17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/51 
ikke berettiger, at der ansættes såvel sikkerheds- som 
miljøeksperter, kunne man dække sig ind ved at tilbyde 
yderligere uddannelse (i miljøbeskyttelse eller i arbejds­
sikkerhed). På denne måde kan en ansat få ansvaret for 
begge områder. 
3.3. Hvis disse forslag føres ud i livet, bør man 
ligeledes sikre virksomhedsledelserne mulighed for at 
udnytte den nødvendige miljørelevante viden i »kvali-
tetsgrupper« til at udvikle miljøvenlige produkter og 
produktionsmetoder. Dette vil gøre det lettere for virk­
somhedsledelsen at indføre en miljøkvalitetsgaranti. 
Dette udelukker ikke muligheden for, at en virksomhed 
kan søge miljørådgivning udefra (økologisk virksom­
hedsrådgivning). 
Bryssel, den 24. april 1991. 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. ØSU mærker sig vanskelighederne på landbrugs­
markederne, som skyldes den stadigt voksende produk­
tion, et stagnerende eller faldende forbrug, færre eks­
portmuligheder samt en stigende import af kornsubsti­
tutter og fedekalve. 3.4. Sluttelig er det væsentligt, at miljøspørgsmål 
behandles særskilt, dvs. inden for et internt organ, der 
er adskilt fra udvalgene for sikkerhed og hygiejne. 
De i punkt 3.3 nævnte kvalitetsgrupper kommer sikkert 
til at indtage en helt speciel stilling. Sikkerheden interes­
serer de ansatte direkte, hvorimod miljøet berører såvel 
virksomheden og dens ansatte som verden omkring 
virksomheden i form af bl.a. eventuelle underleverandø­
rer, øvrige leverandører, kunder og naturligvis den en­
delige forbruger. 
3.5. I forbindelse med gennemførelsen af ovennævn­
te forslag bør man tage højde for den konkurrencefor­
drejende effekt, de kan have på små og mellemstore 
virksomheder. Endvidere bør man ikke glemme den 
økonomiske og sociale samhørighed især i forbindelse 
med grænseoverskridende virksomhed. 
1.2. Den vanskelige situation på markederne giver 
sig udslag i faldende producentpriser og faldende eller 
stagnerende landbrugsindkomster, voksende over­
skudslagre samt stigende udgifter til eksportrestitutio­
ner og intervention. 
1.3. Alt dette har medført, at de budgetretningslinjer, Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Kommissionens forslag om fastsættelse af priser for landbrugsprodukter og om 
dertil knyttede foranstaltninger for produktionsåret 1991-1992 
(91/C 159/16) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 14. marts 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emner. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Rudolf Schnieders til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på den 286. plenarforsamling den 25. april 1991 
med et stort flertal af stemmer for, 2 imod og 8 hverken for eller imod følgende udtalelse. 
Nr. C 159/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
Rådet vedtog i 1988, vil blive nået eller overskredet i 
1991/92. 
1.4. De interne forhold inden for landbruget, som 
har ført til voksende afsætningsvanskeligheder, er ble­
vet forstærket af eksterne faktorer såsom dollarkursens 
fald (i mellemtiden har dollaren rettet sig markant), 
eksporttab i forbindelse med Golfkrisen, tab af af­
sætningsmarkeder som følge af voksende økonomiske 
vanskeligheder i østeuropa samt det forhold, at de 
fem nye tyske delstater, hvis landbrugsproduktion og -
afsætning har været rettet mod helt andre mål end EF's, 
er blevet fuldstændig integreret i EF uden nogen form 
for overgangsperiode. 
1.5. Det skal her nævnes, at den række af foran­
staltninger, som skulle ledsage budgetretningslinjen og 
den såkaldte »stabilisatorbeslutning« i 1988, ikke er 
blevet iværksat i fuldt omfang. 
1.5.1. Ved overskridelser af de fastlagte garanti­
mængder er priserne på landbrugsprodukter ganske vist 
blevet sat drastisk ned, men de ledsageforanstaltninger, 
der fastsattes i Rådets beslutning i februar 1988, og som 
skulle forhindre, at garantimængderne blev nået, er 
ikke blevet iværksat på tilfredsstillende vis. Her tænkes 
på gennemførelsen af en effektiv arealnedlæggelse i hele 
EF, indførelsen af en præmie for anvendelse af korn til 
foder, en tilfredsstillende begrænsning af kornsubstitut-
importen samt en øget indsats til fremme af vedvarende 
råstoffer. 
1.6. ØSU erkender, at den nuværende budgetsitu­
ation forpligter Kommissionen til at foreslå nogle foran­
staltninger for at sikre den nødvendige finansiering. 
1.7. EF-Kommissionen har allerede i sin meddelel­
se (*) af 1. februar 1991 redegjort for nødvendigheden 
heraf: 
»En sådan situation, hvor budgettet øges så hastigt, 
hvor landbrugsindkomsterne stiger så lidt, og hvor 
den erhvervsaktive landbrugsbefolkning formind­
skes, viser klart, at den fælles landbrugspolitiks 
mekanismer med den nuværende virkemåde ikke 
længere gør det muligt at nå en række af de mål, 
der er opstillet for den fælles landbrugspolitik i 
Rom-Traktatens artikel 39.« (2) 
1.8. Kommissionen fastslår endvidere i denne med­
delelse, at der i henseende til den fælles landbrugspolitik 
er opstået en tillidskrise blandt landmændene, forbru­
gerne og handelspartnerne på verdensmarkedet. Denne 
krise er ifølge Kommissionen så alvorlig, at den fælles 
landbrugspolitik må underkastes en dybtgående reform. 1.8.1. Kommissionens mål hermed er: 
— at sikre, at så mange landmænd som muligt bliver 
ved landbruget, 
— at forbedre beskyttelsen af natur og miljø, 
— at der parallelt med levnedsmiddelproduktionen ud­
vikles og markedsføres non-food-produkter, 
— at sætte grundigt skub i den økonomiske udvikling 
i regionerne, 
— at holde landbrugsproduktionen nede via prisned­
sættelser, mængdekontrol og ekstensivering, således 
at der skabes ligevægt på markederne og samtidig 
tages hensyn til regionale karakteristika, miljøkrav 
samt mulighederne for at anvende vedvarende rå­
stoffer. 
1.8.2. ØSU vil om kort tid gennemgå forslagene til 
reformen af den fælles landbrugspolitik. 
1.9. Kommissionen mener dog ikke, at den kan vente 
med at gribe ind, til dens reflektionsdokument om en 
reform af den fælles landbrugspolitik er færdigdebatte-
ret. Den fastslår følgende: 
»Da en dybtgående reform af et antal fælles mar­
kedsordninger er påkrævet, og da specifikke forslag 
med henblik herpå vil blive fremlagt i år, ville Kom­
missionen på dette stade have foretrukket blot at 
foreslå en videreførelse af de nuværende institutio­
nelle priser for et år, indtil reformen er vedtaget og 
får virkning. Den betydelige forringelse af budgetsi­
tuationen i 1991 og udsigterne til en yderligere for­
værring i 1992 tvinger Kommissionen, hvis den skal 
overholde budgetdisciplinen, til at supplere sin vide­
reførelse af prisforslagene for produktionsåret 1991/ 
92 med en række specifikke forslag for at holde 
landbrugsudgifterne i 1991 inden for landbrugets 
guideline og opnå optimale besparelser i 1992.« (3) 
1.10. ØSU gør endvidere opmærksom på, at Rådet i 
forbindelse med Den almindelige overenskomst om 
Told og Udenrigshandel (GATT)-forhandlingerne (4) 
har pålagt Kommissionen hurtigst muligt at fremlægge 
konkrete forslag, som sikrer en passende finansiel soli­
daritet, giver landmændene i EF acceptable levevilkår 
fremover samt er forenelige med de forpligtelser, der 
indgås inden for GATT. En sådan indfaldsvinkel kunne 
bygge på følgende faktorer: 
— en sikring af europæisk landbrugs konkurrenceevne, 
(*) KOM(91) 100 endelig udg. 
(2) KOM(91) 100 endelig udg., kapitel I, pkt.l, tredje afsnit. (3) KOM(91) 72 endelig udg., vol. I, s. 14, punkt 27. 
(4) SN/286/1/90. 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/53 
— en retfærdig reform af landbrugsstøtten, baseret på 
forskelle i bedrifts- og produktionsstrukturer, som 
gør det muligt at holde produktionen under kontrol 
og sikre et passende indkomststøtteniveau, 
— en forøgelse af strukturstøtten — herunder den støt­
te, som ikke er forbundet med produktionens om­
fang — hvor der lægges vægt på de producentkate­
gorier eller områder, som har vanskeligst ved at 
tilpasse sig til de nye vilkår, og hvor man oppriorite­
rer foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og 
fremme af produkternes kvalitet. 
2. Bemærkninger 
2.1. ØSU tager vurderingen af markedssituationen 
og den beskrevne udgiftssituation i Den europæiske 
udviklings- og garantifond for Landbruget (EUGFL) til 
efterretning. 
2.2. ØSU har ikke haft tid til at foretage en grundig 
gennemgang af alle detaljer i prisforslagene. 
2.3. I lyset af nedenstående argumenter fremsætter 
ØSU dog følgende ændringsforslag til Kommissionens 
forslag: 
2.4. Nogle af de prisnedsættelser og ledsageforan­
staltninger, Kommissionen foreslår, vil medføre mærk­
bare indkomsttab for landmændene. I betragtning af 
landmændenes situation og med forbehold af punkt 
2.4.1 og 1.6 mener ØSU ikke, at der bør ske prisnedsæt­
telser, før debatten om landbrugspolitik-reformen er til 
ende. Kommissionen fastslår selv følgende: 
»Købekraften pr. aktiv landbruger er kun blevet 
forbedret meget lidt i tidsrummet 1975-1989. Denne 
udvikling er så meget desto mere foruroligende som 
den erhvervsaktive befolkning i EF-landbruget er 
blevet reduceret med 35 % i samme tidsrum.« (*) 
2.4.1. Kommissionens budgetrammer bør udnyttes 
fuldt ud. 
2.4.1.1. ØSU gør opmærksom på, at indførelsen af 
stabilisatorerne gav betydelige besparelser på 1989- og 
1990-budgettet. 
2.4.1.2. Overskridelsen af EUGFL's udgiftsrammer 
skyldes hovedsagelig usædvanlige omstændigheder i og 
uden for landbruget. 
2.4.1.3. ØSU mener, at de yderligere bevillinger, der 
i medfør af Parlamentets og Rådets erklæringer og 
(l) KOM(91) 100 endelig udg., s. 2. beslutninger kan stilles til rådighed i forbindelse med 
Tysklands forening, bør anvendes fuldt ud. Dermed vil 
den af Kommissionen anslåede overskridelse af land-
brugsguidelinen på 480 millioner ECU let kunne udlig­
nes. ØSU finder det ikke acceptabelt udelukkende at 
lade landmændene bære byrden i forbindelse med den 
politiske udvikling. 
2.5. Også med henblik på GATT-forhandlingerne 
bør Kommissionen undgå foranstaltninger, som kan 
svække dens forhandlingsposition. ØSU foreslår derfor, 
at man begrænser sig til nogle hastende foranstaltnin­
ger, som kan lette situationen på markederne, men som 
ikke medfører en yderligere forringelse af landbrugets 
indtjening. 
2.6. Af ovennævnte grunde foreslår ØSU, at man 
opretholder priserne fra budgetåret 1990/1991 og blot 
indfører nogle foranstaltninger, som vedrører de struk­
turelle overskud af korn, oksekød og mælk samt foreta­
ger nogle ændringer i forslagene vedrørende Middel-
havsprodukter. 
2.6.1. På grund af afsætningsvanskeligheder og et 
faldende forbrug af nogle landbrugsprodukter (f.eks. 
kød og mælk) går ØSU ind for særlige foranstaltninger 
til fremme af afsætningen. 
2.6.2. Med disse ledsageforanstaltninger får man 
samtidig bragt budgetudgifterne ned. 
3. Bemærkninger til de enkelte produkter 
3.1. Korn 
3.1.1. ØSU støtter Kommissionens forslag om jord­
udtagning. Der skabes hermed en første mulighed for: 
— at forhindre en yderligere stigning i finansieringsbe­
hovet, 
— at forhindre et yderligere fald i landbrugsindkom­
sterne, 
— at nå frem til et retfærdigt GATT-forlig om, hvorle­
des forstyrrelserne på verdensmarkederne skal 
fjernes. 
