Offentliggørelse af enhedsdokument med ændringer efter godkendelse af en ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012

(2021/C 311/07)

Europa-Kommissionen har godkendt denne ændring af mindre omfang i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, tredje afsnit, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 664/2014 af 18. december 2013 (1).

Ansøgningen om godkendelse af denne mindre ændring kan findes i Kommissionens eAmbrosia-database.

ENHEDSDOKUMENT

»MELOCOTÓN DE CALANDA«

EU-nr.: PDO-ES-0103-AM02 - 16. oktober 2020

BOB (X) BGB ( )

1. Betegnelse

»Melocotón de Calanda«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.6. Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet.

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

Ved »Melocotón de Calanda« forstås friske frugter af arten Prunus persica Sieb. et Zucc. af den autoktone sort kendt under navnet »Amarillo tardio« (sen gul), som dyrkes enten ud fra de traditionelle sorter Jesca, Evaisa og Calante eller krydsninger heraf, og hvor mindst én af forældrelinjerne tilhører den nævnte autoktone sort, og som dyrkes ved hjælp af en traditionel teknik, der indebærer, at frugterne emballeres i poser, mens de sidder på træet.

Beskyttede sorter: De ferskner, der er omfattet af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Melocotón de Calanda«, stammer fra den autoktone sort i området, der er almindeligt kendt som »Amarillo tardío« (sen gul), og dyrkes enten ud fra de traditionelle sorter Jesca, Evaisa og Calante eller gennem krydsninger heraf, hvoraf mindst en af forældrelinjerne tilhører den autoktone sort.

Produktets egenskaber: De ferskener, der er beskyttet af oprindelsesbetegnelsen »Melocotón de Calanda«, henhører under klasse Ekstra og I omhandlet i den kvalitetsstandard, der gælder for ferskener, og som er indført med Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (2), og skal ligeledes opfylde nedenstående krav.

GENERELT UDSEENDE Frugterne skal være hele, sunde, rene, fri for synlige fremmedlegemer, fugt, fremmed lugt eller smag, da de skal emballeres i poser, mens de sidder på træet. FARVE Mellem cremegul og strågul, kan have en rød kind. Mindre antocyanide prikker eller striber er tilladt, men grøn eller orangegul farve (der er tegn på overmodning) er ikke tilladt. STØRRELSE En mindste størrelse på 73 mm i diameter, hvilket svarer til kategorien AA i kvalitetsstandarden. HÅRDHED Den måles i kg/0,5 cm2 modstandsdygtighed over for tryk og skal være på over 3 kg/0,5 cm2. SUKKER Mindst 12 °Brix.

3.3. Foder (kun for animalske produkter) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

—

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper af produktionen skal finde sted i det afgrænsede geografiske område.

3.5. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

Indpakning og emballering skal finde sted i produktionsområdet for at undgå ødelæggelse af produktet som følge af for megen håndtering eller transport af frugterne, uden at de er korrekt indpakkede og emballerede. Da »Melocotón de Calanda« er en frugt, der behandles omhyggeligt på træet ved hjælp af poseindpakningsteknikken, og høsten foregår, når frugten har nået den modningsgrad, hvor produktets organoleptiske kvalitet er bedst, vil enhver transport og yderligere opbevaring ændre de i punkt 3.2 nævnte karakteristika med hensyn til det generelle udseende og farven.

Derfor er det nødvendigt, at emballeringen finder sted i produktionsområdet for at bevare produktets særlige karakteristika og dets kvalitet, samtidig med at dets sporbarhed og oprindelse garanteres takket være et enestående kontrolsystem frem til afsendelsen til den endelige forbruger.

»Melocotón de Calanda« kan markedsføres i emballager bestående af et eller flere lag, hvis det sikres, at frugten ikke beskadiges. Der skal bruges engangsemballage eller -bakker.

