i en bredere europæiske sammenslutning33. 
I forbindelse med debatten om menneskerettigheder har også Europa-Parlamentet deltaget 
aktivt, når det gælder udformning af bestemmelser vedrørende minoritetsgrupper34. 
33 
34 Tale af Hans van den Broek, Kommissær for den fælles udenrigspolitik, på Europarådets topmøde, 
08.-09.10.1993. 
F.eks. Europa-Parlamentets beslutning om menneskerettighederne, 09.07.1991, hvori EU opfordres 
til at drage omsorg for, at menneskerettighederne bliver respekteret, ikke alene i tredjelande, men 
også i medlemsstatern; Europa-Parlamentets beslutning om menneskerettigheder, 12.09.1991, EFT 
C 240 af 16.09.1991, hvori der stilles krav om en europæisk bill of rights og der opfordres til at 
Kommissionen får mandat til at forhandle tiltrædelse af Den Euroæiske 
Menneskerettighedskonvention; Europa-Parlamentets beslutning om respekt for 
menneskerettighederne i EF, 11.03.1993, EFT C 115 af 26.04.1993. Se også henvisning til Alber-
rapporten ovenfor. 
8 
2. KOMMISSIONENS AKTIVITETER 
Kommissionens Task-force for Menneskelige Ressourcer, Uddannelse og 
Ungdomsanliggender, der yder støtte til minoritetssprog og -kulturer, måtte i 1992-1993 
tage besik af den politik som føres på området. For det første er en stor del af 
oplysningerne om minoritetssproggrupperne unøjagtige, og der er derfor behov for mere 
troværdige, sammenlignelige oplysninger om de sociale, økonomiske, uddannelsesmæssige 
og sproglige forhold i disse grupper. For det andet skulle der på Parlamentets anmodning 
udformes en oversigt over og en vurdering af de aktiviteter, Kommissionen ydede støtte 
til i 4-årsperioden 1989-1993. 
2.1 "Euromosaic" 
Det første mål var at ajourføre oplysningerne om sprog. I 1984 udsendte Kommissionen 
resultaterne af en større undersøgelse af forholdene for de mindre udbredte sprog, med 
titlen "The Linguistic Minorities in Countries Belonging to the European Community"35. 
I 1990 blev denne undersøgelse fulgt op af en anden undersøgelse36 af 
sprogminoriteternes situation i de tre nyeste EF-lande Grækenland, Spanien og Portugal. 
Men da der i mellemtiden var gået 10 år siden indsamlingen af de første data, var der et 
helt klart behov for en ny undersøgelse. Der var brug for såvel de helt grundlæggende 
oplysninger om, hvor mange personer, der taler sproget, om hvor sproget tales (hjem, 
skole, arbejde, det offentlige, handel, medier og kulturelle aktiviteter, osv.) som en 
vurdering af sprogets socio-lingvistiske vitalitet, dvs. om sproget eller sprogsamfundet er 
i tilbagegang, i fremgang eller befinder sig i et stabilt leje. Desuden skulle undersøgelsen 
belyse en række faktorer, som påvirker sprogets fremgang eller tilbagegang, så som 
opfattelse af status, socio-økonomiske faktorer, urbaniseringsgrad og periferalisering, samt 
konsekvensen af samspillet eller kontakten mellem to sprog. 
Kontrakten gik efter udbud37 til en sammenslutning af lingvister og sociolingvister fra de 
førende europæiske institutter på dette område: Fédération des Foyers Ruraux (Paris), 
Institut SociolingUistica Catalana (Barcelona), Onderzoekscentrum Meertaligheid 
(Bruxelles, samt Research Centre Wales (Bangor). Disse repræsentanter mødtes under 
overskriften "Euromosaic". 
35 
36 
37 Summary Report, Instituto della Enciclopedia Italiana, Roma,; De Europæiske Fællesskabers 
Publikationskontor, Luxembourg, 1990, ISBN (EN) 92-825-5850-9; (FR) 92-825-6480; (IT) 92-
825-5851. 
Linguistic Minorities in the European Economic Community: Spain, Portugal, Greece, Summary 
of the Report, Miquel Siguan, Universitetet i Barcelona, Kontoret for de Europæiske Fællesskabers 
Publikationer, Luxembourg (1990), ISBN (EN) 92-826-0375-X; (FR) 92-826-0376-1 ; (ES) 92-826-
0376-8. 
EFT C 291, 07.11.1992, side 9. 
EU's mindre udbredte sprog 
Forskerne er i gang med at indsamle data fra offentlige kilder, publikationer, 
undersøgelser, samtaler med eksperter og interviews med fremtrædende personer i de 
pågældende samfund. Der er udarbejdet en række meget detaljerede spørgeskemaer som 
er blevet oversat med henblik på at indhente sammenlignelige data fra alle EU-
medlemsstater. Endvidere foretages der et begrænset antal empiriske undersøgelser i 
udvalgte regioner. 
Rapporten ventes færdig i første halvdel af 1994 og konklusionerne vil indeholde 
henstillinger om fortsat at fremme den lingvistiske mangfoldighed i Europa. 
2.2 Rapporter om aktiviteter finansieret af Kommissionen 
Kommissionen har siden 1983 administreret en årlig budgetpost38 til fordel for de mindre 
udbredte sprog og kulturer i EU. I 1990 blev der udgivet et rapport, som dækker perioden 
1983-198939. 
