m.: 
W 
t: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 16.04.1997 
KOM (97) 170 endelig udg 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
femte oversigt 
over statsstøtte i Den Europæiske Union til 
fremstillingsindustrien og en række andre sektorer 
I* 
ski m 
*i ' 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
INDLEDNING 
Baggrund 1 
Bemærkninger til de anvendte begreber 3 
DEL I - INDUSTRISTØTTE 
Størrelse af og tendenser i industristøtten 5 
Samlede tal for EU 5 
Sammenligninger mellem medlemsstaterne 7 
Støtte til skibsbygningsindustrien 12 
Støttetyper 14 
Støtteformål 16 
Tysk statsstøtte til de nye delstater 25 
DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE I MEDLEMSSTATERNE 
Støtte til andre sektorer 27 
Landbrugsstøtte 27 
Fiskeristøtte 30 
Transportstøtte (jernbaner) 32 
Støtte til kulminedrift 34 
Den samlede støtte i EU 38 
Støttens budgetmæssige virkninger 39 
RESULTATER ' 41 
KONKLUSIONER 44 
BILAG 
Bilag I: Teknisk bilag 49 
Bilag II: Statistisk bilag 63 
Bilag III: EU-fonde og instrumenter 81 
<\ 
TABELLER OG FIGURER 
Tabel 1 Statsstøtte til industrien - Årlige beløb i faste priser 
Tabel 2 Statsstøtte til industrien - Årlige beløb 1990-1994 
Tabel 3 Statsstøtte til industrien - Årlige gennemsnit 1990-1992 
og 1992-1994 
Tabel 4 Støtte til skibsbygningsindustrien 1992-1994 
Tabel 5 Statsstøtte til industrien 1992-1994 
- Opdelt efter støttetype 
Tabel 6 Statsstøtte til industrien 1990-1992 og 1992-1994 
Opdelt efter hovedformål 
Tabel 7 Statsstøtte til industrien 1990-1992 og 1992-1994 
Opdelt efter hovedformål 
Tabel 8 Statsstøtte til industrien i Fællesskabet 1990-1994 
Årlige beløb i faste 1993-priser 
Tabel 9 National støtte til de produkter, der er opført I 
bilag II til EF-traktaten (landbrug) 
Tabel 10 Fiskeristøtte i procent af værditilvæksten i denne sektor 
Tabel 11 EU's fiskeristøtte 
Tabel 12 Statsstøtte til transport (Jernbaner) 
Tabel 13 Statsstøtte til kulmineindustrien 
Tabel 14 Samlet national støtte 1990-1992 og 1992-1994 
Tabel 15 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 
og 1992-1994 i procent af bruttonationalproduktet 
Tabel 16 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-92 
og 1992-94 opdelt efter de vigtigste sektorer 5 
6 
8 
13 
14 
22 
23 
24 
29 
31 
32 
33 
34 
38 
39 
40 
Ib 
Statistisk bilag 
Tabel A1 Statsstøtte til industrien I løbende priser 1990-1994 64 
Tabel A2 Statsstøtte til industrien I løbende priser 1990-1994 65 
Tabel A3 Tysk statsstøtte til de nye delstater - årligt gennemsnit 1992-1994 66 
Tabel A4 Samlet statsstøtte I hver enkelt medlemsstat. Årlige 
gennemsnit 1992-1994 68 
Tabel A Årlige Fællesskabsudgifter 89 
Tabel B Andre Fællesskabsinstrumenter 90 
Tabel C1 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter 
medlemsstat (1990-1992) 91 
Tabel C2 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter 
medlemsstat (1992-1994) 92 
Figurer 
Figur 1 
Figur 2 
Figur A1 Statsstøtte til industrien som procent af værditilvæksten 
Statsstøtte til industrien opdelt efter skatte-
og budgetfinansiering 
Statsstøtte til industrien og EU-fondsstøtte pr. beskæftiget 16 
67 
INDLEDNING 
Baggrund 
1. I 1985 blev Kommissionens hvidbog om gennemførelsen af det indre marked 
offentliggjort, og samtidig opstod der et behov for en effektiv metode til 
systematisk kvantificering af statsstøtte af hensyn til konkurrencepolitikken. 
Allerede i slutningen af 1985 anmodede Kommissionen sine tjenestegrene om at 
indsamle oplysninger og offentliggøre en dokumenteret analytisk oversigt over 
statsstøtte i Fællesskabets medlemsstater. 
Konklusionen af den første oversigt, der dækkede perioden 1981-86 gik ud på, 
at gennemsigtigheden på statsstøtteområdet skulle øges, og det blev besluttet 
at ajourføre oversigten, hvilket skete med den anden og tredje oversigt, der 
dækker perioderne 1987-1988 og 1989-1990. 
2. Den femte oversigt er en ajourføring af tidligere foreliggende oplysninger og 
dækker perioden til og med 1994. Oversigten behandler således de sidste år, 
inden de tre nye medlemsstaters optagelse, og indeholder oplysninger om den 
daværende statsstøttestruktur til virksomheder i Fællesskabets 12 
medlemsstater. Det er den første oversigt, hvor man i hvert fald til dels kunne 
drage nytte af det nye system med standardiserede årsrapporter, som 
Kommissionen foreslog medlemsstaterne i 1994, og som nu er helt indarbejdet. 
3. Offentliggørelsen af denne femte oversigt er udtryk for Kommissionens vilje til at 
opretholde en åben politik på statsstøtteområdet. Netop begrebet 
gennemsigtighed får stadig stigende betydning på grund af de vilkår, 
Kommissionen for øjeblikket arbejder under, både inden for selve EU og i en 
bredere international sammenhæng. 
Gennemførelsen af det indre marked og den kommende økonomiske og 
monetære union kræver en stadig mere effektiv kontrol med 
statsstøtteordninger, da statsstøtte kan anvendes som kamuflerede 
handelshindringer, som ellers skulle være blevet fjernet i løbet af 
integrationsprocessen. 
En medlemsstat vil kun være villig til at bidrage til gennemførelse og korrekt 
anvendelse af det indre markeds mekanismer, hvis den er sikker på, at alle 
medlemsstater følger de samme regler, når de støtter nationale selskaber. 
Indsamling og offentliggørelse af oplysninger om den udbetalte støtte er et 
effektivt middel, der giver Kommissionen mulighed for at demonstrere over for 
medlemsstaterne, at den til stadighed holder nøje øje med statslig indgriben i 
markedsmekanismerne, både den generelle udvikling og udviklingen i de 
enkelte medlemsstater. Dette gør det til gengæld muligt for Kommissionen om 
nødvendigt at tilpasse sine politikker med henblik på at gennemføre en retfærdig 
og effektiv kontrol med statsstøtten og gennemføre tilpasninger til vekslende 
økonomiske betingelser. 
På det internationale område er der i dette årti indgået en aftale med landene i 
Central- og Østeuropa, der skaber epokegørende bånd mellem Fællesskabet og 
disse lande med henblik på deres senere optagelse i EU. Disse lande, der 
befinder sig midt i en omstillingsperiode, har endnu ikke frigjort sig fra deres 
fortid, hvilket er et vigtigt argument for øget gennemsigtighed på 
statsstøtteområdet. Gennem offentliggørelsen af sine egne oversigter over 
statsstøtte giver Kommissionen og dermed hele EU disse lande et konkret 
eksempel på, hvilken gennemsigtighed, der forventes af moderne, 
konkurrencedygtige markedsøkonomier, hvilket også vil lette opfyldelsen af de 
central- og østeuropæiske landes rapporteringspligt, som indgår i Europa­
aftalerne. 
Heller ikke at forglemme tydeliggør oversigten i Verdenshandelsorganisationens 
regi, hvad EU forventer af sine handelspartnere, hvad gennemsigtighed angår. 
Den ligger således i forlængelse af den anmeldelse af tilskud, som Fællesskabet 
og medlemsstaterne foretager i henhold til artikel 25 i WTO-overenskomsten om 
subsidier og udligningsforanstaltninger. Det samme gælder i OECD, hvor 
Kommissionen fortsat deltager i undersøgelsen af offentlig industristøtte. 
Bemærkninger til de anvendte begreber 
5. Den femte oversigt over statsstøtte dækker perioden 1992-1994, og ajourfører den 
fjerde oversigt, der blev offentliggjort i 1995, og som dækkede perioden 1990-1992. 
Oversigten omfatter de tolv medlemsstaters nationale støtte til industri, landbrug, 
fiskeri, kulminedrift og transport (d.v.s. jernbaner). En forklaring på disse 
afgrænsninger og en generel redegørelse for den anvendte metodologi findes i det 
tekniske bilag (bilag I). Det statistiske bilag (bilag II) indeholder basale statistiske 
oplysninger om støtten til industrien og om den samlede støtte. I bilag III findes en 
oversigt over EU-fonde og -instrumenter. 
6. Ved sammenligningen mellem de forskellige medlemsstater er analysen af 
støttetallene baseret på de årlige gennemsnit for treårsperioden 1992-1994. Hvor 
det er skønnet formålstjenligt, er tallene for perioden 1990-1992 angivet til 
sammenligning. 
Ligesom det var tilfældet i de tidligere oversigter, overlapper referenceperioderne 
hinanden med et år. Til brug ved sammenligningerne mellem medlemsstaterne kan 
der kun opnås statistisk pålidelige tal ved at anvende glidende treårsgennemsnit. 
Dette skyldes, at en del af beløbene kun foreligger for perioder på over et år. I 
sådanne tilfælde må beløbene opdeles vilkårligt på de enkelte år. Endvidere er 
tallene for det sidste år (1994) foreløbige og vil - ligesom det også var tilfældet i den 
tredje oversigt (1992) - sandsynligvis blive ændret af medlemsstaterne ved den 
kommende kontrol af tallene. Denne upålidelighed i forbindelse med tallene for de 
enkelte år - navnlig når de opdeles på de enkelte medlemsstater - rådes der bod på 
ved, at der anvendes overlappende treårige gennemsnit. For at lette 
sammenligningen af gennemsnittene for den foregående periode med perioden 
1992-1994 er de absolutte tal for 1990-1992 udtrykt i 1993-priser1. I hele oversigten 
er tallene opgivet i faste priser2. 
7. Tallene for 1993 og 1994 er udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene i 
samarbejde med de pågældende medlemsstater. Sammen med tallene for 1990-
1992 er de kontrolleret og om nødvendigt ændret af medlemsstaterne, hvilket sikrer 
en høj grad af pålidelighed. 
Hvad angår har Kommissionen ved beregningen af tallene i de tidligere oversigter 
som reference anvendt en undersøgelse af græsk statsstøtte og udgifter, der er 
udarbejdet af en konsulent. Denne undersøgelse tjente derefter som grundlag for 
Kommissionens skøn og ekstrapoleringer. Senere opgivelser fra de græske 
myndigheder har givet bedre muligheder for at bedømme de græske forhold, men 
da de græske myndigheder stadig ikke har fremlagt fyldestgørende materiale, er der 
stadig hovedsageligt tale om skøn og resultaterne for Grækenland bør derfor tages 
med et vist forbehold. 
1 Tallene for 1990-1992 er derfor ikke identiske med tallene i tredje oversigt på grund af de - i nogle tilfælde betydelige - ændringer, 
medlemsstaterne har foretaget i 1992-tallene. 
2 Tal for industristøtten til gældende valutakurser findes i det statistiske bilag (bilag II). 
4 
DEL I - INDUSTRISTØTTE 
Størrelsen af og tendenserne i industristøtten 
8. I EU modtager industrisektoren mere støtte end nogen af de andre sektorer, der 
indgår i denne oversigt. I perioden 1992-1994 gik 45% af den samlede støtte til 
denne sektor. Analysen af støtten til denne del af økonomien er derfor det vigtigste 
punkt i denne oversigt. 
Samlede tal for EU 
9. Tabel 1 viser størrelsen af den årlige industristøtte i EU i årene 1990-1994. 
Tabel 1 
Statsstøtte til industrien i EU 1990-1994 
Årlige beløb i faste priser (1993) 
i mio. ECU 
EUR 12 1990 
43 777 1991 
39 827 1992 
41 196 1993 
43 890 1994 
42 830 
Selv om tallene bør fortolkes med varsomhed3, tyder oplysningerne på, at den 
gradvise nedadgående tendens, der tidligere har kunnet observeres, nu i hvert fald 
midlertidigt har nået en afslutning. Tallene i denne oversigt tyder på, at der har 
fundet en stabilisering af det samlede støttebeløb sted, således at det ligger på et 
årligt gennemsnit på næsten 43 mia. ECU. Det høje tal for 1990 skyldes visse 
atypiske støtteordninger i to medlemsstater4. 
3 Se punkt 6 ovenfor. 
4 Visse større sektorbestemte omstruktureringsprojekter i Italien og Spanien modtog støtte. 
10. Selv når de absolutte værdier sammenlægges på EU-plan, afspejler de kun i 
begrænset omfang udviklingen i de nationale støtteordninger over en given periode. 
I tabel 2 er industristøtten derfor anført i procent af værditilvæksten, pr. beskæftiget i 
industrien og i procent af eksporten af industrivarer inden for EU5. 
Tabel 2 
Statsstøtte til industrien i EU 
Årlige beløb 1990-1994 
EUR 12 
I procent af 
værditilvæksten 
I ECU pr. 
beskæftiget* 
I procent af 
eksporten inden 
for EU** 1990 
4,0 
1 333 
20,1 1991 
3,6 
1 238 
18,6 1992 
3,9 
1 318 
19,7 1993 
4,2 
1 472 
20,8 1994 
3,8 
1 472 
20,7 
I faste 1993-priser. 
Eksport af industrivarer inden for EU 
Støtteniveauet i forhold til værditilvæksten ligger lige omkring de fire procent i den 
periode, oversigten dækker. 
11. Støtten pr. beskæftiget i industrien svinger i de to perioder, oversigten dækker, 
mellem et minimum på 1 238 ECU i 1991 til et maksimum på 1 472 ECU i 1994. 
Nedgangen i beskæftigelsen i industrisektoren har en indvirkning på disse tal fra og 
med 1991. Også når støtten ses i forhold til værdien af eksporten af industrivarer 
inden for EU (dette tal er en god indikator for potentiel konkurrenceforvridning i EU) 
er der tale om en svagt stigende tendens i forhold til 1991. 
Det fremgår af tabel 1 og 2, at de absolutte støttebeløb og de tre indikatorer, der 
anvendes til at vise tendensen i industristøtten på EU-plan, i høj grad falder 
sammen. Den nedadgående tendens, der kunne observeres tidligere, er blevet 
erstattet af en stabilisering i det samlede støttebeløb i de to perioder, oversigten 
5 Da en lille del af støttebeløbene, der ikke kan beregnes nøjagtigt, er ydet til servicesektoren (handel, reparation og 
konsulentvirksomhed), kan de opgivne tal vise sig at være en anelse for høje. 
dækker. Den bekymring, der næredes over, at de ugunstige økonomiske forhold 
sammen med den konkurrenceeffekt, der fulgte med den gradvise gennemførelse af 
det indre marked, ville friste regeringerne til i stigende grad at ty til statsstøtte, ser 
således ud til ikke at have været ganske ubegrundet. 
Sammenligning af medlemsstaterne 
12. Tabel 3 viser den gennemsnitlige statsstøtte til industrien i de forskellige 
medlemsstater6 i perioden 1990-1992 og 1992-19947 udtrykt i procent af 
bruttoværditilvæksten og i støttebeløb pr. beskæftiget i industrien. Derudover er der 
opgivet absolutte støttebeløb i faste priser til orientering. 
'' Tyskland er opdelt i nye og gamle delstater for tydeligt at markere, hvor forskellig udviklingen er i de to tyske områder, kendetegnet 
ved den tilpasningsproces i de nye delstaters økonomi til markedsøkonomi, som er uden fortilfælde. 
7 Som det fremgår af punkt 6 ovenfor kan detaljerede opdelinger pa. medlemsstater kun sammenlignes med et rimeligt resultat til 
folge, hvis der anvendes tre-arige overlappende gennemsnit. 
7 
Tabel 3 
Statsstøtte til industrien 
Årlige gennemsnit 1990-1992 og 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
- Gamle delstater 
- Nye delstater 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 I % af værditilvækst 
1990-1992 
7,9 
1,9 
3,5 
12,5 
2,1 
2,7 
2,7 
8,9 
3,5 
2,5 
4,6 
1,4 
3,8 1992-1994 
4,8 
2,8 
4,8 
10,5 
1,7 
3,3 
3,5 
8,4 
2,9 
2,1 
4,4 
0,8 
4,0 I ECU pr. beskæftiget 
1990-1992 
3 015 
639 
1 514 
921 
5 415 
1 785 
605 
1 114 
1 271 
2 397 
1 669 
994 
514 
439 
1 296 1992-1994 
1 773 
1 017 
2 012 
553 
11610 
1 588 
571 
1 350 
1 837 
2 379 
1 267 
822 
480 
279 
1 419 I mio. ECU* 
1990-1992 
2 297 
337 
13 965 
7 373 
6 592 
1 180 
1 738 
5 280 
314 
12 321 
62 
1 003 
618 
2 484 
41 600 1992-1994 
1 331 
511 
17410 
4 156 
13 254 
1 035 
I 494 
6 006 
463 
II 529 
48 
812 
568 
1 433 
42 639 
1990-1992 gennemsnit i 1993-priser. 