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

De indpaknings- og emballeringsvirksomheder, der har opnået et overensstemmelsescertifikat, skal på emballagens etiket anføre »Denominación de Origen »Melocotón de Calanda«« (»Oprindelsesbetegnelse »Melocotón de Calanda««) ud over den nummererede bagetiket, der fungerer som certifikat og gør det muligt at følge produktet i hele markedsføringskæden.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

Produktionsområdet for ferskener beskyttet af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Melocotón de Calanda« er det naturlige område beliggende i den østlige del af den selvstyrende region Aragonien mellem provinserne Teruel og Zaragoza.

Det geografiske område består af følgende kommuner:

Aguaviva, Albalate del Arzobispo, Alcañiz, Alcorisa, Alloza, Andorra, Arens de Lledó, Ariño, Berge, Calaceite, Calanda, Caspe, Castelserás, Castelnou, Castellote, Chiprana, Cretas, Escatrón, Fabara, Fayón, Foz-Calanda, Fuentespalda, Híjar, Jatiel, La Fresneda, La Ginebrosa, La Puebla de Híjar, Lledó, Maella, Más de las Matas, Mazaleón, Mequinenza, Molinos, Nonaspe, Oliete, Parras de Castellote, Samper de Calanda, Sástago, Seno, Torre del Compte, Urrea de Gaén, Valderrobres, Valdeltormo og Valjunquera.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

Historisk baggrund: De sorter, der er tilladt til produktion af »Melocotón de Calanda«, er hjemmehørende i produktionsområdet. De er opnået ved naturlig udvælgelse med træavlernes hjælp, idet de i tidens løb har udvalgt de kloner, der er bedst tilpasset de lokale geografiske forhold. I skrifter fra Middelalderen var ferskenen i Aragonien kendt under navnet »presec« eller »prisco«, en betegnelse, som endnu i dag bruges i regionen Calanda. I 1895 skrev botanikeren J. Pardo Sastrón et stort værk om den udbredte tilstedeværelse af ferskentræer i regionen og om, at der blev sendt øreformede ferskenstykker fra Calanda (ferskener skåret i stykker og tørret i solen) til udstillingen i Paris i 1867. I 1933-udgaven af den illustrerede universelle encyklopædi Espasa Calpe henvises der under afsnittet om »Calanda« til ferskentræets udbredelse i Teruel og til den industri, der er helliget fremstillingen af de øreformede ferskenstykker. Ifølge de officielle statistikker fra 1953 fandtes der i Calanda en konserveringsindustri, hvor 4 000 kasser ferskener fra dette område blev forarbejdet til henkogt frugt.

Ifølge historiske vidnesbyrd begyndte navnet »Melocotón de Calanda« at dukke op i 1940’erne, og på grund af den voksende betydning af denne produktion og problemerne med at bekæmpe Ceratitis capitata (middelhavsfrugtflue) begyndte man at bruge emballering i poser for at undgå, at frugterne blev beskadiget af disse insekter. I publikationer om frugterne i 60’erne begyndte man at henvise til »Melocotón de Calanda«, og i 70’erne blev denne frugt flere år i træk tildelt forskellige priser på den nationale landbrugsmesse i Lérida. I begyndelsen af 80’erne gjorde behovet for at anmode om en oprindelsesbetegnelse for »Melocotón de Calanda« sig gældende, og i statistikkerne fra de vigtigste nationale markeder som f.eks. Mercamadrid og Mercabarna blev frugten identificeret med sit geografiske navn.

Naturlig tilknytning: Dyrkningsområdet for »Melocotón de Calanda« er beliggende i floddalene langs vandløbene Martín, Guadalope og Matarraña, som har deres udspring i forbjergene til det iberiske system, afvander regionen Bajo Aragón (Nedre-Aragonien) og udmunder i Ebro. Dette område dækker den sydøstlige del af Ebro-bækkenet.

