MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Retningslinjer for erhvervsdrivende og markedsovervågningsmyndigheder om den praktiske gennemførelse af artikel 4 i forordning (EU) 2019/1020 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse

(EØS-relevant tekst)

(2021/C 100/01)

1. INDLEDNING

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse (1) (»forordningen«) indfører en omfattende ramme for at beskytte forbrugerne mod usikre produkter, der ikke overholder de gældende regler, og for at skabe lige vilkår for de erhvervsdrivende.

EU's indre marked giver erhvervsdrivende adgang til forbrugere og andre slutbrugere i alle medlemsstater, forudsat at de og deres produkter opfylder EU's retlige krav med henblik på at levere sikkerhed, miljøpræstationer og andre samfundsinteresser. Markedsovervågningsmyndighederne og myndighederne med ansvar for kontrol med produkter, der indføres på EU-markedet (2) (»grænsemyndigheder«) skal verificere og håndhæve disse krav. Dette kan være en udfordring, især for fjernsalg.

De nye regler om markedsovervågning og produktoverensstemmelse bør sikre overholdelse af kravene. De bidrager til at skabe lige vilkår, dvs. beskytte virksomheder, der fremstiller produkter, der overholder de gældende regler, mod illoyal konkurrence. De forhindrer også markedsovervågningsmyndighederne i at pådrage sig unødige omkostninger i forbindelse med deres undersøgelser.

Disse retningslinjer vedrører gennemførelsen af en vigtig bestemmelse i forordningen: Artikel 4 om »erhvervsdrivendes opgaver vedrørende produkter, der er omfattet af visse EU-harmoniseringsretsakter« (se afsnit 6). Artikel 4 kræver i det væsentlige, at der for visse produkter, der bringes i omsætning på EU-markedet, skal være en erhvervsdrivende i EU, som efter anmodning giver myndighederne oplysninger eller træffer visse foranstaltninger. Dette vil finde anvendelse fra den 16. juli 2021 (forordningens artikel 44).

Disse retningslinjer indeholder retningslinjer for, hvordan erhvervsdrivende bør gennemføre artikel 4:

— i afsnit 2 forklares anvendelsesområdet, og hvilken erhvervsdrivende der skal fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, for et givet produkt

— i afsnit 3 præciseres den erhvervsdrivendes opgaver, som er omhandlet i artikel 4

— afsnit 4 indeholder nærmere oplysninger om den praktiske anvendelse af artikel 4, alt efter hvilken type erhvervsdrivende der fungerer som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4.

Da formålet med artikel 4 er at lette markedsovervågningsmyndighedernes og grænsemyndighedernes arbejde, beskrives det endvidere i afsnit 5, hvordan myndighederne kan gøre brug af dette krav i praksis.

Retningslinjerne er udformet med henblik på at hjælpe erhvervsdrivende og myndigheder og fremme en konsekvent gennemførelse. De vedrører kun gennemførelsen af artikel 4 og finder ikke anvendelse på EU's produktlovgivning, der ikke er omfattet af den, og som kan pålægge lignende, men forskellige krav (3). De henviser til krav i henhold til EU's harmoniseringslovgivning, som de finder anvendelse på datoen for vedtagelsen af disse retningslinjer. Der findes omfattende vejledning om EU's harmoniseringslovgivning i den blå vejledning, som disse retningslinjer henviser til (4). Kommissionen vil ajourføre denne vejledning i lyset af den videre lovgivningsmæssige udvikling på andre områder, f.eks. retsakten om digitale tjenester (5).

Dette dokument er udelukkende vejledende — kun selve forordningens tekst har retskraft. Retningslinjerne afspejler Europa-Kommissionens synspunkter og er som sådan ikke juridisk bindende. Bindende fortolkning af EU-retten er EU-Domstolens enekompetence. De synspunkter, der gives udtryk for her, kan ikke foregribe den holdning, som Kommissionen måtte indtage for Domstolen. Hverken Kommissionen eller nogen, der handler på dens vegne, er ansvarlig for anvendelsen af følgende oplysninger.

2. ANVENDELSESOMRÅDE

2.1. Anvendelsesområde

En erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4 er påkrævet, når et produkt:

— falder ind under anvendelsesområdet for et eller flere af de direktiver eller forordninger, der er nævnt i artikel 4, stk. 5, eller anden lovgivning, der udtrykkeligt henviser til artikel 4. Denne »sektorspecifikke lovgivning« omfatter sikkerhedskrav til legetøj, elektrisk udstyr, radioudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, begrænsning af farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (»RoHS«), energirelaterede produkter (»miljøvenligt design«), gasapparater, byggevarer, maskiner, udstyr til udendørs brug (»udendørs støj«), udstyr til brug i eksplosionsfarlig atmosfære (ATEX), trykbærende udstyr, simple trykbeholdere, pyrotekniske artikler, fritidsfartøjer, måleinstrumenter, ikke-automatiske vægte, personlige værnemidler og ubemandede luftfartøjssystemer (6) (»droner«) (7), og

— bringes i omsætning på EU-markedet (8) — dvs. første gang stilles til rådighed (med henblik på distribution, forbrug eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag) på EU-markedet (9) den 16. juli 2021 eller senere (forordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 44). Produkter, der udbydes til salg online eller via andre former for fjernsalg, anses for at være gjort tilgængelige på markedet, hvis udbuddet er rettet mod slutbrugere i EU. Et udbud til salg anses for at være målrettet slutbrugere i EU, hvis den pågældende erhvervsdrivende på en hvilken som helst måde retter sine aktiviteter mod en medlemsstat (forordningens artikel 6) (dette afgøres fra sag til sag på baggrund af relevante faktorer såsom de geografiske områder, hvortil forsendelse kan finde sted, de tilgængelige sprog, der er anvendt ved tilbuds- eller ordregivning, betalingsmuligheder osv (10)).

En erhvervsdrivende, der har til hensigt at bringe et produkt, der er omfattet af artikel 4, i omsætning på EU-markedet den 16. juli 2021 eller derefter, skal således først sikre, at der er en erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4 i EU. Ellers kan sådanne produkter ikke bringes i omsætning i EU den 16. juli 2021 eller senere.

2.2. Fastlæggelse af den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4

Fire typer erhvervsdrivende kan fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4:

— En fabrikant (11), der er etableret i EU

— En importør (12) (pr. definition etableret i EU), hvis fabrikanten ikke er etableret i Unionen

— En bemyndiget repræsentant (13) (pr. definition etableret i EU), som ved skriftlig fuldmagt fra fabrikanten er udpeget til at udføre de opgaver, der er fastsat i artikel 4, stk. 3, på fabrikantens vegne

— En udbyder af distributionstjenester (14), der er etableret i EU, hvis der ikke er nogen fabrikant, importør eller bemyndiget repræsentant, der er etableret i Unionen.