Støtteniveauet varierer betydeligt medlemsstaterne imellem. Figur 1 viser støtteniveauet 
udtrykt som industristøtte i forhold til værditilvæksten. 
Figur 1 
Statsstøtte til industrien 
som procent af værditilvæksten (gennemsnit 1990-1992 og 1992-1994) 
BDKDGREFIRLI LNLPUK EUR 
12 
D1990-1992 1992-1994 
Grækenland og Italien har det højeste støtteniveau, og ligger langt over 
gennemsnittet i Fællesskabet. Som nævnt ovenfor giver den vedvarende usikkerhed 
med hensyn til tallene for Grækenlands vedkommende ikke mulighed for yderligere 
bemærkninger på nuværende tidspunkt. 
Portugal, Belgien og Tyskland ligger fortsat over EU-gennemsnittet, medens Irland, 
Frankrig, Luxembourg og Danmark alle ligger en smule under. 
Den laveste industristøtte ydes (nævnt i faldende orden) i Nederlandene, Spanien 
og Det Forenede Kongerige. I disse lande ligger støtteniveauet langt under EU-
gennemsnittet og er desuden gået ned i forhold til den foregående periode. På 
grund af manglende statistiske oplysninger har det ikke været muligt at beregne 
støtten i procent af værditilvæksten for de to dele af det forenede Tyskland. 
13. Hvad angår støtten pr. beskæftiget ligger Italien langt over alle andre 
medlemsstater, fulgt af Tyskland og Irland. De meget høje tal for de nye tyske 
9 
delstater skyldes både den betydelige støtte, som Treuhand har ydet, og et stærkt 
fald i antallet af ansatte. Stigningen i forhold til den tidligere rapporteringsperiode 
afspejler, at den fulde virkning af omstruktureringen i forbindelsen med den tyske 
genforening i 1990 først viste sig i den aktuelle undersøgelsesperiode. I 
modsætning hertil er støtte pr. beskæftiget i de gamle delstater reduceret. Belgien 
ligger over EU-gennemsnittet, medens Frankrig og Luxembourg ligger lidt under. De 
lande, der giver den laveste støtte er (i faldende orden) Danmark, Nederlandene, 
Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige. 
14. Det kan altså roligt fastslås, at hvad angår støttetendensen, er der stadig stor 
variation medlemsstaterne imellem. 
En sammenligning mellem de fire store økonomier viser, at støtten i procent af 
værditilvæksten i Italien er over 10 gange så høj som i Det Forenede Kongerige, to 
en halv gang højere end i Frankrig og 1,8 gange så høj som i Tyskland. Også hvis 
støtten udtrykkes i ECU pr. beskæftiget er tendensen den samme. Disse forskelle 
mellem de store medlemsstater er udtryk for deres forskellige indfaldsvinkler til 
anvendelsen af statsstøtteinstrumenter og bør på den baggrund ikke give anledning 
til alvorlig bekymring. 
Når man betragter de overordnede forskelle i Fællesskabet fra et 
solidaritetsmæssigt synspunkt er der imidlertid grund til nogen bekymring. En direkte 
sammenligning mellem de fire store medlemsstater og de fire såkaldte 
"samhørighedslande" (Spanien, Irland, Portugal og Grækenland) viser, at den 
relative betydning af industristøtte er stigende i de fire store medlemsstater. I disse 
fire store økonomier steg støtten udtrykt som procent af værditilvæksten fra 3,7% i 
1990-1992 til 4,2% i 1992-1994, medens tallene i "samhørighedsøkonomierne" 
bevægede sig fra 3,3% til 2,9% i den samme periode. Endvidere viser et blik på 
støttebeløbene i tabel 3, at støtten til disse fire lande er faldet fra 9,3 til 8,3% af den 
samlede støtte i Fællesskabet, medens de fire store økonomiers andel af støtten er 
gået op fra ca. 82% i 1990-1992 til 85% i perioden 1992-1994, på trods af, at støtten 
i Det Forenede Kongerige er blevet reduceret med hele 42% og i Italien med 6% 
mellem de to perioder. 
10 
Blandt samhørighedslandene er situationen navnlig alvorlig i Spanien. Landet 
tegner sig med 10% af EU's befolkning og 25% af mål 1-befolkningen kun for 3,5% 
af den samlede industristøtte og når der ses bort fra Det Forenede Kongerige, ligger 
landet på en sidsteplads, når gælden udtrykkes i procent af bruttoværditilvæksten 
eller i støtte pr. beskæftiget. 
De fire medlemsstater, hvor den nationale offentlige støtte til industrien er stigende 
(Tyskland, Frankrig, Danmark og Irland), tegnede sig for ca. 48% af den samlede 
støtte i Fællesskabet i perioden 1990-1992 og for ca. 57% i perioden 1992-1994. I 
samme tidsrum gik den nationale offentlige støtte til industrien i de andre 
medlemsstater ned med næsten 3 500 mio. ECU. 
Denne skæve fordeling er ikke fremmende for den økonomiske konvergens og 
viser, at der stadig kan og bør gøres fremskridt på den økonomiske og sociale 
samhørighedsområde. I den forbindelse skal det bemærkes, at udover national 
statsstøtte, modtager industrien også støtte fra Fællesskabet via strukturfondene (se 
bilag II, figur A1). Effektiviteten af disse instrumenter afhænger imidlertid helt 
afgørende af, at de ikke kommer til at spille en sekundær rolle på grund af en 
ukontrolleret stigning i anvendelsen af statsstøtte i medlemsstaterne. 
11 
Støtte til skibsbygningsindustrien 
15. Inden for skibsbygningsindustrien, der er en del af industrisektoren, har støtten i 
rapporteringsperioden skullet følge bestemmelserne i det syvende direktiv om støtte 
til skibsbygningsindustrien8, der trådte i kraft den 1. januar 1991. 
Tabel 4 viser kontraktrelateret driftsstøtte til nybygninger, ombygninger og 
fiskefartøjer og er således en illustration af de støttebeløb, som Kommissionen 
sætter lofter for i henhold til skibsbygningsdirektivet. Støtteloftet i det nuværende 
direktiv er 4,5% ar kontraktværdien både for skibe, hvis kontraktværdi er på under 
10 mio. ECU, og for ombygninger og 9,0% af kontraktværdien for skibe, hvis 
kontraktværdi er på over 10 mio. ECU. 
Udover driftsstøtte kan skibsbygningsindustrien modtage støtte til omstrukturering 
og privatisering (sidstnævnte mulighed dog kun i de nye tyske delstater). I løbet af 
den omtalte periode, er der blevet givet omstruktureringsstøtte for i alt 800 mio. ECU 
i Belgien, Grækenland og Spanien. I de nye tyske delstater udgjorde støttebeløbet 
til privatisering fra 1992 til 1994 ca. 1 380 mio. ECU. 
Hvis man sammenholder den samlede støtte i skibsbygningsindustrien med 
værditilvæksten i sektoren, fremgår det, at det drejer sig om en sektor, der modtager 
meget store beløb i støtte. Som det fremgik af tabel 3 udgør støtte i industrisektoren 
4% af sektorens værditilvækst, medens støtten inden for undersektoren 
skibsbygningsindustri dækker 26% af sektorens værditilvækst. 
EU-gennemsnittet for støtte til skibsbygningsindustrien faldt drastisk fra 34% af 
værditilvæksten i 1988-90 til 24% i 1990-1992 for så at stige svagt igen til 26% i 
1992-1994. 
I en anden undersektor, stålsektoren, udbetaltes støtten i den omtalte periode i 
henhold til bestemmelserne i det femte sæt stålstøtteregler fra 1991. Efter støtten 
næsten var bragt til ophør ved slutningen af den foregående periode (1990-1992), 
8 EFT nr. L 380 af 31.12.1990. 
12 
vedtog Kommissionen i henhold til artikel 95 i EKSF-traktaten beslutninger om 
omstrukturering og i visse tilfælde privatisering af stålselskaber i de nye tyske 
delstater, Spanien, Italien og Portugal. Alt i alt beløb denne støtte sig til ca. 2,9 mia. 
ECU i 1994. 
Tabel 4 
Støtte til skibsbygningsindustrien 1992-1994 i procent af skibenes kontraktværdi* 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Nye delsta. *** 
Frankrig 
Spanien 
Grækenland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
U-K. 
EUR 10**** 1992 
Min­
dre 
skibe* 
0,0 
0,0 
4,5 
0,0 
4,2 
0,0 
4,0 
0,0 
4,4 Større 
skibe* 
* 
0,0 
8,5 
8;5 
0,0 
8,3 
0,0 
7,5 
0,0 
9,0 lait 
0,0 
8,5 
8,2 
0,0 
5,0 
0,0 
4,7 
0,0 
6,1 1993 
Min­
dre 
skibe 
4,3 
4,5 
4,4 
0,0 
4,3 
4,5 
3,8 
0,0 
4,5 
4,3 Større 
skibe 
8,5 
7,6 
7,3 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
0,0 
8,5 
7,8 lait 
6,0 
7,3 
6,6 
9,0 
5,9 
8,5 
4,1 
0,0 
6,2 1994 
Min­
dre 
skibe 
0,0 
4,1 
4,1 
0,0 
4,3 
3,8 
3,7 
0,0 
4,5 
4,1 Større 
skibe 
4,3 
8,1 
6,8 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
8,8 
0,9 
7,7 lait 
4,3 
7,3 
6,1 
9,0 
6,6 
8,2 
3,8 
8,8 
1,1 
6,6 
Mindre skibe er skibe, der har en kontraktværdi på under 10 mio. ECU. For denne type skibe er den 
maksimalt tilladte støtteintensitet i henhold til skibsbygningsdirektivet på 4,5% af kontraktværdien. 
Større skibe er skibe med en kontraktværdi på over 10 mio. ECU. For denne gruppe skibe er den 
maksimalt tilladte støtteintensitet i henhold til det syvende skibsbygningsdirektiv på 9% af 
kontraktværdien. 
I henhold til Rådets direktiv 92/68/EØF betragtes driftsstøtte til skibsbygning og ombygning af skibe 
på det tidligere Østtysklands område indtil 31. december 1993 som kompatibelt med de 
fællesskabsretlige regler op til et maksimum af 36% af den årlige referenceomsætning. De beløb, 
der udbetales i henhold til denne bestemmelse, er ikke medtaget i denne tabel, men findes under 
punkt 15 i selve teksten. 
Irland og Luxembourg har ingen skibsbygningsindustri. 
NB: En tankestreg betyder manglende oplysninger, medens et 0 betyder "ingen støtte" eller 
"ingen aktivitet". 
13 
Støttetvper 
16. Tabel 5 er en oversigt over de forskellige typer støtte, der anvendes i 
medlemsstaterne. 
Tabel 5 
Statsstøtte til industrien 1992-1994 
Opdelt efter støttetype 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 pet. 
STØTTETYPE 
Gruppe A 
Tilskud 
37 
94 
41 
54 
86 
46 
79 
42 
93 
78 
72 
87 
~*8 Skatte­
lempelser 
45 
2 
25 
20 
0 
19 
6 
38 
0 
13 
21 
6 
26 Gruppe B 
Kapital­
interesser 
1 
0 
0 
0 
0 
12 
8 
14 
0 
0 
0 
0 
6 Gruppe C 
Bløde 
lån 
9 
3 
21 
13 
12 
5 
3 
5 
7 
2 
1 
2 
12 Skatteud­
sættelser 
0 
0 
1 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 Gruppe D 
Garantier 
8 
1 
11 
13 
2 
15 
3 
0 
0 
7 
5 
4 
8 I ALT 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
Langt de hyppigste støtteformer i EU er tilskud og skattelempelser, der i denne 
oversigt er klassificeret som gruppe A-foranstaltninger. I denne gruppe 
anvendes direkte tilskud hyppigere end skattelempelser. Grunden hertil er, at 
den førstnævnte støttetype er mere fleksibel end den sidstnævnte. Da det 
normalt er enklere og mindre tidskrævende at yde et tilskud end at ændre 
skattelovgivningen, har regeringer en tendens til at foretrække førstnævnte 
støttetype. 
14 
17. Støtte i form af kapitalinteresser under gruppe B. udgør 6% af den samlede 
industristøtte i EU. Tallet for denne støttetype er forholdsvis lavt, idet antallet af 
finansielle overførsler i form af kapitalinteresser til offentlige virksomheder, der 
modtog støtte i perioden 1992-1994, var meget beskedent. 
18. Støtteformerne i gruppe C. dvs. lån til reducerede rentesatser og 
skatteudsættelser anvendes i vid udstrækning i Tyskland og Spanien. 
Medlemsstaterne undgår normalt denne form for støtte, fordi den belaster 
budgettet kraftigt. I tallene for bløde lån er kun selve støttebeløbet opgivet, men 
der kræves langt større bruttobudgetmidler, for at der kan ydes støtte på denne 
måde. Det er årsagen til, at denne støtteform udgør en forholdsvis lille del af 
industristøtten i Fællesskabet. Medlemsstaterna foretrækker at nedbringe 
låneomkostningerne ved at yde rentestøtte. 
Skatteudsættelser, hovedsagelig fremskyndet afskrivning og oprettelse af 
skattefri reserver, er den mindst udbredte støtteform i EU. Det er kun Det 
Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland, der anvender denne form for 
foranstaltning. 
19. Garantierne i gruppe D anvendes fortsat hovedsagelig som støtte til rednings-
og omstruktureringsprojekter og som hjælp til udviklingen af små og mellemstore 
virksomheder. Selv om garantierne gennemsnitligt indtager en tredjesidste plads 
med hensyn til andelen af industristøtten, udgør de en betydelig del af støtten i 
Frankrig, Tyskland og Belgien. Det er særdeles vanskeligt at beregne 
støtteelementet i garantier, og de udgør derfor ligesom kapitalinteresser en 
meget uigennemsigtig form for statsstøtte. I lighed med tidligere oversigter er det 
ikke blevet forsøgt at beregne støtteelementet ex ante, i stedet har man taget 
højde for udgifter i forbindelse med tidligere garantier. Som fremgår af det 
følgende (punkt 27), er der anvendt en anden praksis i denne undersøgelse i 
forbindelse med Treuhands transaktioner. 
15 
Figur 2 
Statsstøtte til industrien 
Opdelt i skatte- og budgetfinansiering 1992-1994 
70% 
50% 
30% À 
10% 1 
DK GR IRL m 
(EUR 
12) 
@ Budgetfinansiering Q Skattefinansiering 
20. I figur 2 er industristøtten opdelt efter finansieringsmåde. Budgetfinansiering, der 
består af tilskud, bløde lån, kapitalinteresser og garantier, er den foretrukne 
måde at finansiere støtte på i EU. Dette gælder navnlig Luxembourg og 
Spanien, hvor al støtte finansieres over budgettet, samt Danmark, Irland og Det 
Forenede Kongerige, hvor over 90% af støtten finansieres på denne måde. Til 
gengæld er skattefinansiering, dvs. skattelempelser og skatteudsættelser, meget 
anvendt i Belgien, Italien, Tyskland og Frankrig. 
16 
Formålet med støtten 
21. Industristøtte opdeles efter (hoved)formål og sektor på følgende måde: 
Horisontale formål9 
forskning og udvikling 
miljø 
små og mellemstore virksomheder 
handel/eksport 
energibesparende foranstaltninger 
generelle investeringer 
andre formål 
Særlige sektorer10 
skibsbygningsindustrien 
stålindustrien 
andre sektorer 
Regionale formål 
regioner, der henhører under artikel 92, stk. 3, litra c) 
regioner, der henhører under artikel 92, stk. 3, litra a) 
(kun Tyskland) støtte til Berlin og randområder. 
Opdelingen af støtte er i mange tilfælde mere eller mindre vilkårlig, da der skal 
tages stilling til, hvilket af de formål, en medlemsstat har opgivet, der skal 
betragtes som hovedformålet. I nogle medlemsstater kanaliseres støtte til 
forskning og udvikling gennem sektorspecifikke programmer, i andre ydes støtte 
til visse industrisektorer kun til små og mellemstore virksomheder osv. Endvidere 
giver opdelingen i hovedformål ikke et sandfærdigt billede af, hvem de endelige 
støttemodtagere er, idet en meget stor del af regionalstøtten i virkeligheden 
udbetales til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning og udvikling 
ofte går til bestemte sektorer osv. 
; Uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltninger er ikke medregnet. Se bilag I, punkt 14. 
1 ° Denne kategori indeholder sektorbestemte ordninger og individuelle støtteforanstaltninger, som Kommissionen har undersøgt. 
17 
Der bør derfor udvises den allerstørste varsomhed, hvis man vil forsøge at 
bedømme de forskellige hovedformåls skiftende betydning over en længere 
periode, navnlig når det drejer sig om forskelle medlemsstaterne imellem. 
Tabel 6 nedenfor viser opdelingen af industristøtten efter formål i perioden 
1992-1994, medens tabel 7 viser ændringerne mellem de tre hovedformål i 
medlemsstaterne i løbet af perioden. 
22-. Det fremgår af procentsatserne i tabel 6, at over 50% af industristøtten i EU går 
til regionale formål. Af denne støtte går mere end 4/5 til områder, hvor 
levestandarden er særlig lav, de såkaldte sriiKel 92, stk. 3, litra a)-områder11. 
