DA Den Europæiske Unions Tidende C 389/35

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det europæiske borgerinitiativ (revision)

(initiativudtalelse)

(2016/C 389/05)

Ordfører: Antonio LONGO

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 21. januar 2016 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Det europæiske borgerinitiativ (revision)«

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til underudvalget, der vedtog sin udtalelse den 17. maj 2016.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 518. plenarforsamling den 13.-14. juli 2016, mødet den 13. juli 2016, følgende udtalelse med 107 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Her fire år efter at forordningen om borgerinitiativer trådte i kraft, ønsker Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) at understrege, at det er borgerne, der er i centrum for det europæiske projekt, og at borgerinitiativet rummer et potentiale for at bidrage til at udligne det demokratiske underskud, idet det fremmer aktivt medborgerskab og deltagelsesbaseret demokrati.

1.2. På linje med Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Den Europæiske Ombudsmand mener udvalget, at det europæiske borgerinitiativs potentiale ikke har kunnet udnyttes fuldt ud på grund af forordningen, som derfor bør revideres.

1.3. EØSU har således kunnet konstatere betydelige tekniske, juridiske og administrative problemer og en tydelig ophobning af kompetencer i Kommissionen, hvilket hindrer den fulde udbredelse, gennemførelse og opfølgning af succesfulde initiativer.

1.4. Med henblik på en revision af forordningen foreslår EØSU følgende:

1.4.1. Borgerkomitéerne får mulighed for at påbegynde indsamlingen af støtteerklæringer på et tidspunkt, de selv vælger.

1.4.2. Borgerkomitéerne anerkendes juridisk for at begrænse initiativtagernes personlige ansvar for bedrageri og alvorlige fejl i lighed med bestemmelserne i direktiv 2008/99/EF om miljøkriminalitet.

1.4.3. Etablering af ét fysisk og elektronisk kontaktpunkt, hvor borgerne kan indhente information og vejledning i præsentationen af initiativer.

1.4.4. En nærmere gennemgang af forslagene om at sænke minimumsalderen for at kunne støtte og deltage i et borgerinitiativ som foreslået af Parlamentet og Regionsudvalget.

1.4.5. En løsning på den tydelige interessekonflikt internt i Kommissionen, idet rollerne som »institutionel vejleder« og »dommer« bør holdes adskilt fra hinanden. EØSU gentager med henblik derpå, at det er indstillet på at fortsætte sit engagement i de allerede iværksatte initiativer og kunne være et naturligt valg til at varetage funktionen som facilitator og institutionel vejleder.

1.4.6. Garanti for en passende opfølgning af succesfulde initiativer med en opfordring til Kommissionen om at udarbejde et lovforslag inden for 12 måneder, efter at kampagnen er afsluttet eller fremlægge tilstrækkelig begrundelse for beslutningen om ikke at fremlægge et forslag. I de tilfælde, hvor der ikke fremlægges et forslag, håber udvalget, at Europa-Parlamentet lægger pres på Kommissionen i henhold til artikel 225 i EUF-traktaten.

1.5. EØSU understreger, at nogle af problemerne ikke kræver en revision af forordningen og derfor bør løses hurtigt for ikke at afskrække eventuelle initiativtagere. For at gøre instrumentet mere effektivt og brugervenligt ser udvalget gerne, at følgende initiativer gennemføres:

1.5.1. For at gøre registreringsproceduren mere gennemsigtig bør Kommissionen vedtage klare og enkle procedurer og fremlægge udførlige svar og mulige løsninger i de tilfælde, hvor initiativer vurderes til ikke at kunne antages, så komitéerne kan omarbejde og genfremsætte dem.

1.5.2. Kommissionen bør fortsætte forhandlingerne med medlemsstaterne om at forenkle, ensarte og mindske antallet af nationale regler for indsamlingen af data. Især bør anmodningerne om dokumentation for identitet begrænses, og for alle borgere bør det være muligt at underskrive initiativer i bopælslandet.

1.5.3. Permanent stillen til rådighed af gratis software til onlineindsamling af støtteerklæringer (OCS) (1) for at forenkle indsamlingen og inddelingen af støtteerklæringer og de nationale myndigheders kontrol heraf. EØSU håber desuden, at instrumentet bliver gjort tilgængeligt også for handicappede.

