A4-0258/97

Beslutning om diskriminering af kvinder i reklamer

Europa-Parlamentet,

- der henviser til verdenserklaeringen om menneskerettigheder,

- der henviser til artikel 1 og 5 i FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder,

- der henviser til den europaeiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder,

- der henviser til menneskerettighedskonferencen i Wien i 1993,

- der henviser til traktatudkastet fra Amsterdam, saerlig artikel F, stk. 1, i TEU, artikel 2 i TEF samt artikel 6 A i TEF (CONF/4001/97),

- der henviser til artikel 1 i erklaeringen om de grundlaeggende rettigheder og frihedsrettigheder, der er vedfoejet som bilag til beslutning af 12.04.1989 ((EFT C 120 af 16.05.1989, s. 51.)),

- der henviser til Europaraadets henstillinger fra 1984 om ligestilling af kvinde og mand i medierne (R(84)17), om principperne for fjernsynsreklamer (R(84)3), samt af 5. februar 1985 om retsbeskyttelse mod koensdiskriminering (R(85)2),

- der henviser til artikel 12 i direktiv 89/552/EOEF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedroerende udoevelse af tv- radiospredningsvirksomhed (fjernsynsdirektivet) ((EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.)),

- der henviser til artikel 7 i den europaeiske konvention af 5. maj 1989 om graenseoverskridende fjernsyn,

- der henviser til kravene fra 4. verdenskvindekonference i Beijing i 1995,

- der henviser til Raadets resolution af 5. oktober 1995 om kvinders og maends image i reklamer og medier ((EFT C 296 af 10.11.1995, s. 15.)),

- der henviser til Kommissionens groenbog om kommerciel kommunikation (KOM(96)0192,

- der henviser til Kommissionens groenbog om beskyttelse af mindreaarige og den menneskelige vaerdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester (KOM(96)0483),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om ulovligt og skadeligt indhold paa Internettet (KOM(96)0487) samt til Parlamentets beslutning af 24. april 1997 herom ((EFT C 150 af 19.05.1997, s. 38.)),

- der henviser til sin beslutning af 17. december 1993 om pornografi ((EFT C 20 af 24.01.1994, s. 546.)),

- der henviser til det charter, EU-medlemsstaternes ministre undertegnede i Rom den 18. maj 1996, sin beslutning af 24. maj 1996 om ligelig deltagelse af maend og kvinder i beslutningstagningen ((EFT C 166 af 10.06.1996, s. 269.)) samt Raadets henstilling af 2. december 1996 om maend og kvinders ligelige deltagelse i beslutningstagningen ((EFT L 319 af 10.12.1996, s. 11.)),

- der henviser til sin beslutning af 14. oktober 1987 om kvindernes rolle og situation i massemedierne ((EFT C 305 af 16.11.1987, s. 66.)),

- der henviser til forslag til beslutning af Groener om diskriminering af kvinder i reklamen (B4-0545/95),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder (A4- 0258/97),

A. der er overbevist om, at diskriminering af kvinden er en kraenkelse af respekten for menneskets vaerdighed og af princippet om ligestilling,

B. der mener, at det i nogle tilfaelde kan give anledning til kritik, saafremt reklamerne fremmer udbredelse af sexistiske stereotyper, fastholdelse af rolleklichéer og nedvaerdigende og vaerdighedskraenkende fremstilling af kvindens krop,

C. der understreger, at billig udnyttelse af kvindekroppen til kommercielle formaal kan vaere saerlig kraenkende for kvindens vaerdighed,

D. der er overbevist om, at medierne ved at formidle idealer kan oeve indflydelse paa adfaerdsformerne i samfundet og ved at beskrive koennenes mangfoldige roller kan bidrage til at aendre mentaliteten og til at skabe ligestilling,

E. der er overbevist om, at kvindens rolle i dag er karakteriseret ved mangfoldighed, og at enhver form for stereotyp rolletildeling er i modstrid med kvinders virkelige liv,

F. der henviser til, at der ikke findes nogen almengyldige kriterier for koensdiskriminerende reklame,

G. der er klar over, at opfattelsen af reklamens indhold ogsaa kan vaere koensbetinget og kulturafhaengig,

H. der henviser til, at reklame ogsaa afspejler oensker i samfundet og kan have en virkning i kraft af positive eksempler,

I. der henviser til, at reklame kan anvendes som et middel til at bekaempe racisme, sexisme og forskelsbehandling, saafremt der goeres mere brug af de forskellige facetter af det multikulturelle samfund, vi alle er en del af,