23. Støtte til horisontale formål kommer ind på en andenplads. Her prioriteres støtte 
til forskning og udvikling12 højst. Skønt der ikke kan være tvivl om, at støtte til 
horisontale formål i de fleste tilfælde er i EU's interesse, har denne form for 
støtte dog den ulempe, at det ofte er vanskeligt at vurdere dens indvirkning på 
konkurrencesituationen, fordi der enten foreligger ingen eller meget få 
oplysninger om dens konsekvenser både på det industrielle og regionale plan. 
Navnlig i den mest ekstreme form, de generelle investeringsordninger, hvor 
formålene er meget vagt defineret, og som tegner sig for 1,6% af industristøtten i 
Fællesskabet (ned fra 2,1% i den foregående periode) er det ikke muligt at 
foretage en generel vurdering, og Kommissionen må derfor undersøge alle 
større støtteprojekter. Sådanne generelle ordninger vil blive stadig sværere at 
forene med mekanismerne i det indre marked. 
24. Over 15% af industristøtten i Fællesskabet går til særlige industrigrene. 
Stålstøtten var i den foregående periode blevet næsten aftrappet i henhold til 
stålstøttekoden fra 1991. I 1994 traf Kommissionen imidlertid visse 
bestemmelser i henhold til artikel 95 i EKSF-traktaten, der tillader støtte til 
stålsektoren med henblik på større omstruktureringer, som det kan ses af tallene 
for 1992-1994. 
11 I bilag 1, punkt 9.2 findes en fortegnelse over disse områder. 
12 Som nævnt i bilag 1, punkt 11.1 er F&U-tallene i tabel 6 med sikkerhed sat for lavt. 
18 
25. En oversigt over situationen hvad angår sammensætningen af industristøtten i 
de enkelte medlemsstater følger nedenfor: 
I Belgien udgør horisontal støtte hovedparten af udgifterne (82% af det 
samlede beløb), hvilket er langt over gennemsnittet i EU. Støtten går 
hovedsagelig til små og mellemstore virksomheder og energibesparende 
foranstaltninger. Sektorstøtten (3%) ligger meget lavt, mens 
regionalstøtten (15%) er relativ høj for en geografisk så kompakt 
medlemsstat uden områder under artikel 92, stk. 3, litra a). 
I Danmark er hovedparten af støtten horisontal (72%), og består 
hovedsagelig af F&U-støtte og støtte til energibesparende 
foranstaltninger. Støtten til disse to områder er øget kraftigt siden sidste 
periode. Sektorstøtten (25%) går hovedsageligt til skibsværfterne, 
medens regionalpolitikken (3%) har meget lille betydning. 
• Tyskland tegner den horisontale støtte sig for 15%, hvilket er lavt 
sammenholdt med EU-gennemsnittet. Næsten to tredjedele af denne 
støtte går til forskning og små og mellemstore virksomheder. 
Sektorstøtten er ligeledes lav (5%). Den vigtigste post er regionalstøtte 
(80%), hvoraf langt den største del er støtte efter artikel 92, stk. 3, litra a), 
til de nye delstater (herunder støtte fra Treuhandanstalt). Denne støtte er 
i reelle tal øget kraftigt siden sidste periode. 
Tallene for Grækenland er beklageligvis behæftet med så stor 
usikkerhed, at det ikke tjener noget formål at kommentere dem nærmere. 
I Spanien er 40% af støtten horisontal og går hovedsageligt til små og 
mellemstore virksomheder og forskning og udvikling. Sektorstøtten udgør 
43% af den samlede industristøtte, hvilket er det højeste tal inden for 
Fællesskabet. Regionalstøtten er med sine 16% en meget lille post. 
I Frankrig er 44% af industristøtten horisontal. En betydelig del af støtten 
er sektorbestemt (38%), skønt den i nogle tilfælde går til F&U eller 
19 
finansieres over parafiskale afgifter13. Stigningen i den samlede franske 
støtte skyldes stigningen inden for den sektorbestemte støtte. 
Regionalpolitikken (18%) er af mindre betydning. 
I Irland er den største post regionalstøtte (73%), der er steget betydeligt 
siden sidste periode. Den tilsvarende stigning i Irlands andel af den 
samlede industristøtte i Fællesskabet falder i tråd med Fællesskabets 
klare mål om øget samhørighed. 15% af støtten er horinsontal, medens 
II % er sektorbestemt. 
I Italien udgør den horisontale støtte 27%. Den vigtigste støttepost er 
regionalstøtten, der udgør 50%. Næsten al regionalstøtte går til de egne 
af landet, der kommer in under artikel 92, stk. 3, litra a) (Mezzogiorno). 
Sektorstøtten udgør 22%. 
I Luxembourg er regionalstøtte den største post (70%), fulgt af støtte til 
små og mellemstore virksomheder (17%) og F&U-støtte (8%). 
I Nederlandene er den horisontale støtte (74%) langt den største post og 
ligger betydeligt over EU-gennemsnittet. Af den horisontale støtte går 
størstedelen til energibesparende foranstaltninger og F&U. Sektorstøtten 
udgør 11% af den samlede industristøtte. Som for Belgiens 
vedkommende er regionalstøtten (15%) relativt omfattende i betragtning 
af, at det drejer sig om en geografisk kompakt medlemsstat uden 
artikel 92, stk. 3, litra a)-områder. 
I Portugal er sektorstøtten med sine 45% høj. Den horisontale støtte 
(29%) går næsten udelukkende til generelle investeringer og "andre 
formål". Sidstnævnte samfinansieres for det meste af Kommissionen, og 
der er her egentlig nærmere tale om regionalstøtte, som den ydes i 
henhold til artikel 92, stk. 3, litra a), idet hele landet (ligesom det er 
13 Parafiskale afgifter er afgifter, der pålægges en bestemt sektor, og som har til formål at finansiere bestemte formål i den 
pågældende sektor. 
20 
tilfældet med Irland og Grækenland) betragtes som en artikel 92, stk. 3, 
litra a)-region. 
Det Forenede Kongerige udgør regionalstøtten (48%) den største 
post.Støtten ydes for størstedelens vedkommende i Nordirland, der udgør 
en region i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a). Støtten til Nordirland 
udgør den største enkelpost inden for industristøtten i Det Forenede 
Kongerige. Den horisontale støtte udgør 35%. Her er støtte til F&U den 
største enkeltpost. Den sektorbestemte støtte udgør 17% af 
industristøtten. 
21 
Tabel 6 
Statsstøtte til industrien 1992-1994 
Opdelt efter sektor og formål 
SEKTOR/FORMAL 
Horisontale formål 
Forskning og udvikling 
Miljø 
Små og mellemstore virksomheder 
Handel 
Energibesparende foranstaltninger 
Investeringer generelt 
Andre formål 
Bestemte sektorer 
Skibsbygningsindustri 
Andre sektorer 
Regionale formål 
Regioner under art. 92. 3, c) 
Regioner under art 92. 3. a) 
Tyskland: (Berlin/randområder) 
I ALT B 
82 
7 
1 
15 
13 
14 
3 
30 
3 
2 
1 
15 
15 -
0 
100 DK 
72 
30 
8 
3 
9 
23 
0 
0 
25 
21 
5 
3 
3 
0 
100 D 
15 
4 
1 
5 
0 
2 
0 
3 
5 
3 
2 
80 
3 
68 
9 
100 GR 
60 
1 
0 
12 
11 
0 
4 
31 
19 
13 
6 
21 
0 
21 
100 E 
40 
11 
3 
12 
1 
2 
6 
5 
43 
12 
31 
16 
13 
4 
100 F 
44 
18 
1 
3 
19 
0 
2 
0 
38 
1 
37 
18 
9 
9 
100 IRL 
15 
2 
0 
5 
6 
2 
0 
0 
11 
0 
11 
73 
0 
73 
100 I 
27 
2 
0 
8 
10 
1 
2 
3 
22 
2 
20 
50 
2 
48 
100 L 
30 
8 
4 
17 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
70 
70 
0 
100 NL 
7*t 
26 
6 
6 
2 
27 
4 
3 
11 
1 
10 
15 
15 
0 
100 P 
29 
3 
0 
0 
0 
1 
12 
12 
45 
1 
44 
26 
0 
26 
100 UK 
35 
16 
0 
7 
7 
0 
3 
0 
17 
0 
17 
48 
17 
32 
100 EUR 12 
30 
7 
1 
6 
7 
2 
2 
5 
17 
3 
14 
53 
5 
45 
4 
100 
22 
Tabel 7 
Statsstøtte til industrien 1990-1992 and 1992-1994 
Opdelt efter hovedformål 
pet. 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 Horisontale formål 
1990-1992 
62 
67 
16 
61 
39 
66 
31 
25 
30 
73 
57 
50 
35 1992-1994 
82 
72 
15 
60 
40 
44 
16 
27 
30 
74 
29 
35 
29 Bestemte sektorer 
1990-1992 
29 
31 
3 
10 
49 
17 
0 
18 
0 
10 
33 
18 
15 1992-1994 
3 
25 
5 
19 
43 
38 
11 
22 
0 
11 
45 
17 
17 Regionale formål 
1990-1992 
9 
2 
81 
29 
12 
17 
69 
57 
70 
17 
10 
31 
50 1992-1994 
15 
3 
80 
21 
16 
18 
73 
50 
70 
15 
26 
48 
53 
26. Med hensyn til udviklingen i fordelingen af industristøtten på de 
forskellige hovedmål fremgår det af tabel 7, at EU-støtte til horisontale 
formål er faldet fra 40% i 1988-90 (se fjerde oversigt over statsstøtte i 
Den Europæiske Union) til 35% i 1990-92 og 30% i 1992-94. 
Regionalstøttens andel har været i stadig stigning, medens udgifterne til 
sektorbestemte foranstaltninger, der var gået ned i den foregående 
periode, nu er steget igen som følge af øget anvendelse i Frankrig og 
Italien. 
Det (mindre) skift, der er sket fra horisontale foranstaltninger til 
sektorbestemte indgreb giver fra et konkurrencemæssigt synspunkt grund 
til en vis bekymring. Naturligvis kan støtteforanstaltninger i begge 
23 
nationale "klenodier" eller støtte til en hel sektor, der betragtes som 
værende af vital national interesse), som i sådanne tilfælde har særlig 
negative konsekvenser for konkurrencesituationen. Horisontal støtte til 
ligemeget hvilken sektor i en økonomi er imidlertid, med undtagelse af de 
ovenfor nævnte generelle investeringer, i almindelighed mindre 
konkurrenceforvridende end sektorbestemte indgreb. 
Tabel 8 viser, at der har været en mærkbar stigning i støtten til enkelte 
virksomheder, der ikke kan betegnes som hverken horisontal, 
sektorbestemt eller regional støtte. Således er et mindre antal individuelle 
støtteforanstaltninger ansvarlig for en uforholdsmæssig stor del af det 
samlede støttebeløb. Andelen af sådan ad hoc støtte er steget fra 7% i 
1990 til 36% i 1994. Størstedelen af denne form for støtte udgøres af 
foranstaltninger til redning og omstrukturering af selskaber samt støtte fra 
Treuhandanstalt. 
Tabel 8 
Statsstøtte til industrien i Fællesskabet 1990-1994 
Årlig værdi i faste 1993-priser 
Mio. ECU 
Støttebeløb medregnet ad 
hoc sager 
Støttebeløb fraregnet ad hoc 
sager 
Ad hoc sagernes 
procentvise andel af den 
samlede industristøtte 1990 
43 777 
40 614 
7 1991 
39 827 
34 590 
13 1992 
41 196 
34 282 
17 1993 
43 890 
31 821 
27 1994 
42 830 
27 344 
36 
24 
Tvsk statsstøtte til de nve delstater 
27. Tysklands forening har haft en særlig virkning på Fællesskabets 
statsstøttepolitik. De to tidligere tyske stater, der ret pludseligt blev forenet til 
et land, havde vidt forskellige økonomiske systemer: på den ene side en 
decentraliseret markedsøkonomi væsentligst baseret på det private initiativ, 
og på den anden side en centralistisk planøkonomi under statskontrol hvilket 
har resulteret i en utilstrækkelig infrastruktur og ikke konkurrencedygtige 
virksomheder. 
Integreringen af den centralt styrede østtyske økonomi i det indre marked er 
blevet lettet af en række støtteforanstaltninger (se tabel A3 i bilag II). I 
perioden 1992-1994 var den årlige støtte til fremstillingsindustrien i de nye 
delstater gennemsnitligt på næsten 13,25 mia. ECU, mod 6,6 mia. ECU i den 
foregående periode (eller 76% af den samlede industristøtte i Tyskland, mod 
47% i den foregående periode). Støtten til de nye delstater er i nogen grad 
blevet opvejet af et kraftig fald i støtten til delstaterne i det tidligere 
Vesttyskland, der faldt fra 8,5 mia. ECU i perioden 1988-1990 til 
7,4 mia. ECU i perioden 1990-1992 og 4,15 mia. ECU i perioden 1992-1994. 
I forbindelse med privatisering af de tidligere statsejede selskaber blev der 
også i den periode, oversigten dækker, ydet støtte via Treuhandanstalt 
(THA), der er det statslige holdingselskab, der administrerer, tilpasser og 
privatiserer de tidligere østtyske offentlige virksomheder. Som det fremgår af 
Kommissionens beslutninger om THA's aktiviteter fra 1991 og 1992, er det 
tilladt, at denne støtte i visse tilfælde kan have karakter af statsstøtte. Dette 
var som regel tilfældet, når THA stillede garanti for banklån, der blev ydet til 
markedsrente til dens kriseramte virksomheder. På samme måde optog THA 
lån til markedsrente og ydede derefter lån til virksomhederne til samme 
rente. 
På grund af den metode, der anvendes til vurdering af støtteelementet i 
garantier (se bilag I), figurerer støttelementet først i oversigten, når disse 
25 
garantier indfries. På samme måde figurerer støtteelementet i et lån, der 
ydes til markedsrente, først hvis det besluttes, at dette lån ikke skal 
tilbagebetales og dermed omdannes til støtte. Med hensyn til THA mener 
Kommissionen, at denne metode undervurderer støtteelementet i de 
garantier og lån, der er ydet af THA i den periode, der dækkes af den femte 
oversigt. Risikoen for, at aftagere af virksomheder fra THA ikke vil overtage 
alle THA's lån og garantier, er i høj grad til stede og øges år for år. Hvis 
køberen har afgivet det højeste bud i forbindelse med et offentligt udbud, kan 
prisen - herunder eftergivelse af lån - ikke betragtes som indeholdende et 
støtteelement. Derfor vil eventuelle støtteelementer i garantier og lån ydet af 
THA før privatiseringen af disse virksomheder ikke fremgå af oversigten. 
Derfor vil det for THA's vedkommende være nødvendigt at fravige den 
ovenfor beskrevne metode, hvilket yderligere støttes af det faktum, at salg af 
virksomheder til andre end den højstbydende indebærer støtte, der imidlertid 
kun kan beregnes ved en grundig gennemgang af hver enkelt salgskontrakt. 
På grund af det store antal solgte virksomheder, har Kommissionen ikke 
ressourcer til at foretage en sådan gennemgang. Der er derfor kun blevet 
foretaget en sådan gennemgang for virksomheder, der ligger over den 
anmeldelsestærskel, som Kommissionen fastsatte i december 1992. I disse 
tilfælde er støtteelementet i forbindelse med salget kendt og vil være opført i 
denne oversigt. 
I den periode, som denne oversigt dækker, har THA ydet garantier til et 
samlet beløb af 27,496 mia. ECU og ydet lån på i alt 41,086 mia. ECU 
Kommissionen mener på basis af sin erfaring med THA-sager, at 20% af 
disse beløb må betragtes som støtte, der derfor indgår i oversigten. 
Endvidere betragtes tilskud på i alt 6,668 mia. ECU til finansiering af sociale 
ordninger i fuldt omfang som støtte. 
26 
DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE 1 MEDLEMSSTATERNE 
Støtte til andre sektorer 
28. Nedenfor følger en oversigt over statsstøtte inden for landbrugs-, fiskeri-, 
transport- og kulminedriftsektorerne. Den samlede støtte til disse fem 
sektorer udgør den samlede nationale støtte i de tolv medlemsstaterne. 
Da visse medlemsstater desværre ikke har kunnet fremlægge 
fyldestgørende oplysninger inden for alle sektorer, skal det samlede 
beløb tages med et vist forbehold, og fortolkning af oplysningerne i dette 
afsnit bør derfor foretages med den allerstørste forsigtighed. 
Landbrugsstøtte 
29. Inden for sektorer som f.eks. landbrug, hvor der eksisterer en veletableret 
EU-politik, fastlægges grænserne for de nationale støtteordninger i høj 
grad af denne fælles politik. Selv om EF-traktatens artikel 92-94 således 
principielt også gælder for landbruget, hedder det i artikel 42, at det er 
Rådet, der beslutter, i hvilket omfang disse artikler skal finde anvendelse 
på landbrugssektoren. Rådet har på dette grundlag begrænset 
medlemsstaternes muligheder for at give statsstøtte på en række 
områder, som f.eks.: 
(i) Støtte til markedet for de fleste landbrugsprodukter (der er indført 
fælles markedsordninger ved en række rådsforordninger). 