Afsnit 4 indeholder nærmere oplysninger om disse erhvervsdrivendes rolle i henhold til sektorspecifik lovgivning, og hvordan dette hænger sammen med deres opgaver i henhold til artikel 4.

Hvilken erhvervsdrivende, der handler som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, afhænger navnlig af forsyningskæden. Tekstboks 1 indeholder en kort vejledning herom og følges op af yderligere forklaringer.

Tekstboks 1

Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, i forskellige forsyningskæder

Trin 1: Hvis fabrikanten (uanset om denne er etableret i EU eller ej) skriftligt har bemyndiget en bemyndiget repræsentant til at udføre de specifikke opgaver i henhold til artikel 4, er denne repræsentant den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4. I andre tilfælde afhænger det af forsyningskæden.

Trin 2: Produkter fra fabrikanter, der er etableret i EU, uanset om de sælges online eller i offlinebutikker, bringes generelt i omsætning af EU-fabrikanten (15). For sådanne produkter er EU-fabrikanten den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4 (medmindre denne har udpeget en bemyndiget repræsentant til at udføre opgaverne i artikel 4).

Trin 3: Produkter fra fabrikanter, der er etableret uden for EU, og som sælges i offlinebutikker i EU, bringes i princippet i omsætning på EU-markedet af en importør (16). For sådanne produkter er importøren den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4 (medmindre fabrikanten har udpeget en bemyndiget repræsentant til at udføre opgaverne i artikel 4). I afsnit 4.2 forklares det, hvad der sker, hvis der er flere importører af samme produkttype.

Trin 4: For produkter fra fabrikanter etableret uden for EU, der udbydes til salg online (eller gennem andre former for fjernsalg), kan der også være en importør, som f.eks. udbyder produktet til salg online selv eller sælger det til en distributør, der gør dette.

Trin 5: Hvis der ikke er nogen importør, men en udbyder af distributionstjenester, der er etableret i EU, håndterer produktet, er udbyderen af distributionstjenester den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4 (medmindre fabrikanten har udpeget en bemyndiget repræsentant til at udføre opgaverne i henhold til artikel 4). I modsætning til importører og bemyndigede repræsentanter har udbydere af distributionstjenester ikke automatisk en formel forbindelse til fabrikanten, der sætter dem i stand til at udføre den erhvervsdrivendes opgaver som omhandlet i artikel 4. De skal derfor indgå aftaler med erhvervsdrivende, som de udbyder distributionstjenester til (»kunder«), for at sikre, at de først modtager midler fra kunden eller direkte fra fabrikanten til at opfylde deres forpligtelser som erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4 (se afsnit 4.4).

Trin 6: Hvis produktet afsendes direkte fra lande uden for EU til en slutbruger i EU, er det den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, hvis en bemyndiget repræsentant skriftligt har fået mandat til at udføre de specifikke opgaver i henhold til artikel 4. Hvis fabrikanten ikke har udpeget en bemyndiget repræsentant, må produktet ikke udbydes til salg til slutbrugere i EU. Den erhvervsdrivende, der planlægger at udbyde produktet til salg (17) til slutbrugere i EU, skal sikre, at fabrikanten udpeger en bemyndiget repræsentant for det pågældende produkt (jf. tekstboks 2).

Tekstboks 2

Perspektivet hos en erhvervsdrivende, der er etableret uden for EU, og som planlægger at udbyde produkter til salg online til forbrugere i EU eller andre slutbrugere: Hvordan sørger jeg for en erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4? (eksempel)

— For det første kontrolleres det, at produkterne er beregnet til EU-markedet og er i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Kontakt fabrikanten i tvivlstilfælde. — Hvis dette er i orden, skal du sammen med fabrikanten undersøge, om denne allerede har udpeget en bemyndiget repræsentant for disse produkter. — Hvis ja, sørg da for, at den bemyndigede repræsentants navn og kontaktoplysninger er angivet som krævet (se afsnit 2.3). — Hvis ikke, så prøv (i samarbejde med fabrikanten) følgende muligheder: — Hvis du har til hensigt at udbyde produkterne til salg på en onlinemarkedsplads (se afsnit 2.4), tilbyder denne markedsplads da en bemyndiget repræsentant eller en udbyder af distributionstjenester? — Hvis du allerede sælger produkter, for hvilke der kræves en bemyndiget repræsentant i EU eller en lignende enhed (f.eks. kosmetik, medicinsk udstyr og skibsudstyr), vil enheden da være interesseret i at være bemyndiget repræsentant for dine produkter, der er omfattet af artikel 4? — Findes der relevante brancheorganisationer, som (måske) har adgang til oplysninger om eksisterende bemyndigede repræsentanter (da en række fabrikanter af produkter, der er omfattet af artikel 4, måske allerede har en bemyndiget repræsentant i EU)? — Når du har fundet en potentiel bemyndiget repræsentant, skal du sikre dig, at fabrikanten giver denne tilladelse til at udføre de krævede opgaver (se afsnit 3 og 4.3). Sørg derefter for, at repræsentantens navn og kontaktoplysninger er angivet som krævet (se afsnit 2.3). — Hvis en udbyder af en distributionstjeneste skal fungere som en erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4, skal der træffes praktiske foranstaltninger, navnlig for at sikre, at denne modtager overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen for de pågældende produkter. Sørg derefter for, at navn og kontaktoplysninger er angivet som krævet (se afsnit 2.3).

2.3. Oplysninger om den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4

Navn (eller registreret firmanavn/varemærke) og kontaktoplysninger (herunder postadresse) på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal angives på mindst et af følgende (forordningens artikel 4, stk. 4):

— produktet

— emballagen, dvs. salgsemballagen

— pakken, dvs. emballage, der letter håndtering og transport

NB: Hvis den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, er en EU-fabrikant eller importør, kræves disse oplysninger normalt allerede i henhold til sektorspecifik lovgivning (se afsnit 4). Disse krav kan være mere restriktive med hensyn til det sted, hvor oplysningerne er angivet, og skal overholdes.

Der kan angives en internetadresse ud over, men ikke i stedet for, en postadresse (normalt bestående af gadenavn/postboks, bygningsnummer, postnummer og by). Det er også nyttigt at angive en e-mailadresse og/eller et telefonnummer, så der hurtigt kan oprettes kontakt med de relevante myndigheder.

