'.A 
M 
ty? i 
fer 
OSES1 »J I 
#^ 
4 . KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
4H s Bruxelles, den 17.10.1996 
KOM(96) 507 endelig udg. 
KOMMISSIONENS ARBEJDSPROGRAM FOR 1997 
De politiske prioriteter 

Kort efter sin indsættelse i 1995 udstak Kommissionen de overordnede retningslinjer for arbejdet 
i den nye embedsperiode. Målene drejede sig især om vækst og beskæftigelse, den europæiske 
samfundsmodel baseret på solidaritet, øget europæisk tilstedeværelse på den internationale scene 
og de store udfordringer, som Europa står over for. 
Kommissionens arbejdsprogram for 1997 tager sigte på at virkeliggøre disse mål. Ved 
gennemførelsen af det vil Kommissionen forsøge at vise, at Den Europæiske Union er en effektiv 
organisation til gavn for alle. 
Unionen kan og må indebære en reel gevinst for EU-borgerne. Det er denne dynamiske opfattelse 
af initiativretten, som Kommissionen ønsker at fremme. Problemerne må i hvert enkelt tilfælde 
behandles på det rigtige niveau. 
Derfor vil Kommissionen også i 1997 uden tøven tage de nødvendige initiativer i de tilfælde, 
hvor den føler sig overbevist om, at Unionen må inddrages for at opnå en effektiv behandling 
af et spørgsmål af fælles interesse. Det vil være uacceptabelt, at man under henvisning til 
principperne subsidiaritet eller proportionalitet anfægter l'acquit communautaire eller vender 
tilbage til den mellemstatslige metode, der er og bliver ineffektiv og lidet demokratisk. 
Unionen bør fungere effektivt. Kommissionen kan bedst demonstrere, at den er fast besluttet på 
at nå dette mål, ved at udvise den størst mulige stringens i sin egen interne forvaltning. Der vil 
da også i 1997 blive indledt en gennemgribende reform, der skal modernisere dens funktion og 
forbedre dens resultater. Reformen kan sammenfattes i følgende tre nøgleord: decentralisering, 
rationalisering, forenkling. 
Der skal således udvises større stringens både i forbindelse med de opgaver, som Kommissionen 
har fået tillagt ved traktaten, og som den varetager i den daglige forvaltning, og i forbindelse med 
gennemførelsen af fællesskabspolitikkerne. Det bør nemlig ikke glemmes, at en stor del af 
Kommissionens arbejde i dag hidrører fra dens rolle som udøvende organ, især i forbindelse med 
den fælles landbrugspolitik, det indre marked og forvaltningen af strukturfondene. 
Kommissionen stræber til stadighed efter at skabe større åbenhed omkring sine tiltag og efter at 
gøre sine forslag letlæselige og så korrekte som muligt. Der vil således blive gennemført tre 
informationskampagner rettet mod borgerne: "Lad os sammen opbygge Europa", "Europa-borgere 
og "Euro, en fælles mønt for Europa". Kommissionen vil endvidere igangsætte tredje fase af 
programmet SEM 2000 om sund og effektiv forvaltning. Denne del af programmet sigter mod 
øget samarbejde mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne. Kommissionen finder det nemlig 
vigtigt, at medlemsstaterne involveres direkte i forsøget på at opnå en mere stringent forvaltning 
af EU-borgernes skattekroner, og at de gennemfører aftalerne om bedrageribekæmpelse. På dette 
samme område vil Kommissionens foranstaltninger blive styrket yderligere. 
At opbygge Europa vil sige at gøre en indsats for fred, velstand og velvære, til gavn for borgerne. 
Stillet over for den tiltagende internationalisering af økonomien og de store selskaber, som gør 
EU mere nødvendig end nogen sinde, vil Kommissionen i 1997 forsøge at nå disse mål både 
under virkeliggørelsen af de store prioriteter - Den Økonomiske og Monetære Union, 
1 
tillidspagten for beskæftigelse, regeringskonferencen, udvidelsen m.m. - og i den daglige 
forvaltning. 
Dette er grundlaget for Kommissionens arbejdsprogram for 1997, der fokuserer på følgende fire 
store prioriteter: vækst, beskæftigelse og euro'en, fremme af den europæiske samfundsmodel, 
EU's tilstedeværelse på den internationale scene og forberedelse af Unionens fremtid. 