Den første rapport som blev udgivet af The European Bureau for Lesser Used 
Languages40 indeholdte en række henstillinger, og enkelte af disse er senere ført ud i livet. 
Kommissionen har især øget støtten til projekter på følgende områder: uddannelse, 
informationsnetværk, medier og kulturelle begivenheder. Kommissionen yder desuden 
fortsat støtte til opbygningen af The European Bureau, som nu også har etableret et 
informationskontor i Bruxelles. 
Rapporten indeholder endvidere generelle spekulationer om mulighederne for at 
iværksætte aktioner til fordel for minoritetssprogene i forbindelse med Kommissionens 
politik på andre områder, nemlig uddannelse, undervisning, information, kultur, 
regionaludvikling, landbrug og fiskeri. I visse tilfælde er det blevet gennemført, især på 
kulturområdet. Desuden kan det tilføjes, at i den udstrækning Kommissionens politik på 
andre områder, som for eksempel den fælles landbrugspolitik, bidrager til økonomisk 
velfærd i de regionale samfund, medvirker den også herigennem til at sikre 
sproggruppernes eksistens. Når der tages særlige initiativer, er det imidlertid nødvendigt, 
at der opstilles en række sammenhængende mål, ligesom det er vigtigt, at initiativerne 
baseres på troværdige data, behovsanalyser, høring samt en grundig cost-benefit-analyse. 
38 
39 
40 Budgetpost B3.1006, administreres af Europa-Kommissionens Task Force for Menneskelige 
Ressourcer, Uddannelse og Ungdomsanliggender. 
Community Activity in Favour of Lesser Used Languages and Cultures 1983-1989, Lucien Jacoby, 
European Bureau for Lesser Used Languages, Dublin, (1990); (DE, EN, FR, IT) ISBN 1 870675 
04 5. 
The European Bureau for Lesser Used Languages er en uafhængig organisation, der er registreret 
som et selskab i Irland. 
10 
Indførelsen af parallelle programmer for sprogminoriteter er formentlig ikke den mest 
effektive løsning. Vejen frem er en mere "organiske" indgangsvinkel, hvor projekter 
finansieres inden for rammerne af de generelle programmer, som tilfældet er med 
Erasmus. Siden rapporten blev udarbejdet er der desuden sket det, at Maastricht-traktaten 
er trådt i kraft, og de nye initiativer fra Kommissionen skal nu respektere 
subsidiaritetsprincippet. 
I rapporten lægges der stor vægt på det hensigtsmæssige i at støtte flerårige projekter. På 
dette punkt er der dog et teknisk problem, eftersom Parlamentet og Rådet årligt tager 
stilling til budgettet for mindre udbredte sprog, hvilket indebærer en risiko for at 
budgettet ikke bliver fornyet, og hvilket forhindrer Kommissionen i juridisk at give 
tilsagn om finansiering af projekter for mere end et år ad gangen. Kommissionen kan 
naturligvis finansiere et projekt i et år i forventning om, at projektet fortsætter i en 
årrække, men det ville være uansvarligt at give projektlederne det indtryk, at de er sikret 
midler til de efterfølgende år. Så længe det årlige budget udgør det juridiske grundlag for 
aktioner på dette område vil 12-måneders reglen være gældende. 
2.3 Projekter i 1989-1993 
Kommissionen har ydet støtte til projekter på følgende områder: forskning, tosproget 
uddannelse, konferencer, festivaller og kulturelle begivenheder, medieprojekter, Mercator 
informationsnetværket, PR-initiativer, studiebesøg samt aktiviteter varetaget af The 
European Bureau for Lesser Used Languages. 
I perioden 1989-1993 er budgettet steget fra 1 mio. ECU til 3,5 mio. ECU, men på trods 
af denne stigning, er det samlede beløb stadigvæk meget lavt - statistisk set nul når det 
ses i forhold til EU's samlede budget - og omfanget af finansierede projekter er følgelig 
tilsvarende begrænset. EU har imidlertid ydet positive bidrag til initiativer i 
sprogsamfundene, og det opfattes i mange minoritetssprogregioner som støtte. Fremfor 
alt har EU medvirket til at fremme de væsentligste paneuropæiske projekter og har 
dermed bidraget til at give de berørte samfund et europæisk perspektiv. 
(a) Forskning 
I perioden 1989-1993 ydede Kommissionen støtte til over 20 projekter, herunder 
Euromosaic-projektQt samt Mercator netværket (se senere beskrivelse), som berørte tretten 
sprogsamfund direkte. Andre projekter var mere generelle og enkelte omfattede 
sammenlignende undersøgelser mellem regionerne med henblik på at udveksle de høstede 
erfaringer. Forskningsarbejderne kan inddeles i fire kategorier: 
11 
De mindre udbredte sprog i EU 
a. socioøkonomiske og lingvistiske studier; 
b. sprogpolitik; 
c. sociokulturelle studier; 
d. uddannelse. 
Foruden Euromosaic og Mercator er to projekter særlig bemærkelsesværdige. Det ene er 
et innovativt projekt, der skal etablere et netværk mellem lingvistiske forskr'r.Rsinstitutter, 
som beskæftiger sig med sprogbrug i fire sprogregioner: baskisk, irsk, frisisk og walisisk. 