Støtte, der udelukkende ydes på grundlag af EU- (dvs. EUGFL-) 
midler, kan kun udbetales efter Rådets regler, i henhold til hvilke 
der bl.a. er etableret en fælles ordning for interventionsopkøb og 
eksportrestitutioner og - i henhold til reformerne fra maj 1992 -
godtgørelser for prisnedsættelser i de forskellige sektorer i 
forbindelse med tvungen braklægning. 
27 
(ii) Støtte til effektivisering af landbrugsstrukturerne (Rådets 
forordning (EØF) nr. 2328/91). 
Reglerne for tildelingen af støtte til produktive investeringer på 
landbrugsbedrifter er hovedsageligt indeholdt i ovennævnte 
direktiv; denne form for støtte samfinansieres til dels af 
Kommissionen. 
Raporteringssituationen på landbrugsområdet er ikke tilfredsstillende. 
Flere medlemsstater har ikke indgivet fyldestgørende oplysninger til 
Kommissionen om deres udgifter i forbindelse med støtteforanstaltninger 
inden for denne sektor. Til og med den foregående (fjerde) oversigt 
foretog Kommissionen i sådanne tilfælde ekstrapoleringer og overslag 
med henblik på at nå frem til pålidelige tal. I denne oversigt er der 
imidlertid ikke foretaget ekstrapoleringer og overslag, og der er kun 
anvendt tilgængelige oplysninger for perioderne 1990-1992 og 1992-
1994. 
I tabel 9 sættes den samlede nationale støtte (herunder det nationale 
bidrag til de socio-strukturelle foranstaltninger under (ii) ovenfor) til de 
produkter, der er opregnet i bilag II til EF-traktaten - plante- og 
husdyrproduktion og aktiviteter i forbindelse med en første forarbejdning -
i forhold til landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst på bedriftsniveau. 
Den nationale støtte, der behandles i tabellen, omfatter en bredere vifte 
af foranstaltninger end grundlaget for beregningen af 
bruttoværditilvæksten. Oplysninger for den samlede rapporteringsperiode 
var tilgængelige for fire medlemsstater, medens oplysninger for en del af 
perioden var tilgængelige for fire andre medlemsstater. For de resterende 
medlemsstater var ingen oplysninger tilgængelige. 
28 
Tabel 9 
National støtte til de produkter, der er opført i bilag II til EF-traktaten i procent af 
landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst i perioden 1990-1992 og 1992-1994 
l% 
I 1990-1992 I 1992-1994 
Belgien TÏTê 9^2 
Danmark 5,4 4,8 
Frankrig 11.0 I.T. 
Tyskland* 20,9 27,2 
Grækenland 0,04 I.T. 
Spanien I.T. I.T. 
Irland IT. I.T. 
Italien IT. I.T. 
Luxembourg I.T. I.T. 
Nederlandene 4,6 I.T. 
Portugal 13,4 I.T. 
Det Forenede Kongerige 8,2 6,4 
EUR 12 LL \J. 
Data ikke tilgangelige. 
* De tyske støttetal omfatter støtte i form af momsindrømmelser (moms plus 
hektarstøtte), der er kompensation for prisnedsættelser, der skyldes ændringer i de 
grønne valutaer. Af det viste samlede tal hidrører ca. 10 procentpoint af 
bruttoværditilvæksten fra denne støtte. 
Denne tabel skal sammenholdes med punkt 29 ovenfor og punkt III.10.2 i det tekniske 
bilag. 
I.T. Ikke Tilgængelig 
Det er værd at understrege, at begrebet samlet national støtte omfatter 
forskellige støttekategorier, hvis relevans i forbindelse med 
konkurrencepolitik varierer en del. Man kan således med nogen ret 
hævde, at støtte til foranstaltninger i forbindelse med f.eks. produktive 
investeringer og reklame formentlig påvirker handelen langt mere end 
støtte, der blot er vederlag for tjenester, for f.eks. adgang til at benytte et 
landområde, eller som skal afbøde tab i forbindelse med naturkatastrofer. 
Nogenlunde samme argument kan gælde for støtte, der juridisk set er 
29 
statsstøtte, men som finansieres over parafiskale afgifter, hvor den 
økonomiske byrde udelukkende bæres af støttemodtagerne selv. 
Det skal påpeges, at tallene i tabel 9 ikke giver et nøjagtigt billede af det 
samlede støtteniveau i landbruget i EU eller i de enkelte medlemsstater. 
Det er kun en begrænset del af dette tal, der fremgår af tabellen. 
Kommissionen udgiver en gang årligt "Landbrugets stilling i 
Fællesskabet", der bl.a. indeholder tal for EU's landbrugsstøtte. 
Der må altså udvises den yderste varsomhed, hvis man vil forsøge at 
drage konklusioner om støttens indvirkning på samhandelen ud fra 
tallene i tabel 9 eller i det hele taget ud fra tal for den samlede 
landbrugsstøtte, (se bilag I, afsnit III for mere detaljerede oplysninger). 
Fiskeristøtte 
30. Inden for fiskerisektoren er de nationale støtteordninger nært forbundet 
med den fælles fiskeripolitik og de begrænsninger, der herigennem 
pålægges erhvervet med henblik på opfyldelsen af en fælles målsætning. 
Når man anskuer omfanget af den nationale støtte, skal man derfor ikke 
udelukkende se på dens konsekvenser for konkurrencesituationen, men 
også på om den bidrager til at opfylde den fælles målsætning. 
Tabel 10 og 11 er en oversigt over national og fællesskabsstøtte til EU's 
fiskeriflåde, til afsætning samt til første trin i bearbejdningen af 
fiskeriprodukter. Oplysningerne om situationen i fiskerisektoren skal 
tages med et vist forbehold, da der fra flere medlemsstater ikke forelå 
oplysninger i tide til, at de kunne nå at blive offentliggjort. 
30 
Tabel 10 
Fiskeristøtte i procent af værditilvæksten* i denne sektor beregnet på grundlag af de 
landede mængder og gennemsnitspriser 1990-1992 og 1992-1994 
pet. 
1990-1992 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 1,5 
2,9 
10,8 
0,3 
3,3 
4,3 
11,1 
8,6 
* 
0,6 
1,7 
2,9 3,0 
I.T. 
14,2 
0,2 
5,3 
I.T. 
9,0 
10,0 
* 
I.T. 
I.T. 
3,7 
EUR 12 5,5 I.T. 
* De anvendte tal for værditilvæksten omfatter ikke bearbejdningsindustrien og 
produktionen på land. 
I.T. Ikke tilgængelig. 
31 
Tabel 11 
EU-fiskeristøtte, der er ydet som led i den fælles markedsordning og strukturpolitik 1990-
1994 
I mio. ECU 
Garanti 
Udvikling 1990 
23,6 
226,6 1991 
26,2 
294,0 1992 
32,1 
358,4 1993 
32,4 
401,8 1994 
35,5 
391,0 
Transportstøtte (jernbaner) 
31. Tabel 12 viser jernbanestøtten i procent af værditilvæksten i denne 
sektor. Medens hovedparten af støtten ydes som kompensation for 
sociale forpligtelser eller forpligtelser, der er overtaget i forbindelse med 
retten til at drive jernbaner (Rådets forordning forordning 1191/69, ændret 
ved Rådets forordning 1893/91, og Rådets forordning 1192/69), er støtten 
i procent af værditilvæksten fortsat høj. Tallene skal imidlertid tages med 
et vist forbehold, idet oplysninger om støtte og værditilvækst ikke altid var 
tilgængelige 
Skønt alle medlemsstater har afgivet oplysninger om støtteforholdene 
inden for denne sektor, indløb ikke alle oplysninger i tide til, at de kunne 
nå at blive offentliggjort. For de tre lande, hvor dette var tilfældet, er 
tallene for 1992 overført til 1993 og 1994. 
32 
Tabel 12 
Statsstøtte til transport (jernbaner) i procent af bruttoværditilvæksten for jernbaner* 1990-
1992 og 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Frankrig 
Tyskland 
Grækenland 
Irland** 
Italien 
Luxembourg*** 
Nederlandene** 
Portugal 
Spanien 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 1990-1992 
Samlet støtte 
42,8 
13,3 
26,0 
33,0 
6,04 
14,4 
34,6 
87,4 
16,6 
6,9 
24,1 
5,0 
24,4 Forordning 
1191/2-69 
30,8 
8,5 
15,8 
22,0 
0,21 
7,0 
11,3 
81,2 
11,6 
5,0 
3,5 
5,0 
12,8 1992-1994 
Samlet støtte 
40,7 
I.T. 
I.T. 
47,2 
6,03 
12,3 
I.T. 
81,1 
10,1 
5,5 
20,6 
6,8 
25,9**** Forordning 
1191/2-69 
18,2 
I.T. 
I.T. 
12,9 
0,17 
6,5 
I.T. 
79,1 
4,8 
4,0 
1,0 
6,8 
q y**** 
Der foreligger ikke oplysninger om bruttoværditilvæksten for alle år. De manglende 
værdier er anslået ved skøn. 
I.T. Tallene for støtten er udtrykt i procent af værditilvæksten i den samlede transportsektor, 
da der ikke foreligger særskilte tal for jernbanerne. 
En stor del af udgifterne under forordning 1192/69 går i denne medlemsstat til 
pensioner. 
Oplysningerne fra 1992 er blevet anvendt for de tre medlemsstater, hvis oplysninger for 
1993 og 1994 ikke indløb i tide til, at de kunne nå at blive optaget i denne oversigt. 
Skønt alle medlemsstater har indleveret de nødvendige oplysninger, indløb 
oplysningerne for tre medlemsstater ikke i tide til at de kunne nå at blive optaget i denne 
oversigt. 
33 
Støtte til kulminedrift 
32. Tabel 13 angiver støtten til kulminedrift opdelt efter støtte, der går til 
henholdsvis andet end løbende produktion og til løbende produktion. 
Sidstnævnte er udtrykt i ECU pr. beskæftiget i industrien og som andelen 
af den samlede støtte til denne sektor. Den generelle tendens i de 
kulproducerende medlemsstater er en stigning i støtten pr. beskæftiget i 
forhold til den foregående periode. Efter at have indstillet al støtte til 
løbende produktion i perioden 1990-1992 genoptog Det Forenede 
Kongerige i yderst begrænset omfang støtten til den løbende produktion i 
1992-1994 i forbindelse med, at der foretoges en gennemgribende 
omstrukturering af denne sektor forud for den planlagte privatisering. I 
Belgien lukkede den sidste kulmine i sommeren 1992 og i Portugal ved 
udgangen af 1994. 
Tabel 13 
Statsstøtte til kulmineindustrien 
Belgien 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
I ALT Årlig gennemsnitlig støtte, 
der er ydet til andet end 
løbende produktion 
(i mio. ECU) 
1990-92* 
790,0 
4 542,7 
937,1 
3 145,1 
39,6 
9 454,5 1992-94** 
473,5 
3 334,6 
660,8 
2 053,7 
1,5 
298,4 
6 822,5 Årlig gennemsnitlig støtte, der er 
ydet til løbende produktion 
1990-1992* 
pr. 
beskæftiget 
(i ECU) 
27 949 
39 846 
16 272 
9 045 
7 579 
23 464 i % af 
den 
samlede 
støtte 
7% 
50% 
37% 
5% 
100% 
36% 1992-1994 
pr-
beskæftige 
t (i ECU) 
***51 807 
17 145 
13 651 
10 884 
280 
34 700 i % af den 
samlede 
støtte 
62% 
44% 
10% 
76% 
2% 
48% 
I 1993-priser. 
I henhold til Kommissionens afgørelse 3632/93/EKSF opgives tallene for finansiering af 
sociale ydelser ikke længere i Kommissionens årsrapport om støtte inden for denne 
sektor. 
I 1994-tallene for støtte til løbende produktion i Tyskland er indeholdt en ekstraordinær 
finansiel foranstaltning på 5,35 mia. DM til afregning af udligningsfondens gæld ved 
udgangen af 1993. 
34 
Efter en nedgang i den foregående periode steg støtteandelen til den 
løbende produktion betragteligt fra 36% af den samlede støtte i perioden 
1990-1992 til 48% i perioden 1992-1994 (en tendens, der fortsætter på 
trods af, at finansieringen af de sociale ydelser er medtaget i 1994-
tallene). Den gennemsnitlige støtte til den løbende produktion pr. 
beskæftiget i industrien er steget fra 23 500 ECU i 1990-1992 til 34 700 
ECU i 1992-1994. Denne udvikling harmonerer dårligt ikke alene med 
hensigten med omstruktureringen og rationaliseringen af Fællesskabets 
kulindustri, men også med det indre marked. 
Størstedelen af den støtte, der ydes til andet end løbende produktion, 
dækker udgifter på det sociale område og omkostninger i forbindelse med 
afskedigelser, der er en følge af tilbagegangen inden for denne sektor. 
Det gennemsnitlige antal beskæftigede i denne sektor er gået ned til 154 
500 i 1994 sammenlignet med 215 500 i 1992 og 270 000 i 1990. Den 
største nedgang har fundet sted i Det Forenede Kongerige, Tyskland og 
Spanien. 
Tyskland og Spanien har i en årrække for kul anvendt en 
referenceprisordning, der bevirker, at de indenlandske priser eksklusiv 
støtte ligger betydeligt over verdensmarkedspriserne. Selv om et sådant 
system har samme virkning som en støtteordning, kan det ikke belyses 
ved hjælp af de sædvanlige indikatorer i tabel 13. Tallene bør derfor 
betragtes som vejledende og ikke som en nøjagtig beregning af den 
beskyttelse, støtten giver. 
Fællesskabets nye rammebeslutning 3632/93/EKSF om statsstøtte til 
kulindustrien har strammet reglerne vedrørende støtte op, således at 
støttebegrebet nu omfatter: 
enhver direkte eller indirekte foranstaltning eller støtte, som de offentlige 
myndigheder yder til produktion, markedsføring og udenrigshandel, og 
som, selv om den ikke "bebyrder de offentlige budgetter, tilfører 
35 
kulmineselskaber en økonomisk fordel ved at reducere de omkostninger, 
de under normale forhold skulle afholde 
omstilling af omkostninger, der er en obligatorisk følge af statsindgreb i 
sektoren, således at disse antager karakter af en direkte eller indirekte 
større til kulmineindustrien 
støtteelementer indeholdt i finansielle foranstaltninger, der træffes af 
medlemsstater til fordel for kulmineselskaber, og som ikke kan betragtes 
som risikovillig kapital, der ydes til selskabet på almindelige 
markedsøkonomiske betingelser 
Med henblik på at øge åbenheden skal medlemsstaterne ligeledes efter 
en overgangsperiode, der udløber med udgangen af 1996, opføre ydet 
støtte i nationale, regionale eller lokale budgetter eller lignende 
regnskabsmæssige oversigter. Al støtte, der modtages af 
kulmineselskaber skal fra og med 1994 opføres i driftsregnskabet som en 
selvstændig indtægtskilde adskilt fra omsætningen. 
Endelig defineres driftsstøtte som forskellen mellem 
produktionsomkostningerne og den salgspris, aftaleparterne frit 
forhandler sig frem til under hensyntagen til verdensmarkedspriserne. 
Den nye aftale bestemmer, at de aftaler, der var i kraft den 31. december 
1993, og hvor støtte blev ydet i overensstemmelse med bestemmelserne i 
beslutning 2064/86/EKSF, og som er knyttet til aftaler mellem 
producenter og forbrugere, som er undtaget i henhold til artikel 85, stk. 3 i 
EF-traktaten og/eller tilladt i henhold til artikel 65 i EKSF-traktaten, skal 
ændres senest den 31. december 1996 med henblik på at bringe dem i 
overensstemmelse med bestemmelserne i beslutning 3632/93/EKSF. For 
visse medlemsstater vil dette medføre en stigning i støttebeløbet, 
eftersom referenceprissystemerne for kul ophæves. 
36 
33. Inden for både jernbane- og kulsektoren er støtten høj. Der er ganske vist 
ikke tale om hård konkurrence inden for kulindustrien, men der kan ikke 
ses bort fra, at støtten har videre indvirkning på andre markeder såsom 
transport og energi. Da der pågår en stadig tættere integration af disse 
markeder i takt med gennemførelsen af det indre marked, bliver 
konkurrenceelementet af stedse større vigtighed. Da det er EU's 
erklærede hensigt at liberalisere transport- og energimarkedet, er det af 
afgørende betydning, at der fra Kommissionens side udføres en effektiv 
kontrol med disse sektorer. Oversigten skal for fremtiden indeholde tal for 
andre transportformer end jernbanetransport (og luftfartssektoren, der 
omtales i afsnit 2.2.5: Andre sektorer) og andre energiformer end kul, så 
den kan danne grundlag for en fuldstændig vurdering af støttens virkning 
i disse sektorer. I transportsektoren vanskeliggøres vurderingen af 
konkurrenceforvridningen mellem de forskellige transportformer af 
spørgsmålet om tilskrivning af infrastruktur- og miljøomkostninger samt 
kontroludgifter. 
