14. 10. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 241/9 
Forslag  til Rådets  direktiv  om tilnærmelse  af medlemsstaternes  ved  lov eller  administrativt 
fastsatte  bestemmelser  om produktansvar 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  9. september  1976) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
100, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra  Europa-Parlamen-
tet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Det er nødvendigt  at foretage  en tilnærmelse  af de 
nationale  retsregler  om  producentens  ansvar  for 
skade  forårsaget  af en defekt  ved  hans  produkt,  fordi 
uensartede  regler  kan  forvanske  konkurrencen  i 
fællesmarkedet;  regler  af forskellig  strenghedsgrad 
medfører  et uensartet  omkostningsniveau  for  er-
hvervslivet  i de forskellige  medlemsstater  og særlig  for 
konkurrerende  producenter  i forskellige  medlemssta-
ter; 
denne  tilnærmelse  er endvidere  nødvendig,  fordi  rets-
reglernes  forskellighed  kan  påvirke  de frie  varebevæ-
gelser  inden  for  fællesmarkedet;  valget  af det  sted, 
hvor  en vare  skal  afsættes,  skal  træffes  på grundlag  af 
økonomiske  og ikke  tillige  på grundlag  af juridiske 
overvejelser; 
en tilnærmelse  er endelig  nødvendig,  fordi  forbruge-
rens beskyttelse  mod  helbredsskader  og  skade  på 
ejendom  forårsaget  af et defekt  produkt  enten  varie-
rer meget  fra  en stat  til en anden,  eller  i de fleste 
tilfælde  slet  ikke  er til stede,  alt efter  hvilke  betingel-
ser der  i de enkelte  medlemsstaters  retsorden  er 
opstillet  for  producentens  ansvar;  derfor  findes  der 
for så vidt  endnu  ikke  et fællesmarked  for  forbru-
gerne; 
der kan  kun  gennemføres  en ensartet  og tilstrækkelig 
beskyttelse  af forbrugerne,  såfremt  der  gennemføres 
et objektivt  ansvar  for  producenten  af det  produkt, 
der indeholder  en defekt  og derved  forårsager  skade; enhver  anden  form  for  ansvar  stiller  skadelidte  over 
for næsten  uovervindelige  bevisvanskeligheder  eller 
omfatter  ikke  de væsentlige  skadeårsagstilfælde; 
at pålægge  producenten  et objektivt  ansvar  giver  en 
sagligt  set  korrekt  løsning  på det  problem,  der  er 
opstået  som  følge  af den  stadige  tekniske  udvikling, 
idet producenten  kan  lade  sine  udgifter  indgå  i pris-
kalkulationen  som  produktionsomkostninger  og såle-
des fordele  dem  ligeligt  på alle  forbrugere  af produk-
ter af samme  slags,  også  dem  der  ikke  er behæftet 
med fejl; 
ansvaret  må også  omfatte  produkter,  som  på det  tids-
punkt,  hvor  producenten  bragte  dem  i omsætning, 
ikke  kunne  anses  som  defekte  i betragtning  af den 
videnskabelige  og tekniske  udvikling  (udviklingsska-
der);  i modsat  fald  ville  forbrugeren  ikke  være  be-
skyttet  mod  risikoen  for,  at defekten  ved  produktet 
forst  gav  sig til kende  under  brugen; 
ansvaret  omfatter  ikke  fast  ejendom;  men  af hensyn 
til forbrugeren  omfatter  det  alle  former  for  løsøre, 
altså  også  landbrugsvarer  og  håndværksmæssigt 
fremstillede  produkter;  ansvaret  gælder  også  for  pro-
dukter,  der  anvendes  ved  opførelse  af bygninger  eller 
installeres  i bygninger; 
forbrugerbeskyttelsen  gør  det  nødvendigt  at lade  an-
svaret  omfatte  alle  producenter,  der deltager  i produk-
tionsprocessen,  for så vidt  som  deres  færdige  produkt 
eller  delprodukt  eller  det  af dem  leverede  materiale 
havde  en defekt;  af samme  grund  hæfter  den,  der 
bringer  et produkt  på markedet  i eget  navn  eller  med 
sit eget  varemærke  eller  kendetegn,  den,  der  som  for-