Det er muligt, at flere erhvervsdrivendes navne og kontaktoplysninger angives på eller sammen med produktet. Selv om der måske ikke er noget eksplicit krav om, at disse skal indledes med »manufactured by«, »imported by«, »represented by« eller »fulfilled by«, bør oplysningerne ikke vildlede markedsovervågningsmyndighederne. Hvis aktørernes rolle ikke er specificeret, skal myndighederne selv bestemme dem. Hver enkelt erhvervsdrivende bør kunne dokumentere sin rolle. Der er ingen forpligtelse til at oversætte de engelske udtryk »manufactured by«, »imported by«, »represented by« eller »fulfilled by«. Disse engelske udtryk anses for at være let forståelige i hele EU.

Navn og kontaktoplysninger for den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal være angivet, når produktet angives til fri omsætning ved toldmyndighederne (forordningens artikel 26, stk. 1, litra d)). Hvis produktet er beregnet til overgang til fri omsætning i EU, og der ikke er planlagt yderligere forarbejdning af produktet efter afsendelsen (19), bør erhvervsdrivende uden for EU, der udbyder produkter til salg, sikre sig, at de er angivet på den ovenfor beskrevne måde, og tilføje dem (eller få dem tilføjet) inden forsendelse, hvis det er nødvendigt.

2.4. Produkter, der sælges via onlinemarkedspladser

En onlinemarkedsplads er en type e-handelstjeneste, hvor produkter udbydes til salg af flere erhvervsdrivende (20). Det giver erhvervsdrivende på den ene side og slutbrugerne på den anden side mulighed for at gennemføre salgstransaktioner for produkter.

Artikel 4 finder anvendelse på produkter, der sælges via onlinemarkedspladser.

Den pålægger ikke onlinemarkedspladser nogen specifik forpligtelse, når de blot leverer formidlingstjenester til tredjepartssælgere og er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF (21). I en situation, hvor en onlinemarkedsplads formidler udbuddet til salg til slutbrugere i EU af et produkt, der er omfattet af artikel 4, og for hvilket der ikke er nogen erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4 (22), og hvor onlinemarkedspladsen får konkret kendskab til ulovligt indhold (f.eks. ved hjælp af en tilstrækkeligt præcis og tilstrækkeligt dokumenteret meddelelse fra en markedsovervågningsmyndighed), kan denne onlinemarkedsplads kun påberåbe sig ansvarsfritagelsen i artikel 14, stk. 1, i direktiv 2000/31/EF, hvis den efter at have opnået et sådant kendskab handler hurtigt for at fjerne eller deaktivere adgangen til det ulovlige indhold.

Hvis en onlinemarkedsplads også er en fabrikant, importør, bemyndiget repræsentant eller udbyder af distributionstjenester, kan den være den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4.

3. DEN ERHVERVSDRIVENDES OPGAVER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 4

I dette afsnit kategoriseres og vejledes om den erhvervsdrivendes opgaver som omhandlet i artikel 4. Denne erhvervsdrivende kan, navnlig hvis det er en EU-fabrikant eller -importør, allerede have forpligtelser i henhold til sektorspecifik lovgivning (afhængigt af, hvordan den klassificeres), som helt eller delvist dækker disse opgaver (se afsnit 4).

For det første skal den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, i henhold til artikel 4, stk. 3, litra a), udføre en række opgaver, når denne påbegynder sit arbejde, eller når et nyt produkt føjes til porteføljen:

— verificere, at overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen er udarbejdet, og opbevare den — al sektorspecifik lovgivning, der er omfattet af artikel 4, kræver sådanne erklæringer (23). Som anført i den lovgivning, der er omfattet af artikel 4, skal de opbevares i 10 år efter, at produktet er blevet bragt i omsætning (24). Hvis mere end én retsakt finder anvendelse på et produkt, udarbejdes der en enkelt overensstemmelseserklæring for alle gældende retsakter sammen (25)

— verificere, at den tekniske dokumentation er udarbejdet (26), og sikre, at den kan stilles til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne, hvis de anmoder herom. Hvis den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, ikke selv opbevarer dokumentationen, indebærer dette kontrol af, at dokumentationen findes, og opnåelse af garantier fra fabrikanten om, at denne efter anmodning vil dele den med den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, eller med markedsovervågningsmyndighederne direkte (se nedenfor).

For det andet skal den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, hvis den i artikel 4, stk. 3, litra c) og d), omhandlede erhvervsdrivende har grund til at tro, at et produkt udgør en risiko (27):

— underrette de relevante markedsovervågningsmyndigheder. Den bør gøre dette i hver enkelt medlemsstat, hvor produktet er gjort tilgængeligt (28). Det er også vigtigt at informere dem om de korrigerende tiltag, der er eller vil blive truffet

— sørge for, at der straks træffes de nødvendige korrigerende tiltag for at afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overholdelse eller, hvis dette ikke er muligt, begrænse risikoen (se nedenfor).

Endelig skal den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, i henhold til artikel 4, stk. 3, litra a), b) og d), træffe visse tiltag, hvis en markedsovervågningsmyndighed anmoder herom:

— forelægge overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen for den pågældende myndighed

— forelægge den tekniske dokumentation for myndigheden eller, hvis den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, ikke opbevarer denne dokumentation, sikre, at den tekniske dokumentation forelægges for myndigheden (navnlig af fabrikanten)

— forelægge anden information og dokumentation til konstatering af produktets overensstemmelse (dette kan f.eks. omfatte attester og afgørelser fra et bemyndiget organ) på et sprog, der er let forståeligt for denne myndighed (aftales med myndigheden — dette kan være et andet sprog end det eller de nationale sprog)

— samarbejde med myndigheden. De tiltag, der skal træffes, afhænger af myndighedens anmodning, som skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet (forordningens artikel 14, stk. 2)

— sikre, at der træffes øjeblikkelige nødvendige korrigerende tiltag for at afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overensstemmelse med EU-harmoniseringslovgivningen, der finder anvendelse på det pågældende produkt eller, hvis dette ikke er muligt, begrænse de risici, der er forbundet med produktet. Tiltaget kan indebære, at produktet bringes i overensstemmelse med kravene, trækkes tilbage eller tilbagekaldes, alt efter hvad der er relevant (29). Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, behøver ikke selv at træffe korrigerende tiltag eller begrænse risikoen, hvis denne ikke er forpligtet hertil i henhold til den sektorspecifikke lovgivning, men skal sikre, at der iværksættes tiltag, f.eks. ved at anmode fabrikanten om at besvare anmodningen og verificere, at dette er sket.

Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, bør handle inden for en rimelig tidsfrist eller inden for en frist, der fastsættes af markedsovervågningsmyndighederne. Vedkommende bør hurtigst muligt forelægge overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen og andre dokumenter inden for en rimelig frist (30).