J. der er klar over, at drastiske slagord og respektloese tekster er typisk for moderne reklame,

K. der henviser til, at der kan konstateres aendringer i billedet af kvinden svarende til forandringerne i samfundet, og at antallet af klager generelt er gaaet tilbage,

L. der forventer, at marketingaktiviteterne vil stige markant som foelge af de nye audiovisuelle tjenester og informationstjenester, navnlig paa Internettet, og at reklamens hidtil klart definerede indhold vil antage blandingsformer,

M. der henviser til, at mediesystemet, der beror paa offentlige kontrolmekanismer, har aendret sig som foelge af de nye kommunikations- og multimediesystemer,

N. der henviser til, at der med de nye medier ogsaa sker en grundlaeggende aendring af rammebetingelserne for retsbeskyttelsen af menneskets vaerdighed, og at nye former for retsbeskyttelse allerede diskuteres,

O. der er bekymret over fremstillingen af vold i de nye medier,

P. der er henviser til, at visse former for pornografi udgoer en kraenkelse af menneskets vaerdighed, navnlig naar de kombineres med billeder af seksuel vold og tvang,

Q. der er overbevist om, at medlemsstaternes lovgivning og den europaeiske lovgivning om beskyttelse mod nedvaerdigende beskrivelser af kvinder i medieindholdet ikke er tilstraekkelig,

R. der ved, at de generelle nationale reklameregler ganske vist sikrer beskyttelse af offentlige interesser, herunder beskyttelse af menneskerettighederne og beskyttelse mod asocial adfaerd, men sjaeldent tager sigte paa koensdiskriminering,

S. der er klar over, at de nationale restriktioner med henblik paa overholdelse af samfundsnormer og de nationale regler for selvdisciplin er meget forskellige,

T. der er klar over, at der i den europaeiske menneskerettighedskonventions artikel 10, stk. 2, uanset den grundlaeggende ytringsfrihed kraeves hensyntagen til bl.a. beskyttelsen af den offentlige saedelighed,

U. der er af den overbevisning, at ogsaa reklamen skal tage behoerigt hensyn til vaerdsaettelsen af menneskevaerdigheden, og at menneskevaerdighedens kraenkelse og diskriminering af et koen til fremme af vareafsaetning ikke kan accepteres,

1. bekraefter, at kvindens menneskerettigheder er en umistelig, fuldstaendig og uopdelelig del af de almindelige menneskerettigheder, og henviser til EU's erklaering om verdenskvindekonferencen i Beijing i 1995;

Den Europaeiske Union

2. udtrykker tilfredshed med, at fremme af ligestilling mellem maend og kvinder er naevnt som en af Faellesskabets opgaver og bekaempelse af forskelsbehandling paa grund af koen indarbejdet i Amsterdam-traktatudkastet, men er skuffet over de valgte beslutningsprocedurer;

3. er af den opfattelse, at retsbeskyttelsen af de grundlaeggende rettigheder i Faellesskabet ville blive styrket ved Faellesskabets tiltraedelse af den europaeiske menneskerettighedskonvention;

Medlemsstaterne

4. kraever, at de tilsvarende internationale pagter og konventioner samt ikke- forskelsbehandling omsaettes til lov og i praksis;

5. kraever lovforanstaltninger, der skal standse enhver form for pornografi i medierne og i reklamer, samt forbud mod reklame for pornografiske produkter og for sexturisme;

Reklamebranchen og reklamemedier

6. opfordrer medierne til at leve op til deres lovbaserede opgave at respektere menneskevaerdigheden og at gennemfoere ligestilling;

7. opfordrer indtraengende medierne til at bidrage til den noedvendige mentalitetsaendring med henblik paa at opnaa faktisk ligestilling og ikke noejes med at formidle billeder, der bidrager til at opretholde eller forvaerre den nuvaerende diskriminerende situation;

8. tager afstand fra kvindebeskrivelser inden for kommerciel kommunikation, hvormed kvindens vaerdighed eller ligevaerd i forhold til det mandlige koen nedgoeres;

9. kraever bekaempelse af sexistiske stereotyper i reklamens indhold, billeder og sprogbrug;

10. opfordrer reklamebranchen til konkret og fuldstaendig at give afkald paa ved hjaelp af tekniske midler og billedbeskrivelser at nedgoere kvinden til at vaere mandens seksualobjekt som f.eks. ved at reducere kvindens rolle til ydre skoenhed og seksuel beredvillighed;

11. tilskynder reklamebranchen til mere konstruktiv kreativitet i forbindelse med reklamernes udformning, saaledes at kvindens betydning for samfundet, i arbejds- og familielivet og i det offentlige liv fremhaeves;