VÆKST, BESKÆFTIGELSE OG EURO'en 
Siden Det Europæiske Råd i Essen har det vist sig, at kun en strategi på mellemlang og lang sigt 
vil kunne give EU-borgerne håb om en bedre fremtid. Initiativet vedrørende en europæisk 
tillidspagt tager udgangspunkt i denne kendsgerning: heri sker der en uddybning og klar 
fastlæggelse af de opgaver, der påhviler de forskellige aktører både på EU-plan og på nationalt 
plan. Kommissionen ønsker i 1997 at videreføre og styrke samtlige de foranstaltninger, der 
gennemføres i den forbindelse, for således at øge multiplikatoreffekten på europæisk plan til 
fordel for beskæftigelsen og en bæredygtig vækst. Den agter at foretage en regelmæssig 
evaluering af de foranstaltninger, der gennemføres inden for rammerne af initiativet, for således 
bedre at kunne vurdere, hvor meget der mangler at blive gjort. Dens indsats vil blive koncentreret 
om hovedpunkterne i tillidspagten: den makro-økonomiske politik, det indre marked, 
arbejdsmarkedsordningerne og strukturpolitikkerne. 
EN SUND MAKRO-ØKONOMISK POLITIK 
I 1996 lykkedes det, på baggrund af de positive resultater af Det Europæiske Råd i Madrid, at 
komme et afgørende skridt videre hen imod Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), 
idet der blev skabt et gunstigt klima. Euro'en vil derfor som planlagt blive indført den 1. januar 
1999, og et betydeligt antal medlemsstater vil komme til at deltage heri fra starten. 1997 vil i den 
forbindelse være et år af skelsættende betydning. Det forberedende arbejde i forbindelse med 
overgangen til ØMU'ens tredje fase skal færdiggøres, og desuden er det vigtigt at sikre 
konvergensen mellem de økonomiske politikker og koordinationen af dem. Kommissionen vil 
komme til at deltage aktivt i udformningen af det nye system, der skal gælde for omregning 
mellem euro'en og valutaerne i de medlemsstater, der ikke deltager i møntunionen. Den vil hen 
imod slutningen af året udarbejde en rapport med en vurdering af, hvilken grad af konvergens 
medlemsstaterne har nået. Formålet er at forberede den beslutning, som Det Europæiske Råd helt 
i begyndelsen af 1998 skal træffe angående overgangen til ØMU'ens tredje fase. 
FÆRDIGGØRELSE AF DET INDRE MARKED 
Det indre marked er begyndt at tage form, men er stadig ufuldendt. I pagten om beskæftigelse 
slås der til lyd for en fuldstændig gennemførelse af det indre marked. Det er absolut nødvendigt, 
at Rådet og Parlamentet i 1997 vedtager de endnu ikke vedtagne forslag til lovtekster, navnlig 
om statutten for det europæiske selskab, retsgrundlaget for bioteknologien, og det indre marked 
for gas. Samtidig vil Kommissionen - navnlig inden for rammerne af samarbejdet med de 
nationale myndigheder og behandlingen af overtrædelsesprocedurer - lægge større pres på 
medlemsstaterne for at få dem til at gennemføre direktiverne og anvende dem i praksis. 
Gennemførelsen af konkurrencepolitikken udgør i den sammenhæng et nødvendigt supplement. 
Kommissionen regner med i 1997 at vedtage foranstaltninger inden for sektorerne distribution og 
statsstøtte med det formål at tydeliggøre, hvad der er gældende ret. Kommissionen vil desuden 
tage en række initiativer med det formål at decentralisere behandlingen af en del af sagerne om 
overtrædelse af konkurrencereglerne, at forenkle procedurerne og at udbygge samarbejdet med 
de nationale myndigheder. Der vil blive opstillet kriterier, der gør det lettere at målrette 
Kommissionens indsats. Under den videre liberalisering vil der fuldt ud blive taget hensyn til 
behovet for tjenester af almindelig interesse og til forbrugernes interesser. 
Med udgangspunkt i de retningslinjer, der skal vedtages på Det Europæiske Råd i Dublin, vil der 
blive lagt særlig vægt på forenkling af lovgivningen om det indre marked, navnlig som led i 
pilotprojektet SLIM. 
De lovgivningsmæssige rammer, der fastlægges efter disse retningslinjer, vil imidlertid ikke være 
optimale, hvis de ikke fremmer jobskabelsen inden for den fremtidsorienterede sektor, som 
tjenesteydelser udgør, der tænkes her navnlig på informationssamfundet og audiovisuelle tjenester. 