1.6. Med henblik på en mere generel udbredelse og forankring af det europæiske borgerinitiativ anbefaler udvalget:

1.6.1. Øget information og bevidstgørelse af borgerne om det europæiske borgerinitiativ ved hjælp ad hoc-kampagner, som giver borgerkomitéerne mulighed for at orientere underskriverne om resultaterne, og især via en større indsats fra Kommissionens side for at offentliggøre opfølgningen af succesfulde initiativer.

1.6.2. Garanti for flersprogethed og udforskning af nye måder at formidle onlineunderskriftsindsamlingen på via de sociale og digitale medier med det mål at nå ud til stadig flere mennesker.

1.6.3. Grønt lys for, at enhver EU-borger i princippet kan blive initiativtager ved at give mulighed for godtgørelse af de væsentligste omkostninger til kampagnen for de borgerinitiativer, der registreres formelt.

1.7. EØSU foreslår etablering af et institutionelt forum for europæisk borgerdeltagelse, som skal fungere som et permanent diskussions- og debatforum i udvalget efter den model, der er etableret med det europæiske migrationsforum, således at man bygger videre på den udvikling, der er sat i gang med det europæiske borgerinitiativs dag. Dette forslag kunne behandles mere indgående i en særskilt initiativudtalelse derom fra EØSU.

2. Indledning

2.1. Det europæiske borgerinitiativ blev indført med Lissabontraktaten (2) som et innovativt instrument til tværnationalt deltagelsesdemokrati. Initiativet giver en million EU-borgere, der kommer fra mindst syv medlemslande, mulighed for at opfordre Kommissionen til at fremlægge et lovforslag om et spørgsmål, der henhører under EU's kompetence. Hensigten er at få borgerne til at deltage aktivt i de europæiske beslutningsprocesser ved at give dem en form for indirekte lovgivningsinitiativret.

2.2. De gældende regler og procedurer for det europæiske borgerinitiativ findes i en EU-forordning, der blev vedtaget den 16. februar 2011 og trådte i kraft den 1. april 2012 (3).

2.3. Alle EU-borgere, som har nået den alder, hvor de får valgret til Europa-Parlamentet (4), kan tage initiativ til eller underskrive et europæisk borgerinitiativ. Organisationer kan ikke være initiativtager, men de kan fremme og støtte initiativer, forudsat at de gør det i fuld åbenhed.

2.4. Proceduren forbundet med et borgerinitiativ kan opsummeres i tre faser:

2.4.1. Lanceringsfasen, hvor der nedsættes en »borgerkomité« (5), initiativet formelt registreres (6), efter at Kommissionen har vurderet antageligheden (7), og onlineindsamlingssystemet attesteres (8).

2.4.2. I indsamlingsfasen skal der indsamles 1 million »støtteerklæringer« (underskrifter) inden for en periode af højst 12 måneder i mindst 7 EU-lande (9). De indsamlede støtteerklæringer attesteres af de kompetente nationale myndigheder (10).

2.4.3. I indgivelsesfasen behandler Kommissionen initiativet efter at have mødtes med initiativtagerne og afholdt en offentlig høring i Europa-Parlamentet. Kommissionen har tre måneder til at reagere med en meddelelse vedrørende emnet og beslutte, om der skal fremlægges et forslag og dermed sættes gang i lovgivningsproceduren.

3. De fire første år med det europæiske borgerinitiativ

3.1. Indtil nu har mere end 6 millioner EU-borgere skrevet under på et europæisk borgerinitiativ. Selv om der er blevet indgivet 56 initiativer, har Kommissionen kun registreret 36, og kun 3 har opnået mindst 1 million underskrifter (11). Ingen af de succesfulde initiativer har udløst et nyt lovforslag fra Kommissionens side, selv om Kommissionen dog i nogle tilfælde har taget borgernes holdning i betragtning på nogle områder.

3.2. De store tekniske, juridiske og administrative vanskeligheder for initiativtagerne og den begrænsede lovgivningsmæssige gennemslagskraft af de succesfulde initiativer har undergravet troen på borgerinitiativet. Dette viser sig helt tydeligt i det drastiske fald i antallet af registrerede initiativer fra 16 i 2012 til 5 i 2015 (12) og i antallet af indsamlede støtteerklæringer fra mere end 5 millioner i 2012 til nogle få tusinde i 2015 (13).

3.3. I løbet af disse fire år har mange initiativtagere og repræsentanter for det organiserede civilsamfund (14) klaget over et mangelfuldt og ufleksibelt instrumentet, der havde som sigte at være klart, enkelt og brugervenligt. Disse tendenser blev bekræftet ved en offentlig høring afholdt af EØSU den 22. februar 2016.