handler  ikke  giver  oplysning  om producentens  identi-
tet, når4denne  kun  er bekendt  for ham,  samt  importø-
ren af produkter,  der  er fremstillet  uden  for  De euro-
pæiske  Fællesskaber; 
såfremt  flere  personer  hæfter,  er det af hensyn  til for-
brugerbeskyttelsen  nødvendigt,  at  skadelidte  kan 
kræve  fuld  skadeserstatning  hos  hver  enkelt;  det 
afgøres  dog  efter  nationale  retsregler,  om den,  der  har 
betalt  erstatningen,  har  regres  overfor  andre  produ-
center; 
Nr. C 241/10  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  14.10.  76 
for at beskytte  forbrugeren  og hans  ejendom  er det 
ved afgørelsen  af, om produktet  har  en defekt,  nød-
vendigt  ikke  at lægge  vægt  på produktets  manglende 
brugsegnethed,  men  derimod  på dets  manglende  sik-
kerhed;  det,  der i denne  forbindelse  har betydning,  er 
kun den  sikkerhed,  som  man  objektivt  set er beretti-
get til at forvente; 
producenten  er ikke  ansvarlig,  såfremt  det  defekte 
produkt  blev  bragt  i omsætning  imod  hans  vilje,  eller 
såfremt  det  først  er blevet  defekt,  efter  at han  har 
bragt  det  i omsætning,  og  defekten  følgelig  ikke 
hidrører  fra  fabrikationsprocessen;  formodningen  er 
imidlertid  for  det modsatte,  medmindre  producenten 
fremskaffer  bevis  for  de ansvarsfritagende  omstæn-
digheder; 
for både  at beskytte  forbrugerens  helbred  og private 
ejendom  skal  der  ifølge  direktivet,  ud over  erstatning 
for død  og personskade,  også  svares  erstatning  vedrø-
rende  skade  på formuegoder;  denne  erstatning  skal 
imidlertid  være  begrænset  til ikke-erhvervsmæssigt 
benyttede  formuegoder; begrænsning  af ansvaret  i hvert  enkelt  tilfælde,  fordi 
kun en sådan  begrænsning  af producentens  ansvar 
kan gøre  dette  forudberegneligt;  ansvarsbegrænsnin-
gen er fastsat  på grundlag  af en anslået  gennem-
snitsværdi  for  personlig  ejendom  i normale  tilfælde; 
da personlig  ejendom  omfatter  både  løsøre  og fast 
ejendom,  og disse  kategorier  efter  deres  art i alminde-
lighed  er af forskellig  værdi,  er der  fastsat  ansvarsbe-
løb af forskellig  størrelse; 
ved at erstatningsansvaret  for  skade  på formuegoder 
kun omfatter  beskadigelse  eller  ødelæggelse  af private 
aktiver,  undgår  man  risikoen  for at gøre  dette  ansvar 
helt ubegrænset;  det  forekommer  derfor  heller  ikke 
nødvendigt  at fastsætte  en  altdækkende  ansvars-
begrænsning  ved  siden  af ansvarsbegrænsningen  for 
hvert  enkelt  tilfælde; 
ved Kommissionens  beslutning  nr.  3289/75/EKSF  af 
18. december  1975  (*), so mer  tiltrådt  af Rådet,  fast-
lægges  en europæisk  regningsenhed,  der afspejler  den 
gennemsnitlige  forskydning  af værdien  af medlems-
staternes  valutaer; 
ved erstatning  for skade,  der er opstået  inden  for det 
erhvervsmæssige  område,  gælder  de enkelte  staters 
love; 
vurderingen  af,  hvorvidt  der  i det  enkelte  tilfælde 
foreligger  årsagssammenhæng  mellem  defekt  og 
skade,  overlades  til national  ret; 
da producentens  ansvar  gøres  uafhængigt  af skyld,  er 
det nødvendigt  at  begrænse  dets  størrelse;  et 
ubegrænset  ansvar  gør  skadesrisikoen  uberegnelig,  og 
en forsikring  heraf  ville  være  meget  bekostelig; 
da der  som  regel  er stor  forskel  på skadens  omfang 
ved henholdsvis  personskade  og skade  på formuego-
der, må ansvarsbegrænsningen  være  forskellig;  for så 
vidt angår  personskader  tilgodeses  kravet  om  forud-
beregnelighed  ved,  at der  fastsættes  en altdækkende 
ansvarsbegrænsning;  det  fastsatte  beløb  på 25 mill. 