Konkrete tiltag, der skal vedtages på Det Europæiske Råd i Dublin, vil blive iværksat i 1997 for 
at fjerne hindringerne for udviklingen af denne sektor. 
Desuden indledte Kommissionen i 1996 en indgående debat om skattepolitikken i EU-landene. 
Den skulle udmunde i en række konkrete konklusioner i 1997. Udarbejdelsen af retningslinjer for 
øget koordination af EU-landenes skattepolitikker vil blive fremskyndet, navnlig for at vende den 
nuværende tendens til, at obligatoriske afgifter og bidrag belaster arbejdsmarkedet. 
FORBEDRING AF KONKURRENCEMILJØET I EUROPA 
Det indre marked er en nødvendig forudsætning for et beskæftigelsesfremmende miljø. Skal de 
europæiske virksomheder drage fuld fordel heraf, er det nødvendigt at forbedre industriens 
konkurrenceevne, f.eks. inden for rumfartssektoren og den elektroniske industri at udvikle et 
miljø, der er gunstigt for små og mellemstore virksomheder (SMV), at tilvejebringe et effektivt 
videnskabeligt og teknologisk grundlag, at fremme innovation og avancerede sektorer, og endelig 
at investere i infrastruktur. 
Med hensyn til forskning og teknologisk udvikling er Kommissionens vigtigste prioritet i 1997 
forelæggelsen af 5. rammeprogram. En stor del af programmet vedrører forskning, der tager sigte 
på borgernes behov på områder som sundhed, ernæring og levevilkår. Desuden agter 
Kommissionen at udnytte Det Fælles Forskningscenters kapacitet til udvikling af viden og 
teknologi på så vigtige områder som forebyggelse af sygdomme og teknologiske risici samt 
analyse af produktkvalitet. 
Hvad angår innovation foreslår Kommissionen en række konkrete foranstaltninger i forlængelse 
af dens grønbog og handlingsplan. 
Prioriteterne for så vidt angår informationssamfundet vedrører gennemførelsen af en ny 
handlingsplan. Desuden bør retsgrundlaget for telekommunikationspolitikken suppleres, og det 
må sikres, at medlemsstaterne gennemfører direktiverne, så telekommunikationssektoren kan blive 
åbnet for fri konkurrence inden fristens udløb den 1. januar 1998. 
Moderne og effektive infrastrukturer er stadig en nødvendig forudsætning for velstand i Europa 
og harmonisk udvikling af regionerne. Derfor ønsker Kommissionen, at der bliver gjort alt for 
at udbygge de transeuropæiske net og sørge for, at de fungerer effektivt. Finansieringen af 
transportnet, bl.a. gennem øget anvendelse af partnerskab mellem den offentlige og private sektor, 
prioriteres højt, og det samme gælder etablering af jernbane-"motorveje" til godstransport. 
Kommissionen opfordrer i øvrigt til, at man færdiggør det indre marked for så vidt angår 
sektorerne transport, energi og telekommunikation. 
HURTIGERE GENNEMFØRELSE AF ARBEJDSMARKEDSREFORMERNE 
Kommissionen vil i 1997 forsøge at fremme gennemførelsen af tillidspagtens henstillinger 
vedrørende reform af arbejdsmarkedsordningerne. Det skal ske i nært samarbejde med 
medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter. Kommissionen skal bidrage til Rådets og 
Kommissionens fælles rapport om beskæftigelse beregnet for Det Europæiske Råd. 
Dette forventes at medføre, at medlemsstaterne fører en aktiv beskæftigelsespolitik, der er 
tilpasset omstændighederne. Det vil i den forbindelse være ønskeligt, at der sker en styrkelse af 
tilsynet med de flerårige nationale programmer. Kommissionen ønsker i øvrigt at stimulere 
gennemførelsen af fremtidsorienterede projekter. 
Kommissionen vil i høj grad fremhæve den rolle, som socialpolitikken spiller for de økonomiske 
resultater. Der vil blive gennemført særlige undersøgelser vedrørende ligestilling, social sikkerhed, 
arbejdsmarkedsparternes rolle, arbejdstilrettelæggelse samt information og høring al 
arbejdstagerne. 