Terrænet er fladt eller let bakket og ligger i en højde fra 122 meter i Caspe til 325 meter i Alcañiz og når op på 466 meter i Calanda. Taffelrelieffer, der er mere eller mindre gennemskåret af flodnettet, er fremherskende. Jordbunden er kalkholdig og har lag af karbonater og gips, der er kendetegnende for sedimenter i indsøområder i det varme og tørre klima i Miocæn.

Den årlige gennemsnitsnedbør ligger mellem 327,9 mm i Caspe, 361,1 mm i Albalate del Arzobispo og 367,9 mm i Alcañiz. Nedbøren er størst i maj og oktober, og den sæsonbestemte nedbør ligger i størrelsesordenen 27 % om foråret, 20 % om sommeren, 34 % om efteråret og 19 % om vinteren.

Den årlige gennemsnitstemperatur ligger omkring 14,3 °C i Albalate del Arzobispo og Alcañiz og 15 °C i Caspe, hvilket svarer til de højeste værdier i den centrale del af Ebro-dalen. Den gennemsnitlige maksimumstemperatur er 19,9 °C i Alcañiz, 20,1 °C i Albalate del Arzobispo og 20,6 °C i Caspe, mens gennemsnittet af minima er 8,8 °C, 8,5 °C og 9,3 °C. Den højeste gennemsnitstemperatur registreres i juli (24,2 °C i Alcañiz og 25,1 °C i Caspe), mens den laveste temperatur registreres i januar og varierer fra 5,6 °C i Alcañiz til 6,7 °C i Albalate de Arzobispo. Disse data er udtryk for kraftige årlige temperaturudsving (på over 18 °C) og vidner om temperaturernes kontinentale karakter, som hovedsageligt skyldes beliggenheden i den centrale del af Ebro-bækkenet.

Der nås maksimale temperaturer over 25 °C mellem marts og oktober, selv om de er hyppigst mellem maj måned, hvor temperaturen er højere halvdelen af tiden, og oktober, hvor denne temperatur nås i 5-10 dage. I sommermånederne er dagtemperaturerne på over 25 °C, og den gennemsnitlige maksimumstemperatur overstiger 35 °C (i juli er den højeste temperatur på 37,2 °C i Albalate og Alcañiz og på 38,3 °C i Caspe).

Et andet kendetegn ved klimaet i området er »termisk inversion«. I højtryksperioder om vinteren lægger den kolde luft sig på de laveste steder, hvilket giver anledning til langvarig tågedannelse og maksimale temperaturer på under 6 °C, mens de maksimale temperaturer i højere beliggende områder, hvor der ikke er nogen tåge, kan nå op over 15 °C.

5.2. Produktets egenart

Dyrkningsbetingelser: De morfologiske kendetegn og sortsidentifikationen fastsat i standarderne fra International Union for the Protection of New Varieties of Plants (U.P.O.V.) er stort set identiske for alle sorter af populationen »Amarillo tardío« (sen gul). Der findes dog forskelle med hensyn til det sundhedsmæssige aspekt, produktiviteten, frugtens størrelse og form, og derfor blev der i 1980 indført en udvælgelsesproces for kloner for at forbedre disse aspekter. Disse sorter er ligeledes kendetegnet ved en sen modningsfase (mellem medio august og primo november), en gul farve og kødets hårdhed.

Ud fra et fysiologisk synspunkt består sorten »Amarillo tardio« (sen gul) af kloner, der har behov for mange timers kulde for at komme ud af vinterdvalen (mindst 1 000 om året), samtidig med at de har behov for en lang sommerperiode for at nå deres modningstidspunkt, da de har en lang modningscyklus.

Ifølge U.P.O.V. har de følgende morfologiske kendetegn:

Træ Kraftig og opret vækst med store forgreninger af typen Red Haven. Blomsterknopperne dannes i modsætning til andre sorter ikke på de kraftige grene, men på de skrøbelige skud af typen »forårsskud«, og derfor skal frugtsætningsstørrelsen være anderledes for denne sort. Blade Bladene er store, nyreformede med honningkirtler på stilken. Bladene falder sent af træerne om efteråret, idet bladene med deres karakteristiske gyldne farve forbliver længe på træet. Blomst Blomstringen er halvsen, lidt efter Red Havens blomstring, men den finder sted i marts. Blomsterknopperne er meget tætsiddende, og blomstringen varer mellem 12 og 18 dage. Kronbladene er store og afrundede, de er blegrosa, og grifflens støvfang er lige så stort som støvdragernes støvknap. Frugt Stor til meget stor størrelse, en diameter på over 73 mm og en vægt på over 200 g. Farven er cremegul til strågul, helt ensfarvet på grund af beskyttelsen fra den papirpose, hvori frugten udvikler sig, selv om den kan have en let antocyanisk pigmentering. Den er let dunet, og kødet er meget fast, helt gult uden antocyanisk pigmentering heller ikke omkring kernen, som det sidder helt fast på. Kernen er oval og lille i forhold til frugtens størrelse.

5.3. Sammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

De klimatiske betingelsers indflydelse på frugtens kvalitet er et »jordbunds«-fænomen, som er velkendt i flerårige kulturer. Den normale klimatologi i visse områder og de årlige udsving på et og samme sted understreger klimaets fremherskende rolle på høstafgrødernes kvalitet.

Med hensyn til dette kriterium er det hovedsageligt temperaturerne, der er bestemmende for frugtens vigtigste organoleptiske egenskaber. Det skal først og fremmest understreges, at temperaturerne undtagen i ekstreme tilfælde har en større indflydelse på ferskenproduktionen end nedbøren (vandmangel), da størstedelen af det areal, der er beplantet med ferskentræer (95 %), dyrkes ved hjælp af kunstvandingssystemer.

Blandt de vigtigste klimatiske faktorer, der har favoriseret udviklingen og dernæst dyrkningen af lokale ferskensorter med sen modning i Nedre-Aragonien, er vintertemperaturerne i det geografiske område, som gør det muligt at nå op på det antal timers kulde, der er nødvendigt for, at disse meget krævende sorter kan komme ud af deres vinterdvale (mellem løvfald og starten af blomstringen).

Ud fra et fysiologisk synspunkt består sorten »Amarillo tardio« (sen gul) af kloner, som kræver mange timers kulde for at komme ud af deres vinterdvale (mindst 1 000 om året).

I Nedre-Aragonien er antallet af kuldetimer i november, december og januar mere end tilstrækkeligt til at opfylde de maksimale behov i forbindelse med dyrkningen, idet minimumsværdierne i området er på over 950 kuldetimer.

Under blomstringen og kernesætningen skal minustemperaturerne holde sig tæt på nul for, at blomsterknopperne og dermed frugten kan udvikle sig normalt, idet frugtens potentielle størrelse hænger direkte sammen med de temperaturer, der registreres efter blomstringen og navnlig de temperaturer, der registreres mellem fuld blomstring (F2) og F2 + 40 dage. Det er blevet klart påvist (Warrington et al., 1999), at cellernes tilvækst er otte gange større, når maksimum/minimum går fra 9/3 °C til 25/15 °C. Men hvis det er koldt, er der færre celler, og de er mindre, hvilket begrænser frugtens slutstørrelse.

Et andet vigtigt aspekt er forholdet mellem temperaturerne i hele cyklussen, navnlig i september og oktober, som gør det muligt at fuldføre disse sorters vegetative og reproduktive udvikling.

I Nedre-Aragonien registreres der maksimumstemperaturer på over 25 °C fra marts til oktober, selv om de er hyppigere mellem maj, hvor temperaturen er højere halvdelen af tiden, og oktober, hvor denne temperatur nås i 5-10 dage. I sommermånederne er dagtemperaturerne på over 25 °C, og den gennemsnitlige maksimumstemperatur overstiger 35 °C (i juli er den højeste temperatur på 37,2 °C i Albalate og Alcañiz og på 38,3 °C i Caspe).

De temperaturer, der i løbet af året registreres i det pågældende geografiske område, gør det muligt for ferskentræerne af sorten »Tardío amarillo de Calanda« (sen gul fra Calanda), hvis cyklus er lang, at fuldføre deres vegetative og reproduktive udvikling.

Mens vintertemperaturerne således gør det muligt at nå op på det nødvendige antal kuldetimer for, at træerne kan komme ud af deres dvaletilstand, gør det milde klima i hele disse sorters vegetative aktivitetscyklus (fra marts til november) det muligt for dem at producere frugter af høj kvalitet.

Resultaterne af en evaluering af de udvalgte kloner af sorten »Tardíos amarillos de Calanda« (sen gul fra Calanda) (Jesca, Calante og Evaisa), der er udført på en forsøgsbedrift tilhørende selvstyreregeringen i Aragonien og beliggende i Alcañiz (en af kommunerne omfattet af den beskyttede oprindelsesbetegnelse, hvor det største antal ferskentræer findes), viser, at frugter produceret i oprindelsesområdet i fire år (2000, 2001, 2003 og 2004) har haft en Brix-værdi på over 14, en stor størrelse og en stor fasthed, som er de væsentligste egenskaber for disse ferskener.

Det plantemateriale, der er godkendt til produktion af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Melocotón de Calanda«, tilhører sorten »Tardio amarillo« (sen gul).

Denne sort er hjemmehørende i produktionsområdet og er fremavlet gennem århundreder, oprindeligt gennem naturlig udvælgelse af træer sået med kerner fra frugter fra de træer, der fremviste de bedste landbrugsmæssige egenskaber, og som avlerne selv har sået i tidens løb ved hjælp af vegetativ formering af dem, der var bedst tilpasset områdets jordbundsforhold, således at de har skabt en autentisk »sort«.

En klonal og sundhedsmæssig udvælgelsesproces for sorten »Tardio amarillo« (sen gul), som myndighederne i Aragonien (Servicios de Investigación Agraria y Extensión Agraria) har foretaget, blev indledt i 1980 med det formål at forbedre kvaliteten og standardisere det produkt, der markedsføres under navnet »Melocotón de Calanda«. Man har således undersøgt produktionsområdet for »Melocotón de Calanda« for at finde de mest repræsentative kloner af sorten »Tardio amarillo« (sen gul), som havde de bedste landbrugsmæssige egenskaber og de største frugter (Espada m.fl., 1991).

Ud fra denne første udvælgelse blev der registreret tre sorter hos den spanske Sortsmyndighed (Oficina Española de Variedades Vegetales), som rapporterer til landbrugsministeriet: »Jesca« (registreringsnummer: 1989/2450), »Calante« (registreringsnummer: 1989/2447) og Evaisa (registreringsnummer: 1989/2449). Produktionen af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Melocotón de Calanda« er nu baseret på disse sorter.

KONKLUSION: Sorten »Tardíos amarillos de Calanda« (sen gul fra Calanda), der dyrkes enten ved hjælp af de traditionelle sorter Jesca, Evaisa og Calante eller gennem krydsninger heraf, hvoraf mindst en af forældrelinjerne tilhører denne autoktone sort, er resultatet af dens tilpasning til det oprindelige miljø.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014)

https://www.aragon.es/documents/20127/20408990/Pliego+de+condiciones+modificado+DOP_Melocot%C3%B3n+de+Calanda+-+consolidado.pdf/e2877340-1cbd-fc3c-a9f5-0924479c0d18?t=1591269992936

(1) EFT L 179 af 19.6.2014, s. 17.

(2) EFT L 350 af 31.12.2007, s. 1.