31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/165 
Udtalelse om forslag til Rådets dirktiv om minimumsforskrifter for sundhed og sikkerhed 
med henblik på at forbedre den lægelige bistand om bord på søfartøjer 
(90/C 332/44) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. august 1990 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 118 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegede Francis J. Whitworth til ordfører. Sektionen vedtog sin 
udtalelse den 13. september 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 279. plenarforsamling, den 19. september 
1990, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Kommissionens forslag 
1.1. Forslaget indgår som en del af Kommissionens 
program for sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejds­
pladsen og er baseret på artikel 118 A i EØF-traktaten. 
1.2. Det kræves i forslaget, at alle skibe indregistreret 
i medlemsstaterne skal være forsynet med medicinsk 
udstyr og lægemidler til behandling af en række speci­
fikke sygedomme, herunder antidoter mod farlige stof­
fer. Beholdningen af lægemidler og medicinsk udstyr 
skal suppleres med en brugervejledning, og de besæt­
ningsmedlemmer, der er ansvarlige for den lægelige 
bistand, skal have en rimelig lægelig uddannelse. Be­
holdningen af lægemidler og medicinsk udstyr skal 
kontrolleres regelmæssigt. Forslaget indeholder bestem­
melser om opdatering af direktivets tekniske krav. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU byder Kommissionens forslag velkomment 
med forbehold af følgende generelle og særlige be­
mærkninger. 
2.2. Sundhedsbeskyttelse og lægebehandling af sø­
folk er nedfældet i en Konvention af Den internationale 
Arbejdsorganisation (ILO) (nr. 164), som blev vedtaget 
i oktober 1987. Det foruroliger ØSU, at denne Konven­
tion ifølge begrundelsen til det foreliggende forslag 
endnu ikke er blevet ratificeret af noget medlemsland. 
ØSU opfordrer til en massiv indsats for at tilskynde 
medlemsstaterne og andre lande til at ratificere den 
hurtigst muligt. 
2.3. I det store og hele svarer direktivforslagets be­
stemmelser til Konventionens bestemmelser og supple­
rer disse. Direktivforsalget har større betydning, så 
længe Konventionen ikke er ratificeret. 
2.4. Det er klart værdifuldt, at medlemsstaternes love 
og bestemmelser om lægebehandling om bord på søfar­tøjer ikke blot er i overensstemmelse med Konventio­
nen, men også indbyrdes, på baggrund af den udvikling, 
der forudses i Kommissionens program på søtransport­
området, f.eks. overførsel af skibe fra et register til et 
andet inden for EF, gensidigt anerkendelse af søfolks 
kvalifikationspapirer og eventuel oprettelse af et EF-
skibsregister. 
2.5. ØSU finder derfor, at Kommissionens forslag 
kommer på det helt rette tidspunkt. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Fræamblen 
3.1.1. Anden betragtning: — I stedet for » betydelige 
risici« skrives »særlig risici«. 
3.1.2. Trejde betragtning: — Det fremgår af hen­
visningen til evakuering til søs og omdirigering af fartø­
jer, at det er forholdsregler, der bør undgås, på grund 
af de udgifter, de indebærer. Det er derfor bedre at slette 
resten af sætningen efter »den nødvendige lægelige 
bistand«. 
3.1.3. Følgende femte betragtning bør tilføjes: 
»internationale normer på dette område er fastlagt 
i ILO-Konvention nr. 164 (1987) om sunhedsbeskyt-
telse og lægebehandling af søfolk. Den er endnu 
ikke blevet ratificeret af medlemsstaterne;« 
3.2. Artikels 
3.2.1. Det bør præciseres i stk. 1, at skibets bru­
gervejledning til beholdningen af lægemidler skal god­
kendes af den relevante myndighed og være i overens­
stemmelse med de internationale anbefalinger på dette 
område, herunder de seneste udgaver af » Den interna­
tionale Lægevejlednig for Søfartøjer« og »Vejledning i 
førstehjælp ved ulykker, der skyldes farligt gods«. 
Nr. C 332/166 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
3.3. Artikel 6 
3.3.1. Der kan ikke herske tvivl om værdien af data, 
som analyserer arten og omfanget af hurtig lægebe­
handling af besætningsmedlemmer om bord pa søfartø­
jer, med skyldig hensyntagen til de etiske regler for 
lægebehandling. En af fremgangsmåderne kunne være 
at samle og analyserer alle anmodninger om lægevejled­
ning, der modtages af kystradiostationer fra søgående 
skibe. Kommissionen bør bistås i dette arbejde af det 
udvalg, der beskrives i artikel 8. 
3.4. Artikel 7 
3.4.1. Det må erkendes, at årlig kontrol kan være 
vanskeligt at gennemføre i de tilfælde, hvor skibe per­
manent opererer uden for det land, de er indregistreret 
i, men det er alligevel afgørende, at denne kontrol 
finder sted. Medlemsstaterne kan se sig nødsaget til at 
uddelegere denne opgave til en egnet tredjepart. 
3.5. Artikel 8 
3.5.1. Det er vigtigt, at bilagene tilpasses til den 
tekniske udvikling, men det rådgivende udvalg bør kun 
træde sammen, når der foreslås principielle ændringer. 
Fællesudvalget for søtransport bør i givet fald også 
tages med på råd. 
Bryssel, den 19. september 1990. 3.6. Bilag 2 
3.6.1. Det må erkendes, at så længe medlemsstater­
nes love, bestemmelser og praksis vedrørende salg og 
beskrivelse af lægemidler samt normerne for deres 
sammensætning ikke er fuldt ud harmoniserede, er det 
eneste anvendelige kriterium for opstillingen af lister 
over lægemidler deres terapeutiske virkning. 
3.6.2. Det bør endvidere fremgå af bilaget, hvor store 
mængder af hver type lægemiddel og medicinsk udstyr, 
der bør være om bord på skibe inden for hver af de fire 
skibskategorier, og hvor stor besætning disse mængder 
rækker til. 
3.7. Bilag 3 
3.7.1. Bilaget er ikke fyldestgørende uden en henvis­
ning til » Vejledning i førstehjælp ved ulykker, der skyl­
des farligt gods", som beskriver de omtalte stoffer 
meget nøje. 
3.8. Bilag 4 
3.8.1. Dette bilag bør indeholde en henvisning til 
» Document for Guidance — an International Maritime 
Training Guide« (International uddannelsesvejledning 
for søfolk) fra ILO/International Maritime Organiza-
tion (IMO). Den indeholder studieplaner for kurser i 
førstehjælp for søfolk, godkendt af ILO/IMO-fællesud-
valget for uddannelse i 1985, og som nu indgår i ILO-
Konventionens krav. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg