KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 17.06.1996 
KOM(96) 272 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
Resultaterne af anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 om 
fastsættelse af betingelserne for, at tredjelandes fiskerfartøjer kan lande deres 
fangster direkte og afsætte dem i Fællesskabets havne 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
Forord 
I. Den sammenhæng, som forordning (EF) nr. 1093/94 indgår i 
A : Markedssituationen og forordningens formål 
B : Situationen i bestemte tredjelande, hvad angår direkte 
landinger 
C : Forordningens overensstemmelse med Fællesskabets 
internationale forpligtelser 
WTO 
EØS 
II. Resultaterne af anvendelsen af forordning (EF) nr. 1093/94 
A 
B 
C 
D 
E 
Konklusion 
Bilag: Statistikker Tilrettelæggelse af sundhedskontrol 
Landingsopgørelser 
Overholdelse af afsætningsreglerne 
Berørte mængder 
Generelle bemærkninger 
I artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 af 6. maj 1994 om fastsættelse af 
betingelserne for, at tredjelandes fiskerfartøjer kan lande deres fangster direkte og afsætte 
dem i Fællesskabets havne1, er fastsat følgende: 
"Kommissionen forelægger inden den 1. juli 1996 Rådet en rapport om de resultater, som 
er opnået ved anvendelsen af denne forordning, eventuelt med forslag til fornødne 
ændringer. " 
Denne rapport, som er udarbejdet ifølge Rådets anmodning, er baseret på de oplysninger, 
Kommissionen har modtaget fra medlemsstaterne som svar på et spørgeskema, der gjaldt 
anvendelsen af forordningens forskellige bestemmelser fra ikrafttrædelsen og frem til 31. 
december 1995. 
Otte medlemsstater besvarede spørgeskemaet, og fire af dem oplyste om direkte 
landinger. 
I bilaget er anført de statistiske oplysninger, som var indeholdt i de svar, Kommissionen 
modtog. 
Kommissionen har fundet det relevant, at der inden redegørelsen for den egentlige 
undersøgelse af resultaterne af anvendelsen af forordning (EF) nr. 1093/94 gives en kort 
oversigt over den situation og det sigte, der dannede udgangspunkt for vedtagelsen; 
ligeledes er der en kort omtale af den internationale retssammenhæng. 
EFTnr. L 121 af 12.5.1994, s. 3. 
L Den sammenhæng, som forordning fEF) nr. 1093/94 indgår i 
Forordning (EF) nr. 1093/94 blev vedtaget i en situation, der var præget af en større 
krise på EF-markedet for fiskerivarer, og sigtet var at hindre visse former for praksis, 
der kunne forårsage forstyrrelser på et følsomt marked; endvidere skete vedtagelsen i en 
situation, hvor der ikke på internationalt plan eksisterede forskrifter for direkte landinger. 
A : Markedssituationen og forordningens formål 
Den åbenbare krise fra begyndelsen af 1993 på EF-markedet for fiskerivarer, og navnlig 
på markedet for de vigtigste arter af hvidfisk, er blevet påvist og analyseret i detaljer af 
såvel Kommissionen2 som medlemsstaterne og erhvervene; krisen førte til et lavt prisleje 
på et marked, som reagerer meget stærkt på de forskellige konjunkturbegivenheder. 
I en sådan sammenhæng udgør direkte landinger, som foretages af tredjelandes-
fiskerfartøjer, uden at der er fastsat hensigtsmæssige bestemmelser herom, en betydelig 
fare for nye forstyrrelser, ved at markedet tilføres meget billige partier, som konkurrerer 
direkte med EF-produktionen, navnlig på friskvaremarkedet, og landingerne risikerer 
derfor at neutralisere virkningen af de foranstaltninger, som producentorganisationerne 
har iværksat som led i markedsordningen med støtte fra EF-budgettet eller de nationale 
budgetter. 
De direkte landinger indebærer, at der indføres varer med et transportmiddel, som 
samtidig er varernes produktionsapparat, nemlig fiskerfartøjet. 
Denne praksis sker, uden at varernes oprindelsesland fører nogen form for kontrol, og 
set i forhold til andre fremførselsmåder (med fragtskib, fly, motorkøretøj eller tog) 
betyder den, at der skal afholdes færre udgifter til transport, kontrol og emballering og 
måske til skatter og afgifter. Den kan derfor medføre illoyal konkurrence for EF-
produktionen. 
Derfor blev forordning (EF) nr. 1093/94 vedtaget af Rådet på forslag af Kommissionen 
for principielt at tillade direkte landinger, når disse opfylder bestemte krav, dvs, at de 
ikke - hvilket ville være paradoksalt - kan ske på vilkår, der er mildere end dem, der 
gælder for EF-produktionen. 
Betingelserne gælder følgende: 
udarbejdelse af en liste over de godkendte havne, der råder over midler til at 
foretage al den kontrol, der er fastsat i veterinærbestemmelserne, medens der 
tidligere ikke kunne gøres andre end nationale restriktioner gældende over for 
tredjelandsfiskerfartøjers adgang til havnene (artikel 3) 
overdragelse af en opgørelse fra fartøjets fører til myndighederne med oplysninger 
om varernes oprindelse og mængde (artikel 4) 
pligt ved afsætning på friskvaremarkedet til overholdelse af de regler, der 
eventuelt er vedtaget og iværksat i en producentorganisations aktivitetsområde 
(artikel 5). 
Se meddelelsen "Krisen i EFs fiskerisektor" (KOM(94) 335 endelig udg. af 19.7.1994. 
4 
Det må anses, at disse bestemmelser er ret liberale i sammenligning med de bestemmelser, der gælder i nogle 
tredjelande. 
B : Situationen i bestemte tredjelande, hvad angår direkte landings 
Generelt kan det nævnes, at FN*s havretskonvention udtrykkeligt anerkender kyststaternes ret til ensidigt af 
fastlægge betingelserne for adgang til deres indre farvande og havneanlæg; fiskerfartøjer, der fungerer som 
transportmidler for deres fangst, udskilles ikke fra andre fragtfartøjer, som sejler i kommercielt øjemed. 
Man kan nævne nogle eksempler på lovgivning, der gælder i bestemte tredjelande for direkte landinger: 
USA: forbud 
Australien: forbud, medmindre der foreligger ministeriel tilladelse 
Canada : tilladelse i hvert enkelt tilfælde for fartøjer under bestemte landes flag, nærmere betegnet 
de lande, med hvilke Canada har gode fiskeriforbindelser 
Chile: krav om veterinærattest, der er udstedt af oprindelseslandets kompetente myndighed, for 
at der kan føres varer ind på Chiles område, uanset adgangsvejen, også selv om der er 
tale om transit. 
Set i denne sammenhæng synes EF-bestemmelserne ikke at give anledning til indsigelse, og der er i øvrigt 
heller ikke gjort indsigelse under henvisning til de internationale forpligtelser. 
C : Forordningens overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelse 
Forordning (EF) nr. 1093/94 strider ikke mod de regler, der er i kraft inden for WTO, og den anvendes ikke 
på fartøjer, som sejler under de landes eller landegruppers flag, med hvilke Fællesskabet har indgået en aftale, 
hvor direkte landinger udtrykkeligt er omfattet af bestemmelser, hvilket ikke er tilfældet for EØS-aftalen. 
WTO (Verdenshandelsorganisationen) 
Forordning (EF) nr. 1093/94 indebærer ikke, at fiskerfartøjer fra tredjelande, som foretager direkte landinger, 
diskrimineres i forhold til EF-producenterne; formålet er tværtimod at undergive disse fartøjer betingelser, der 
svarer til dem, som gælder for EF-producenterne, hvad angår landing og afsætning af fiskerivarer. 
Der blev i forbindelse med skabelsen af Verdenshandelsorganisationen den 1. januar 1995 ikke sat 
spørgsmålstegn ved foreneligheden af forordning 1093/94 med GATT af 1994 -reglerne 
EØS (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) 
Forordning (EF) nr. 1093/94 anvendes ikke på fartøjer, som sejler under de landes flag, der har undertegnet 
EØS-aftalen, eftersom artikel 5 i protokol nr. 9 til aftalen direkte indeholder bestemmelser om fiskerfartøjernes 
adgang til havnene. 
Til gengæld anvendes den på alle andre tredjelande. 
II. Resultaterne af anvendelsen af forordning (V,F\ nr. 1093/94 
Det er vanskeligt at tale om egentlige "resultater" af anvendelsen af forordning (EF) nr. 
1093/94, eftersom de pågældende foranstaltninger hovedsagelig er af forebyggende art, 
og der kan ikke forventes nogen virkning, der præcist kan opgøres i mængde. 
Derfor må man snarere se på forordningen ud fra dens generelle virkning og de 
eventuelle vanskeligheder, der har været forbundet med dens anvendelse. 
Forordningens tre hovedbestemmelser behandles hver for sig, hvorefter der fremsættes 
nogle generelle bemærkninger. 
A : Tilrettelæggelse af sundhedskontrol (artikel 3) 
Den liste over godkendte havne, som de enkelte medlemsstater har sendt, blev 
offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, den 28. maj 1994, og 
den blev suppleret med en finsk og en svensk liste den 29. december 1994. 
Ingen medlemsstat har oplyst om vanskeligheder i den forbindelse. 
Den egentlige sundhedskontrol viser, at normerne overholdes, og undtagelserne herfra 
er meget få (i den nævnte periode har der kun været et tilfælde i Danmark og et i 
Frankrig, gældende små mængder, ). 
B : Landingsopgørelser (artikel 4) 
Der er ikke oplyst om særlige vanskeligheder i denne forbindelse; nogle medlemsstater 
understreger betydningen af denne procedure, da dens fravær vil betyde, at det ikke er 
muligt at føre kontrol og at iværksætte forfølgelse i tilfælde af overtrædelse. 
En medlemsstat finder, at fristen for forudgående meddelelse (72 timer) undertiden er 
overdreven, men dette spørgsmål henhører under forordning (EF) nr. 2847/93 om 
indførelse af en kontrolordning, og der er således ikke tale om et særforhold for direkte 
, landinger, som foretages af tredjelandes fiskerfartøjer. 
C : Overholdelse af afsætningsreglerne (artikel S) 
Det er kun de mængder, der er bestemt til direkte afsætning, som er underkastet 
eventuelle afsætningsregler. 
I virkeligheden er disse mængder af marginal størrelse, undtagen i Spanien, idet 
størstedelen af landingerne er bestemt til industrien og er således ikke underkastet denne 
bestemmelse. 
Ingen medlemsstater har oplyst om anvendelsesvanskeligheder på dette punkt. 
D: Berarte mængder 
Tabellen i bilaget viser de mængder, som fem medlemsstater har givet oplysning om for 
1994 og 1995. Tallene er således ufuldstændige. 
Hovedparten af disse mængder er koncentreret i to medlemsstater, Danmark og Spanien, 
og sekundært i Tyskland og Frankrig. 
iNi^oi.vii aiiv wv wiivis.w wuuujgw i uc iiuiuiigc navne, ncrunuer i rramcng, er bestemt til 
forarbejdningsindustrien, og de omfatter et begrænset antal arter, for så vidtangår de 
største mængder. 
Med hensyn til Spanien foretages størsteparten af de direkte landinger på De Kanariske 
Øer, og de omfatter en lang række varer, friske eller frosne, der for en stor dels 
vedkommende er bestemt til direkte afsætning. 
Fra 1994 til 1995 kan der konstateres en stærk nedgang i de mængder, der blev landet 
i Tyskland, Danmark og Frankrig, og omvendt en stigning i de mængder, der blev landet 
i Spanien. 
Det kan også noteres, at antallet af landinger i samtlige tilfælde er faldet stærkt, og at 
den gennemsnitligt landede mængde er steget mærkbart. 
Men da tallene kun vedrører to år, er de naturligvis af begrænset værdi. 
£ : Generelle bemærkninger 
De fleste af de medlemsstater, der har besvaret Kommissionens forespørgsel, udtrykker 
tilfredshed med eksistensen af forordning (EF) nr. 1093/94. • 
Kommissionen har ikke modtaget noget forslag om ændring eller forbedring. 
Der er ikke oplyst om anvendelsesvanskeligheder. 
KONKLUSION 
Ud af de otte medlemsstater, der har svaret Kommissionen, opretholder to deres principielle modstand mod 
forordningen, fire understreger deres tilfredshed og to undlader at fremsætte bemærkninger. 
Generelt er det vanskeligt for Kommissionen at give en fuldstændig oversigt over resultaterne af anvendelsen 
af forordning (EF) nr. 1093/94, da medlemsstaterne kun har meddelt få oplysninger. Flere medlemsstater har 
således ikke reageret på Kommissionens forespørgsel, og i de oplysninger, den har modtaget, angiver man ikke 
hyppigheden eller arten af de kontroller, som er gennemført for at sikre forordningens gennemførelse. 
Kommissionen henviser i den forbindelse derfor til de bemærkninger, den fremsætter i rapporten, som den, 
i overensstemmelse med sit tilsagn på Rådets møde i december 1995, sideløbende fremlægger for Rådet, og 
som vedrører kontrol med tredjelandes fiskerfartøjer, der opererer i fællesskabsfiskerifarvande. 
Under alle omstændigheder kan følgende siges: 
Foranstaltningernes virkninger opfattes oftest positivt. 
Dçr er ikke oplyst om nogen særlig ulempe, hverken på det administrative plan eller med hensyn til 
markedets forsyning og virke. 
Forordningen har ikke givet anledning til skridt eller bemærkninger fra tredjelande siden ikrafttrædelsen. 
Endvidere understreger Kommissionen, at en væsentlig del af forordningens 1093/94 betydning ligger i, at den 
har forebyggende virkning, og det er sandsynligt, at det ville få negative følger for markedet, hvis 
foranstaltningen ikke eksisterede. 
På et andet plan ønsker Kommissionen at understrege, at den altid har været af den opfattelse, at problemet med 
direkte landinger skulle løses i en international ramme, og at det derfor var vigtigt at råde over et internt 
redskab, der kunne danne reference under senere internationale forhandlinger og vise, at det kunne være nyttigt 
til kontrol af ansvarligt fiskeri, uden at den frie samhandel derfor blev anfægtet. Det er betegnende, at en række 
stater, særlig kyststater, ønsker, at man i bestemte regionale organisationer for forvaltning af fiskeressourcerne 
begynder at drøfte muligheden for at forbyde landinger fra fiskerfartøjer fra ikke kontraherende parter, som 
ikke overholder de forvaltnings- og bevaringsregler, der er fastsat af de pågældende organisationer. En sådan 
fremgangsmåde, der kan ses i sammenhæng med adfærdskodeksen for ansvarligt fiskeri og FN-aftalen om fælles 
bestande og stærkt vandrende arter, bør gøres til genstand for en anden debat. Kommissionen vil senere 
forelægge Rådet retningslinjer herfor. 
Kommissionen finder således, at der ikke foreligger noget forhold, som begrunder en ændring af forordning 
(EF) nr. 1093/94 for at begrænse eller øge dens rækkevidde. Den forelægger derfor ikke Rådet noget forslag 
herom, men anbefaler, at den nuværende situation opretholdes uændret. 
BUag : Mængde (i tons), der er landet direkte, og antallet af fartøjer (1995-tallene er foreløbige) 
1 1 
| 1994 
| 1995 Tyskland 
M 
1928 
536 A 
286 
. 56 Danmark 
M-
48157 
25642 A 
5889 
1818 Spanien 
M 
43449 
67854 A 
623 
428 Frankrig 
M 
9892 
4733 A 
il 
8 Grækenland 
M 
J 30(,) A 
J 20(,) lait | 
M 
103426 
98795 A 
6809 
2310 
(î) : for de to år. 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 272 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 03 02 
Katalognummer : CB-CO-96-282-DÀ-C 
ISBN 92-78-05476-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
{o