37 
Den samlede støtte i EU 
34. Størrelsen af statsstøtten i EU til de sektorer, der er behandlet i denne 
oversigt, og med det forbehold, at oplysningerne som beskrevet ovenfor 
er ufuldstændige, andrager, som det ses i tabel 14, i perioden 1992-1994 
gennemsnitligt 95 mia. ECU. Da der ikke foreligger oplysninger 
vedrørende alle medlemsstaters udgifter til landbrugssektoren er det 
samlede beløb i virkeligheden højere. 
Tabel 14 
Samlet national støtte14 1990-1992og 1992-199415 i faste 1993-priser 
I mio. ECU 
1990-1992 1992-1994 
Den samlede nationale 96 600 95 000 
støtte 
Tabel 15 viser medlemsstaternes samlede udgifter til støtte i procent af 
bruttonationalproduktet, pr. beskæftiget og i forhold til statens samlede 
udgifter. For de medlemsstater, hvor tallene for støtte i landbrugssektoren 
ikke eller kun delvist var tilgængelige er de virkelige udgifter højere. 
14 Hvad fiskeri og transport angår er anvendt de senest tilgængelige oplysninger, hvis oplysningerne fra 1993 eller 1994 ikke 
forelå i tide til, at de kunne medtages i denne oversigt. Hvad landbrugssektoren angår er kun de tilgængelige oplysninger 
anvendt. 
15 Ved sammenligninger mellem de to perioder, må der tages hensyn til den ændring, der har fundet sted med hensyn til 
behandling af oplysninger i kulsektoren i den sidste periode (se forklaring side 33). 
38 
Tabel 15 
Samlet statsstøtte i medlemsstaterne i procent af bruttonationalproduktet, pr. beskæftiget 
og i procent af de offentlige udgifter i perioderne 1990-1992 og 1992-1994 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland** 
Spanien** 
Frankrig** 
Irland** 
Italien** 
Luxembourg** 
Nederlandene** 
Portugal** 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 i % af BNP 
1990-1992 
2,9 
1,0 
2,4 
1,9 
1,3 
1,7 
1,2 
2,4 
2,4 
0,9 
1,5 
0,5 
1,8 1992-1994 
2,0 
1,0 
2,6 
1,7 
1,2 
1,4 
1,5 
2,3 
2,1 
0,8 
1,2 
0,4 
1,7 i ECU pr. beskæftiget 
1990-1992* 
1 369 
435 
1 273 
366 
407 
806 
411 
867 
1 220 
458 
220 
162 
714 1992-1994 
958 
492 
1 476 
318 
379 
664 
530 
844 
1 087 
401 
185 
142 
713 i % af de samlede 
offentlige udgifter 
1990-1992 
5,2 
1,7 
5,1 
4,0 
2,9 
3,3 
3,1 
4,5 
4,8 
1,7 
3,6 
1,3 
3,6 1992-1994 
3,5 
1,7 
5,4 
3,5 
2,4 
2,5 
3,6 
4,1 
4,0 
1,4 
2,6 
1,0 
3,3 
* 1990-1992-gennemsnittene i 1993-priser 
** Disse lande fremlagde ingen eller manglende oplysninger for støtten i landbruget 
Støttens budgetmæssige virkninger 
35. I Belgien andrager statsstøtten 31% af landets høje budgetunderskud, 
der beløb sig til 6,3% af BNP i 1992-1994. I Tyskland, hvor 
budgetunderskuddet i 1992-1994 androg 2,9% af BNP, beløber 
statsstøtten sig til 88% af underskuddet i den samme periode. Endelig 
androg det samlede støttebeløb i Italien, hvor budgetunderskuddet beløb 
sig til omkring 9,5% af BNP i perioden 1992-1994, 24% af underskuddet 
(som beskrevet ovenfor er det samlede tal for den italienske støtte sat for 
lavt, hvilket medfører, at procentsatsen mellem støtten og 
budgetunderskuddet ligeledes bliver for lav). Sammenlignet med den 
foregående periode, har der kun været tale om en yderst beskeden 
nedgang i det italienske budgetunderskud, medens den 
underskudsandel, der er nødvendig for at finansiere støtten, er forblevet 
konstant. 
39 
Tabel 16 
Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 og 1988-1990 opdelt efter de vigtigste 
sektorer 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland* 
Spanien* 
Frankrig* 
Irland* 
Italien* 
Luxembourg* 
Nederlandene* 
Portugal* 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR12(%) i % af den samlede støtte 
Landbrug og fiskeri 
1990-
1992 
7 
19 
10 
18 
-1992-
1994 
7 
13 
10 
15 
-Industri 
1990-
1992 
45 
31 
38 
58 
-1992-
1994 
37 
41 
41 
40 
-Transport 
1990-
1992 
30 
50 
24 
23 
-1992-
1994 
41 
46 
29 
37 
——\ Kul 
1990-
1992 
18 
0 
28 
0 
-1992-
1994 
14 
0 
21 
8 
-lait 
1990-
1992 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 1992-
1994 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
Med hensyn til landbrugsstøtten har disse lande enten ingbn oplysninger fremlagt 
også har de opgivne oplysninger været ufuldstændige. ; eller 
40 
RESULTATER 
36. Med offentliggørelsen af denne femte oversigt, bekræfter Kommissionen 
og medlemsstaterne på ny deres målsætning om at øge åbenheden hvad 
angår den offentlige støtte til økonomien. Oversigten indeholder en 
detaljeret analyse af omfanget af den nationale støtte opdelt efter de 
forskellige former, den antager, og de forskellige mål, medlemsstaterne 
forfølger. Kommissionen indsamler og analyserer oplysninger til støtte for 
sine stadige bestræbelser på at forbedre statsstøttepolitikken på grundlag 
af et brugbart statistisk materiale. Derudover er oversigten gavnlig for 
Fællesskabet i en bredere international sammenhæng, idet den på klar 
og tydelig vis understreger Kommissionens beslutsomhed med hensyn til 
at holde det samlede støtteniveau under kontrol og afskaffe 
konkurrenceforvridende støtte, der er uforenelig med det indre marked. 
Herved sættes Fællesskabets engagement på det fri verdensmarkeds 
side i relief. 
37. Hvad angår industristøtten, ser det på basis af de foreliggende tal ud til, 
at den gradvise nedtrapning, der har fundet sted tidligere, er stoppet. 
Oversigten tyder på, at der er tale om en stabilisering i det samlede 
støtteomfang. I den periode, oversigten omfatter, beløber støttens årlige 
omfang sig til næsten 43 mia. ECU. 
Denne stabilisering i den samlede industristøtte dækker imidlertid over, at 
der i otte medlemsstater har fundet en reduktion af støtteniveauet sted, 
medens der i fire andre har været tale om en stigning 
En af disse fire stater gennemfører i øjeblikket en omstrukturering af hidtil 
usete dimensioner med henblik på tilpasning af en del af dens økonomi til 
markedsøkonomiske vilkår, medens en anden stat har gennemført flere 
ekstraordinære omstruktureringsmæssige indgreb. I de to andre stater, 
hvor støtteniveauet er steget, kan stigningen i udstrakt grad tilskrives 
særlige projekter, såsom energibesparende foranstaltninger og regional 
udvikling. 
41 
Budgetfinansiering er den foretrukne måde at yde statsstøtte på i alle 
medlemsstater, hvilket bør hilses velkomment, eftersom denne form for 
finansiering er mere gennemsigtig end den alternative metode, der består 
i finansiering over skatte- og afgiftssystemet. 
Med hensyn til målsætningen for industristøtten, kan der spores et skift 
væk fra den horisontale støtte til regional og sektorbestemt støtte -
navnlig rednings- og omstruktureringsforanstaltninger. Skiftet over mod 
øget regional støtte er et positivt tegn, hvorimod den øgede 
sektorbestemte støtte giver anledning til nogen bekymring, når den ses i 
forhold til konkurrencesituationen, idet støtte til enkelte virksomheder 
eller hele industrigrene hører til blandt de mest konkurrenceforvridende 
former for støtte. Den horisontale støtte er gået ned fra 35 til 30%, 
medens regionalstøtten er gået op fra 50 til 53%, og den sektorbestemte 
støttefra 15 til 17%. 
38. Den mest udtalte tendens kan imidlertid konstateres i stigningen i 
omfanget af den støtte, der ydes enkelte virksomheder, og som hverken 
kan karakteriseres som opfyldelse af horisontale, sektorbestemte eller 
regionale målsætninger. Et begrænset antal individuelle støtteprojekter af 
meget stort omfang tegner sig for en uforholdsmæssig stor del af den 
samlede støtte. Andelen af denne form for ad hoc-støtte i forhold til den 
samlede støtte til industrisektoren i EU er steget fra 7% i 1990 til 36% i 
1994 og består hovedsageligt af støtte til rednings- og 
omstruktureringsplaner for virksomheder og støtte fra Treuhandanstalt. 
39. Med hensyn til den samlede nationale støtte til økonomien bekræfter 
tallene i det omfang, de er tilgængelige for Kommissionen, tidligere 
oversigters slutninger om, at omfanget af støtten i Fællesskabet er 
massivt. I den forbindelse bør der erindres om, at artikel 92, stk. 1 i EF-
traktaten, der danner grundlaget for Kommissionens statsstøttepolitik, 
indeholder et generelt forbud mod støtte, og at statsstøtte kun accepteres 
42 
i tilfælde, hvor en af undtagelsesbestemmelserne i artikel 92 finder 
anvendelse. Kommissionen accepterer naturligvis støtte i mange tilfælde, 
hvor den skønnes af være i offentlighedens interesse. Eksempler på 
støtte, som Kommissionen ser velvilligt på, er regionalstøtte og støtte til 
forskning og udvikling, små og mellemstore virksomheder, uddannelse og 
miljøbeskyttende foranstaltninger. Det kan imidlertid ikke nægtes, at den 
stadige ophobning af statsstøttede projekter risikerer at skade det indre 
marked. 
43 
KONKLUSIONER 
40. De første fire oversigter, Kommissionen offentliggjorde, vedrørende 
omfanget af EU's medlemsstaters støtte til virksomheder, viste en 
langsom men sikker nedadgående tendens i omfanget af den samlede 
statsstøtte. Denne tendens bekræftes ikke i den femte oversigt, der viser 
en stabilisering af den samlede støtte omkring et årligt gennemsnit på 
nærved 43 mia. ECU, hvilket svarer til 4% af værditilvæksten i industrien 
eller over 1 400 ECU pr. beskæftiget inden for denne sektor. Denne 
situation giver anledning til bekymring. Ikke blot er dette fænomen 
konkurrenceforvridende, men det høje statsstøtteniveau risikerer at 
hindre effektiviteten i det indre marked, og den øgede integration og 
styrkelsen af konkurrencen i den kommende økonomiske og monetære 
union, vil gøre virksomhederne mere sårbare over for støtte til deres 
konkurrenter. Denne situation gør, at Kommissionen ser sig tvunget til at 
øge effektiviteten af kontrollen med statsstøtteordningerne. 
41. Den gennemgang af de enkelte sager, som Kommissionen praktiserer 
med henblik på at kontrollere, at en støtteordning er i overensstemmelse 
med bestemmelserne i traktaten, har til hensigt at sikre, at støtten ikke 
går ud over, hvad der er nødvendigt for at afhjælpe de problemer, 
producenterne stadig må slås med på de forskellige markeder, samt at 
den konkurrenceforvridende effekt, støtten skaber, modvejes af dens 
bidrag til, at Fællesskabets målsætninger kan nås. Når Kommissionen 
analyserer en statsstøtteordning, har den imidlertid ikke mulighed for at 
kontrollere andre støtteordninger, der eventuelt er gennemført i den 
samme medlemsstat til andre virksomheder, og som muligvis har et andet 
sigte. Derfor besidder Kommissionen alene med udgangspunkt i 
konkurrencereglerne kun relativt begrænsede midler til at holde den 
samlede støtte, en medlemsstat afsætter til støtte for sine nationale 
selskaber, nede på et rimeligt niveau. Kommissionen har imidlertid 
allerede truffet forholdsregler til at ændre på denne situation, hvilket bl.a. 
er kommet til udtryk med udarbejdelsen af visse nye retningslinjer for 
44 
Kommissionens politik på statsstøtteområdet. I 1996 tog Kommissionen 
23 beslutninger om at afslå støtte, hvilket er ny rekord. Hvis støtten i 
sådanne tilfælde allerede er blevet udbetalt i modstrid med de 
processuelle regler, skal den i alle tilfælde tilbagebetales til 
medlemsstaten sammen med renter, der påregnes fra den dag, støtten er 
udbetalt. På grund af den skade, markederne lider som følge af de høje 
støttebeløb, kan Kommissionen ikke klare problemet alene. Det er derfor 
samtidig nødvendigt med en dialog med alle medlemsstater med henblik 
på at etablere en præcis målsætning og fastlægge et tidsskema med 
sigte på al nedbringe det samlede støtteniveau. 
42. Der er stadig store forskelle mellem, hvor meget de forskellige 
medlemsstater støtter deres industrier. Hvad samhørighedslandene angår 
modsvares Irlands stigning i støtteniveauet (landets andel af den samlede 
industristøtte steg fra 0,8 til 1,1%) af en fortsat nedgang i støtten i de tre 
andre samhørighedslande Spanien, Portugal og Grækenland. Det 
stigende skel mellem samhørighedslandene og de centrale økonomier 
harmonerer dårligt med samhørighedstanken og risikerer at mindske 
effektiviteten af de fællesskabsfonde, hvis formål er at mindske afstanden 
mellem udviklingsniveauet i samhørighedslandene og resten af 
Fællesskabet, som det også understreges i den første 
Samhørighedsrapport (KOM(96)542). Desuden bør spørgsmålet omkring 
den stigende uligevægt i støttetildelingen mellem de forskellige regioner 
ikke kun anskues som et internt problem mellem 
samhørighedsøkonomierne og resten af Fællesskabet, men også ses i 
forholdet til den kommende udvidelse, som vil gøre situationen yderligere 
problematisk. Kun ved en styrkelse af statsstøttepolitikken og sikring af 
større ensartethed i støtteniveauet mellem Fællesskabets forskellige 
regioner kan Kommissionen forhindre de negative følger af de uensartede 
udviklingstendenser i de forskellige økonomier. Med henblik på yderligere 
at reducere disse forskelle landene imellem, udarbejder Kommissionen i 
øjeblikket nye retningslinjer for regionalstøtten, herunder en gradvis 
nedtrapning af støtteintensiteten i områder, der henhører under artikel 92, 
45 
stk.3, litra c), og større overensstemmelse mellem støtteintensiteten og 
den socio-økonomiske situation, der hersker i de støttemodtagende 
områder. 
43. En sådan kontrolpolitik kræver større åbenhed omkring 
støtteordningerne. Det er derfor af afgørende betydning, at det nye 
standardiserede rapporteringssystem styrkes, således at Kommissionen 
kan danne sig et klarere overblik over den indvirkning, de forskellige 
former for statsstøtte til industrien har både på regionalt plan og i de 
forskellige sektorer, navnlig når det drejer sig om horisontal støtte. 
44. Støtte til horisontale formål (en støtteform, hvis omfang er vigende) 
indbefatter bl.a. støtte til forskning og udvikling, små og mellemstore 
virksomheder, miljøbeskyttelse og energibesparende foranstaltninger. 
Dette er altså støtteformer, der opfylder kriterierne for at indgå i 
horisontale foranstaltninger. Skønt målsætningen om økonomisk 
samhørighed og fri konkurrence i det indre marked kræver en reduktion af 
støtteniveauet, må det ikke glemmes, at EU's industri også skal 
konkurrere internationalt. Støtte, hvis hensigt er at anspore virksomheder 
til i højere grad at satse på forskning og udvikling og til at uddanne deres 
personale eller til at hjælpe små eller mellemstore virksomheder med at 
fremskaffe den kapital, der er nødvendig for deres udvikling, kan bidrage 
til at styrke EU-industriemes konkurrenceevne. Desuden kan de positive 
ydre virkninger af investeringer i miljøbeskyttelse retfærdiggøre visse 
former for offentlig støtte, så længe forureneren-betaler princippet ikke er 
fuldt gennemført. Sådanne former for støtte er klart i Fællesskabets 
interesse. 
45. Kontrollen med sådanne støtteplaner udgør en meget betydelig del af 
Kommissionens arbejde. Oversigten viser imidlertid en kraftig stigning i 
omfanget af støtte, der ydes i forbindelse med ad hoc sager, medens 
omfanget af støtte, der ydes inden for rammerne af projekter viser en 
stadig nedgang. Det ville derfor være fordelagtigt, hvis Kommissionen 
46 
kunne koncentrere sig om gennemgang af de største støttesager, 
hvorved der kunne frigøres betydelige ressourcer, der i øjeblikket går til 
kontrol med støtteprojekter til fællesskabsformål, og som opfylder 
veletablerede kriterier. En sådan nyorientering kunne gennemføres ved at 
forenkle arbejdsgangene, her tænkes navnlig på medlemsstaternes 
anmeldelser og Kommissionens undersøgelser. En sådan forenkling, der 
også er ønskværdig set fra de nationale administrationers side, vil på 
ingen måde svække de kriterier, Kommissionen arbejder efter, og som 
har ført til en nedgang i omfanget af denne støttetype ved at begrænse 
den til det niveau, der er nødvendigt i forhold til målsætning og. 
modtagerens behov. På denne baggrund har Kommissionen til hensigt i 
nær fremtid i henhold til artikel 94 i EF-traktaten at fremlægge et forslag 
til forordning, der vil give den mulighed for at vedtage forordninger, der 
kan fritage for notifikationsforpligtelsen i forbindelse med visse 
støttekategorier. 