Formålet med et sådant netværk er at udveksle viden og at standardisere forskningens 
metodologi samt spørgeskemaer, som indgår i forskningsprojekterne, og derved muliggøre 
indsamling af sammenlignelige data. Det andet projekt gik ud på at undersøge 
udviklingen af den europæiske dimension inden for uddannelse især inden for de mindre 
udbredte sprog, og det udmundede i 1993 i offentliggørelse af en rapport, Citizenship 
2000. 
(b) Uddannelse 
Uddannelse er fortsat det vigtigste aktivitetsområde, der støttes af Kommissionen. I 
perioden 1989-1993 blev der taget en række nye initiativer i skolerne, og de eksisterende 
projekter blev styrket. Bestræbelserne på at fremme tosprogethed blandt børnene i 
sprogsamfundene har været vellykkede, og der er høstet bred erfaring på dette område 
især fra regioner, hvor der tales bakisk, bretonsk, catalansk, frisisk, irsk og walisisk samt 
i de tysktalende minoritetssamfund. I Alsace blev der i 1993 iværksat et omfattende 
regionalt projekt med henblik på at fremme tosprogethed i fransk og tysk (såvel alsasisk 
som højtysk). Dette er et stort fremskridt i udviklingen på uddannelsesområdet i Europa, 
og det videre forløb vil blive fulgt med stor interesse. I Parlamentet afholdtes en 
pressekonference og præsentation, som blev til i et samarbejde mellem den regionale 
regering i Alsace og The European Bureau for Lesser Used Languages^. Ved denne 
lejlighed præsenterede The European Bureau for Lesser Used Languages en illustreret 
brochure42 om tosproget uddannelse. Brochurens målgruppe er forældre, og den 
indeholder en beskrivelse af de fundamentale principper i tosprogethed. På en 
lettilgængelig og udoktrinær måde tager brochuren fat på en række spørgsmål, der alle 
vedrører tosprogethed, og den indfører læseren i nogle af de grundlæggende teorier og 
informerer om forskningsresultater inden for tosproget uddannelse. 
En af de skelsættende konklusioner der er nået i forskningen af tosprogede børns evner -
et i øvrigt ikke ukendt faktum - er at disse børn klarer sig betydeligt bedre end 
41 
42 Europa-Parlamentet, Bruxelles, 21.09.1993. 
The Sound of Europe, Living Languages 1, S.W. Siencyn, European Bureau for Lesser Used 
Languages, Dublin, 1993, 40 sider, ISBN (EN) 90-74851-01-0, (FR) 90-74851-02-9. 
12 
etsprogede børn i datavurdering og datamanipulation samt i kreativ og lateral tænkning. 
Eksperter har netop fremhævet disse evner til at kunne løse problemer og understreget, 
hvor vigtigt det er, at EU's arbejdsstyrke - både nu og fremover - besidder denne evne, 
hvis EU skal bevare sin økonomiske stilling i verden. Dette synspunkt blev fremført 
mange gange i debatten, der i 1993 gik forud for udgivelsen af Kommissionsformandens 
Hvidbog om Konkurrenceevne, Vækst og Beskæftigelse43. Børnene behøver ikke lære et 
bestemt sprog for at erhverve disse evner, og det gælder også for tosprogede børn, hvis 
ene sprog er et minoritetssprog. En stor del af de europæiske forskningsprojekter på dette 
område har haft deltagelse af tosprogede børn, hvis ene sprog var et minoritetssprog. En 
af de få fordele, som personer der vokser op i et minoritetssprogsamfund har, er en 
naturlig motivation til at lære sig to modersmål. 
Kommissionen har bidraget til adskillige innovative projekter på uddannelsesområdet i 
EU's medlemsstater. Især seks sprogsamfund har haft gavn af et antal særdeles vellykkede 
projekter inden for tosproget uddannelse. Der er ydet støtte til undervisningsprojekter på 
såvel første som på andet niveau i skolerne samt på læreruddannelserne i alle 
medlemsstater. En skole i Frankrig søsatte et projekt, der omfattede undervisning i passiv 
sprogbrug på seks beslægtede sprog, blandt andet occitansk og catalansk. Det er værd at 
bemærke, at initiativer med aktiv markedsføring og med aktiv forældredeltagelse ofte er 
meget vellykkede. 
Inden for voksenundervisningen kan de samfundsbaserede sprogstrategier fremhæves. De 
består af forskellige sprogprojekter, som løber samtidigt, blandt andet i lokale skoler og 
firmaer, på arbejdspladser samt i kirker o.lign. 
Lærere, der underviser i minoritetssprog, har et presserende behov for gode 
undervisningmaterialer. Til selve sprogundervisningen er der brug for materialer 
udarbejdet efter de moderne undervisningsmetoder, og i andre fag f.eks. fysik, kemi og 
geografi, er der mangel på undervisningsmaterialer på selv sproget. Derfor var 
udarbejdelse af undervisningsmaterialer også en højt prioriteret post på budgettet for 
mindre udbredte sprog i perioden 1989-1993. Materialeudarbejdelsen omfatter bøger til 
eleverne, lærervejledninger, kassetter samt multimediematerialer med brug af 
audiovisuelle midler og informationsteknologi. Projekter rettet mod de baskiske og 
bretonske uddannelsessystemer er særligt bemærkelsesværdige. 