3.4. Tre år efter forordningens ikrafttræden fremlagde Europa-Parlamentet i februar 2015 en undersøgelse (15), hvori der gøres status over dens gennemførelse og efterlyses en revision. Konklusionerne af undersøgelsen blev gengivet i en beslutning fra oktober 2015 (16), hvori Parlamentet formelt fremsætter anmodningen om en revision over for Kommissionen med klare og præcise forslag.

3.5. Efter at have foretaget en undersøgelse af, hvor godt proceduren forbundet med det europæiske borgerinitiativ fungerer i praksis, og af Kommissionens rolle og ansvar udarbejdede Den Europæiske Ombudsmand i marts 2015 11 retningslinjer, som skal forbedre initiativet (17).

3.6. I oktober 2015 vedtog også Regionsudvalget en udtalelse, der støtter en hurtig og mærkbar revision af forordningen (18).

3.7. Efter talrige opfordringer om at ændre forordningen og i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen offentliggjorde Kommissionen i april 2015 en meddelelse (19) om de hidtidige resultater og derefter i februar 2016 en opfølgning (20) af de af Parlamentet fremsatte forslag. I begge dokumenter udelukker Kommissionen flere gange enhver mulighed for en hurtig revision af den gældende forordning, selv om den dog erkender, at der har været adskillige vanskeligheder for initiativtagerne bag borgerinitiativer, og at gennemførelsen af den gældende retlige ramme kunne forbedres.

3.8. Det er den udbredte holdning i EU-institutionerne, blandt initiativtagerne og hos repræsentanter for det organiserede civilsamfund, at det fulde potentiale i det europæiske borgerinitiativ trods nogle positive resultater endnu slet ikke er kommet til udtryk i form af politiske forslag og aktiv deltagelse fra borgernes side.

3.9. De væsentligste kritikpunkter fra institutionerne og interessenterne har enslydende været:

3.9.1. Begrænset kendskab til og bevidsthed om instrumentet i befolkningen og de nationale institutioner (21).

3.9.2. Borgerkomitéerne er stødt på mange tekniske, juridiske og administrative hindringer i registreringsfasen og under indsamlingen af støtteerklæringer, hvilket har haft en negativ effekt på resultaterne af initiativet.

3.9.3. Der har været adskillige vanskeligheder for borgere, som har ønsket at underskrive et initiativ, som følge af de nationale lovgivninger om databehandling.

3.9.4. De få initiativer, som har været en succes, har Kommissionen valgt ikke at følge op med nye lovforslag, men kun med lovgivningsmæssige initiativer, som indirekte er udløbere deraf.

3.10. Nærmere bestemt har de største vanskeligheder for borgerkomitéerne været:

3.10.1. Manglende juridisk anerkendelse af borgerkomitéerne. Dette forhold indvirker negativt på de væsentligste praktiske aspekter forbundet med et europæisk borgerinitiativ såsom fundraising eller blot det at få åbnet en bankkonto. Derudover har det virket afskrækkende, at initiativtagerne hæfter personligt »for enhver skade, de forvolder i forbindelse med organiseringen af et borgerinitiativ« (22).

3.10.2. Alt for ufleksibel anvendelse af kriterierne for borgerinitiativernes antagelighed. Ca. 40 % af initiativerne er i den første »registreringsfase« af proceduren blevet vurderet som uantagelige af Kommissionen (23). Europa-Parlamentet mener, at interessekonflikten internt i Kommissionen bør undersøges nærmere, idet Kommissionen på den ene side skal holde initiativtagerne orienteret og vurdere initiativets antageligelighed og på den anden side er den institution, som det pågældende initiativ er rettet imod (24).

3.10.3. Overlapning af de perioder, der er afsat til aktiviteterne forbundet med et borgerinitiativ. Den tid, der er nødvendig til attestering af onlineindsamlingssystemerne i hver enkelt medlemsstat, afkorter den allerede korte periode på 12 måneder til indsamling af støtteerklæringer.

3.10.4. Manglen på den nødvendige støtte fra Kommissionen især til lanceringen og administrationen af initiativet. Der bør især ses nærmere på Kommissionens gratisydelser i form af hosting og onlineindsamlingssystemet og på initiativtagernes vanskeligheder med at udarbejde og rundsende dokumentationen på flere sprog.