Hvis den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, finder, at denne ikke kan udføre en eller flere af sine opgaver på grund af et problem i forholdet til fabrikanten (31) (f.eks. at fabrikanten ikke reagerer på en anmodning), vil en passende opfølgning være at minde fabrikanten om dennes forpligtelser i henhold til EU-lovgivningen. Hvis problemet fortsætter, kan den logiske konsekvens være, at den erhvervsdrivende træffer de nødvendige foranstaltninger for at ophøre med at være den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, for de pågældende produkter, idet denne ikke er i stand til at udføre sine opgaver i henhold til artikel 4. Med andre ord, for så vidt angår:

— en importør — denne kan ikke længere bringe produkterne i omsætning

— en bemyndiget repræsentant — denne kan forsøge at bringe sit forhold til fabrikanten til ophør

— en udbyder af distributionstjenester — denne kan ikke længere håndtere produkterne, dvs. ikke sende dem videre til slutbrugerne.

Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, kan straffes (32), hvis denne ikke udfører sine opgaver i henhold til artikel 4. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning (forordningens artikel 41, stk. 2). Fabrikanten forbliver ansvarlig for produktets overholdelse af sektorspecifik lovgivning og bevarer (ligesom andre aktører i forsyningskæden) alle retlige forpligtelser, denne har med hensyn til produkter, garantier, produktansvar osv. Artikel 4 pålægger ikke yderligere retlige forpligtelser over for forbrugere eller andre slutbrugere.

4. PRAKTISKE KONSEKVENSER FOR ERHVERVSDRIVENDE

Den erhvervsdrivendes opgaver som omhandlet i artikel 4 (som beskrevet i artikel 4) er de samme, uanset hvilken type erhvervsdrivende der udfører dem, men det er forskelligt, hvor meget de overlapper med den erhvervsdrivendes andre opgaver i henhold til sektorspecifik lovgivning. Alle »artikel 4-forpligtelserne« finder anvendelse, uanset hvad den sektorspecifikke lovgivning kræver af den pågældende erhvervsdrivende. Der er visse sektorforskelle, men størstedelen af lovgivningen følger nøje de retlige standardbestemmelser om de erhvervsdrivendes forpligtelser (33). I dette afsnit fremhæves forskelle, der påvirker gennemførelsen af artikel 4.

4.1. Fabrikanter, der er etableret i EU

En fabrikant er en fysisk eller juridisk person, som fremstiller et produkt eller får et produkt konstrueret eller fremstillet og markedsfører dette produkt under sit navn eller varemærke (forordningens artikel 3) (34). Hvis fabrikanten er etableret i EU, er det i princippet den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, medmindre denne har udpeget en bemyndiget repræsentant til de specifikke opgaver i henhold til artikel 4.

Fabrikanter, der er etableret i EU, har allerede et ansvar i henhold til sektorspecifik lovgivning, som generelt overlapper og går videre end forpligtelserne i henhold til artikel 4, stk. 3. En undtagelse er, at EU-lovgivningen om udendørs støj, maskiner og miljøvenligt design — i modsætning til artikel 4 — ikke udtrykkeligt kræver, at de underretter markedsovervågningsmyndighederne, hvis de har grund til at tro, at et produkt, der er omfattet af en sådan lovgivning, udgør en risiko. Fabrikanter, der er etableret i EU, og som er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal dog gøre dette for de produkter, der er omfattet af disse retsakter.

I henhold til det meste sektorspecifik lovgivning skal fabrikantens navn/varemærke og adresse angives på produktet. Dog gælder følgende:

— for visse sektorer kan disse oplysninger under visse omstændigheder angives på emballagen eller i et ledsagedokument

— lovgivningen om miljøvenligt design indeholder ikke sådanne krav

— lovgivningen om udendørs støj og maskiner kræver i stedet, at navn og adresse angives i overensstemmelseserklæringen (35) (eller i inkorporeringserklæringen for delmaskiner (36)), og at erklæringen ledsager produktet (37).

I det ekstraordinære tilfælde, hvor et produkt er omfattet af lovgivningen om miljøvenligt design, men ikke af den anden sektorspecifikke lovgivning, der er omfattet af artikel 4, kræves det derfor i artikel 4, at fabrikanter, der er etableret i EU, og som er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, træffer yderligere tiltag med angivelse af deres navn og kontaktoplysninger.

4.2. Importører

En importør er en fysisk eller juridisk person, der er etableret i EU, og som bringer et produkt fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet (forordningens artikel 3). Hvis der er en importør i EU, er det i princippet den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, medmindre fabrikanten har udpeget en bemyndiget repræsentant til de specifikke opgaver i artikel 4.

Sektorspecifik lovgivning pålægger generelt importøren forpligtelser, der overlapper med og går videre end de forpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 3 (38). En undtagelse er også, at EU-lovgivningen om udendørs støj, maskiner og miljøvenligt design — i modsætning til artikel 4 — ikke udtrykkeligt kræver, at importører underretter markedsovervågningsmyndighederne, hvis de har grund til at tro, at et produkt, der er omfattet af en sådan lovgivning, udgør en risiko. Importører af produkter, der er omfattet af denne lovgivning, og som er erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4, skal dog gøre dette for de produkter, der er omfattet af disse retsakter.

De sektorspecifikke bestemmelser om angivelse af importørens navn og kontaktoplysninger på eller med produktet er stort set de samme som for fabrikanten (se ovenfor). Derfor kræver artikel 4 kun undtagelsesvis, at den importør, der er erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4, træffer yderligere tiltag med angivelse af navn og kontaktoplysninger.

Hvis flere importører håndterer samme produkttype, er de hver især den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, for de enheder, denne har markedsført i EU, og skal sikre, at dens navn er angivet på eller sammen med disse enheder, alt efter hvad der er påkrævet. Dette er allerede tilfældet i henhold til sektorspecifik lovgivning, hvor der er flere importører af samme produkttype. Et individuelt produkt bør derfor i princippet kun være forsynet med navnet på den pågældende importør.

4.3. Bemyndigede repræsentanter

En bemyndiget repræsentant er en fysisk eller juridisk person, der er etableret i EU, og som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra en fabrikant til at agere på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specificerede opgaver for så vidt angår fabrikantens forpligtelser i henhold til relevant EU-harmoniseringslovgivning eller i henhold til kravene i forordning (EU) 2019/1020 (forordningens artikel 3). Hvis en fabrikant ønsker, at en bemyndiget repræsentant skal fungere som den i artikel 4 omhandlede erhvervsdrivende, skal fabrikanten sikre, at fuldmagten omfatter alle de opgaver, der er anført i artikel 4, stk. 3. Den bemyndigede repræsentant skal råde over passende midler til at kunne udføre sine opgaver (forordningens artikel 5, stk. 3).