Kommissionen yder stadigvæk i mindre grad støtte til forskning og udgivelse af 
forskellige ordbøger, både ordbøger til hverdagsbrug som langsigtede akademiske 
projekter med henblik på sprogstandardisering. 
43 Fremlagt for Det Europæiske Råd, 10.-11. december 1993. 
13 
De mindre udbrede sprog i EU 
(c) Konferencer 
Kommissionen yder fortsat støtte til afholdelse af konferencer og møder mellem eksperter 
og andre, der arbejder med emner, som er relateret til mindre udbredte sprog. Konferencer 
giver ofte gode muligheder for at udveksle erfaringer og ekspertise mellem 
sprogsamfundene. I de senere år har der været stigende interesse for økonomiske 
spørgsmål, som har indflydelse på de mindre udbredte sprogsamfund og d«tte er afspejlet 
i Kommissionens finansieringsprogrammer. 
I 1993 afholdtes i Europarådets regi Athen-konferencen om minoritetsgrupper, som 
resulterede i "Delph-deklarationen". Athen-konferencen er sammen med "The Minorities 
Languages Conferences" og "The Euroskoalle Conference" en af de mere betydningsfuld 
konferencer, der har modtaget støtte fra Kommissionen. I alt har Kommissionen 
medvirket ved over 60 møder, som hver har haft mellem 20 og 200 mødedeltagere. 
(d) Festivaller og kulturelle arrangementer 
Kommissionen har ydet støtte til forskellige "li ve "-arrangementer, som f.eks. drama, 
musicals og udstillinger. Sammen med medieprojekterne udgør disse arrangementer en 
vigtig del af den strategi, der går ud på at bevare dynamikken i sprogsamfundene. 
Festivallerne og de kulturelle arrangementer planlægges ofte, så de falder sammen med 
konferencer og seminarer af mere akademisk karakter. 
Der afholdes to tilbagevendende internationale arrangementer, hvor filmfolk og videofolk 
fra de forskellige regioner i EU kan mødes. Det ene er "The Celtic Film and Television 
Festival", som nu har deltagere fra andre regioner end blot de keltiske. Det andet er "The 
Audiovisual Festival for Minority Cultures". Desuden har der været afholdt en række 
vellykkede kulturelle festivaller, som også omfattede drama, især i de occitanske og 
catalanske regioner i Frankrig. 
(e) Medieprojekter 
Kommissionen har hidtil prioriteret de uddannelsesmæssige og akademiske områder højst, 
men der stilles nu i sprogsamfundene krav om film, blade, bøger og bånd på de regionale 
sprog. Det hævdes med god grund, at en af de største trusler mod sprogets fortsatte 
udvikling er manglen på materialer og nye værker på sproget. Kommissionen har deltaget 
14 
i finansiering af såvel trykte som audiovisuelle medier, idet der dog er lagt størst vægt 
på førstnævnte, eftersom disse projekter ud fra et økonomisk synspunkt oftest er mere 
levedygtige. Desuden ville det ikke være særligt hensigtsmæssige at tildele en 
uforholdsmæssig stor del af midlerne til forholdsvis få film. Kommissionen har dog med 
gode resultater ydet bidrag til film i form af støtte til omkostninger inden start af 
produktion, til pilotprogrammer samt til andre "opstarts-udgifter". 
The Children's Publishing Secretariat er et andet nøgleprojekt, der har modtaget støtte fra 
Kommissionen. Sekretariatet koordinerer udgivelse af illustrerede børnebøger på 
forskellige sprog, og det tilbyder vejledning og ekspertise og skaber kontakter mellem de 
store forlag og forlag, der arbejder med mindre udbredte sprog. 
Fjernsyns- og radioprogrammer på mindre udbredte sprog er også til en vis grad blevet 
fremmet med støtte fra budgettet. 
(f) Information 
Et af de senere års største fremskridt er etableringen af Mercator informationsnetværket. 
Netværket følger udviklingen og indsamler oplysninger på fire centrale områder, der 
vedrører de mindre udbredte sprog. Som med så meget andet på dette område, er 
oplysninger ikke altid lettilgængelige, og meget få af de organisationer eller personer, 
som arbejder på dette område, har erfaring med international kommunikation. Dette 
gælder især medierne i de mindre samfund, hvor aviser og blade ofte udarbejdes af 
frivillige på deltid. På trods af arbejdsvilkårerne er disse værker de bedste eksisterende 
informationskilder, og via Mercator har man forsøgt at indsamle og analysere de 
forhåndenværende data og stille dem til rådighed for forskere og andre som arbejder på 
dette område. 
Enkelte medlesstater har for nylig uddelegeret visse administrative arbejdsopgaver til de 
regionale myndigheder, og dette sker netop på et tidspunkt, hvor der er stigende 
bekymring for de europæiske kulturers mangfoldighed. Dette har medført en stigning i 
aktivitetsniveauet i sprogsamfundene, hvilket blandt andet har resulteret i etablering af 
skoler, hvor der undervises på minoritetssprog eller tildeling af flere midler til Tv­
udsendelser. Mange af resultaterne er opnået på grund af lovgivningsmæssige eller endda 
forfatningsmæssige ændringer med hensyn til menneskerettighederne, hvilket har medført 
at der sat fokus på spørgsmålet om minoritetsrettigheder og hermed også 
sprogminoriteters rettigheder. Det er Mercators opgave at registrere og ajourføre sådanne 
ændringer og i øvrigt følge med i de lovgivningsmæssige og forfatningsmæssige 
ændringer. 