3.10.5. Administrationen af et borgerinitiativ er dyr. Det underbygges af det forhold, at de tre succesfulde initiativer alle blev støttet af store civilsamfundsorganisationer med teknisk, organisatorisk og økonomisk bistand. For ikke at krænke det grundlæggende princip bag borgerinitiativet har mange initiativtagere understreget behovet for større støtte på EU-niveau til lancering af kampagnen.

3.10.6. Alt for ufleksible regler for indsamling og behandling af personoplysninger. I nogle medlemsstater har reglerne på området virket yderligere demotiverende for iværksættelsen af og støtten til nye initiativer. Dertil kommer, at lovgivningen i nogle medlemsstater indeholder bestemmelser om, at det kun er underskrifter indsamlet fra borgere bosiddende på det nationale område, der tages i betragtning, hvilket reelt fratager 11 millioner borgere retten til at deltage (25).

3.10.7. Begrænset inddragelse af initiativtagerne i opfølgningen. I lyset af den ringe opfølgning af de succesfulde initiativer synes møder og høringer ikke at være nok til at få Kommissionen til at fremlægge et konkret lovgivningsmæssigt tiltag.

3.11. 2016 er et afgørende år for det europæiske borgerinitiativ, idet der er sat gang i en proces, som vil kunne indebære en revision. Denne initiativudtalelse udgør EØSU's bidrag til denne proces og skal ses i lyset af det enorme ikkeudnyttede potentiale, der ligger i et så vigtigt og innovativt instrument i beslutningsprocedurerne i EU, og ud fra ønsket om et reelt unionsborgerskab.

4. EØSU og det europæiske borgerinitiativ

4.1. EØSU, som danner bro mellem EU-institutionerne og det organiserede civilsamfund, har lige fra starten deltaget i debatten om det europæiske borgerinitiativ. Det viser de udtalelser, der hidtil er blevet vedtaget (26), og det faktum, at der er nedsat en ad hoc-gruppe, som løbende følger udviklingen og anvendelsen af denne initiativret (27).

4.2. Udvalget deltager desuden aktivt i borgerinitiativsprocessen (28) i den dobbelte rolle som facilitator for initiativerne og institutionel vejleder. Blandt EØSU's initiativer og beføjelser kan nævnes følgende:

4.2.1. Den årlige europæiske borgerinitiativsdag, der har til formål at gøre status over borgerinitiativets gennemførelse og effektivitet sammen med alle berørte aktører. Dette arrangement giver desuden lejlighed til udveksling af god praksis og netværkssamarbejde mellem initiativtagere og andre interessenter.

4.2.2. Oprettelse af et egentligt kontor, »ICE helpdesk«, som blandt andet tilbyder oversættelse til EU's officielle sprog af beskrivelsen af de initiativer, som Kommissionen har godkendt.

4.2.3. Udlån af mødesale for at fremme oplysningskampagner.

4.2.4. Udarbejdelse af en praktisk vejledning, som nu foreligger i sin 3. udgave, for at gøre borgerinitiativet mere kendt og lette dets udbredelse (29). EØSU tillægger endvidere borgerinitiativet en central rolle i en anden publikation med titlen Europæisk pas til aktivt medborgerskab (30), som skal informere de europæiske borgere om deres rettigheder og stimulere tværnationalt deltagelsesdemokrati.

4.2.5. Oprettelse i 2016 af et offentligt arkiv med akademisk og videnskabelig dokumentation om borgerinitiativet, som alle borgere har adgang til og kan konsultere gratis.

4.2.6. Præsentation på plenarforsamlingen eller på sektionsmøder af de registrerede initiativer, som har haft størst succes, og som er forenelige med udvalgets officielle politik, som fremgår af dets udtalelser. På den måde vil EØSU kunne forholde sig neutralt, men samtidig skabe synlighed om initiativerne.

4.2.7. EØSU deltager med egne delegerede i de høringer, der afholdes i Parlamentet om de succesfulde initiativer, og bidrager således til Kommissionens analyse og uddybning af dem.

5. Generelle bemærkninger

5.1. EØSU bakker som hidtil kraftigt op om det europæiske borgerinitiativ. Her fire år efter at forordningen om borgerinitiativer trådte i kraft, kan det ud fra dataene slås fast, at deltagelsen har været opmuntrende, men også at der er et stort uudnyttet potentiale. Udvalget mener, at en korrekt og fuldstændig gennemførelse af det europæiske borgerinitiativ kan bidrage til at slå bro over den voksende kløft mellem borgerne og Den Europæiske Union.