ERE  omfatter  alle  serieskader,  hvilket  i tilfælde  af 
enkeltstående  skader,  der  normalt  er de vigtigste,  be-
tyder,  at der  hæftes  ubegrænset;  i de overordentlig 
sjældent  forekommende  tilfælde  af masseskader,  der 
sammenlagt  overstiger  dette  beløb  og  derfor  kan 
sammenlignes  med  katastrofer,  må det offentlige  efter 
omstændighederne  træde  til; konstaterede  forandringer  i Fællesskabets  økono-
miske  og valutariske  situation  gør  en periodevis  til-
pasning  af de grænsebeløb,  der  er fastsat  i direktivet, 
påkrævet; 
en fælles  forældelsesfrist  for det ved  skadens  indtræ-
den opståede  erstatningskrav  er både  i forbrugernes 
og erhvervslivets  interesse;  denne  frist  kan  passende 
fastsættes  til tre år; 
da produkter  i tidens  løb  ældes,  og da der  udvikles 
strengere  sikkerhedsforskrifter  og stadig  sker  viden-
skabelige  og tekniske  fremskridt,  ville  det  ikke  være 
rimeligt  at  lade  producenten  hæfte  tidsmæssigt 
ubegrænset  for,  at hans  produkter  er defekte;  der må 
derfor  fastsættes  en tidsmæssig  ansvarsbegrænsning 
af en rimelig  periode;  denne  frist  kan  ikke  suspende-
res eller  afbrydes  ifølge  nationale  bestemmelser;  en 
allerede  anlagt  sag  påvirkes  dog  ikke  heraf; 
for at opnå  en omfattende  og tilstrækkelig  forbruger-
beskyttelse  skal  det  ikke  være  muligt  at kunne 
indskrænke  producentens  ansvar; 
i de meget  hyppigere  forekommende  tilfælde  af skade 
på formuegoder  må  der  derimod  foretages  en (*) EFT  nr. L 327  af 19. 12. 1975,  s. 4. 
14. 10. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 241/11 
skadelidte  kan  ifølge  nationale  retsregler  have  et er-
statningskrav  på et andet  grundlag  end  det,  der  skal 
indføres  i medfør  af dette  direktiv;  da sådanne  rets-
regler  ligeledes  har  til formål  at give  forbrugerne  god 
retsbeskyttelse,  omfattes  de ikke  af direktivet; 
da ansvaret  for  skader,  som  indtræffer  ved  nukleare 
ulykker,  i alle  medlemsstaterne  er undergivet  omfat-
tende  og særlige  lovbestemmelser,  kan  disse  skader 
udelukkes  fra direktivet  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
Producenten  af et produkt  er ansvarlig  for  skade 
forårsaget  af en defekt  ved  produktet,  uanset  om  han 
havde  eller  kunne  have  haft  kendskab  til defekten. 
Producenten  er ansvarlig,  selvom  produktet  i betragt-
ning  af den  videnskabelige  og tekniske  udvikling  ikke 
anses  som  defekt  på det  tidspunkt,  da han  bragte  det 
i omsætning. 
Artikel  2 
Ved »producent«  forstås  producenten  af det  færdige 
produkt,  producenten  af ethvert  materiale  eller  del-
produkt,  samt  enhver  person,  der  ved  at anbringe  sit 
navn,  varemærke  eller  andet  kendetegn  på produktet 
udgiver  sig for at være  dets  producent. 
Såfremt  producenten  af produktet  ikke  kan  identifice-
res, anses  enhver  leverandør  af produktet  som  dets 
producent,  medmindre  leverandøren  inden  rimelig  tid 
oplyser  skadelidte  om  producentens  identitet  eller 
den persons  identitet,  som  har  leveret  produktet  til 
ham. 
Den,  der  med  henblik  på videresalg  eller  i lignende 
øjemed  importerer  et produkt  til  De  europæiske 
Fællesskaber,  anses  som  dets  producent. 
Artikel  3 
Såfremt  to eller  flere  personer  er ansvarlige  for 
samme  skade,  hæfter  de solidarisk. 