12. opfordrer reklamebranchens europaeiske paraplyorganisation og Kommissionen til via tvaernationale informations- og sensibiliseringskampagner for medierne og reklamebranchen at fremme en aendring i den mentalitet, der er afgoerende for, og som kan aendre kvindeopfattelsen;

13. kraever paa ny en afbalanceret deltagelse fra maends og kvinders side paa produktions- og beslutningsniveau inden for reklamebranchen og i medierne for at oege kvinders indflydelse paa reklame- og programindholdet og paa den maade soerge for, at de paa et tidligt stadium i beslutningsprocessen kan goere deres indflydelse gaeldende;

14. tilskynder kvinder inden for reklamebranchen til at oprette egne og/eller alternative reklamebureauer og med originelle og moderne virkemidler at lade deres reklamestil praege af ikke-forskelsbehandling og ligestilling;

15. gaar ind for, at de fjernsynsraad i medlemsstaterne, der endnu ikke har gjort det, skal opstille en adfaerdsmoralkodeks;

Reklamebranchens selvreguleringsinstanser

16. opfordrer de nationale reklamedisciplinaere instanser til at give forbrugerne mere orientering om reklamekontrollens maal, virkemaade og principper samt forbrugernes klagemuligheder; opfordrer de branchefolk, der har at goere med selvreguleringen, til at indfoere mindstenormer for ikke-diskriminerende reklame;

17. gaar ind for, at Den Europaeiske Alliance for Reklamestandard (EASA) videreudvikles til virkelig at blive den europaeiske reklamebranches eget kontrolorgan, som har til opgave at opstille europaeiske principper for reklamedisciplin, bl.a. imod diskriminerende reklame, og som selvreguleringsinstans er udstyret med kontrol- og henstillingsbefoejelser i forbindelse med tvaernationale klager;

18. er tilfreds med, at der ved den seneste revision (april 1997) af den internationale kodeks for reklamepraksis medtoges forbud mod kraenkelse af menneskevaerdigheden samt forbud mod opfordring til vold og til ulovlig eller forkastelig adfaerd, og anbefaler mere vidtgaaende reformer fra Det Internationale Handelskammers (IHK) side, hvad angaar kraenkelse af kvinders rettigheder;

19. mener, at den nationale reklamedisciplin (kontrolorganernes befoejelser og reklamedisciplinaere adfaerdsregler) boer udvikles i retning af en overensstemmende standard, der overholdes paa EU-plan, og at ogsaa nationale bestemmelser og reklamerestriktioner paa den maade kommer til i hoejere grad at stemme overens i hele EU;

20. appellerer indtraengende til selvreguleringsinstanserne om at enes om effektive former for reklamekontrol i de nye medier;

Kommissionen

21. mener, at Kommissionen boer tilskynde alle beroerte parter til at udforme en selvregulerende kodeks for reklamebranchen for at bekaempe alle former for forskelsbehandling;

22. opfordrer Kommissionen til fortsat at goere en indsats for at fremme en realitetsorienteret beskrivelse i medier og i reklamer af nutidens kvinde, der haevder sig i erhvervslivet og overtager samfundsopgaver, og til at inddrage reklamerne i sine undersoegelser vedroerende den nye opfattelse af koensrollerne;

23. foreslaar, at Kommissionen uddeler en europaeisk reklamepris i lighed med NIKI- prisen;

24. opfordrer indtraengende Kommissionen til at revidere den eksisterende europaeiske lovramme paa reklameomraadet og understreger, at en stoerre overensstemmelse mellem de nationale bestemmelser samtidig noedvendigvis skal garantere en passende beskyttelse af offentlige interesser;

25. opfordrer Kommissionen til at foere handlingsplatformen fra Beijing med hensyn til kvinder og medier ud i livet og fremlaegge resultaterne i den aarlige beretning;

26. opfordrer Kommissionen til at fremme samarbejdet mellem de faglige organisationer, kvindeorganisationer og ikke-statslige organisationer, der paa faellesskabsplan er aktive inden for reklame og medier;

27. stoetter kraftigt Kommissionens planer om at skabe en sammenhaengende lovramme til beskyttelse af menneskevaerdigheden og imod misbrug af de nye audiovisuelle tjenester og informationstjenester;

28. paalaegger sin formand at sende denne beslutning samt udvalgets betaenkning med begrundelsen og bilagene til Raadet, Kommissionen samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter, samt til reklamebranchens reguleringsinstanser i medlemsstaterne og reklameproducenternes europaeiske sammenslutninger.