5.2. På linje med Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Den Europæiske Ombudsmand mener udvalget, at det kan tilskrives en række forskellige faktorer, at det europæiske borgerinitiativ ikke er blevet gennemført fuldt ud. Navnlig kan der konstateres tekniske, juridiske og administrative begrænsninger, men tydeligvis også et institutionelt dødvande på grund af en ophobning af kompetencer og ansvar i Kommissionen.

5.3. EØSU mener i øvrigt, at nogle af disse problemer er blevet løst med et godt resultat af Kommissionen som i tilfældet med leveringen af et gratis onlineindsamlingssystem, mens andre desværre ikke kan løses uden en revision af selve forordningen.

5.4. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at sætte ind på to fronter: for det første straks at gå i gang med at løse og/eller forenkle de mest simple og indlysende tekniske og administrative problemer, og for det andet hurtigst muligt at fremlægge et forslag til revision af den nævnte forordning for at tackle de mest komplicerede institutionelle, juridiske og organisatoriske problemer.

6. Særlige bemærkninger

6.1. Med henblik på en forenkling og strømlining af borgerinitiativet fremsætter EØSU følgende forslag til revision af forordningen:

6.1.1. Borgerkomitéerne får mulighed for at påbegynde indsamlingen af støtteerklæringer på et tidspunkt, de selv vælger. Dette er afgørende for, at perioden på 12 måneder til indsamling af underskrifter kan udnyttes effektivt.

6.1.2. Borgerkomitéerne anerkendes juridisk — om nødvendigt i form af en særlig status — for at begrænse initiativtagernes personlige ansvar for bedrageri og alvorlige fejl i lighed med bestemmelserne i direktiv 2008/99/EF om miljøkriminalitet.

6.1.3. Etablering af ét fysisk og elektronisk kontaktpunkt, hvor interesserede borgere kan indhente information og vejledning i præsentationen af initiativer. Det er afgørende at yde borgerkomitéerne passende teknisk-juridisk bistand for at gøre det lettere at fremsætte forslag og øge andelen af dem, der vurderes som antagelige.

6.1.4. En nærmere gennemgang af forslagene om at sænke minimumsalderen for at kunne støtte og deltage i et borgerinitiativ som efterlyst af Parlamentet og Regionsudvalget, således at de unge får mulighed for at deltage aktivt i opbygningen af Den Europæiske Union.

6.1.5. Adskillelse af rollerne som »institutionel vejleder« og »dommer«, som i dag begge varetages af Kommissionen. Dette er afgørende for at kunne løse den åbenbare interessekonflikt internt i Kommissionen og fremme en fuldstændig og effektiv gennemførelse af borgerinitiativet.

6.1.5.1. EØSU fastslår, at det er indstillet på at fortsætte sit engagement i de allerede iværksatte initiativer og kunne være et naturligt valg til at varetage funktionen som facilitator og institutionel vejleder.

6.1.6. Garanti for en passende opfølgning af succesfulde initiativer. Under hensyntagen til Kommissionens initiativret opfordrer udvalget Kommissionen til at udarbejde et lovforslag inden for 12 måneder, efter at kampagnen er afsluttet, eller fremlægge tilstrækkelig begrundelse for beslutningen om ikke at fremlægge et forslag. Hvis der ikke fremlægges et forslag inden for den fastsatte frist, håber udvalget, at Europa-Parlamentet lægger pres på Kommissionen i henhold til artikel 225 i EUF-traktaten. Endvidere bør Kommissionen etablere en tættere kontakt med initiativtagerne ud over at deltage i de simple høringer i Europa-Parlamentet for at sikre, at det udarbejdede forslag svarer til underskrivernes forventninger.

6.2. Udvalget foreslår endvidere, at Kommissionen sørger for følgende:

6.2.1. En mere gennemsigtig og effektiv registreringsprocedure. Navnlig bør Kommissionen spille en mere proaktiv rolle ved at fremlægge udførlige svar og mulige løsninger i de tilfælde, hvor initiativer vurderes som uantagelige, så komitéerne kan tilpasse dem til kriterierne i den gældende lovgivning.