TILPASNING AF STRUKTURPOLITIKKERNE 
Fællesskabets strukturpolitikker bør udgøre væsentlige instrumenter i kampen mod 
arbejdsløsheden og formindskelsen af skævheder og således bidrage til at øge den økonomiske 
og sociale samhørighed. Kommissionen vil i 1997 foreslå en tilpasning af disse politikker i 
forbindelse med midtvejsundersøgelsen vedrørende mål 1 (regioner, der er bagefter i udvikling) 
og programmeringen for den nye periode 1997-1999 for mål 2 (regioner under omstilling). Der 
vil blive forelagt nye retningslinjer for politikken vedrørende udvikling af landdistrikter. I øvrigt 
har Kommissionen foreslået geografisk afgrænsede beskæftigelsespagter, der skulle inddrage de 
regionale og lokale aktører i gennemførelsen af konkrete foranstaltninger til fordel for 
beskæftigelsen. 
DEN EUROPÆISKE SAMFUNDSMODEL 
Den fælles mønt og det indre marked er ikke mål i sig selv, men instrumenter til gavn for 
borgerne, ikke mindst i forbindelse med kampen mod arbejdsløsheden. Men Kommissionen 
ønsker at gå videre og opbygge et solidarisk og menneskeligt Europa i overensstemmelse med 
den særlige europæiske samfundsmodel, et Europa der er nærmere borgernes hverdag. 
I den sammenhæng bør undervisning og uddannelse anvendes som prioriterede instrumenter. 
Kommissionen vil tage en række initiativer vedrørende adgangen til videreuddannelse samt 
vedrørende erhvervelse og opdatering af kvalifikationer gennem hele livet. Forslaget om en 
europæisk statut for lærlinge, lancering af et "ERASMUS-program for lærlingeuddannelse" og 
gennemførelsen af handlingsplanen "Uddannelse i informationssamfundet" er alt sammen 
eksempler på, hvad der kan udrettes på unionsplan. 
På dette område vil der i 1997 desuden blive forelagt en række pilotprojekter på grundlag af 
hvidbogen "Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund" og grønbogen om fjernelse 
af hindringer for den mellemstatslige mobilitet. Endelig vil den europæiske frivillige tjeneste blive 
endelig lanceret i 1997 på grundlag af det igangværende pilotforsøg. Europa går således 
ungdommen i møde. 
Den økonomiske og sociale samhørighed og de dertil knyttede fællesskabsinstrumenter er 
direkte med til at give den europæiske samfundsmodel sit særpræg. Kommissionen vil i 1997 tage 
en række initiativer vedrørende tilpasning og styrkelse af samhørighedspolitikken. Der vil i 
samarbejde med medlemsstaterne blive udarbejdet en udviklingsplan for Fællesskabets område. 
Samarbejdet på tværs af grænserne vil blive styrket. 
EU må - for at være solidarisk - være opmærksom på borgernes livskvalitet, forbrugernes 
interesser og betydningen af tjenesteydelser af almindelig interesse. Kommissionen vil forsøge 
at gøre sit bedste. Den vil feks. på fødevareområdet fortsat være yderst årvågen. 
De prioriteter, der blev fastlagt på miljøområdet under den fornyede gennemgang af 5. 
rammeprogram, fastlægger samtidig arbejdsområderne for de kommende år: indarbejdelse af 
miljøhensyn i de andre fællesskabspolitikker, forbedring af instrumenter til beskyttelse af miljøet 
og gennemførelse og anvendelse af fællesskabsretten samt internationalt samarbejde. 
Kommissionen kommer til at spille en aktiv rolle under forberedelsen af konferencen om 
opfølgning af miljø-topmødet i Rio. 
Endvidere skal Europa være et område, der virkelig er karakteriseret ved frihed og sikkerhed. 
De hindringer, der endnu findes for personers fri bevægelighed, skal fjernes. Kommissionen vil 
foreslå en række konkrete foranstaltninger på grundlag af analyser udført af den gruppe på højt 
niveau, der er nedsat til at behandle dette spørgsmål. Men narkotika, terrorisme, organiseret 
kriminalitet samt trafik med og seksuel udnyttelse af de svageste er fænomener, der plager vore 
samfund, og som ikke lader sig stoppe af landegrænser. Alle disponible midler må derfor tages 
i brug for at bekæmpe dem. Man bør forsøge at opnå konkrete resultater gennem samarbejdet om 
retlige og indre anliggender. Kommissionen vil bestræbe sig på at få vedtaget de nødvendige 
beslutninger i så henseende. Ganske vist giver de nuværende institutionelle rammer ikke mulighed 
for at gøre det fornødne. Det er Kommissionen klar over og vil derfor fortsat kæmpe for, at de 
eksisterende mekanismer styrkes under regeringskonferencen. Kommissionen vil udnytte alle de 
midler, den råder over, for at imødekomme EU-borgernes legitime forventninger. 