Sektorspecifik lovgivning giver ofte mulighed for at udpege en bemyndiget repræsentant (39). Når denne mulighed tages i brug, kræves det generelt, at repræsentanten som minimum har mandat til at gøre følgende:

— sørge for, at overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen og den tekniske dokumentation står til rådighed for de nationale markedsovervågningsmyndigheder i en nærmere angivet periode (generelt 10 år for den sektorspecifikke lovgivning, der er omfattet af artikel 4)

— på grundlag af en begrundet anmodning give en kompetent national myndighed al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse med lovgivningen

— samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvis disse anmoder herom, om tiltag med henblik på at eliminere risici, som produkter, der er omfattet af dens fuldmagt, udgør (40).

Undtagelser herfra findes i lovgivningen om udendørs støj, maskiner og miljøvenligt design, hvor den bemyndigede repræsentant har andre opgaver, der er tættere på fabrikantens.

Hvis en fabrikant har udpeget en bemyndiget repræsentant i henhold til sektorspecifik lovgivning og ønsker, at denne skal fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal fabrikanten derfor gennemgå sin fuldmagt for at sikre, at den omfatter alle de opgaver, der er anført i artikel 4, stk. 3. Det kan navnlig være nødvendigt at tilføje opgaver, der skal udføres, hvis repræsentanten har grund til at tro, at et produkt udgør en risiko.

Hvis en fabrikant planlægger at udpege en bemyndiget repræsentant med henblik på at lette overholdelsen af artikel 4, og hvis denne ønsker at udpege en bemyndiget repræsentant inden for rammerne af den sektorspecifikke lovgivning, skal fabrikanten ligeledes kontrollere den gældende sektorspecifikke lovgivning med henblik på eventuelle opgaver ud over dem, der kræves i henhold til artikel 4.

Ud over de opgaver, der er anført i artikel 4, stk. 3, skal den bemyndigede repræsentant efter anmodning også give markedsovervågningsmyndigheden en kopi af fuldmagten på et af markedsovervågningsmyndigheden fastsat EU-sprog (forordningens artikel 5, stk. 2).

I henhold til lovgivningen om udendørs støj, maskiner og byggevarer skal den bemyndigede repræsentants navn og kontaktoplysninger angives i den overensstemmelseserklæring/ydeevnedeklaration (41), der skal ledsage disse produkter (42). I mange andre sektorer kræver lovgivningen, at fabrikanten angiver en kontaktadresse på eller med produktet. Denne adresse kan være den bemyndigede repræsentants adresse. Hvis navn og kontaktoplysninger på en bemyndiget repræsentant, som er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, endnu ikke er angivet på eller med produktet, bør den erhvervsdrivende, der bringer produktet i omsætning på EU-markedet, sikre, at disse oplysninger tilføjes som krævet (for en mere smidig proces kan den erhvervsdrivende anmode fabrikanten om systematisk at gøre dette).

4.4. Udbydere af distributionstjenester, der er etableret i EU

En udbyder af distributionstjenester er en fysisk eller juridisk person, der udbyder mindst to af følgende tjenester som led i erhvervsvirksomhed uden at have ejerskab over de pågældende produkter:

— oplagring

— emballering

— adressering

— forsendelse.

De kvalificerende tjenester omfatter ikke posttjenester (43), pakkeleveringstjenester (44) eller andre posttjenester eller godstransporttjenester (forordningens artikel 3).

Udbydere af distributionstjenester oplagrer normalt produkter i EU, så de hurtigt kan leveres til EU's forbrugere eller andre slutbrugere, så snart de er bestilt online. De leverer således tjenesteydelser til andre erhvervsdrivende. Når de modtager en ordre, emballerer de produktet (medmindre det allerede er korrekt emballeret til transport), anbringer leveringsadressen og afsender det enten ved at overdrage det til en post-, pakke- eller transporttjeneste eller selv levere det.

Der er en lang række driftsscenarier for distributionstjenester, men som beskrevet her rækker de ud over post-/pakkeleveringstjenesternes (dvs. indsamling og sortering, transport og omdeling af pakker). Hvis en fysisk eller juridisk person tilbyder både distributionstjenester og post-/pakkeleveringstjenester eller godstransporttjenester, kan artikel 4 kun være relevant for de produkter, der håndteres af dennes distributionstjenester.

Udbydere af distributionstjenester, der er etableret i EU, er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, for så vidt angår produkter, de håndterer i tilfælde, hvor der ikke er nogen fabrikant, importør eller bemyndiget repræsentant i EU for disse produkter. Inden de indvilliger i at udbyde distributionstjenester for et produkt, der er omfattet af artikel 4, bør de derfor sammen med deres kunde kontrollere, om der allerede findes en af de andre typer erhvervsdrivende i EU for det pågældende produkt. Hvis dette ikke er tilfældet, er det den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4.

I den sektorspecifikke lovgivning henvises der ikke til udbydere af distributionstjenester. Når de agerer som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal de derfor træffe foranstaltninger med deres kunder for at sikre, at de, inden de indvilliger i at levere tjenesten, fra kunden eller direkte fra fabrikanten modtager midlerne til at opfylde forpligtelserne, navnlig:

— overensstemmelseserklæringen/ydeevnedeklarationen for de pågældende produkter

— forsikringer om samarbejde for at hjælpe dem med at udføre andre opgaver, såsom: — tilvejebringelse af teknisk dokumentation — korrigerende tiltag, hvis myndighederne anmoder herom.

Kunden bør sikre, at udbyderen af tjenestens navn og kontaktoplysninger er angivet på eller sammen med produktet, medmindre fabrikanten allerede har gjort det. Kunden kan selv gøre dette eller få en person til at gøre det for sig, før produktet angives til fri omsætning ved toldmyndighederne (se afsnit 2.3).

Som det er tilfældet med importører, kan der være flere udbydere af distributionstjenester for en given produkttype. Hver enkelt erhvervsdrivende er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, og skal have sit navn og kontaktoplysninger på eller med de enheder, denne håndterer.

Fabrikanten kan udpege en udbyder af distributionstjenester som sin bemyndigede repræsentant. I sådanne tilfælde er de dele af disse retningslinjer, der vedrører bemyndigede repræsentanter, i stedet relevante.