46. Det synes ligeledes nødvendigt at stramme reglerne for støtte til redning 
og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Skønt denne form for 
støtte i visse tilfælde kan bidrage til hurtigere tilpasning af visse 
kriseramte sektorer og afbøde de sociale konsekvenser af sådanne 
tilpasninger, er det af afgørende betydning, at støtten begrænses til det 
niveau, der er strengt nødvendigt for en sådan omstrukturering, samt at 
det sikres, at virksomheder, der modtager en sådan støtte, vil kunne 
overleve på længere sigt, således at yderligere hjælp ikke bliver 
nødvendig. Endvidere har den tendens, medlemsstater med 
budgetmæssige restriktioner har til at afsætte de ressourcer, der er 
øremærket til regionale støtteprojekter, til nogle få større investeringer, 
fået Kommissionen til at overveje at gennemgå sager, der kan tænkes at 
indeholde konkurrenceforvridende elementer, enkeltvis. De kriterier, der 
tænkes anvendt ved undersøgelsen af sådanne sager, er indeholdt i den 
såkaldte multisektorielle ramme, der er under udarbejdelse. Endvidere 
giver tilstedeværelsen af de samme fænomener inden for de horisontale 
rammer, Kommissionen anledning til i den kommende præsentation af 
47 
bestemmelserne for gruppevise fritagelser at overveje fastsættelsen af 
notifikationstærskler i forbindelse med de største statsstøttesager, som 
det allerede er sket inden for forskning og udvikling. 
48 
BILAG I 
TEKNISK BILAG 
Formålet med dette bilag er at skitsere de metoder og kilder, der er anvendt ved 
udarbejdelsen af denne oversigt over statsstøtte, særlig vedrørende: 
Undersøgelsens rækkevidde 
Områder, der ikke er medtaget i undersøgelsen 
II. Former for støtte, formål med støtte og kategorier 
III. Arten af de benyttede data, kilder og metoder til vurdering af støtteelementet 
IV. Særlige problemer 
Forskning og udvikling (F&U) 
Transport i Luxembourg 
Turisme og levnedsmiddelindustrien 
Erhvervsuddannelse og ledighed 
49 
I. Undersøgelsens rækkevidde 
Områder, der ikke er medtaget 
1. Det tekniske bilag indeholder alle oplysninger om den metode og den statistiske 
teknik, der er anvendt ved undersøgelsen. Det er en ajourføring af det tekniske 
bilag til den foregående oversigt. 
Oversigten er koncentreret om statsstøtte til virksomheder, som er omfattet af 
EF-traktatens artikel 92 og 93 og EKSF-traktatens artikel 95. Generelle 
foranstaltninger (der, såfremt de fordrejer konkurrencen, skal behandles på 
grundlag af EF-traktatens artikel 101), er ikke medtaget i tallene. 
2. Følgende foranstaltninger eller områder er ikke behandlet 
2.1. Støtte, hvis modtagere ikke er virksomheder 
Støtte til husholdninger 
Støtte til erhvervshæmmede 
Støtte til infrastrukturer (havne, lufthavne, veje osv.) 
Støtte til universiteter 
Støtte til erhvervsuddannelsescentre 
Udviklingsbistand 
2.2. Generelle foranstaltninger og andre foranstaltninger 
Forskellene mellem de forskellige skattesystemer og de almindelige 
socialsikringssystemer i medlemsstater (afskrivning, underskud på social-
sikringsregnskabet osv.) 
Kvoter, offentligt indkøb, markedsrestriktioner, tekniske standarder 
Særlige beskatningsordninger (kooperativer, enkeltmandsfirmaer, selv­
stændige erhvervsdrivende osv.)1 
Generelle momsnedsættelser (f.eks. fødevarer i Det Forenede Kongerige, 
visse varer i de franske oversøiske departementer)2 
2.3. Støtte ydet af overstatslige og multinationale organisationer 
Fællesskabsstøtte (EFRU, EUGFL osv.) 
EIB- og EBRD-finansiering 
Støtte til ESA (Den Europæiske Rumorganisation) 
Lavere selskabsbeskatning end standardbeskatningen af små virksomheder udgør imidlertid støtte og er medtaget (f.eks. 
Tyskland). 
Særlige lempelser som f.eks. momsnedsættelsen for varer fremstillet i Berlin er medtaget. Derimod gælder der en lavere momssats 
for alle varer (uanset oprindelse), som sælges i de franske oversøiske departementer. Dette forhold er ikke medtaget som støtte. 
50 
2.4. Individuelle støttetvper 
Forsvar (se punkt 11.2 i bilaget) 
Støtte til energi undtagen kul (se punkt 10.2 og 11) og støtte til 
energibesparende foranstaltninger og alternative (vedvarende) 
energikilder 
Støtte til transport, undtagen jernbaner (se punkt 10.2) og flysektoren, 
som omfattes af sektion 2.2.5 om andre sektorer. 
Erhvervsuddannelse og beskæftigelsesforanstaltninger (se punkt 14) 
Presse og medier 
Byggeri og offentlige arbejder 
Offentlige værker: gas, vand, el, telekommunikation (takststruktur og 
finansiering) 
II. Støtteformer og -kategorier 
Målsætninger 
Støttekategorier 
Al støtte repræsenterer en udgift eller et indtægtstab for myndighederne og en 
fordel for modtagerne. "Støtteelementet", dvs. den egentlige finansielle fordel af 
det overdragne nominelle beløb, afhænger imidlertid i vid udstrækning af, i 
hvilken form støtten ydes. Støtten skal derfor opdeles efter støtteform. Med 
henblik herpå er der opstillet fire kategorier. Hver kategori angives med et 
bogstav: A, B, C eller D efterfulgt af tallet 1 eller 2, som betyder henholdsvis 
budgetstøtte (dvs. støtte ydet på grundlag af centralregeringens budget) eller 
skattelettelse (dvs. støtte ydet via skattesystemet), plus et A, hvis 
støtteelementet kendes; f.eks. angiver C1A, hvad der betegnes som 
støtteelement (A) i et blødt lån (C1 ). 
4- Gruppe A (A1 + A2) 
4.1. Den første kategori (A) vedrører støtte, som overdrages i sin helhed til 
modtageren. Med andre ord svarer støtteelementet til støttens kapitalværdi. 
Denne første kategori er underopdelt i to grupper, afhængigt af om støtten ydes 
via budgettet (A1) eller gennem skatte- eller socialsikringssystemerne (A2). 
4.2. Lister over støtte i kategori A1 og A2 
Tilskud 
Rentetilskud direkte til modtageren 
Generelle forsknings- og udviklingsordninger (se punkt 11 ) 
Skattefradrag og andre skatteforanstaltninger, hvor ydelsen ikke er 
afhængig af skattetilsvaret (hvis skattefradraget overstiger den skyldige 
skat, tilbagebetales det overskydende beløb) 
Skattefradrag, -fritagelser og -lempelser, hvor ydelsen er afhængig af 
skattetilsvaret 
Nedsættelse af socialsikringsbidrag 
51 
5. Gruppe B1 
5.1. Det er nødvendigt at fastslå, om en finansiel overførsel fra myndighederne 
gennem erhvervelse af kapitalinteresser skal betragtes som støtte til 
modtageren eller et eksempel på den offentlige sektors engagement i 
erhvervsvirksomhed i lighed med en privat investors transaktioner på normale 
markedsvilkår. Erhvervelse af kapitalinteresser under forskellige former kunne 
således i princippet være medtaget i den første kategori, men de er blevet 
samlet i en særskilt kategori (B1). Det anslåede støtteelement i sådanne 
erhvervelser af kapitalinteresser er angivet i kategori B1A. 
5.2. Liste over støtte i kategori B1 
Erhvervelse af kapitalinteresser under enhver form (herunder 
konvertering af gæld). 
6. Gruppe C (C1 + C2) 
6.1. Den tredje kategori (C) omfatter overførsler, hvor støtteelementet udgøres af 
den rente, som modtageren sparer i den periode, hvor han har den overførte 
kapital til rådighed. Den finansielle overførsel kan være enten et blødt lån (C1) 
eller udsættelse af skatten (C2). Støtteelementerne (C1A/C2A) i denne kategori 
er meget mindre end støttens kapitalværdi. 
6.2. Liste over støtte i kategori C1 og C2 
Bløde lån (nye lån) fra såvel offentlige som private kilder (overførsel af 
rentegodtgørelser hører til i kategori A1) 
Ansvarlig lånekapital fra offentlige eller private kilder 
Forskud, der tilbagebetales i tilfælde af et projekts succes 
Udsættelse af skatten (hensættelser, fri eller fremskyndet 
afskrivning osv.) 
7. Gruppe D1 
7.1. Den sidste kategori (D1) omfatter garantier udtrykt i nominelle beløb. 
Støtteelementerne (D1A) er normalt meget lavere end de nominelle beløb, 
eftersom de svarer til den fordel, som modtageren opnår omkostningsfrit eller til 
en lavere kurs end markedskursen, hvis der betales en præmie til dækning af 
risikoen. Hvis der imidlertid opstår tab under garantiordningen, henføres det 
samlede tab, fratrukket betalte præmier, under D1A, fordi det da kan betragtes 
som en endelig overførsel til modtageren. De nominelle beløb af disse garantier 
er angivet under D1 for at give en idé om eventuelforpligtelsens størrelse. 
7-2. Liste over støtte i kategori D1 
Beløb, der dækkes ved garantiordninger (D1 ) 
Tab i forbindelse med garantiordninger, fratrukket betalte præmier (D1A) 
8. For nærmere oplysninger om beregningen af støtteelementet vedrørende alle 
former for støtte henvises der til punkt 10.6. 
52 
9. Målsætninger 
9.1. Støtteordningerne er opdelt i 19 rubrikker efter modtagergruppe og formål: 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2. Industri/servicefag 
2.1. (horisontale målsætninger) 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljø 
2.1.3. Små og mellemstore virksomheder 
2.1.4. HandeJ/oksport 
2.1.5. Energibesparelser 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.7. Bekæmpelse af arbejdsløshed } se punkt 14 
2.1.8. Uddannelsesstøtte } i bilaget 
2.1.9. Andre målsætninger 
2. Industri/servicefag 
2.2. (særlige sektorer) 
2.2.1. Stål 
2.2.2. Skibsbygning 
2.2.3. Transport (jernbaner) 
2.2.4.1. Kul (løbende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden støtte) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstøtte 
3.1. Regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a) 
3.2. Andre regioner 
Rubrik 3 "regionalstøtte" omfatter for Tysklands vedkommende tre 
underrubrikker: støtte til regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a), 
dvs. de nye delstater, støtte til regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, 
litra c), og støtte til det tidligere Zonenrandgebiet og Vestberlin. 
For kulindustriens vedkommende sondres der efter, om støtten er forbundet med 
løbende produktion (Kommissionen påpeger en sådan forbindelse i sin årlige 
meddelelse til Rådet om finansiel støtte til denne sektor). 
53 
9.2. Liste over regioner, der falder ind under artikel 92. stk. 3. litra a)3 
Medlemsstat 
Grækenland 
Irland 
Portugal 
Tyskland 
Spanien Regioner 
} 
} hele landet 
} 
Berlin (Ôstl. Stadbez.) 
Brandenburg 
Mecklenburg-Vorpommern 
Sachsen 
Sachsen-Anhalt 
Thuringen 
Galicia 
Asturias 
Cantabria 
Castilla-Leon 
Castilla-La Mancha 
Extremadura 
Comunidad Valenciana 
Andalucia 
Murcia 
Ceuta y Melilla 
Canarias 
Frankrig 
Italien 
Det Forenede Kongerige De oversøiske departementer 
Campania 
Sud 
Sicilia 
Sardegna 
Nordirland 
3 EFT nr. C 212 af 12.8.1988, side 2-10, og senere ændringer. 
54 
III. Arten af de benyttede data, kilder og metoder 
til vurdering af støtteelementet 
10. Tallene repræsenterer normalt de faktiske udgifter (eller det faktiske 
indkomsttab i tilfælde af skatteudgifter)4. Hvor disse ikke har foreligget, er der 
efter konsultation af de berørte medlemsstater benyttet budgetbevillinger eller 
beløb fra planlægningsprogrammer. I tilfælde, hvor disse tal heller ikke har 
foreligget, har Kommissionens tjenestegrene ekstrapoleret tidligere tal, 
medmindre de har foreligget i en anden form. 
Der er en række skattelettelser, der fortsat ikke kan beregnes. Medmindre 
medlemsstaten har givet andre oplysninger, er der gået ud fra, at 
støtteelementet androg en tredjedel af bruttostøtten. Disse tilnærmelser er kun 
foretaget i få tilfælde og påvirker ikke resultaterne i større grad. 
10.1. Alle tallene er indsamlet i national valuta og er blevet omregnet til ecu på 
grundlag af den årlige gennemsnitskurs, som er beregnet af De Europæiske 
Fællesskabers Statistiske Kontor. 
For så vidt angår de anvendte indikatorer, er følgende tal ligeledes leveret af 
Eurostat: 
- bruttonationalproduktet (BNP) i markedspriser: (National Accounts 
ESA - Aggregates 1970 -1994.) 
- valutakurser 
- bruttoværditilvækst i markedspriser: (Datashop, database VISA). 
Tallene for eksport inden for EU af industrivarer hidrører også fra Eurostat og 
omfatter de varer, der er opført under nr. 6 og 8 i SITC, rev. 3. Den civile 
beskæftigelse (National Accounts ESA - Detailed tables by branch 1970 -1994, 
item B52) er anvendt ved beregningen af de forskellige nøgletal pr. beskæftiget. 
10.2. Kommissionens tjenestegrene har fremskaffet tal for deres respektive sektorer 
efter følgende retningslinjer. Ikke alle tal er blevet efterprøvet af 
medlemsstaterne eller sammenholdt med medlemsstaternes budget af 
Kommissionens tjenestegrene. 
For landbrug og fiskeri er der anvendt de tal, som medlemsstaterne har afgivet 
efter proceduren i den resolution, som repræsentanterne for medlemsstaternes 
regeringer vedtog på Rådets 306. samling den 20. oktober 1974. 
På landbrugsområdet har Irland, Italien og Luxembourg imidlertid kun indberettet 
fuldstændige tal for 1986, 1987 og 1988. 
Herudover har tallene kun foreligget indtil 1992 for Grækenlands og Frankrigs 
vedkommende og indtil 1993 for Nederlandene og Portugal. Endelig foreligger 
der for Spanien kun tal for den støtte, som de nationale myndigheder bevilgede 
4 Det skal understreges, at de årlige udgifter (forpligtelser) ikke nødvendigvis svarer til det årlige budget for en given støtteordning. 
55 
indtil 1991. Eftersom der ikke har foreligget nogen oplysninger om de regionale 
myndigheders støtte, må det formodes, at den samlede støtte i denne sektor i 
Spanien er blevet fastsat alt for lavt. 
Følgende er blevet udskilt fra det samlede budgetudgiftsbeløb, som fremgår af 
opgørelsen: forskningsstøtte, forbedring af jordbundsforhold (dræning), de 
sociale sikringsordninger for hele denne sektor, indkomstskattelettelser og 
selektiv regionalstøtte. 
Tallene omfatter følgende: tilskud, skattelempelser, støtte finansieret ved 
parafiskale afgifter, rentegodtgørelser og en række direkte fordele, som staten 
indrømmer (f.eks. uddannelseskurser). 
I kategorien fiskeri foreligger dpr for 1993 og 1994 oplysninger for Belgien, 
Tyskland, Grækenland, Spanien, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige. 
Lån og garantier er ikke medtaget i de tilfælde, hvor beløbet ikke kan fastsættes. 
For kuls vedkommende er tallene dem, som medlemsstaterne har afgivet i 
overensstemmelse med Kommissionens beslutning nr. 528/76/EKSF, 
2064/86/EKSF og 3632/93/EKSF, og som er sammenfattet i Kommissionens 
årlige meddelelse til Rådet om støtte til denne sektor5. Nye kapitaltilførsler, som 
eventuelt kan udgøre støtte, er ikke medtaget i disse tal. Offentlige 
virksomheders kontrakter om kulindkøb (f.eks. til el-produktion), som kan siges 
at indeholde et støtteelement, når priserne overstiger verdensmarkedspriserne, 
er ikke medtaget. 
For transport (jernbaner) er tallene dem, som afgives af medlemsstaterne i 
henhold til forordning nr. 1107/70. Særskilt er der derudover anført støtte til 
jernbaner på grundlag af Rådets forordning nr. 1191/69, som ændret ved 
forordning 1893/91, og Rådets forordning 1192/69 vedrørende henholdsvis 
opretholdelsen af forpligtelser til offentlig tjeneste og normaliseringen af 
jernbanevirksomhedernes regnskaber som følge af de særlige byrder, der 
pålægges jernbanerne. 
Hvad angår de andre transportformer er tallene som følge af manglende 
oplysninger ufuldstændige og sporadiske og er ikke medtaget. F.eks. opgives 
der ingen tal for støtte til lokal transport. Oplysninger om statsstøtte til 
luftfartssektoren findes i sektion 2.2.5 "Andre Sektorer". 