EUROPÆISK TILSTEDEVÆRELSE 
PÅ DEN INTERNATIONALE SCENE 
EU har knyttet et tæt net af forbindelser med alle dele af kloden. Unionen er verdens største yder 
af udviklingsbistand. Den europæiske udenrigspolitik giver imidlertid undertiden indtryk af at 
være ufuldstændig. Værre er det, at det ikke er lykkedes EU at samle de forskellige disponible 
instrumenter til et effektivt hele. Man har derfor det indtryk, at EU's økonomiske og 
handelspolitiske vægt ikke afspejles på det politiske plan. 
Forbindelserne udadtil er et område, hvor opstilling af årlige programmer ikke er et velegnet 
middel. Sådanne forbindelser opbygges nemlig gradvis over en længere årrække. 
På den baggrund vil Kommissionen i 1997 arbejde på at udbygge forbindelserne med 
tredjelande, især med: de associerede lande, der kan blive berørt af en eventuel udvidelse; USA, 
som led i den nye transatlantiske dagsorden; de lande, der er opstået på ex-Jugoslaviens område, 
med hovedvægten på fredsprocessen og genopbygningsarbejdet; Middelhavslandene og 
udviklingen af det partnerskab, der blev etableret ved Barcelona-konferencen; Rusland; Kina; 
Asien, navnlig inden for rammerne af ASEM; Latinamerika; AVS-landene; Sydafrika. 
Kommissionen vil under regeringskonferencen forsøge at opretholde en effektiv og 
sammenhængende fælles handelspolitik, der skal tilpasses de faktiske internationale økonomiske 
forbindelser i dag. I 1997 begynder gennemførelsen af det arbejdsprogram, der blev besluttet på 
Verdenshandelsorganisationens (WTO) ministerkonference i december 1996. I den forbindelse 
vil Kommissionen forsøge at fremme så vigtige sager som handel og miljø, den sociale klausul 
og konkurrence. Endvidere bør forhandlingerne om liberalisering på områderne 
telekommunikation og finansielle tjenester afsluttes: I 1997 vil endvidere strategien for adgang 
til tredjelandsmarkeder komme til fuld udfoldelse. Kommissionen vil etablere en interaktiv 
database om markedsadgang, og denne vil supplere de allerede eksisterende foranstaltninger. 
Prioriteterne inden for udviklingspolitikken vil - foruden de allerede igangværende overordnede 
drøftelser om de fremtidige forbindelser mellem AVS og EU og om Lomé-konventionens fremtid 
- komme til at dreje sig om gennemførelsen af 8. EUF og om effektivisering af 
udviklingsbistanden. I den sammenhæng bør der sikres bedre samordning mellem bistandsyderne 
og bedre kontrol med udviklingsforanstaltningernes kvalitet. 
Kommissionen vil i øvrigt fortsat forsøge at fremme respekten for menneskerettighederne og 
demokratiet, også i internationale fora. 
Kommissionen vil videreføre sin humanitære indsats i 1997 med henblik på at hjælpe nødstedte 
befolkningsgrupper, flygtninge og ofre for konflikter og naturkatastrofer. Denne europæiske 
solidaritet vil komme til udtryk i de store kriseområder (omkring de store søer i Afrika, ex-
Jugoslavien), men også i andre regioner, hvis situation er mindre kendt. Endvidere vil 
gennemførelsen af den nye forordning om humanitær bistand blive fortsat i 1997. 
FORBEREDELSE AF FREMTIDEN 
Regeringskonferencen vil blive afsluttet i 1997. Det er vigtigt, at man her når til enighed om 
en dybtgående reform, da Unionen ellers ikke vil være i stand til virkelig at tackle spørgsmålet 
om udvidelsen. 