Tekstboks 3

Jeg er udbyder af distributionstjenester i EU — hvad gør jeg? (eksempel)

En praktisk tjekliste vil omfatte følgende: — Gør eksisterende og potentielle kunder opmærksomme på, at hvis produkter, der er omfattet af artikel 4, sælges, skal de være knyttet til en erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4. Henvis dem til artikel 4 og disse retningslinjer — Oplys kunderne om, at du er den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, hvis der ikke er nogen fabrikant, importør eller bemyndiget repræsentant, der er etableret i EU (eller, hvis du ikke ønsker det, gøre dette klart og angive, at de ikke kan anvende dine distributionstjenester for disse produkter, medmindre der er en fabrikant, importør eller bemyndiget repræsentant i EU). — Hvis kunderne ønsker, at du skal fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, skal du tjekke, om du allerede udfylder denne rolle for den samme type produkt for en anden kunde — i så fald har du allerede alt, hvad du har brug for. Hvis det ikke er tilfældet, afgør du, i hvilket omfang du vil sørge for det, du har brug for, og i hvilket omfang du ønsker, at kunden skal gøre det for dig. — Fortæl kunder, der ønsker, at du skal fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, hvad de skal gøre, før de kan begynde at benytte dine distributionstjenester, f.eks. fabrikantens kontaktoplysninger, overensstemmelseserklæringer/ydeevneerklæringer osv. — Underret kunderne, når alt er på plads til, at du kan fungere som den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, så de kan begynde at udbyde produkterne til salg.

5. MARKEDSOVERVÅGNING OG KONTROL AF PRODUKTER, DER INDFØRES PÅ EU-MARKEDET

5.1. Markedsovervågning

Markedsovervågningsmyndighederne skal gennemføre passende kontrol af produkternes egenskaber i et passende omfang (forordningens artikel 11, stk. 3). Når de beslutter, hvilke kontroller der skal gennemføres, hvilke produkttyper og i hvilket omfang, skal de følge en risikobaseret tilgang (Ibid.), der har til formål at opnå den største indvirkning på markedet.

Når de har besluttet, hvilke produkter der skal kontrolleres, kan de være nødt til at anmode om overensstemmelsesdokumentation. Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, hjælper dem med at indhente disse oplysninger ved at lette deres kontakt og samarbejde med fabrikanten. Markedsovervågningsmyndighederne kan kontakte den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, direkte, selv om denne er etableret i en anden medlemsstat (45). De bør være specifikke for den type dokumenter, de har brug for, og de produkter, de skal bruge dem til.

I tilfælde af onlinesalg eller andre former for fjernsalg, hvor markedsovervågningsmyndighederne ønsker at kontrollere overensstemmelsesdokumentationen uden eller før kontrol af produktet, har de måske ikke navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4. I sådanne tilfælde kan de kontakte den erhvervsdrivende (som defineret i forordningens artikel 3), der udbyder produktet til salg, for at anmode herom (46).

Den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, vil fungere som kontaktperson for at løse spørgsmål eller problemer, der rækker ud over dokumentationen (forordningens artikel 4, stk. 3, litra d)). I sådanne tilfælde bør myndighederne gøre det klart, hvad de forventer af denne.

Markedsovervågningsmyndighederne kan kontakte den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, om et spørgsmål, der er relevant for den fabrikant, hvis produkt(er) denne behandler, men som ikke specifikt falder ind under anvendelsesområdet for artikel 4, dvs. et spørgsmål, der vedrører lovgivning eller produkter, der ikke er omfattet af artikel 4. Selv om artikel 4 ikke specifikt omhandler sådanne anmodninger, opfordres den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, til at lette kontakten mellem myndighederne og fabrikanterne med henblik herpå.

5.2. Kontrol med produkter, der indføres på EU-markedet

Grænsemyndighederne har pligt til at kontrollere produkter, der indføres i EU. De gør dette på grundlag af en risikoanalyse. Når de foretager fysisk kontrol af produkter, der er omfattet af artikel 4, anbefales det, at de kontrollerer, om navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, er angivet på produktet, emballagen, pakken eller et ledsagedokument (forordningens artikel 4, stk. 4). Hvis dette ikke er tilfældet, eller hvis de har grund til at tro, at produktet af en anden grund ikke er i overensstemmelse med artikel 4 (47), bør de suspendere overgangen til fri omsætning, underrette markedsovervågningsmyndighederne (forordningens artikel 26) og afvente deres reaktion.

5.3. Manglende overholdelse af artikel 4

Da formålet med artikel 4 hovedsagelig er at lette kontrollen af overensstemmelsesdokumenter, er fraværet af navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, problematisk, da det hæmmer markedsovervågningen. Det er også et tegn på, at produktet måske ikke er beregnet til EU-markedet og/eller måske ikke er i overensstemmelse med EU-reglerne.

Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med deres undersøgelser konstaterer, at navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, som er omhandlet i artikel 4, mangler, bør de derfor kræve, at den pågældende erhvervsdrivende (48) træffer korrigerende tiltag. De har også beføjelse til at pålægge sanktioner (forordningens artikel 14, stk. 4, litra i)).

Det samme gælder, hvis navn og kontaktoplysninger for den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, er angivet på eller sammen med et produkt, men myndighederne i løbet af deres undersøgelse finder, at disse er urigtige, f.eks. at adressen ikke findes, eller at der ikke findes en sådan erhvervsdrivende på adressen.

Kravet om at angive navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, er ikke tænkt som hovedgenstanden for en undersøgelse. Markedsovervågningsmyndighederne kan dog træffe specifikke tiltag på dette område i forbindelse med oplysningskampagner, eventuelt gennem fælles tiltag på EU-plan.

Som nævnt i afsnit 3 kan den erhvervsdrivende, som er omhandlet i artikel 4, selv sanktioneres, hvis vedkommende ikke opfylder sine forpligtelser, og navnlig hvis vedkommende ikke samarbejder (forordningens artikel 41, stk. 1). Eventuelle sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning (forordningens artikel 41, stk. 2).