3.1.2. Det drejer sig kun om en etårig foranstaltning. 
ØSU anmoder Kommissionen om at sørge for, at den 
ikke får negative konsekvenser for de særligt ugunstigt 
stillede områder. 
3.1.3. ØSU gør dog opmærksom på, at jordud­
tagningen er en markedsforanstaltning, og at den derfor 
i højere grad end hidtil må finansieres med EF-midler. 
Kommissionen opfordres til med egnede foranstaltning­
er at sørge for, at alle regioner på passende vis deltager 
i jordudtagningsordningen. 
Nr. C 159/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
3.1.4. Med hensyn til det administrative aspekt af 
foranstaltningerne anmoder ØSU Kommissionen om at 
fremlægge praktisk gennemførlige forslag, hvor man 
undgår unødvendige pengeoverførsler mellem køber og 
sælger. 
3.2. Hård hvede 
3.2.1. ØSU kan acceptere prisnedsættelsen på 7% 
for hård hvede, men kun på betingelse af, at nedsættel­
sen fuldt ud kompenseres af en tilsvarende forhøjelse 
af produktionsstøtten i de traditionelle produktionsom­
råder for hård hvede i Middelhavsregionen. 
3.3. Ris 
3.3.1. ØSU går imod en nedsættelse af interventions-
priserne og foreslår, at producentstøtten for indica-ris 
opretholdes på samme niveau som i produktionsåret 
1990/1991. 
3.4. Oliefrø, sojabønner, proteinafgrøder, hør og 
hørfrø 
3.4.1. ØSU foreslår, at man ikke nedsætter indikativ-
og interventionsprisen samt mål- og minimumsprisen 
med 3 % og ej heller afskaffer præmien for dobbeltlav 
raps. I særdeleshed foreslås det, at man afventer resulta­
terne af den foreslåede jordudtagning, der forventes at 
mindske oliefrøproduktionen gennem en indskrænk­
ning af de tilsåede arealer. 
3.4.2. Producentpriserne for raps er som følge af 
stabilisatorordningen faldet med i alt 21 % i perioden 
1986-1990. Indtægterne fra proteinafgrøder, hør og hør­
frø har været faldende i årevis. Det underskud, der er 
af netop disse planter, som i miljømæssig henseende er 
yderst værdifulde, berettiger ligeledes, at man opgiver 
de foreslåede foranstaltninger. 
3.4.3. Endvidere hænger markedsordningen for olie­
frø snævert sammen med udfaldet af GATT-for-
handlingerne. 
3.4.4. Det er for tidligt at afskaffe præmien for dob­
beltlav raps. De dobbeltlave rapssorter, der for øjeblik­
ket er disponible, er endnu ikke så pålidelige som de 
hidtil anvendte rapssorter. 
3.4.5. Udsættelsen af datoen for de officielle høst­
prognoser for raps, solsikke og sojabønner vil forsinke 
afregningen mellem producenterne og de første købere. 
Det foreslås derfor at lade denne foranstaltning falde 
væk. 
3.5. Olivenolie 
3.5.1. De maksimale garantimængder ændres ikke, 
men videreføres sågar for de næste tre produktionsår. ØSU har allerede længe krævet, at disse mængder øges, 
og at de mindre producenter beskyttes mod stabilisato­
rernes virkninger for denne sektor. 
3.5.2. For producentstøttens vedkommende bibehol­
des grænsen på 500 kg for de mindre producenter. 
Denne grænse må hæves. 
3.6. Sukkerroer 
3.6.1. Den foreslåede nedsættelse af interventionspri­
sen for hvidt sukker på 5% og af minimumsprisen 
for sukkerroer på 5% bør ikke finde sted, eftersom 
omkostningerne ved at afsætte EF's produktionsover­
skud ikke er en belastning for EF-budgettet. Produktio­
nen reguleres af kvotesystemet, som har gjort det muligt 
at udvikle en effektiv roe- og sukkerproduktion i EF. I 
betragtning af agerbrugenes vanskelige situation, bør 
de eksisterende indkomstmuligheder ikke begrænses. 