Derfor vil Kommissionen med udgangspunkt i sin udtalelse om regeringskonferencen gøre sig til 
talsmand for et højt ambitionsniveau. Efter Kommissionens opfattelse bør konferencen 
koncentrere sig om følgende tre prioriterede mål. For det første bør der etableres et institutionelt 
system, så Unionen efter udvidelsen får mulighed for at fungere effektivt. Det vil lamme 
Unionen, hvis man opretholder princippet om enstemmighed samt de nuværende komplekse 
beslutningsprocedurer. Dernæst bør der gøres noget for virkelig at imødekomme borgernes 
forventninger med hensyn til beskæftigelse, intern sikkerhed og miljø. Endelig bør Unionen sættes 
i stand til at føre en virkelig udenrigspolitik. Dette forudsætter både, at den fælles handelspolitik 
og de økonomiske forbindelser udadtil tilpasses til de nuværende internationale forhold, og at der 
gennemføres en grundig reform af FUSP. Målet er at give Unionen en sammenhængende, effektiv 
og synlig identitet udadtil. 
Udvidelsen og Unionens finansielle ramme for perioden efter 1999, hvor de nuværende 
finansielle overslag udløber, er to nært forbundne spørgsmål, der tilsammen udgør den såkaldte 
"Agenda 2000". De forberedelser, der er nødvendige for at klare denne helt ekstraordinære 
udfordring her i århundredets slutning, går i 1997 ind i en afgørende fase. 
Efter afslutningen af regeringskonferencen vil Kommissionen, i overensstemmelse med 
konklusionerne af Det Europæiske Råd i Madrid (december 1995), forelægge en række vigtige 
dokumenter. For det første individuelle udtalelser om de forskellige lande, der ansøger om 
tiltrædelse. Kommissionen vil udarbejde dem på en stringent og objektiv måde, uden fordomme, 
men også uden eftergivenhed. 
Dernæst vil den forelægge et større dokument om en sammenhængende strategi for udvidelsen. 
Kommissionen vil i den forbindelse også foretage en indgående vurdering af den virkning, som 
udvidelsen vil have på Unionens politikker. 
Endelig vil den forelægge en meddelelse om den finansielle ramme, der skal gælde fra år 2000. 
Opgaven, der på ingen måde er let selv under normale forhold, vil blive endnu vanskeligere på 
grund af udvidelsen. Det er klart, at der sideløbende må foregå en indgående drøftelse af 
fællesskabspolitikkernes fremtid, navnlig den fælles landbrugspolitik og strukturpolitikken. 
KONKLUSION 
De vigtigste udfordringer i 1997 bliver: regeringskonferencen, Den Økonomiske og Monetære 
Union, finansieringspakken for tiden efter 1999, udvidelsen. Året vil i mange henseender blive 
et overgangsår, idet arbejdet med revisionen af traktaterne afsluttes og man i stedet tager fat på 
Agenda 2000. Desuden går Unionen ind i den afsluttende fase af forberedelserne forud for den 
beslutning, der i foråret 1998 skal træffes om ØMU'ens tredje fase. 
Kommissionen vil komme til at spille en helt afgørende rolle for den konkrete igangsætning af 
Agenda 2000. Det er nemlig Kommissionen, der skal foretage en objektiv analyse af situationen 
og udarbejde en sammenhængende strategi, der tilgodeser både Unionen som helhed og 
medlemsstaterne - de nuværende såvel som de fremtidige. 
Kommissionen vil tage fat på sine opgaver for at give medlemsstaterne og de andre institutioner 
mulighed for at påtage sig deres del af ansvaret. 
De store udfordringer vil være med til at forme billedet af Unionen i det 21. århundrede. Det 
drejer sig således om at udforme fremtidens Europa, men man bør ikke glemme nutidens Europa 
og sidde borgernes ønsker overhørig. Arbejdsløsheden svækker vore samfund og undergraver 
tilliden til institutionerne, de være sig nationale eller europæiske. Kommissionen kan ikke ved 
egen kraft skabe arbejdspladser. Men den kan medvirke til at udarbejde en fælles strategi og 
opfordre de forskellige aktører til at påtage sig deres del af opgaven. Det er netop tankegangen 
bag tillidspagten for beskæftigelse, der blev foreslået i 1996. Den således påbegyndte udvikling 
skal videreføres og uddybes i 1997. Et Europa, der skaber vækst og arbejdspladser, vil bedre være 
i stand til at klare de udfordringer, der ligger i Agenda 2000. 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 507 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-96-518-DA-C 
ISBN 92-78-10309-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg