Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg - En politik til forbedring af den kemiske industris konkurrencedygtighed i Europa: En model« (97/C 56/02)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6. maj 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Gafo Fernández til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 2. oktober 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 339. plenarforsamling af 30. og 31. oktober 1996, mødet den 31. oktober 1996, med et flertal af stemmer for og en hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. De vigtigste udfordringer for den kemiske industri er, som fastslået i Kommissionens meddelelse, følgende:

- de sundheds- og miljømæssige konsekvenser af fremstillingen og brugen af kemiske produkter;

- markedernes verdensomspændende karakter;

- afhængigheden af importerede råvarer og energi;

- høj kapitalintensitet og stor afhængighed af FTU.

1.2. Til de udfordringer, som Kommissionen således har peget på, ønsker ØSU som led i nærværende udtalelse at tilføje nogle karakteristika ved denne industri (). Følgende kan nævnes:

- Der er tale om en overordentlig vigtig kilde til beskæftigelse i EU (1,6 mio. beskæftigede i 1994) med betydelig forekomst af små og mellemstore virksomheder (92 % af de eksisterende 32 700 virksomheder er små og mellemstore virksomheder, omend disse blot står for 18 % af den samlede beskæftigelse og 21 % af sektorens omsætning som helhed).

- Sektoren omfatter et stort antal tydeligt adskilte delsektorer (). Dette gør det vanskeligt at formulere en samlet strategi for hele sektoren.

- Det samme kan siges om de store, små og mellemstore virksomheders sameksistens. Selv om de alle opererer i samme sektor, og selv om de er stærkt afhængige af hinanden, er det vanskeligt at formulere en samlet strategi for alle virksomhedstyperne.

- Arbejdstagerne i den kemiske industri har gennemgående et højt uddannelsesniveau, hvilket placerer dem i en særdeles fordelagtig position som aktive aktører i processen hen imod øget konkurrencedygtighed.

- Aktiviteten er af stærkt cyklisk karakter (dette gælder navnlig den kemiske basisindustri), idet resultaterne afhængigt af delsektorerne med en vis regelmæssighed veksler mellem at være gode, mindre gode og nogle gange decideret dårlige.

- Sektoren er til en vis grad afhængig udadtil, når det drejer sig om licenser og patenter (EU står kun for 36 % af verdenstotalen, hvilket er typisk for situationen inden for industriteknologierne som helhed).

- Markedet er særdeles åbent for import af kemiske produkter fra et stort antal lande verden over. Desværre er denne åbenhed ikke overalt gensidig, idet EU's eksport i visse tilfælde går trægt (særlig på de nye markeder i Asien).

- Offentligheden er meget opmærksom på, hvad der sker i denne sektor, idet kemiske produkter i høj grad indgår i den enkeltes dagligdag. Denne store opmærksomhed kan have indflydelse på en lang række beslutninger med hensyn til investering og markedsføring af produkterne.

Af alle disse årsager kan Kommissionens meddelelse ikke behandle samtlige specifikke problemer i de forskellige delsektorer, f.eks. med hensyn til farmaceutiske produkter og kunstfibre. Ikke desto mindre er de fremsatte bemærkninger og de beskrevne foranstaltninger relevante for den kemiske industri som helhed.

1.3. Med udgangspunkt i disse betragtninger lægger Kommissionen op til, at følgende foranstaltninger bør gennemføres:

- foranstaltninger for at forbedre regler og forskrifter;

- foranstaltninger for at sikre effektiv konkurrence;

- foranstaltninger for at styrke de immaterielle investeringer;

- foranstaltninger for at udvikle det industrielle samarbejde.

ØSU's anbefalinger vedrører disse foranstaltninger.

2. Generelle bemærkninger

2.1. For så vidt angår foranstaltningerne for at forbedre regler og forskrifter bemærker ØSU følgende:

2.1.1. Konklusionerne i Molitor-rapporten, Kommissionens efterfølgende aktioner og OECD's anbefalinger peger alle i samme retning, nemlig at ethvert forslag om nye regler for denne sektor bør sigte på opfyldelse af et præcist begrundet behov og være baseret på en relevant cost/benefit-analyse og navnlig på en evaluering af den mulige risiko for folkesundheden og miljøet samt pålidelige videnskabelige data, i overensstemmelse med artikel 130 S i traktaten. Endvidere bør medlemsstaterne sikre, at de nationale lovgivninger er i overensstemmelse med EU-reglerne.

2.1.2. De EU-bestemmelser, der tager sigte på virkeliggørelsen af det indre marked og beskyttelsen af folkesundheden, sikkerheden og miljøet, navnlig med hensyn til klassificering, mærkning og brug af kemiske produkter, bør reelt og uden forbehold anvendes af medlemsstaterne. Eventuelle nationale undtagelser fra EU's regler, der indebærer en skærpelse i forhold til disse regler, skal forudgående meddeles Kommissionen og må under ingen omstændigheder være i modstrid med det indre marked, således som fastsat i artikel 100 A i traktaten.

2.1.3. ØSU er enig med Kommissionen i, at man, hvis det viser sig umuligt at nå frem til en international aftale om fremstilling eller brug af et kemisk stof, i det mindste bør tilstræbe, at enhver ny norm efterleves af samtlige OECD-lande.

2.1.4. I overensstemmelse med ØSU's ønske om et højt miljøbeskyttelsesniveau bifalder ØSU princippet om, at den kemiske industri på frivillig basis udformer programmer og indgår aftaler, som supplerer eller går ud over de minimumskrav, der er fastsat i de eksisterende regler. ØSU finder, at en omfattende anvendelse af sådanne programmer og aftaler, forudsat at de er forenelige med konkurrencereglerne, kan være et reelt alternativ til flere regler for denne sektor og navnlig til nye, miljømæssigt begrundede afgiftsbyrder.

2.2. For så vidt angår foranstaltningerne for at sikre effektiv konkurrence bemærker ØSU følgende:

2.2.1. Ved anvendelsen af EU's konkurrenceregler skal der, således som fastslået i en nylig ØSU-udtalelse, tages hensyn til nødvendigheden af at gøre EU's økonomi mere konkurrencedygtig. Dette bør føre til, at man på passende vis tager denne industris specifikke forhold i betragtning. Her tænkes på nødvendigheden af, at der etableres konkurrencedygtige virksomhedsgrupper både i basisindustrien og den finere kemiske industri og i andre sektorer, som er udsat for international konkurrence (). Derved vil man kunne tage den dobbelte udfordring op, der ligger i de uhyre investeringer i opførelsen af nye produktionsanlæg og de omfattende FTU-udgifter.

2.2.2. Dette forudsætter først og fremmest, at fusionsforordningen gennemføres på effektiv vis, og at minimumstærsklerne for Kommissionens mellemkomst sænkes. Endvidere vil det være betimeligt at gøre nogle tilsvarende overvejelser vedrørende ordningen for joint ventures oprettet i samarbejdsøjemed.

2.2.3. Gennem foranstaltninger på EU-plan og på nationalt plan bør der tilvejebringes et gunstigt klima, der kan kompensere for de negative konsekvenser af den cykliske tendens, der præger den petrokemiske industri. Dette kunne omfatte forskellige former for incitamenter til samarbejde virksomhederne imellem, under tilsyn af Kommissionen, der således kan sikre, at artikel 85 i traktaten ikke overtrædes.

2.2.4. Endvidere ønsker ØSU, i overensstemmelse med sine tidligere udtalelser på området, en faktisk gennemførelse af det indre marked inden for sektorerne elektricitet og naturgas. Derved vil man dels opnå, at de eksisterende forskelle i de priser, som sammenlignelige industrielle forbrugere i de forskellige medlemsstater betaler for disse energityper, bliver mindre udtalte, dels at priserne kommer tættere på det, konkurrenterne i OECD-området betaler.

2.2.5. På samme måde bifalder ØSU Kommissionens analyse gående ud på, at de nyligt industrialiserede lande bør opfordres til at nedsætte de høje toldsatser, der i dag er lagt på import af kemiske produkter (over for EU's næsten totale ubeskyttethed), og fjerne de ikke-toldmæssige hindringer for samhandelen, som f.eks. de urimelige krav om produktanalyse og -mærkning. Særlig stor betydning har de konkurrenceforvridninger, der hænger sammen med de forskellige niveauer af miljøbeskyttelse, hvilket har været genstand for en ØSU-udtalelse om den internationale handel og miljøet. På alle disse områder opfordrer ØSU Kommissionen til hurtigst muligt at iværksætte de relevante foranstaltninger, så det kan sikres, at EU's virksomheder kan konkurrere på lige fod med konkurrenterne i tredjelande.

2.3. For så vidt angår foranstaltningerne for at styrke de immaterielle investeringer bemærker ØSU følgende:

2.3.1. Som led i nyorienteringen af EU's FTU-politik, hvor man søger at opprioritere en sektormæssig tilgang på bekostning af de horisontale programmer fra det fjerde rammeprogram, er det vigtigt, at man ser på denne sektors specifikke behov. Behandler man blot sektorens aktiviteter som delområder i et antal sektorspecifikke taskforcer (f.eks. luftfart, fremtidens tog eller virussygdomme), vil man nemlig kun kunne komme med et partielt og ufuldstændigt svar på dens behov inden for FTU, og det på et tidspunkt hvor der er akut behov for, at EU indhenter sit efterslæb på området.

2.3.2. ØSU anerkender, at bioteknologisk forskning spiller en helt afgørende rolle for de kemiske virksomheders konkurrenceevne og udvikling, navnlig med hensyn til en bred vifte af teknologier inden for landbrug, lægemidler og forbrugsgoder. ØSU har vedtaget en udtalelse, hvor det henstilles, at direktivet om juridisk beskyttelse af bioteknologiske opfindelser vedtages hurtigst muligt ().

2.3.2.1. I fraværet af et sæt stabile og tilfredsstillende juridiske rammer er de europæiske forskere og virksomheder nemlig ved at tabe terræn i forhold til deres vigtigste konkurrenter.

2.3.2.2. Ifølge den europæiske patentmyndighed tegner USA sig for 65 % af de udstedte patenter inden for bioteknologisk forskning på lægemiddelområdet mod EU's beskedne 15 %.

2.3.2.3. I samme udtalelse foreslår ØSU et antal ændringer, der sigter på at præcisere direktivets tekst, både med hensyn til offentlighedens legitime krav på information og vilkårene for udbredelse af forskningsresultaterne blandt industrivirksomheder, landbrugere og kvægavlere.

2.3.3. ØSU har for nylig i sin udtalelse om grønbogen om innovation () gjort opmærksom på betydningen af en videnskabelig kultur. Denne bør baseres på løbende efteruddannelse og stimulering af den almindelige bevidsthed om betydningen af dette fænomen. Relevante institutioner som f.eks. åbne universiteter kunne bidrage hertil. Et andet passende middel kunne være en styrkelse af erhvervsuddannelserne og universiteternes forskningsinfrastrukturer, navnlig gennem intensivering af de programmer, der udvikles i fællesskab med industrien, anvendelse af små og mellemstore virksomheder som forsøgslaboratorium for mange af disse innovative erfaringer og fremme af samme virksomheders adgang til de seneste resultater med hensyn til vurdering og klassificering af kemiske produkter, der er udviklet af industrien.

2.4. Endelig for så vidt angår foranstaltningerne for at udvikle det industrielle samarbejde bemærker ØSU følgende:

2.4.1. I overensstemmelse med bemærkningerne under punkt 2.2.3 støtter ØSU oprettelsen af informationsnetværket for den kemiske sektor (RISC, »Réseau d'Information pour le Secteur Chimique«). Netværket bør også benyttes til at styrke den fælles planlægning og de fælles forskningsaktiviteter.

2.4.2. For at sikre, at de små og mellemstore virksomheder i sektoren kan overleve og blive konkurrencedygtige, skal disse virksomheder - på forretningsmæssige vilkår og til fortrolig brug - have adgang til de kemiske, fysiske og toksikologiske oplysninger samt evalueringer af kemiske produkters virkning, som de virksomheder, der fremstiller disse produkter, er i besiddelse af. Samtidig kan samme små og mellemstore virksomheder vise sig at være overordentlig nyttige, idet de kan formidle slutbrugernes mening og erfaringer til de respektive fremstillende virksomheder.

2.4.3. ØSU er enig i, at det eksterne samarbejde bør udvikles individuelt af virksomhederne. Imidlertid råder Kommissionen over en række instrumenter (bilaterale samarbejdsaftaler, programmerne TACIS, PHARE og MEDIA), som kan bidrage til at fremme dette samarbejde både ad økonomisk vej og gennem etablering af reguleringsmæssige rammer i de berørte lande for derved at fremme investeringer og det industrielle samarbejde med den kemiske sektor i disse lande. Dette er særlig vigtigt, når det drejer sig om landene i Central- og Østeuropa, hvor virkeliggørelsen af hvidbogen om disse landes tilpasning af lovgivningerne til det indre marked kan vise sig at være et afgørende skridt i retning af en modernisering og omstrukturering af deres kemiske industri. Set i dette perspektiv bør den kemiske industri i EU være en aktiv del af denne proces.

2.5. ØSU henleder opmærksomheden på, at arbejdstagerne spiller en vigtig katalysatorrolle for den kemiske industris konkurrenceevne. Denne rolle undervurderes i Kommissionens meddelelse.

2.6. Der bør endvidere udvikles særlige programmer og aktioner, der kan bane vej for et intensiveret industrisamarbejde mellem små og mellemstore virksomheder i de forskellige EU-lande.

2.7. Endelig finder ØSU, at meddelelsens titel bør ændres () fra »Ejemplo de política de competividad« (spansk) til »Modelo de competividad« (spansk), da meddelelsens konklusioner og de midler, der foreslås, derved vil blive styrket.

3. Konklusion og afsluttende anbefalinger

3.1. ØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen, men ønsker samtidig at understrege, at den kan tjene som model for en lignende indsats i andre industrisektorer.

3.2. ØSU er enig med grundtanken i dokumentet, nemlig at det er op til industrien at udforme den fremtidige strategi, og at det er Kommissionens opgave at sørge for, at der etableres et sæt love og regler, der kan lette industriens indsats for en bedre konkurrenceevne.

3.3. Det er vigtigt, at man anerkender den vigtige rolle, arbejdstagerne i industrien og disses repræsentanter spiller som led i denne proces. Kommissionen skal sørge for, at der tages hensyn til arbejdstagernes behov og ønsker, og virksomhederne skal medinddrage arbejdstagerne på aktiv og konstruktiv vis i indsatsen for resultatoptimering og konkurrenceevne.

3.4. ØSU ønsker ikke at foretage en prioritering af de forskellige indsatsområder, der anføres i meddelelsen (regler, styrkelse af den reelle konkurrence, immaterielle investeringer og udvikling af industrisamarbejdet), idet ØSU finder, at alle disse aspekter udgør et samlet hele, som bør gennemføres på koordineret vis.

3.5. ØSU vil blot understrege, at der blandt indsatsområderne er nogle, der bør styrkes. Her tænkes på:

3.5.1. Der bør i forbindelse med enhver ny regel vedrørende klassificering, mærkning og brug af disse produkter gennemføres en grundig cost/benefit-analyse med udgangspunkt i veldokumenterede videnskabelige kendsgerninger. Selv om det er medlemsstaterne, der skal sørge for, at disse regler gennemføres, må denne gennemførelse ikke stride mod EU's regler og det indre markeds principper.

3.5.2. Eventuelle nationale undtagelser fra EU's regler skal forudgående meddeles Kommissionen og må under ingen omstændigheder være i modstrid med det indre marked, således som fastsat i artikel 100 A i traktaten.

3.5.3. Der bør kræves en faktisk liberalisering af samhandelen med de nyindustrialiserede lande, og man bør finde metoder til, hvordan der kan kompenseres for de konkurrenceforvridninger, der skyldes forskellige niveauer af miljøbeskyttelse.

3.5.4. I overensstemmelse med ØSU's ønske om et højt miljøbeskyttelsesniveau bifalder ØSU princippet om, at den kemiske industri på frivillig basis udformer programmer og indgår aftaler, som supplerer eller går videre end de minimumskrav, der er fastsat i de eksisterende regler.

3.5.5. Den kemiske sektors behov og ønsker bør i tilstrækkeligt omfang tages i betragtning i forbindelse med formuleringen af det femte fællesskabsprogram for FTU. Som led heri skal der ske en styrkelse af samarbejdet mellem industrien, universiteterne og de forskellige forskningsinstitutioner.

3.5.6. Uddannelsesdimensionen skal styrkes, og der skal være et bedre samarbejde mellem industrien og universitetsverdenen samt de øvrige relevante aktører.

3.5.7. De muligheder, der ligger i de bilaterale samarbejdsaftaler og de regionale programmer (TACIS, PHARE og MEDIA), bør udnyttes bedre, ved at den kemiske industri og sektorens øvrige aktører får en direkte indflydelse.

3.5.8. Kommissionen bør træffe foranstaltninger for at sikre, at der sker en faktisk opfølgning af denne meddelelse, baseret på aktiv deltagelse af industrien og de øvrige berørte aktører.

Bruxelles, den 31. oktober 1996.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Se i denne forbindelse »Panorama of EC Industry 1995«, hvori der defineres 11 tydeligt adskilte delsektorer.

() EFT nr. C 295 af 7. 10. 1996.

() EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996.

() O.a.: Ændringen har ingen konsekvenser for den danske oversættelse. Den danske titel svarer til den nye titel, der foreslås på spansk.