Kommissionen har foruden at støtte Mercator-pilotcentrene også ydet bidrag til forskellige 
individuelle PR- og informationsinitiativer. Disse initiativer er naturligvis ikke de eneste 
15 
Pe mindre udbredte sprog i EU 
informationsprojekter, eftersom mange af arrangementerne på blandt andet uddannelses-
og medieområdet, som Kommissionen har ydet støtte til, også har indeholdt det 
nødvendige PR-element. 
(g) Studiebesøg 
Kommissionen har uddelt legater til studiebesøg, primært til medlemmer af et 
sprogsamfund, som har ønsket at undersøge forholdene i andre sprogsamfund. Principielt 
har studiebesøgene været forbeholdt journalister, personer som arbejder på 
uddannelsesområdet, personer med en ledende stilling i det pågældende samfund eller 
personer, som arbejder på ungdomsområdet. The European Bureau for Lesser Used 
Languages arrangerer hvert år et studiebesøgsprogram, der omfatter uddeling af 85 
(h) The European Bureau for Lesser Used Languages 
The European Bureau for Lesser Used Languages er en uafhængig organisation, som har 
til opgave at forbedre forholdene for de mindre udbredte sprog, at øge opmærksomheden 
omkring disse sprog, at analysere oplysninger om sprogene samt at rådgive offentligheden 
og organisationer som f.eks. Kommissionen, Europa-Parlamentet samt medlemsstaterne, 
de regionale regeringer og Europarådet. The European Bureau arbejder især på 
uddannelsesområdet for at fremme undervisning i fremmedsprog. 
Styrelsesrådet for The European Bureau for Lesser Used Languages består af 
repræsentanter fra udvalg i 10 medlemsstater, og deltagelse i disse udvalg er mest på 
frivillig basis. Hovedkontoret ligger i Dublin. I 1992 blev desuden The Brussels 
Information Centre (BIC) oprettet i Belgien, og BIC fungerer som dokumentationscenter 
og pressekontor. Ledelsen af The European Bureau har siden 1989 set således ud: 
Periode Formand Generalsekretær 
1989-92 A.V. Chapalain D.Ô. Riagâin 
1992- H.Ô. Murchû D.Ô. Riagâin 
Udvalgene i medlemsstaterne udfører en lang række aktiviteter udover de bidrag de yder 
til organisationen som helhed. I lande med flere sprogsamfund bestræber man sig på at 
opfylde sprogsamfundenes forskellige behov. Der er oprettet udvalg i Belgien 
(BELKOM), Danmark, Frankrig, Tyskland, Irland, Italien (CONFEMILI), Luxembourg, 
Nederlandene, Spanien og Det Forenede Kongerige. 
Kontorerne i Dublin og Bruxelles finansieres for en stor del med midler fra budgettet, der 
suppleres med tilskud fra regeringerne i Irland og Luxembourg, den lokale regering i 
Friesland, de tysksprogede og fransksprogede samfund i Belgien samt Generalitat 
Catalunya. Desuden yder forskellige organisationer bidrag til særlige arrangementer. 
16 
3. KONKLUSIONER 
3.1 Et miljø i forandring 
I løbet af det sidste årti er der sket væsentlige ændringer, som har haft inflydelse på 
minoritetssprogssamfundene i EU. På nationalt plan har politiske decentraliseringstiltag, 
især på uddannelses- og kulturområdet, resulteret i en stigning i aktivitetsniveauet i mange 
af minoritetssamfundene. 
På EU-plan har gennemførelsen af det indre marked i slutningen af 1992 påvirket 
medlemmer af sprogminoriteterne, især de minoriteter som strækker sig på tværs af 
grænserne i EU, som f.eks. de baskisktalende befolkningsgrupper i Spanien og Frankrig 
eller de tysktalende befolkningsgrupper i Alsace i Frankrig. Det kan forventes, at en 
stigning i aktiviteterne på tværs af grænserne vil være gavnlig for disse samfund, idet de 
sprogmæssige og kulturmæssige bånd kan medvirke til at lette handlen og kommunikation 
på tværs af grænserne. Derimod er det nok sandsynligt, at der vil blive øvet større pres 
på andre sprogsamfund, især de sprogsamfund der ligger i periferien af EU. 
Imidlertid er der på europæiske plan tegn på en fornyet vilje til at dele de fordele det 
indre marked kaster af sig med de knap så fremgangsrige regioner i EU. Dette kan 
udmønte sig i regional hjælp, såsom støtte til infrastrukturprojekter, som finansieres 
gennem strukturfondene. Denne form for hjælp kommer mest de områder til gode som 
ligger i EU's periferi samt samfund i de højtprioriterede regioner. 
I de central- og østeuropæiske lande og mange andre steder i verden spiller EU en større 
og større rolle, når det gælder om at fremme demokrati og menneskerettigheder, herunder 
også sprogminoriteternes rettigheder. Det siger sig selv, at EU og medlemsstaterne 
naturligvis forventes som et minimum at opfylde de krav om respekt for 
minoritetsgrupper, som ønskes indført i andre lande. 