10.3. Industri 
Tallene for industrien og servicesektoren er hovedsagelig hentet fra anmeldelser 
foretaget af medlemsstaterne i henhold til artikel 93 og fra de oplysninger, der 
fremlægges i forbindelse med de anmeldelsesprocedurer og årlige 
standardiserede indberetningsprocedurer, der er fastsat i Kommissionens brev 
til medlemsstaterne af 22.2.1994. Endvidere sammenholdes tallene med de 
nationale publikationer vedrørende ydelse af støtte, nationale udgiftsregnskaber, 
budgetforslag og andet. 
Tallene er opdelt i støtte til løbende produktion og støtte, som ikke vedrører løbende produktion (dvs. særlige sociale 
foranstaltninger til fordel for minearbejdere og støtte til dækning af overtagne forpligtelser). Siden 1994 har Kommissionen imidlertid 
ikke længere medtaget tallene vedrørende finansieringen af sociale ydelser i sin årlige meddelelse om støtte til denne sektor. 
56 
10.4. Stål 
Tallene i denne undersøgelse er indsamlet fra Kommissionens rapporter til 
Rådet om tilsynet med støtten til stålsektoren. Tallene viser, hvor stor støtte der 
er udbetalt til virksomhederne. 
10.5. Skatteudgifter 
OECD-definitionen af skatteudgifter er benyttet som udgangspunkt. 
"En skatteudgift defineres sædvanligvis som en udgift, der udgør en afvigelse fra 
den gængse skattestruktur eller standardskattestrukturen, hvorved en særlig 
type aktiviteter eller grupper af skatteydere opnår en favorabel 
skattebehandling". 
Skattelempelser i visse udviklingsområder (dvs. til kun en del af skattemyndig­
hedens ressort) betragtes f.eks. som skatteudgifter, medens 
skattesatsstrukturen betragtes som en integrerende del af standard­
skattesystemet. 
I visse tilfælde ligger sådanne afvigelser fra standardsystemet imidlertid på 
grænsen mellem støtte i den i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, anvendte 
betydning og generelle foranstaltninger. Der skal gøres en indsats for at 
klarlægge dette "grå område". 
10.6. Metoder til vurdering af støtteelementet 
10.6.1. For at kunne analysere de forskellige støtteordninger på et 
fuldstændigt sammenligneligt grundlag er det nødvendigt at reducere 
dem til en fællesnævner - nemlig det subventionselement, de 
indeholder. Til dette formål har man fulgt de metoder, som 
Kommissionen i øjeblikket benytter ved sin kontrol med statsstøtte. 
Disse metoder indgår alle i Kommissionens officielle politik, og den 
tekniske side af dem er blevet drøftet med medlemsstaterne. 
10.6.2. Grundlaget for vurderingen af støtteelementet er den fælles 
vurderingsmetode, der benyttes ved beregningen af 
nettosubventionsækvivalenten af statsstøtte (den seneste ajourførte 
udgave findes i bilaget til Kommissionens meddelelse vedrørende 
regionalstøtteordninger, EFT C 31 af 3.2.1979, se også Rådets 
resolution af 20.10.1971, EFT C 111 af 4.11.1971). 
Støttemodtagelse vil naturligvis kunne ændre visse støttemodtageres 
skattetilsvar. Når der tages hensyn til fradragene ved beskatningen af 
overskud og det tab, nogle selskaber lider, er den faktiske skat, som 
virksomhederne generelt betaler, i realiteten meget mindre end den 
teoretiske maksimumssats. Man skønner derfor, at de resultater, der 
opnås uden hensyntagen til beskatning, ligger nærmere 
virkeligheden, end hvis den teoretiske maksimumssats var blevet 
benyttet. Fællesnævneren er derfor subventionsækvivalenten og ikke 
nettosubventionsækvivalenten. 
57 
Den metode, der er anvendt for forskellige støtteforanstaltninger 
10.6.3. Gruppe A - tilskud, fritagelse for sociale byrd sr osv. 
Det er ikke nødvendigt at beregne støtteelementet, fordi denne gruppe 
omfatter alle de interventioner, som kan betragtes som subvention eller 
subventionsækvivalente. 
10.6.4. Gruppe B - kapitalinteresser (herunder konvertering af gæld) 
Sådanne interventioner er ifølge Kommissionens faste praksis støtte, når 
en privat investor, der opererer på normale markedsvilkår, ikke ville have 
foretaget den pågældende investering. Se Kommissionens meddelelse 
om anvendelsen af EØF-traktatens artikel 92 og 93 og af artikel 5 i 
Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder i 
fremstillingssektoren, EFT nr. C 307 af 13.11.1993, s. 36 Metoden bygger 
på en beregning af den fordel, støttemodtageren opnår. 
For så vidt angår kapitaltilførsler til statslige holdingselskaber, undersøgte 
man hvert enkelt selskabs samlede resultat og støtteelementet defineret 
som de beløb, der er nødvendige til dækning af tilbagevendende driftstab. 
10.6.5. Gruppe C - bløde lån og skatteudsættelse 
I overensstemmelse med den fælles metode til vurdering af støtte tilbage­
diskonteres den fordel, som en virksomhed har opnået i en given periode i 
form af bløde lån og skatteudsættelse, til nutidsværdi. Den anvendte rente 
er "referencerenten", som udgør den rente, til hvilken virksomheder kan 
låne på normale markedsvilkår. Kommissionen har fastsat, hvilken rente 
der skal være referencerentesats for hver enkelt medlemsstat (jf. punkt 14 
i den fælles vurderingsmetode). Støtteelementet i et blødt lån i et givet år 
er således differencen mellem referencerenten og den rente, til hvilken 
staten har givet lånet, ganget med lånebeløbet. 
Ved ansvarlig lånekapital og lån er nettoomkostningerne blevet fastsat 
som forskellen mellem det afkast, staten faktisk modtog af den ansvarlige 
lånekapital, og referencesatsen. I forbindelse med tilbagebetalingspligtige 
forskud har man på grund af det meget store antal enkeltsager anvendt 
statens faktiske nettoomkostninger som et skøn over støtteelementet. 
10.6.6. Gruppe D - Beløb omfattet af garantiordninger 
For lån, der ydes i henhold til valutakurssikringsordninger, beregnes 
støtteelementet som om lånet var et blødt lån i den valuta, som sikres 
mod valutakursudsving. Subsidiet udgøres af differencen mellem 
referencekursen for den valuta, som er dækket af garantien, og 
lånerenten minus garantiomkostninger. Formålet er således at beregne 
den fordel, som modtageren har af ordningen7. Hvad angår gængse låne-
/garantiordninger er det på grund af det meget store antal tilfælde normalt 
umuligt at se på hver enkelt garanti og fastslå, hvilken pris modtageren 
normalt skulle have betalt for en sådan garanti. Man er derfor gået ud fra 
de samlede nettoomkostninger for staten ved sådanne ordninger (dvs. 
6 Se også "anvendelsen af EØF-traktatens artikel 92 og 93 på offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i 
virksomheder", EF-Bulletin 9-1984; endvidere "beregning af støtteelementet i statens erhvervelse af andele i selskabskapital" 
IV/45/87 - Serien vedrørende udviklingen i koncentrationen og konkurrencen: samling: arbejdsdokument 1987 
7 Når disse oplysninger Ikke foreligger, anses statens samlede tab som tilnærmelsesvis svarende til støtteelementet. 
58 
differencen mellem omkostningerne ved garantier, som staten indfrier, og 
et eventuelt provenu af gebyrer for sikkerhedsstillelsen), undtagen i større 
enkelttilfælde eller inden for visse sektorer, hvor værdien af garantien kan 
beregnes på grundlag af værdien for modtageren8. 
10.7. Der opgives ganske vist tal for offentligt ejede kreditinstitutters långivning eller 
garantistillelse, når en sådan anses for at være støtte, men det er meget 
vanskeligere at identificere og kvantificere sådanne interventioner end andre 
støtteformer, fordi de i kraft af deres beskaffenhed er mindre gennemsigtige. For 
at undgå enhver form for uberettiget diskrimination i behandlingen af støtte på 
disse områder, skal der gøres en yderligere indsats for at identificere og 
kvantificere denne støtte. 
Dette har været Kommissionens politik for garantier inden for stålindustrien og skibsbygningsindustrien samt vedrørende 
foranstaltninger til redning af virksomheder. 
59 
IV. Særlige problemer 
II. Forskning og udvikling (F&U) 
III. F&U-ordninger 
Tallene omfatter kun statsfinansiering af F&U-programmer "uden for murene", 
som gennemføres af nationaliserede eller private virksomheder, og de er 
klassificeret under A1A9. I betragtning af de benyttede kilders globale karakter 
har det ikke altid været muligt at udelukke visse elementer af offentligt indkøb fra 
udgifterne til aktiviteter "uden for murene" (f.eks. F&U-kontrakter). Fordi der kun 
er medtaget direkte finansiering af F&U, skønner man, at tallene er lavt sat 
(F&U-kontrakter og offentlig forskning - se 11.2 og 11.3 nedenfor - er ikke 
medtaget, fordi det ikke har været muligt at kvantificere støtteelementet i 
sådanne interventioner). 
11.2. F&U-kontrakter 
Tallene for forsknings- og udviklingskontrakter er ikke medtaget i tallene, fordi 
støtteelementet ofte ikke kan kvantificeres på nuværende tidspunkt. Desuden 
giver kilderne ikke mulighed for at udskille forsknings- og udviklingskontrakter, 
der især har militære formål, eller at vurdere virkningerne for markedet af 
sådanne kontrakter10. 
11.3. Offentlig forskning 
Der opgives ingen tal for det eventuelle støtteelement i statens finansiering 
"inden for murene" af offentlige forskningsinstitutter eller af forskning på højere 
læreanstalter. Denne udeladelse kan eventuelt have vigtige konsekvenser for 
visse sektorer, hvor staten eller halvoffentlige organer gennemfører F&U i stor 
målestok, som kan have kommercielle følgevirkninger11. 
11.4. Kerneenergi 
Medlemsstaterne yder støtte til kerneenergisektoren gennem deres offentlige 
virksomheder eller F&U-finansiering (hovedsagelig i form af F&U-kontrakter og 
offentlig forskning). Kun enkelte af disse tilfælde af direkte finansiering har 
kunnet medtages i tallene for F&U (2.1.1). Tallene for kerneenergiens andel i 
F&U-tallene er eventuelt sat for lavt. Dette skyldes, at F&U-tallene ikke omfatter 
F&U-kontrakter og offentlig forskning, og det er derfor vanskeligt at kvantificere 
støtteelementet i disse foranstaltninger. 
12. Transport i Luxembourg 
Tallene vedrørende transport er højere for Luxembourg end for de øvrige 
medlemsstater. Dette skyldes hovedsagelig de særlig store udbetalinger til 
pensioner til tidligere ansatte ved jernbanerne. Der foreligger ikke yderligere 
enkeltheder. 
9 Fremskyndet afskrivning af F&U-udstyr betragtes ikke som støtte. 
I ° Se EU-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling, EFT C 83 af 11.4.1986, punkt 9.2. 
II Se EU-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling, punkt 9.1. 
60 
13. Turisme og levnedsmiddelindustrien 
På grund af manglende oplysninger vedrørende disse to sektorer er de data, der 
er medtaget i undersøgelsen, sandsynligvis ufuldstændige. 
14. Erhvervsuddannelse og ledighed 
Det er ikke altid helt klart, om skatteordninger og sociale foranstaltninger er 
støtte eller et sammenhængende og integrerende led i skattesystemet og de 
sociale sikringsordninger. Endvidere findes der i de forskellige medlemsstater 
ordninger, der skal fremme eller lette almen erhvervsuddannelse og beskæfti­
gelse af grupper af socialt dårligt stillede arbejdstagere. I det omfang sådanne 
ordninger ikke tager sigte på bestemte industrier og står til rådighed for hele 
økonomien og dermed i virkeligheden er et led i de almindelige beskæftigelses­
ordninger, betragtes de ikke som statsstøtte. Kommissionen har ganske vist 
behandlet en række uddannelses- og beskæftigelsesordninger som statsstøtte, 
men det er ikke alle medlemsstaternes foranstaltninger på disse områder, der 
indtil videre er blevet undersøgt i enkeltheder. Da der er store problemer med at 
skille støtteordninger for beskæftigelsen, især uddannelsesordninger, fra de 
generelle foranstaltninger, og da man har ønsket, at tallene for de enkelte 
medlemsstater skulle kunne sammenlignes, er der ikke foretaget nogen analyse 
i denne rapport af uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltningerne. 
61 -6K 
BILAG 11 
STATISTISK BILAG 
Det tekniske bilag indeholder en redegørelse for de anvendte metoder. 
Tabel A1 
Tabel A2 
Tabel A3 
Tabel A4/1-12 
Figur A1 Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1990-1994 i løbende 
priser og nationale valutaer. 
Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1990-1994 i løbende 
priser og ECU. 
Statsstøtte til de nye tyske delstater. Årligt gennemsnit 1992-1994 i 
ECU. 
Samlet statsstøtte i hver enkelt medlemsstat Årlige gennemsnit 1992-
1994. 
Statsstøtte til industrien og Den Europæiske Socialfond og Den 
Europæiske Fond for Regionaludvikling. Årlige gennemsnit pr. 
beskæftiget i ECU for 1992-1994. 
63 
Tabel A1 
Statsstøtte til industrien løbende priser 1990-1994 
i mio. national valuta 
Belgien 
Danmark 
Tyksland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien* 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
EUR 12 1990 
62.591,68 
2.444.82 
20.289,56 
221.903,74 
285.919,74 
35.297,37 
282,81 
23.180,57 
2.029,05 
2.724,30 
133.997,53 
2.000,37 
40.458,98 1991 
122.959,62 
2.362,69 
24.695,70 
213.410,97 
155.573,36 
31.262,53 
200,38 
18.346,51 
2.341,60 
1.814,39 
77.353,97 
1.864,24 
38.054,65 1992 
74.360,25 
2.604,90 
29.845,34 
294.685,02 
251.519,09 
33.353,72 
224,31 
19.870,64 
2.533,70 
1.708,10 
77.644,63 
1.459,07 
40.839,78 1993 
42.225,40 
4.607,55 
36.716,45 
289.697,34 
179.675,64 
40.468,79 
451,77 
21.919,77 
1.614,10 
1.622,42 
76.236,48 
905,34 
43.890,55 1994 
40.180,71 
4.478,04 
34.165,75 
233.136,64 
235.323,46 
45.659,52 
430,11 
21.752,24 
1.631,50 
1.971,02 
171.132,51 
961,56 
43.549,91 
* i mia lire 
64 
Tabel A2 
Statsstøtte til industrien i løbende priser 1990-1994 
I mio ECU 
Belgien 
Danmark 
Tyksland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
leland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
EUR 12 1990 
1.475,34 
311,19 
9.887.17 
1.101,74 
2.211,02 
5.105,08 
368,35 
15.230,94 
47,83 
1.178,26 
739,88 
2.802,20 
40.458,98 1991 
2.912,13 
298,75 
12.042,22 
947,58 
1.210,98 
4.483.15 
260.97 
11.965,84 
55,46 
785,12 
433,08 
2.659,36 
38.054,65 1992 
1.787,73 
333,55 
14.772,14 
1.193,15 
1.898.07 
4.870,00 
294,86 
12.455,82 
60,91 
750,84 
444,45 
1.978.25 
40.839,78 1993 
1.117,47 
606,77 
18.961,39 
1.078,67 
1.204,87 
6.100.50 
564,75 
11.904,96 
39,88 
745,87 
404,72 
1.160,70 
43.890,55 1994 
1.013,18 
593,67 
17.748,44 
809,68 
1.481,23 
6.934,92 
541,71 
11.364.60 
41,14 
912,93 
869,29 
1.239,13 
43.549,91 
65 
Tabel A3 
Tysk statsstøtte til de nye delstater - årligt gennemsnit 1992-1994 
Tilskud 
Skattelettelser 
Kapitalinteresser 
Bløde lån 
Skatteudsættelser 
Garantier 
I ALT Mio ECU 
5.583 
2.497 
6.4 
3.269 
0.00 
1.898 
13.254 procent 
42,1 
18,9 
0,1 
24,7 
0,00 
14,3 
100,00 procent af samlet 
støtte 
32,1 
14,3 
0,04 
18,8 
0,00 
10,9 
76,1 
I årene 1992-1994 blev der årligt ydet en gennemsnitlig støtte på 13.254 mia. ECU til de nye 
delstater. Dette udgør 76% af den samlede tyske industristøtte. Stigningen i den samlede tyske 
støtte som følge af støtten til de nye delstater er i nogen grad blevet opvejet af et fald i støtten til 
Berlin og Zonenrand. 
Størstedelen af støtten til de nye delstater er tilskud (42,1%), fulgt af bløde lån (24,7%), 
skattefritagelser (18,9%) og garantier (14,3%). 