3.7. Tobak 
3.7.1. ØSU henviser til sit forslag af 27. januar 
1988 i1) om gradvis at fjerne uligevægten på tobaksmar-
kedet via socio-strukturelle foranstaltninger i de mindre 
udviklede regioner. Desuden henstilles det, at der føres 
en konsekvent politik for tobak og tobaksvarer. 
3.7.2. ØSU gør ligeledes opmærksom på, at de nuvæ­
rende markedsordningsmekanismer om kort tid ventes 
ændret. Der bør foreslås grundlæggende mekanismer, 
som allerede kan tages i brug i høståret 1992. 
3.8. Frugt og grønsager 
3.8.1. ØSU henstiller, at der gennemføres en energisk 
og markedsorienteret kvalitetspolitik i samtlige med­
lemsstater. 
3.8.2. Interventionstærsklerne for æbler bør derfor 
ikke sænkes yderligere til 3% af den gennemsnitlige 
produktion i de sidste fem år. 
3.9. Nødder o. lign. 
3.9.1. I betragtning af den alvorlige situation, der 
gør sig gældende i EF's sektor for tørrede frugter, og 
under henvisning til de forventninger, forordning (EØF) 
nr. 789/89 har vakt, er det fuldstændig meningsløst at 
(*) Udtalelse om Kommissionens forslag om fastsættelse af priser 
for landbrugsprodukter og om dertil knyttede foranstaltning­
er for produktionsåret 1990/1991 — EFT nr. C 112 af 
7. 5. 1990. 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/55 
ville ændre denne forordning godt et år efter dens 
vedtagelse på grund af budgetproblemer, især da der 
langt fra produceres tilstrækkelige mængder af hassel­
nødder og mandler i EF. 
3.9.1.1. I den forbindelse må man huske på, at den 
ydede støtte ikke kommer produktionen til gode, men 
går til kvalitetsforbedring og afsætning, og at disse 
midler i henhold til KOM (91) 100 endelig udg. om den 
fælles landbrugspolitiks udvikling og fremtid betegnes 
som grundlæggende, at de ikke virker markedsforstyr­
rende samt er i overensstemmelse med GATT-aftalen. 
3.10. Bomuld 
3.10.1. Den maksimale garantimængde fastholdes. 
Denne mængde bør øges, fordi den blev fastlagt på et 
tidspunkt, hvor der gjorde sig yderst konkrete konjunk­
turelle forhold gældende, som nu ikke længere er til 
stede. Endvidere er der tale om et produkt, der er 
knaphed på i EF. 
3.11. Oksekød 
3.11.1. Forslaget om at fastholde markedsordnings-
priserne på deres nuværende niveau giver kun tilsynela­
dende prisstabilitet. Interventionsvilkårene, der er base­
ret på disse priser, ændres på en sådan måde, at de 
sandsynligvis vil føre til yderligere prisfald. 
3.11.1.1. Den foreslåede afskaffelse af det såkaldte 
»sikkerhedsnet« samt den drastiske sænkning af tærsk­
lerne for udløsning af interventionsopkøb udhuler inter-
ventionsordningen så meget, at den bliver værdiløs som 
markedsstøtteinstrument. ØSU afviser den foreslåede 
foranstaltning. En eventuel indskrænkning af interven­
tionsforanstaltningerne bør bestå i, at interventionsop-
købene som hidtil begrænses mængdemæssigt, men kun 
finder sted på visse tidspunkter af året. Tærsklerne for 
udløsning af interventionsopkøbene bør fastholdes på 
det hidtidige niveau. Kommissionen bør påny se på sine 
procedurer vedrørende oplagringsomkostninger, lager­
nedskrivning og afsætning af lagre for at få fastslået, 
om en del af de nødvendige besparelser kan foretages 
inden for andre sektorer end landbruget. 
Bryssel, den 25. april 1991. 3.11.1.2. Hvis interventionen skulle begrænses, må 
det eksisterende præmiesystem, dvs. ydelse af præmier 
for kvæg, til gengæld udvides. Der er et presserende 
behov for foranstaltninger, der kan genoprette ligevæg­
ten på markedet for oksekød. 