3.2 Traktat om Den Europæiske Union 
Uddannelse og kultur 
De kræfter, der har stået bag udviklingen af den politiske dagsorden på det 
indenrigspolitiske og udenrigspolitiske område samt med hensyn til europapolitikken har 
også haft indflydelse på udformningen af Traktat om den Europæiske Union44. Traktatens 
bestemmelser indeholder en række elementer, der er særdeles interessante for 
sprogminoriteterne. Især artiklerne om uddannelse (artikel 126) og kultur (artikel 128) kan 
44 Traktat om Den Europæiske Union, underskrevet i Maastrich den 07.02.1992, trådte i kraft den 
01.11.1993. Traktaten indeholder 19 artikler, Artikel A, B, C osv. frem til artikel S. Artikel G 
indeholder over 200 ændringer til den oprindelige Romtraktat, som nu kaldes Traktat om oprettelse 
af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EF). Artiklerne i EF-traktaten er nummereret artikel 
1, 2, 3 osv. frem til artikel 248. 
17 
Pe mindre udbredte sprog i EU 
fremhæves. I artikel 126 stilles der krav om, at medlemsstaternes indsats på 
uddannelseområdet skal iværksættes "med fuld respekt for medlemsstaternes 
ansvar samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed"45. 
Artikel 128 omhandler kultur, og af denne artikel fremgår det, at EU skal "respektere den 
nationale og regionale mangfoldighed"46. Endvidere fremgår det, at EU ved sin indsats 
skal fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne, og i det omfang det måtte være 
nødvendigt, tage initiativer til at støtte og supplere medlemsstaternes foranstaltninger på 
fire områder: (i) formidling af de europæiske folkeslags kultur og historie, (ii) bevarelse 
og beskyttelse af den kulturarv, der er af betydning for Europa, (iii) ikke-komercielle 
kulturelle udvekslinger og (iv) kunsteneriske og litterære frembringelser47. Denne artikel 
har en klar og fordelagtig forbindelse til uddannelsesområdet. 
Både artikel 126 om uddannelse og artikel 128 om kultur stiller krav til EU og 
medlemsstaterne om at samarbejde med tredjelande og med Europarådet og andre 
internationale institutioner på området. På det seneste har Europarådet været specielt aktiv 
med hensyn til regionale sprog og minoritetssprog samt sprogminoriteters rettigheder48. 
Artikel 128 om kultur indeholder yderligere en vigtig bestemmelse med hensyn til EU's 
politik på andre områder (som ikke indgår i artikel 126), idet det kræves, at EU "tager 
hensyn til de kulturelle aspekter i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i denne 
Traktat"49. 
45 Artikel 126 stk. 1. 
46 Artikel 128 stk. 1. 
47 Artikel 128 stk. 2. 
Se kapitel 1: Indledning. 48 
49 Artikel 128 stk. 4. 
Regionsudvalget 
I henhold til traktaten oprettes et nyt rådgivende udvalg, "Regionsudvalget"50, der skal 
høres i forbindelse med lovgivningsmæssige initiativer, som tages i henhold til såvel 
artikel 126 (uddannelse) og artikel 128 (kultur). Udvalget skal høres af Rådet og af 
Kommissionen i de tilfælde, som er forudset i Traktaten. Udvalget kan også på eget 
initiativ afgive udtalelse, og det kan høres af Rådet eller Kommissionen i tilfælde, hvor 
de finder det hensigtsmæssigt. Udvalget er således en myndighed, der skal høres, og dets 
indflydelse er lig med værdien og integriteten af udvalgets udtalelser. Det er muligt, at 
regionale sprogminoriteters interesser skal varetages af dette udvalg. 
Subsidiaritet 
Traktaten om Den Europæiske Union inkorporerer subsidiaritetsprincippet i 
Fællesskabsretten. Dette princip har i mange år været gældende i medlemsstater med en 
føderal opbygning. Det centrale i subsidiaritetsprincippet beskrives i traktatens første 
artikel51, nemlig at besltuningerne træffes så nært på borgerne som muligt. Den egentlige 
artikel om subsidiaritetsprincippet er mere detaljeret. Artiklen beslutter blandt andet, at 
på uddannelse- og kulturområdet, som ikke hører under dens eksklusive kompetence, skal 
Fællesskabet handle: 
"hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad 
kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, på grund af den påtænkte handlings 
omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan".52 
Dette princip er helt klart relevant for alle Kommissionens aktioner, - herunder også 
aktioner med henblik på sprogminoriteterne. Hvis man går ud fra, at aktioner der 
iværksættes til fordel for sprogminoriteterne formentlig vil være begrænsede, er det 
væsentlige i denne definition, at målene for den påtænkte handling bedre kan 
gennemføres på fællesskabsplan end på nationalt plan. Sagt på en anden måde betyder 
det, at i henhold til denne bestemmelse skal aktioner på fællesskabsplan inkorporere den 
"europæiske dimension". 