6.2.2. Fortsættelse af forhandlingerne med medlemsstaterne om at forenkle, ensarte og mindske antallet af nationale regler for indsamlingen af data, som er en forudsætning for at underskrive en støtteerklæring. Især bør anmodningerne om dokumentation for identitet begrænses mest muligt, og for alle EU-borgere bør det være muligt at underskrive initiativer i bopælslandet (31).

6.2.3. Permanent stillen til rådighed af gratis software til onlineindsamling af støtteerklæringer (OCS), som forenkler indsamlingen og inddelingen af støtteerklæringer og de nationale myndigheders kontrol heraf. EØSU håber desuden, at instrumentet bliver gjort tilgængeligt også for handicappede.

6.3. EØSU anbefaler navnlig følgende tiltag:

6.3.1. Øget information og bevidstgørelse af borgerne om det europæiske borgerinitiativ. Dette bør først og fremmest ske ved hjælp ad hoc-kampagner med opbakning fra Kommissionen og medlemsstaterne. I denne forbindelse foreslås det endvidere, at borgerkomitéerne får mulighed for at orientere interesserede underskrivere om den udvikling og de resultater, der er opnået gennem kampagnen (med forbehold af tilladelse fra sidstnævnte). Tilsvarende gælder det for Kommissionen, at den bør oplyse bedre om opfølgningen af succesfulde initiativer først og fremmest ved at informere borgerkomitéerne.

6.3.2. Garanti for flersprogethed, som er en uomgængelig forudsætning for at opnå stor deltagelse, og udforskning af nye måder at formidle onlineunderskriftsindsamlingen på via de sociale og digitale medier med det mål at nå ud til stadig flere mennesker.

6.3.3. Grønt lys for, at enhver EU-borger i princippet kan blive initiativtager ved at give mulighed for godtgørelse af de væsentligste omkostninger til kampagnen for de borgerinitiativer, der registreres formelt.

6.4. EØSU foreslår endelig etablering af et institutionelt forum for europæisk borgerdeltagelse, der skal fungere som et permanent diskussions- og debatforum i udvalget efter den model, der er etableret med det europæiske migrationsforum, således at man bygger videre på den udvikling, der er sat i gang med det europæiske borgerinitiativs dag. Med henblik derpå vil EØSU for at sikre en stadig mere velfunderet deltagelse indbyde repræsentanter for de berørte institutioner, en repræsentant for hver borgerkomité, hvis initiativ er blevet formelt registreret, samt alle berørte aktører. Dette kunne behandles mere indgående i en særskilt initiativudtalelse derom fra Regionsudvalget.

Bruxelles, den 13. juli 2016. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) OCS er et akronym for Online Collection Software og er et instrument, som Kommissionen stiller gratis til rådighed for onlineindsamling af data. Dette instrument letter såvel indsamlingen af data som de nationale myndigheders kontrol heraf. OCS er desuden i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 211/2011 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1179/2011 https://joinup.ec.europa.eu/software/ocs/description

(2) Artikel 11, stk. 4, i EU-traktaten og artikel 24, stk. 1, i EUF-traktaten.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 211/2011 af 16. februar 2011 om borgerinitiativer, http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/welcome

(4) Som hovedregel 18 år i alle medlemsstater med undtagelse af Østrig, hvor det er 16 år.

(5) Borgerkomitéen skal bestå af mindst syv personer, som skal være bosat i syv forskellige EU-medlemsstater.

(6) Beskrivelsen af initiativet må ikke overstige 800 skrifttegn (100 til titlen, 200 til emnet og 500 til beskrivelsen af formålet).

(7) Forordning (EU) nr. 211/2011, artikel 4. stk. 2. Inden den officielle registrering af initiativet og offentliggørelse på Kommissionens websted har Kommissionen to måneder til at kontrollere, at 1) borgerkomitéen er blevet dannet, og kontaktpersonerne udpeget; 2) initiativet ikke falder åbenbart uden for Kommissionens beføjelse til at fremsætte et forslag til EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af EU-traktaterne; 3) initiativet ikke er utilstedeligt, uunderbygget eller af chikanøs karakter; 4) initiativet ikke er i åbenbar strid med de værdier, der er fastsat i EU-traktaterne. Beslutningen om at registrere eller afslå at registrere et forslag til initiativ skal være juridisk begrundet og kan derfor anfægtes. Hvis Kommissionen afslår at registrere initiativet, oplyser Kommissionen initiativtagerne om begrundelsen og om alle deres retlige og udenretlige klagemuligheder. De har bl.a. mulighed for at anlægge sag ved EU-Domstolen eller klage til Den Europæiske Ombudsmand (klage over fejl eller forsømmelser).