6. BESTEMMELSESTEKST

Artikel 4 Erhvervsdrivendes opgaver vedrørende produkter, der er omfattet af visse EU-harmoniseringsretsakter 1. Uanset de forpligtelser, der er fastsat i den gældende EU-harmoniseringslovgivning, må et produkt, der er omfattet af den i stk. 5 omhandlede lovgivning, kun bringes i omsætning, hvis en erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen, er ansvarlig for de i stk. 3 omhandlede opgaver med hensyn til dette produkt. 2. Med henblik på denne artikel forstås der ved den i stk. 1 omhandlede erhvervsdrivende enhver af følgende: a) en fabrikant, der er etableret i Unionen b) en importør, når fabrikanten ikke er etableret i Unionen c) en bemyndiget repræsentant, som ved skriftlig fuldmagt fra fabrikanten er udpeget til at udføre de opgaver, der er fastsat i stk. 3, på fabrikantens vegne d) en udbyder af distributionstjenester, der er etableret i Unionen, for så vidt angår de produkter, som denne håndterer, når ingen anden erhvervsdrivende som omhandlet i litra a), b) og c) er etableret i Unionen. 3. Uden at det berører den erhvervsdrivendes eventuelle forpligtelser i henhold til den gældende EU-harmoniseringslovgivning, skal den erhvervsdrivende, der er omhandlet i stk. 1, udføre følgende opgaver: a) hvis den EU-harmoniseringslovgivning, der finder anvendelse på produktet, stiller krav om en EU-overensstemmelseserklæring eller en ydeevnedeklaration og teknisk dokumentation, verificere, at EU-overensstemmelseserklæringen eller ydeevnedeklarationen og den tekniske dokumentation er udarbejdet, og sørge for, at overensstemmelseserklæringen eller ydeevnedeklarationen står til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne i den periode, der kræves i henhold til den pågældende lovgivning, og sikre, at den tekniske dokumentation kan stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom b) på grundlag af begrundet anmodning fra en markedsovervågningsmyndighed give denne myndighed al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse, på et sprog, der er let forståeligt for denne myndighed c) underrette markedsovervågningsmyndighederne, hvis vedkommende har grund til at tro, at et produkt udgør en risiko d) samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne, herunder efter en begrundet anmodning og sikre, at der træffes øjeblikkelige nødvendige korrigerende tiltag for at afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overensstemmelse med de krav, der er fastsat i den gældende EU-harmoniseringslovgivning, der finder anvendelse på det pågældende produkt, eller, hvis dette ikke er muligt, begrænse de risici, der er forbundet med det pågældende produkt, når det påbydes af markedsovervågningsmyndighederne eller på eget initiativ, når den i stk. 1 omhandlede erhvervsdrivende skønner eller har grund til at tro, at det pågældende produkt udgør en risiko. 4. Uden at dette berører de erhvervsdrivendes respektive forpligtelser i henhold til den gældende EU-harmoniseringslovgivning, skal den i stk. 1 omhandlede erhvervsdrivendes navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktoplysninger, herunder postadresse, være angivet på produktet eller på dets emballage, pakken eller et ledsagedokument. 5. Denne artikel finder kun anvendelse for så vidt angår produkter, som er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011, (EU) 2016/425 og (EU) 2016/426 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/14/EF, 2006/42/EF, 2009/48/EF, 2009/125/EF, 2011/65/EU, 2013/29/EU, 2013/53/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU og 2014/68/EU.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1020 af 20. juni 2019 om markedsovervågning og produktoverensstemmelse og om ændring af direktiv 2004/42/EF og forordning (EF) nr. 765/2008 og (EU) nr. 305/2011 (EUT L 169 af 25.6.2019, s. 1).

(2) Det vil sige de myndigheder, der udpeges af medlemsstaterne efter forordningens artikel 25, stk. 1.

(3) F.eks. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 146), hvor det i artikel 13 kræves, at fabrikanter, som ikke er hjemmehørende i EU, skal udpege en bemyndiget repræsentant, og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 om kosmetiske produkter (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59), hvor det i artikel 4 kræves, at der udpeges en ansvarlig person i EU. Disse er ikke omfattet af artikel 4 eller af disse retningslinjer.

(4) Meddelelse fra Kommissionen — Den blå vejledning om gennemførelsen af EU's produktregler 2016 (EUT C 272 af 26.7.2016, s. 1) eller det efterfølgende dokument.

(5) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et indre marked for digitale tjenester (retsakt om digitale tjenester) og om ændring af direktiv 2000/31/EF (COM(2020) 825 af 15.12.2020).

(6) Jf. artikel 5, stk. 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/945 af 12. marts 2019 om ubemandede luftfartøjssystemer og om tredjelandsoperatører af ubemandede luftfartøjssystemer (EUT L 152 af 11.6.2019, s. 1).

(7) Oplysninger om, hvilke direktiver eller forordninger der kan finde anvendelse på et givet produkt, er tilgængelige gennem YourEurope. https://europa.eu/youreurope/business/product/product-rules-specifications/index_da.htm.

(8) Det geografiske anvendelsesområde kan udvides, f.eks. når forordningen er medtaget i bilagene til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, vil det omfatte Island, Liechtenstein og Norge.

(9) Se definition 1) og 2) i forordningens artikel 3.

(10) Forordningens betragtning 15. Se den blå vejledning for mere detaljerede oplysninger om markedsføring (f.eks. med hensyn til timing, herunder for produkter, for hvilke fremstillingen endnu ikke er afsluttet på udbudstidspunktet, og produkter til handelsmesser).

(11) I forordningen artikel 3, nr. 8), defineret som »enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et produkt eller får et produkt konstrueret eller fremstillet og markedsfører dette produkt under sit navn eller varemærke«.

(12) I forordningens artikel 3, nr. 9), defineret som »enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer et produkt fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet«.

(13) I forordningens artikel 3, nr. 12), defineret som »enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra fabrikanten til at agere på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specificerede opgaver for så vidt angår fabrikantens forpligtelser i henhold til relevant EU-harmoniseringslovgivning eller i henhold til kravene i denne forordning«.

(14) I forordningens artikel 3, nr. 11), defineret som »enhver fysisk eller juridisk person, der som led i erhvervsvirksomhed udbyder mindst to af følgende tjenester: oplagring, emballering, adressering og forsendelse uden at have ejerskab over de pågældende produkter, undtagen posttjenester som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF, pakkeleveringstjenester som defineret i artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/644, og alle andre posttjenester eller godstransporttjenester«.

(15) Fabrikant defineres i forordningens artikel 3 som »enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et produkt eller får et produkt konstrueret eller fremstillet og markedsfører dette produkt under sit navn eller varemærke«. Importøren defineres som »enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer et produkt fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet«. Dette indebærer, at hvis varen fremstilles uden for EU, men en virksomhed, der er etableret i EU, markedsfører den under sit navn eller varemærke, anses denne virksomhed for at være fabrikanten. Og hvis denne fabrikant bringer produktet i omsætning på EU-markedet, selv om den faktiske import foretages af en anden virksomhed, er der ikke tale om en »importør« i forordningens forstand.

(16) Medmindre fremstillingen finder sted i EU, mens fabrikanten ikke er etableret i EU. I så fald er der hverken nogen fabrikant i EU eller en importør, og der er således kun mulighed for en bemyndiget repræsentant eller udbyder af distributionstjenester som erhvervsdrivende som omhandlet i artikel 4.

(17) Må ikke forveksles med en enhed, der blot hoster udbuddet til salg online. Se herom afsnit 2.4.

(18) En angivelse i den (elektroniske) toldangivelse er ikke tilstrækkelig, da den ikke fysisk ledsager produktet.

(19) I forordningens betragtning 53 mindes der om, at artikel 220, 254, 256, 257 og 258 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1) foreskriver, at produkter, der indføres på EU-markedet, og som kræver yderligere forarbejdning for at være i overensstemmelse med gældende EU-harmoniseringslovgivning, skal henføres under den relevante toldprocedure, der giver importøren mulighed for en sådan behandling.