50 Artikel 198 A. 
51 Artikel A, Traktat om Den Europæiske Union. 
52 Artikel 3 B. 
19 
De mindre udbredte sprog i EU 
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
Traktat om Den Europæiske Union indeholder også bestemmelser om den fælles udenrigs-
og sikkerhedspolitik53. Målene for den fælles udenrigspolitik er blandt andet at udvikle 
og befæste "menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder"54. Dette 
omfatter sprogminoriteter og andre minoriteters rettigheder. Det er sandsynligt, at der på 
EU-plan vil blive arbejdet videre med artikel J med hensyn til minoritetsgrupper i de 
central- og østeuropæiske lande og andre steder. Dette arbejde vil naturligvis bygge videre 
på de foranstaltninger, der allerede er truffet af medlemsstaterne og EU mden for 
rammerne af The Europe Agreements, Europarådets aktioner og CSCE55. 
Resume 
Der er en klar sammenhæng mellem ønsket om at beskytte mangfoldigheden i den 
europæiske kultur på den ene side og viljen til at opretholde minoritetgruppers rettigheder 
på den anden side. Envidere går der en rød tråd fra disse ideer til indarbejdelsen af 
subsidiaritet som et ledende princip i den politiske udvikling. Disse tre elementer -
kulturel mangfoldighed, minoritetsrettigheder og subsidiaritet - kan ses som tre sider af 
sammen sag, og eftersom principperne er indbygget i Maastricht-traktaten, vil de 
formentlig udgøre væsentlige parametre eller grundregler for den videre europæiske 
integration. 
3.3 Aktiviteter finansieret af Kommissionen 
Denne rapport dækker talrige aktiviteter i omkring femogfyrre sprogsamfund - primært 
aktiviteter inden for uddannelse og undervisning men også inden for forlagsindustri, film, 
politik, forskning, teater, musicals, information og edb. Nogle af aktiviteterne er ambitiøse 
projekter på europæisk plan, som for eksempel Mercator og The European Bureau for 
Lesser Used Languages, andre aktiviteter involverer bilateral kommunikation, mens andre 
igen kun vedrører aktioner i en enkelt region. En stor del af disse aktiviteter har en 
direkte betydning for individet, hvilket fint illustrerer EU's relevans for en stor gruppe af 
borgere i Europa. 
Prioritering ved tildeling af midler 
Med traktat om Den Europæiske Unions ikrafttræden vil det være på sin plads at se 
nærmere på, hvorledes der prioriteres, når Kommissionen tildeler midler fra budgettet. For 
det første er det helt klart, at Kommissionen fortsat vil koncentrere tildelingen af midler 
om aktioner, som fremmer en europæisk dimension, såsom netværk, fællesaktioner, 
sammenlignende arbejder, evaluering på tværs af grænser samt besøg hos og rapporter 
Artikel J, Traktat om Den Europæiske Union. 
Artikel J.l stk. 2. 
Se også kapitel 1. 
20 
om aktiviteter i andre regioner. Resultatet af sådanne aktioner vil automatisk være, at der 
udveksles erfaringer og viden på tværs af regionsgrænserne. 
Kommissionens eksisterende kriterier kan fortsat anvendes, og det vil derfor være 
passende at gentage dem her. Ansøgninger om midler behandles udfra fem kriterier: 
a) Projektet skal have en multiplikatoreffekt. Det kan for eksempel være et projekt 
med tilknytning til eksisterende projekter og initiativer, eller det kan være, at de 
personer, som midlerne skal tildeles til, har ledende stillinger inden for det 
offentlige, er undervisere, opinionsdannere, eller lignende. Det kan også være fordi 
virkningerne af projektet er langsigtede og vidtrækkende. 
b) Der skal være et klart behov for initiativet. Det kan for eksempel være et 
projektforslag, som vedrører en tilbagestående region eller et lokalsamfund. 
c) Projektforslaget skal være af høj kvalitet. Det kan for eksempel være et innovativt 
projektforslag, eller det kan være fordi udarbejdelsen og planlægningen af 
ansøgningen er grundig, især den budgetmæssige side af sagen. 
d) Der skal i projektforslaget indgå planer for evaluering af resultater. Der skal 
normalt være planlagt et evalueringsforløb, som for eksempel kan foretages af en 
uafhængig person. Der skal være resultatoversigt eller offentliggørelse af 
konklusioner. 
e) Omkostninger. Den andel af omkostningerne der søges støtte til hos 
Kommissionen skal være rimelig, passende og velbegrundet. 
Støtteniveau 
Det er kun i meget få tilfælde at Kommissionen dækker 100% af projektfinansieringen. 
Oftest er der tale om 15-35%, men der er også eksempler på 5% eller mindre til meget 
store projekter eller 50% til projekter på højtprioriterede områder. Generelt skal 
Kommissionens andel af projektfinansieringen være proportionel med det omfang, i 
hvilket projektet opfylder ovennævnte kriterier. 