(8) Forordning (EU) nr. 211/2011, artikel 6. I henhold til forordningen er det de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor støtteerklæringerne indsamles, der er ansvarlige herfor.

(9) I henhold til forordningen skal der indsamles et minimum af underskrifter fra hvert land i forhold til indbyggertal http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/signatories

(10) Forordning (EU) nr. 211/2011, artikel 15.

(11) De initiativer, der har været en succes, er: »Rent vand og sanitet er en menneskeret! Vand er et offentligt gode, ikke en råvare!«, »Stop vivisection« og »One of us«, http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/initiatives/successful

(12) Antallet af registrerede initiativer er gradvist faldet i årenes løb: 16 i 2012, 9 i 2013, 5 i 2014 og 5 i 2015.

(13) Oplysningerne om underskrifter indsamlet til støtte for et europæisk borgerinitiativ i de seneste tre år viser med al tydelighed en svindende deltagelse og interesse fra borgernes side. 5 402 174 underskrifter blev indsamlet i 2013, 628 865 i 2014 og 8 500 i 2015.

(14) C. Berg, J. Tomson, An ECI that works! Learning from the first two years of the European Citizens' Initiative, 2014. http://www.cor.europa.eu/

(15) Europa-Parlamentets Forskningstjeneste, Implementation of the European Citizens' Initiative. The experience of the first three years, 2015. www.europarl.europa.eu/thinktank

(16) Europa-Parlamentets beslutning af 28. oktober 2015 om det europæiske borgerinitiativ (2014/2257(INI)). Ordfører: György SCHÖPFLIN.

(17) Sag: OI/9/2013/TN. Indledt: 18.12.2013; afgørelse: 4.3.2015

http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/decision.faces/it/59205/html.bookmark

(18) Regionsudvalget. Udtalelse om Det europæiske borgerinitiativ (EUT C 423 af 17.12.2015, s. 1).

(19) Meddelelse COM(2015) 145 final, Rapport om anvendelsen af forordning (EU) nr. 211/2011 om borgerinitiativer, 2015.

(20) Follow up to the European Parliament resolution on the European Citizens' Initiative, vedtaget af Kommissionen den 2. februar 2016.

(21) Eurobarometerundersøgelse »The promise of EU«, september 2014, s. 55.

(22) Forordning (EU) nr. 211/2011, artikel 13. For eksempel risikoen for fejl ved behandlingen af persondata.

(23) Især er betingelsen om, at det foreslåede initiativ »ikke åbenbart falder uden for Kommissionens beføjelse til at fremsætte et forslag til EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af traktaterne« blevet fortolket restriktivt. Med udgangspunkt deri er alle initiativer med det sigte at ændre traktaterne systematisk blevet afvist. Den eneste undtagelse er »Let me vote«, hvis mål var at få medtaget retten til at stemme ved alle politiske valg i bopælsmedlemsstaten på samme vilkår som det pågældende lands statsborgere blandt de rettigheder for unionsborgerne, der er opregnet i artikel 20, stk. 2, i TEUF.

(24) Europa-Parlamentets Forskningstjeneste, Implementation of the European Citizens' Initiative. The experience of the first three years, 2015, afsnit 3.1.4.

(25) Europa-Parlamentets Forskningstjeneste, Implementation of the European Citizens' Initiative. The experience of the first three years, 2015, afsnit 6.

Europa-Parlamentets Forskningstjeneste, Disenfranchisement of EU citizens resident abroad, Executive Summary.

(26) EØSU's udtalelse om Borgerinitiativer (EUT C 44 af 11.2.2011, s. 182).

EØSU's udtalelse om Gennemførelse af Lissabontraktaten: deltagelsesdemokrati og borgerinitiativ (artikel 11) (EUT C 354 af 28.12.2010, s. 59).

(27) Den permanente gruppe om det europæiske borgerinitiativ blev nedsat i oktober 2013 og dens mandat fornyet i 2015.

(28) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.members-former-eesc-presidents-henri-malosse-speeches-statements&itemCode=35383

(29) http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/da_15_438-citizens-initiative.pdf

(30) http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/15_85-citizenship-passport-da.pdf

(31) Britiske og irske statsborgere bosiddende i Bulgarien, Frankrig, Østrig, Tjekkiet og Portugal er i dag afskåret fra at udøve denne ret.