Det vil her være acceptabelt at kæde præmierne sam­
men med kvægbestanden pr. ha foderareal, hvor det vil 
være realistisk at regne med 2,5 storkreaturenhed pr. 
ha hovedfoderareal. Indskrænkninger, der i miljømæs­
sig og driftsøkonomisk henseende går for vidt, rammer 
især de mindre producenter. 
3.11.1.3. For at genoprette markedsligevægten bør 
EF's import af fedekalve begrænses, så længe der er 
overskud af oksekød. I forbindelse med EF's ekstensive-
ringsprogram bør man også fremme en midlertidig og 
delvis begrænsning af fedekvægskapaciteten. 
3.12. Mælk 
3.12.1. En ændring garantimængderne i løbet af ga­
rantimængde-året giver p.g.a. regionale forskelle store 
problemer, som ikke kan løses på tilfredsstillende vis 
(f.eks. store månedlige udsving i mælkeproduktionen). 
ØSU mærker sig Kommissionens udsagn om, at det 
af juridiske årsager ikke længere er muligt at ændre 
garantimængderne efter den 1. april 1991. Da en ned­
skæring af garantimængderne kan bidrage til at stabili­
sere markederne, bør EF straks foreslå et frivilligt pro­
gram for opkøb af strukturelle mælkeoverskud. 
3.12.1.1. Enhver tilpasning af garantimængderne bør 
drøftes i forbindelse med reformen af den fælles land­
brugspolitik. 
3.12.1.2. ØSU opfordrer Kommissionen til ikke at 
øge afsætningsvanskelighederne på hjemmemarkedet 
yderligere gennem en restriktiv pris- og støttepolitik. 
3.13. Agromonetære forslag 
3.13.1. Eftersom de grønne valutaer vil blive afviklet 
inden udgangen af 1992, og eftersom de resterende 
afvigelser (undtagen for drakmens vedkommende) er 
små, bør mindst halvdelen af afvigelserne afvikles og 
ikke, som foreslået af Kommissionen, en tredjedel. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 159/56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
BILAG 
Forretningsordenens artikel 43, stk. 4 
Følgende ændringsforslag blev forkastet under debatten: 
Pkt. 1.8.2 
I punkt 1.8.2 indsættes følgende tekst ved punktets begyndelse: 
»ØSU stiller sig positivt til disse mål og vil se nærmere på, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at 
konkretisere dem.« 
Afstemning: 
For: 25, imod: 45, hverken for eller imod: 10. 
Udtalelse om ændring af forslag til Rådets direktiv om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 t (x) 
(91/C 159/17) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. januar 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte ændring af er forslag til Rådets direktiv. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede Ulbo Tukker til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 286. plenarforsamling, den 25. april 1991, 
enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Der findes allerede en række rådsdirektiver om 
indbyrdes tilpasning af medlemsstaternes lovgivning om 
sikkerhedsseler og disses forankringspunkter i bestemte 
klasser af motorkøretøjer. Bestemmelserne i direktiv 
81/575/EØF og 82/318/EØF skulle senest sættes i kraft 
pr. 30. september 1982, og direktivforslaget KOM(88) 
544 planlægges gennemført pr. 1. januar 1993. 
1.2. Ovennævnte direktiver indeholder et krav om, 
at der anvendes sikkerhedsseler både på forsædet og på 
bagsædet i følgende klasser af motorkøretøjer: 
— Klasse Ml: Køretøjer til personbefordring med højst 
8 siddepladser foruden førerens plads. 
t1) EFT nr. C 308 af 8. 12. 1990, s. 11. — Klasse M2: Køretøjer til personbefordring med over 
8 siddepladser foruden førerens plads og en total­
vægt på indtil 3 500 kg. 
— Klasse NI: Køretøjer til godsbefordring med en 
totalvægt på indtil 3 500 kg. 
1.3. Disse direktiver gælder generelt kun for personer 
på 12 år og derover. Om børn på under 12 år siges kun, 
at de ikke må sidde på forsædet, men skal anbringes 
på bagsædet. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Det foreliggende forslag til ændring af direktiv­
forslaget KOM(88) 544 endelig udg. fastlægger klart og 
tydeligt, hvor og hvordan personer på indtil 12 år (dvs. 
på 11 år og derunder) må anbringes i de omhandlede 
køretøjer, og foreskriver anvendelse af fastspændings-
udstyr for denne aldersgruppe. Der kan hertil enten