(20) I artikel 4, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (forordning om OTB på forbrugerområdet) (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1) defineres en »onlinemarkedsplads« som følger: »en tjenesteyder som defineret i artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (direktivet om elektronisk handel), der gør det muligt for forbrugere og erhvervsdrivende at indgå købs- eller tjenesteydelsesaftaler på onlinemarkedspladsens websted«.

(21) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1).

(22) Dette falder ind under »ulovlig aktivitet eller information« som omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra a), i direktiv 2000/31/EF, fordi det er i overensstemmelse med forordningens artikel 4.

(23) Ydeevnedeklarationen for byggevarer, overensstemmelseserklæringen for andre.

(24) Lovgivningen om udendørs støj, maskiner og miljøvenligt design fastsætter 10 år fra den sidste fremstillingsdato.

(25) Artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets afgørelse 93/465/EØF (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 82).

(26) I henhold til al lovgivning, der er omfattet af artikel 4, skal fabrikanten udarbejde den tekniske dokumentation.

(27) I forordningens artikel 3, nr. 19), defineres et »produkt, der udgør en risiko« som »et produkt, der kan indvirke negativt på personers sundhed og sikkerhed generelt, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, beskyttelse af forbrugerne, miljøet, den offentlige sikkerhed og andre offentlige interesser, der beskyttes ved den gældende EU-harmoniseringslovgivning i en grad, der går ud over det, der anses for rimeligt og acceptabelt i forhold til det tilsigtede formål eller under normale eller rimeligt forudsigelige anvendelsesforhold for det pågældende produkt, herunder anvendelsens varighed og, hvis det er relevant, ibrugtagning, installation og vedligeholdelseskrav«.

(28) Kontaktoplysninger findes på:https://ec.europa.eu/growth/single-market/goods/building-blocks/market-surveillance/organisation_da.

(29) Der henvises specifikt til disse muligheder i størstedelen af den sektorspecifikke lovgivning for fabrikanten og importøren. Yderligere potentielle korrigerende tiltag er anført i forordningens artikel 16.

(30) En del sektorspecifik lovgivning (f.eks. om sikkerhedskrav til legetøj og miljøvenligt design) indeholder mere detaljerede bestemmelser om, hvor hurtigt visse erhvervsdrivende skal forelægge markedsovervågningsmyndighederne en vis dokumentation. Disse bestemmelser finder fortsat anvendelse.

(31) Eller hvis en udbyder af distributionstjenester hindres af et problem med kunden eller mellem kunden og fabrikanten.

(32) I henhold til forordningens artikel 41, stk. 1, skal medlemsstaterne fastsætte regler om sanktioner i forbindelse med denne og visse andre bestemmelser i forordningen.

(33) Som fastsat i afgørelse 768/2008/EF. Den blå vejledning indeholder yderligere vejledning om de erhvervsdrivendes forpligtelser.

(34) En del sektorspecifik lovgivning indeholder en anden definition af fabrikant. Navnlig indgår formuleringen »eller får et produkt konstrueret eller fremstillet« ikke i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (EUT L 285 af 31.10.2009, s. 10).

(35) Henholdsvis bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/14/EF af 8. maj 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om støjemission i miljøet fra maskiner til udendørs brug (EFT L 162 af 3.7.2000, s. 1) og del 1.A.1 i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner og om ændring af direktiv 95/16/EF (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24).

(36) Del 1.B.1 i bilag II til direktiv 2006/42/EF.

(37) Henholdsvis artikel 4, stk. 1, i direktiv 2000/14/EF og artikel 5, stk. 1, litra e), i direktiv 2006/42/EF.

(38) EU-lovgivningen om udendørs støj (artikel 4, stk. 2, i direktiv 2000/14/EF) og maskiner (artikel 2, litra i), i direktiv 2006/42/EF) anvender ikke udtrykket »importør«, men henviser til »en hvilken som helst [anden] person, som markedsfører [produktet]«.

(39) Bortset fra pyrotekniske artikler. I henhold til forordningens artikel 4 og 5 kan der dog udpeges en bemyndiget repræsentant for pyrotekniske artikler. I så fald vil dennes opgaver være dem, der er anført i artikel 4.

(40) For så vidt angår lovgivning om RoHS, om tiltag, der træffes for at konstatere overensstemmelse (artikel 8, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/65/EU af 8. juni 2011 om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (EUT L 174 af 1.7.2011, s. 88)) og, for så vidt angår lovgivning om droner, om tiltag, der skal fjerne manglende overensstemmelse eller sikkerhedsrisici (artikel 7, stk. 2, litra c), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/945 af 12. marts 2019 om ubemandede luftfartøjssystemer og om tredjelandsoperatører af ubemandede luftfartøjssystemer (EUT L 152 af 11.6.2019, s. 1).

(41) Henholdsvis bilag II til direktiv 2000/14/EF, del 1.A.1 i bilag II til direktiv 2006/42/EF og bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 af 9. marts 2011 om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF (EUT L 88 af 4.4.2011, s. 5).

(42) Henholdsvis artikel 4, stk. 1, i direktiv 2000/14/EF, artikel 5, stk. 1, litra e), i direktiv 2006/42/EF og artikel 7 i forordning (EU) nr. 305/2011.

(43) Som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet (EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14).

(44) Som defineret i artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/644 af 18. april 2018 om grænseoverskridende pakkeleveringstjenester (EUT L 112 af 2.5.2018, s. 19).

(45) Hvis en markedsovervågningsmyndighed har vanskeligt ved at gøre dette, kan den anmode om bistand fra en myndighed i den anden medlemsstat gennem de procedurer og på de betingelser, der er fastsat i forordningens kapitel VI.

(46) I henhold til forordningens artikel 7, stk. 1, skal erhvervsdrivende (som defineret i artikel 3) samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne om visse tiltag. Det fremgår af forordningens betragtning 24, at dette omfatter, hvis myndighederne anmoder herom, kontaktoplysninger om erhvervsdrivende med opgaver vedrørende produkter, der er omfattet af visse EU-harmoniseringsretsakter, hvis de har adgang til disse oplysninger.

(47) Hvis f.eks. navn og kontaktoplysninger på den erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 4, er angivet på eller sammen med et produkt, men de under deres kontrol finder, at disse er urigtige, f.eks. at adressen ikke findes, eller der ikke findes en sådan erhvervsdrivende på adressen.

(48) Normalt fabrikanten (medmindre f.eks. fabrikanten ikke havde til hensigt at bringe produkterne i omsætning på EU-markedet, men en anden erhvervsdrivende alligevel har gjort det). Dette vil kun være muligt, hvis fabrikanten kan identificeres sammen med dennes kontaktoplysninger.