Artikel  4 
Et produkt  er defekt,  når  det  for  personer  eller  for-
muegoder  ikke  frembyder  den  sikkerhed,  som  man  er 
berettiget  til at forvente. Artikel  S 
Producenten  er ikke  ansvarlig,  såfremt  han  godtgør, 
at ikke  han  bragte  produktet  i omsætning,  eller  at det 
ikke  led af en defekt,  da han  bragte  det i omsætning. 
Artikel  6 
Ved skade  i artikel  1 forstås: 
a) død  eller  personskade; 
b) skade  på eller  ødelæggelse  af ethvert  formuegode, 
bortset  fra  selve  det  defekte  produkt,  såfremt 
dette  formuegode: 
i) er af en sådan  art,  som  normalt  erhverves  til 
privat  brug  eller  forbrug,  og 
ii) ikke  af skadelidte  er erhvervet  eller  anvendt 
som led  i hans  erhvervsmæssige  virksomhed, 
herunder  liberale  erhverv. 
Artikel  7 
Producentens  ansvar  på grundlag  af de i medfør  af 
dette  direktiv  fastsatte  bestemmelser  er ved  død  og 
personskader,  forårsaget  af ens  produkter,  som  lider 
af samme  defekt,  begrænset  til 25 mill.  ERE. 
Producentens  ansvar  på grundlag  af de i medfør  af 
dette  direktiv  fastsatte  bestemmelser  er med  hensyn 
til skade  på  et formuegode  over  for  hver  person 
begrænset  ril: 
— 15  000  ERE  ved  skade  på løsøre; 
— 50 000  ERE  ved  skade  på fast  ejendom. 
Ved europæisk  regningsenhed  (ERE)  forstås  den,  der 
er fastlagt  véd  Kommissionens  beslutning 
nr. 3289/75/EKSF  af 18. december  1975. 
Det tilsvarende  beløb  i national  valuta  fastsættes  ved 
anvendelse  af den  almindelige  omvekslingskurs  dagen 
før erstatningsbeløbet  endeligt  fastsættes. 
Efter  forslag  fra  Kommissionen  undersøger  og om 
nødvendigt  reviderer  Rådet  hvert  tredje  år de i denne 
artikel  i ERE  nævnte  beløb  under  hensyn  til den  øko-
nomiske  og valutariske  udvikling  i Fællesskabet. 
Nr. C 241/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 14.10.  76 
Artikel  S 
Erstatningskrav  på grundlag  af de i medfør  af dette 
direktiv  fastsatte  bestemmelser  forældes  på tre  år. 
Tidsfristen  regnes  fra  den  dag,  skadelidte  får  kend-
skab  til eller  med  rimelighed  burde  have  fået  kend-
skab  til skaden,  defekten  og producentens  identitet. 
Medlemsstaternes  lovgivning  om  suspension  eller 
afbrydelse  af denne  frist  omfattes  ikke  af dette  direk-
tiv. 
Artikel  9 
Producentens  ansvar  ophører  efter  10 års forløb  reg-
net fra udløbet  af det kalenderår,  hvori  han  har  bragt 
det defekte  produkt  i omsætning,  medmindre  skade-
lidte  forinden  har  anlagt  retssag  mod  ham. 
Artikel  10 
Ansvar  på grundlag  af de i medfør  af dette  direktiv 
fastsatte  bestemmelser  kan  ikke  fraskrives  eller 
indskrænkes. 
Artikel  11 
Krav,  som  rejses  i anledning  af skade  forårsaget  af et 
defekt  produkt,  og som  hviler  på andet  grundlag  end det, der  er fastsat  i medfør  af dette  direktiv,  påvirkes 
ikke  heraf. 
Artikel  12 
Dette  direktiv  finder  ikke  anvendelse  på skader,  som 
indtræffer  ved  nukleare  ulykker. 
Artikel  /.? 
Medlemsstaterne  sætter  inden  atten  måneder,  de nød-
vendige  administrativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestem-
melser  i kraft  i overensstemmelse  med  d^tte  direktiv 
og underretter  uopholdeligt  Kommissionen  herom. 
Artikel  14 
Medlemsstaterne  meddeler  Kommissionen  ordlyden 
af de vigtigste  nationale  retsforskrifter,  som  de senere 
gennemfører  inden  for  det  område,  der  omfattes  af 
dette  direktiv. 
Artikel  15 
Dette  direktiv  er rettet  til medlemsstaterne.