3.4 Henstillinger 
Prioriterede områder 
Når Kommissionen overvejer hvilke aktioner der fremover skal prioriteres, bør den skele 
til vellykkede initiativer, og den bør hele tiden være på udkig efter nye og innovative 
ideer. Imidlertid kan Kommissionen modtage ansøgninger til et hvilket som helst projekt, 
21 
De mindre udbredte sprog i EU 
som opfylder alle ovennævnte kriterier. Af følgende oversigt fremgår det, hvilke områder 
der kræver særlig og fortsat støtte fra Kommissions budget, når det gælder de mindre 
udbredte sprog. 
a) Tosproget og flersproget undervisning (som omfatter et eller flere af de mindre 
udbredte sprog) for eksempel forskning, pilotprojekter, udvikling af 
undervisningsmetodologi og undervisningsmaterialer samt læreruddannelse med særlig 
vægt lagt på: 
tosproget undervisning af børn inden skolestart samt i legestuer; 
flersprogede undervisningsinitiativer i skolerne (især "passiv" sprogbrug samt 
undervisning i sprog inden for samme sproggruppe); 
udvikling af fjernundervisning i de mindre udbredte sprog; 
udvikling af samarbejdet mellem forældre og skole samt informationskampagner 
om undervisning; 
integrerede initiativer baseret i sprogsamfundet til fremme af sproget samt 
sprogundervisningskampagner og sprogbrugsstrategier. 
b) Medie- og kulturprojekter som involverer de mindre udbredte sprog eller kulturer: 
samproduktion af bøger; 
netværk for ugebade, månedsmagasiner, tidsskrifter o.lign.; 
samarbejde om TV-, radio- og videoproduktioner; 
kulturelle festivaller, hvor grupper fra forskellige sprogsamfund kan mødes. 
c) Informationscentre og net for forskellige grupper of folk som for eksempel forskere, 
der arbejder med beslægtede emner i sprogsamfundene på tværs af EU. 
d) Studiebesøg og udveksling mellem regionerne. 
Fælles projekter og evaluering 
I betragtning af at der udføres et stort og værdifuldt stykke arbejde af høj kvalitet med 
støtte fra Kommissionen på tværs af EU, kan der gøres mere fra projektarrangørernes side 
for at informere om resultaterne af og fordelene ved projekterne. Dette kan gøres på to 
22 
forholdsvis enkle måder: projektarrangørerne kan enten indlemme deltagere fra andre egne 
i EU i projektledelsen, eller der kan udarbejdes en evalueringsrapport om projektet, som 
udsendes til interesserede personer. Mercator-netværket eller The Bureau for Lesser Used 
Languages er i besiddelse af adresselister over eksperter med henblik på at lette 
paneuropæiske kontakter, og projektarrangørerne kunne opfordres til at gøre brug af disse 
ressourcer, når de udarbejder forslag. Selvfølgelig er det ikke tilstrækkeligt, at 
arrangørerne åbner projekterne for deltagelse udefra. Der skal allerede ved udarbejdelse 
af forslaget tages højde for et sådant samarbejde, ligesom omkostningerne herved skal 
fastsættes. 
I flere af de mere innovative projekter især pilotprojekterne på uddannelses- og 
medieområdet indgår der nu en evalueringsfase, og denne tendens skal styrkes. Der burde 
endvidere være mulighed for en gang imellem at invitere en specialiset fra en anden 
region i EU til at foretage en evaluering og på denne måde tilføre projektet ekspertise og 
erfaring udefra. 
Tilknytning til politikken på andre områder 
Selvom nærværende rapport har koncentreret sig om aktiviteter der er iværksat gennem 
budgtposten for mindre udbredte sprog, indeholder rapporten også henvisninger til 
igangværende initiativer, der er iværksat gennem Kommissionens politik på andre 
områder. Disse initiativer omfatter arbejdet med mindretalsrettigheder på det 
udenrigspolitiske område, samt kulturelle initiativer som er åbne for 
minoritetssproggrupperne. Et andet eksempel kan findes på uddannelsesområdet, hvor der 
er ydet støtte til oprettelse af kontakter mellem de fakulteter på universiteterne, som 
beskæftiger sig med mindre udbredte sprog. 
Inden for regionalpolitikken kunne der lægges større vægt på sproggrupper. Som ovenfor 
anført er der mange lighedspunkter mellem sproggruppernes forhold på en række 
områder: økonomi, miljø, socio-kulturel status samt etnolingivstisk vitalitet, og her kunne 
man med gode resultater foretage en forundersøgelse af et givet politisk initiativ, der tager 
sigte på et sprogsamfund. 
Endelig er der også spørgsmålet om, hvorledes sprogminoriteterne kan bidrage til 
udviklingen i EU. For eksempel kan man fremhæve sprogminoriteternes praktiske 
erfaringer med tosproget undervisning, især undervisning af børn inden skolestart, idet 
denne undervisningsform er bedre udviklet i nogle af minoritetssproggruppernes 
uddannelsessystemer end inden for de landsdækkende uddannelsessystemer. Desuden 
beriges den europæiske kulturs mangfoldighed som sådan i høj grad af sprog og kulturer 
af regionale samfunds eller minoritetsgruppers sprog og kultur, og deres fortsatte sociale 
og økonomiske udvikling er derfor et vigtigt element i den videre europæiske integration. 
Aktioner skal ikke blot begrænses til turistindustrien eller den traditionelle industri, da 
dette faktisk kan have en negativ virkning på samfundenes selvagtelse og udvikling, men 
de bør derimod fokusere på samfundens behov og potentiale. Alle initiativer bør baseres 
på grundige analyser af de eksisterende oplysninger. Det næste skridt i processen er 
udarbejdelsen af "Euromosaic"-undersøgelsen. 
23 

ISSN 0254-1459 
KOM(94) 602 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 
Katalognummer : CB-CO-94-627-DA-C 
ISBN 92-77-83553-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
^