66 
Figur A1 
Statsstøtte til industrien og EU-fondsstøtte pr. beskæftiget 
Gennemsnit 1992-1994 
4000 
B DK D GR E F IRL I L NL P UK 
Regional-ZSocialfondsstoette pr. beskaeftiget • Industristoette pr. beskaeftiget (EUR 
12) 
Figur A1 viser, hvor stor en del Fællesskabets social- og regionalfondsstøtte udgør i 
forhold til den samlede nationale industristøtte. Som det fremgår, bidrager disse fonde med 
en stor del af de tilgængelige midler i samhørighedslandene. 
Bidraget fra de to fonde udgør: 
60,7% af den samlede støtte i Portugal 
48,7% i Spanien 
43,1% i Irland og 
36,4% i Grækenland 
hvorimod gennemsnittet for hele Fællesskabet kun er på 17,8%. 
67 
Belgien 
Tabel A4/1 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 
i mk). ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2 Ku{ (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
259,52 
2,29 
268,74 
68.37 
6.83 
165.67 
6,72 
0.00 
21.15 
0.00 
1.974,88 
1.96 
28.77 
1.451.99 
647.38 
13.59 
473.52 
5.04 
177,45 
177.45 
0.00 
2.682,88 A2A 
0,00 
0,00 
587,63 
0.16 
0.00 
23.07 
0.00 
180.33 
6.84 
377.23 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
5,27 
5.27 
0.00 
592,91 B1A 
0,00 
0,00 
14,85 
0.00 
0.00 
0.04 
0.00 
0.00 
0,00 
14,80 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
14,85 C1A 
0,00 
0,00 
112,89 
24,56 
0,00 
1,64 
86,69 
0,00 
0,00 
0,00 
2,87 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
2,87 
0,00 
0.00 
0.00 
115,76 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
86,81 
0.00 
0.00 
0.00 
81,39 
0,00 
5,42 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
13,85 
13.85 
0.00 
100,66 IALT 
259,52 
2,29 
1.070,91 
93.09 
6.83 
190,42 
174,80 
180,33 
33,42 
392,03 
1.977,74 
1,96 
28,77 
1.451,99 
647,38 
13,59 
473.52 
7.91 
196,57 
196.57 
0.00 
3.507,04 
68 
Danmark 
Tabel A4/2 
Statsstoette i att - artigt gennemsnit 1992 -1994 
i mk) ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
147,21 
13,69 
338,21 
136.65 
38.25 
7,65 
42,51 
113,16 
0.00 
0.00 
680,57 
0.00 
106,63 
550,62 
348,45 
0,00 
0,00 
23,32 
13,13 
13,13 
0,00 
1.192,81 A2A 
0,00 
0,00 
9,46 
7,98 
1.48 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
9,46 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
15,35 
6,82 
0,00 
3,80 
2,34 
2,39 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,57 
0,57 
0,00 
15,92 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
4,40 
0,12 
0,00 
3.24 
1,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,26 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,26 
0,00 
0,00 
0,00 
4,66 I ALT 
147,21 
13,69 
367,42 
151.58 
39.73 
14,69 
45,88 
115,54 
0,00 
0,00 
680,83 
0,00 
106,63 
550,62 
348,45 
0,00 
0.00 
23.57 
13,70 
13.70 
0.00 
1.222,85 
1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 
69 
Tyskland 
Tabel A4/3 
Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2 2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
3.3. Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
4.038,61 
18,87 
1.421,09 
744.71 
107.63 
269.63 
0.00 
279.28 
0,00 
19.85 
21.682,67 
108.58 
575.32 
12.114.17 
3.258,95 
5.532.99 
3.334.60 
17,01 
4.970,11 
378,93 
4.578,12 
13.07 
32.131,34 A2A 
0,00n 
0,00 
287,14 
0,00 
0,00 
229,65 
21,45 
36,04 
0,00 
0,00 
146,99 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
146,99 
3.831,83 
20,62 
2.456,03 
1.355,18 
4.265,95 B1A 
0,00 
0,00 
8,16 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
8,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
8,16 C1A 
0,00 
0,00 
784,92 
14.57 
42,08 
228.80 
0.00 
9.60 
0.00 
489.86 
13,83 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
13,83 
2.851,18 
52,56 
2.798.62 
0.00 
3.649,93 C2A 
0,00 
0,00 
50,80 
0,00 
0,00 
50,80 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
157,31 
0,00 
0,00 
157.31 
208,11 D1A 
0,00 
0,00 
103,30 
0.00 
0.00 
32,03 
0,00 
0,00 
0,00 
71,27 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
1.833,09 
0,00 
1.833,09 
0.00 
1.936,39 TOTAL 
4.038,61 
18,87 
2.655,41 
759,29 
149,70 
810,91 
21,45 
324,93 
0,00 
589,14 
21.843,48 
108,58 
575,32 
12.114,17 
3.258,95 
5.532.99 
3.334.60 
177.83 
13.643,52 
452,11 
11.665,85 
1.525,55 
42.199,89 
70 
Grækenland 
Tabel A4/4 
Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.7. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
0,65 
1,20 
240,89 
12.81 
0,11 
0,00 
0,00 
0,75 
0,00 
227.22 
4M ,44 
2.27 
134.68 
236.73 
6.79 
0,00 
0,00 
43,76 
132,85 
0,00 
132,85 
793,02 A2A 
0,00 
0,00 
122,30 
0.00 
0.00 
7.95 
72.00 
0,00 
42.35 
0.00 
14,91 
0.79 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
14,12 
65,04 
0,00 
65,04 
202,25 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
116,82 
0.21 
0.51 
115.59 
0.48 
0.03 
0.00 
0.00 
0,08 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,08 
18,70 
0,00 
18.70 
135,60 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
134,88 
0,00 
0,00 
0.00 
42.76 
0.00 
0,00 
92,13 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
134,88 TOTAL 
0,65 
1,20 
614,89 
13.02 
0.62 
123.54 
115.24 
0,77 
42,35 
319,34 
432,43 
3.06 
134.68 
236.73 
6,79 
0,00 
0,00 
57,96 
216,58 
0,00 
216,58 
1.265,75 
71 
Spanien 
Tabel A4/5 
Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
I.T. 
94,85 
396,40 
68,92 
44.70 
128.15 
0.62 
24.54 
48.42 
81.04 
3.898,50 
118.34 
180,43 
2.056,64 
106.95 
521.67 
660.80 
360,62 
251,12 
195,44 
55,68 
4.640,87 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 B1A 
I.T. 
0,00 
5,99 
0,00 
0,00 
3.99 
0.00 
0.28 
1,71 
0.00 
0,02 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,02 
0,00 
0,00 
0,00 
6,01 C1A 
I.T. 
0,00 
182,11 
100.54 
0,00 
52,18 
17,21 
0,00 
9,37 
2,81 
0,55 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,55 
0,00 
0,00 
0,00 
182,65 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
32,50 
0.00 
0,00 
5.28 
0.00 
0,18 
27,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
32,50 TOTAL 
94,85 
616,99 
169,47 
44,70 
189,60 
17,83 
25,00 
86,54 
83,84 
3.899,07 
118,34 
180,43 
2.056,64 
106,95 
521,67 
660,80 
361.19 
251,12 
195.44 
55.68 
4.862,03 
72 
Frankrig 
Tabel A4/6 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1 Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
613,93 
41,07 
809,97 
584.63 
40.57 
107.33 
14,17 
28,31 
27,14 
7,81 
9.390,23 
0,00 
64,69 
5.631,43 
3.336,21 
225,24 
2.053,70 
1.415,17 
482,14 
187,61 
294,53 
11.337,33 A2A 
0,00 
0,00 
523,14 
450,18 
0.00 
34.98 
0.00 
0.00 
37.98 
0.00 
16,27 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
16,27 
577,73 
325,95 
251.78 
1.117,13 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
733,13 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
733,13 
0,00 
0,00 
0.00 
733,13 C1A 
0,00 
0,00 
307,59 
65.27 
0.00 
37,04 
191,87 
0.00 
13.41 
0,00 
12,71 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
12,71 
0,99 
0,99 
0,00 
321,29 C2A 
0,00 
0,00 
104,63 
0.44 
0.00 
26,56 
77,63 
0,00 
0.00 
0,00 
28,35 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
28,35 
0,00 
0,00 
0.00 
132,98 D1A 
0,00 
0,00 
891,61 
0,00 
0.00 
0,00 
859,53 
0,00 
32,08 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,37 
0.00 
0.37 
891,98 I ALT 
613,93 
41,07 
2.636,93 
1.100,53 
40,57 
205,90 
1.143,20 
28,31 
110,60 
7,81 
10.180,69 
0,00 
64,69 
5.631,43 
3.336,21 
225.24 
2.053.70 
2.205.63 
1.061,22 
514.55 
546,67 
14.533,85 
*** 1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 
73 
Irland 
Tabel A4/7 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 • 1994 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1 Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2 Regioner under art. 92(3)a 
TOTAL (1+2 + 3) A1A 
I.T. 
11,15 
56,69 
11.23 
0,00 
22,12 
15.74 
7.60 
0.00 
0.00 
189,24 
0.00 
0.00 
136.99 
72.42 
0.00 
0.00 
52.24 
259,70 
0,00 
259,70 
516,76 ; A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
29,83 
0,00 
29.83 
29,83 B1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
37,68 
0,00 
37,68 
37,68 C1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
15,34 
0,00 
15,34 
15,34 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
15,27 
0.00 
0.00 
1.29 
13.97 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,37 
0,00 
0,37 
15,63 i mio. ECU 
I ALT 
0,00 
11,15 
71,95 
11.23 
0.00 
23,41 
29,71 
7,60 
0,00 
0,00 
189,24 
0,00 
0,00 
136,99 
72.42 
0,00 
0,00 
52.24 
342,91 
0.00 
342.91 
615,24 
74 
lianen 
Tabel A4/8 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 i mio. ECU 
*** 1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 
75 SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
219 Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saeriige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2 Kul (anden stoette) 
22 5 Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.7. Regioner under art. 92(3)c 
3 2 Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
IT. 
119,92 
2.324,79 
191,75 
9,77 
850,54 
465,85 
155,12 
271,98 
379,77 
9.446,69 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
778.47 
1.058,19 
88,81 
969,38 
12.949,58 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,04 
4.531,33 
89.37 
4.441,96 
4.535,37 B1A 
I.T. 
0,00 
761,57 
0,00 
0,00 
0.00 
759,05 
0,00 
0,00 
2,52 
934,79 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
934.79 
3,13 
3.13 
0.00 
1.699,49 C1A 
IT. 
0,00 
182,99 
103,11 
0.00 
48,70 
3.43 
0,00 
2,40 
25,35 
73,41 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
73.41 
386,62 
63,95 
322.67 
643,02 C2A 
IT. 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
IT. 
0,00 
3,59 
0,00 
0.00 
3,59 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
9,21 
1,04 
8,17 
12,80 I ALT 
0,00 
119,92 
3.272,94 
294,86 
9,77 
902,83 
1.228,32 
155,12 
274,39 
407,64 
10.458,92 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
1.790,71 
5.988,49 
246,31 
5.742,18 
19.840,27 
Luxembourg 
Tabel A4/9 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2 2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
I.T. 
0,00 
10,62 
2,68 
1,85 
5,78 
0.32 
0,00 
0.00 
0,00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176,12 
0,00 
0.00 
0,10 
33,06 
33,06 
0,00 
224,12 A2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 B1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
I.T. 
0,00 
3,52 
1,01 
0,00 
2,47 
0,04 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
3,52 C2A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 D1A 
I.T. 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 I ALT 
0,00 
0,00 
14,15 
3,69 
1,85 
8,25 
0,36 
0,00 
0,00 
0,00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176,12 
0,00 
0,00 
0,10 
33,06 
33,06 
0,00 
227,65 
76 
Nederlandene 
Tabel A4/10 
Statsstoette i alt • artigt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1. F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1 Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
293,39 
2,38 
423,26 
161.72 
45,33 
13,68 
0,00 
173,63 
13.12 
15.77 
1.092,03 
0.00 
9.16 
1.006,42 
475,46 
0,00 
0,00 
76,44 
119,90 
119,90 
0,00 
1.930,96 A2A 
0,00 
0,00 
100,62 
51,26 
0,00 
7,33 
0,00 
42,03 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
100,62 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
13,66 
-1,20 
0.00 
0.00 
14.86 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
13,66 C2A 
0,00 
0,00 
0,27 
0,00 
0,27 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,27 D1A 
0,00 
0,00 
59,90 
0,00 
0,00 
28,47 
0.00 
0.00 
22.80 
8.63 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
59,90 I ALT 
293,39 
2,38 
597,71 
211,78 
45.61 
49.48 
14.86 
215,66 
35,92 
24,40 
1.092,03 
0,00 
9,16 
1.006,42 
475,46 
0,00 
0.00 
76.44 
119,90 
119.90 
0,00 
2.105,41 
77 
Portugal 
Tabel A4/11 
Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.11 F&U 
2.1.2. Miljo 
2.1.3. Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle investeringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1 Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2 2.4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
151,22 
4,03 
97,00 
15.60 
0.00 
2,50 
0,54 
7.42 
0.38 
70.57 
353,43 
93.00 
4,54 
98,15 
71,41 
4,67 
1,50 
151.56 
68,53 
0,00 
68,53 
674,22 A2A 
0,00 
0,00 
37,25 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
37.25 
0.00 
1,85 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
1,85 
82,41 
0,00 
82,41 
121,50 B1A 
0,00 
0,00 
1,13 
1,13 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,49 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.49 
0,00 
0,00 
0,00 
1,62 C1A 
0,00 
0,00 
0,36 
0.00 
0.00 
0.05 
0.19 
0.00 
0.12 
0.00 
5,27 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
5,27 
0,27 
0,00 
0,27 
5,91 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
29,16 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
29,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
29,16 i mk). ECU 
IALT 
151,22 
4,03 
164,90 
16,73 
0,00 
2,55 
0,73 
7,42 
66,91 
70,57 
361,04 
93,00 
4,54 
98,15 
71.41 
4.67 
1.50 
159,17 
151,21 
0.00 
151,21 
832,40 
78 
Det Forenede Kongerige 
Tabel A4/12 
Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 
i mio. ECU 
SEKTORER/FORMAL 
1.1. Landbrug 
1.2. Fiskeri 
2.1. Industri/servicefag: horisontale malsaetn. 
2.1.1 F&U 
2.12 Miljo 
2.1.3 Sma og mellemstore virksomheder 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparelse 
2.1.6. Generelle in vesteringer 
2.1.9. Andre malsaetninger 
2.2. Industri/servicefag: saerlige sektorer 
2.2.1. Stal 
2.2.2 Skibsbygning 
2.2.3. Transport*** 
(herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 
2.2.4.1. Kul (lobende produktion) 
2.2 4.2. Kul (anden stoette) 
2.2.5. Andre sektorer 
3. Regionalstoette 
3.1. Regioner under art. 92(3)c 
3.2. Regioner under art. 92(3)a 
I ALT (1 + 2 + 3) A1A 
520,49 
22,30 
444,58 
236,50 
7,22 
80,23 
103,40 
0,12 
10,25 
6,86 
1.904,55 
0,00 
6,42 
1.349,73 
1.344,83 
7,33 
298,39 
242.68 
576,99 
175,64 
401,35 
3.468,92 A2A 
0,00 
0,00 
26,05 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
26,05 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
62,95 
62,95 
0,00 
89,00 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,54 
4,54 
0,00 
4,54 C1A 
0,00 
0,00 
0,01 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,01 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
30,62 
0,42 
30,19 
30,62 C2A 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,19 D1A 
0,00 
0,00 
22,07 
0,00 
0,00 
21.11 
0,96 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
. 0,00 
29,27 
0.00 
29,27 
51,34 IALT 
520,49 
22,30 
505,89 
236.50 
7,22 
101,34 
104,36 
0,12 
49.49 
6,87 
1.904,55 
0,00 
6,42 
1.349,73 
1.344,83 
7,33 
298,39 
242,68 
704,37 
243,56 
460,82 
3.657,61 
79'- £o 
BILAG III 
FÆLLESSKABETS FONDE OG INSTRUMENTER 
81 
Fællesskabets fonde, instrumenter og programmer 
Nedenfor gives der en kort beskrivelse af Fællesskabets vigtigste fonde, 
instrumenter og programmer. Det bør bemærkes, at det finansielle 
samhørighedsinstrument og Samhørighedsfonden blev oprettet i henholdsvis april 
1993 og maj 1994. Desuden gennemførte man halvvejs henne i beretningsperioden 
i juli 1993 den anden strukturfondsreform (EUGFL, Udviklingsektionen, EFRU, ESF 
og FIUF), hvorved man bekræftede de grundlæggende principper, der var 
baggrunden for den første reform i 1988, og der blev foretaget en række praktiske 
forbedringer. Som en yderligere nyskabelse blev det i henhold til konklusionerne fra 
Det Europæiske Råds møde i Edinburgh besluttet at fordoble strukturfondsmidlerne 
angivet i faste priser i perioden 1992-1999 til fire af de 'ånde (Grækenland, 
Spanien, Irland og Portugal), der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, og 
samtidig blev de samlede bevillinger til strukturfondene i perioden 1994-1999 hævet 
til 141.471 mio. ECU (1992-priser). Der blev desuden indført et nyt instrument, da 
FIUF i 1994 trådte i kraft med det formål at yde støtte til omstruktureringen af 
fiskerisektoren. 
Umiddelbart efter strukturfondsreformen blev det fjerde rammeprogram for forskning 
og teknologisk udvikling vedtaget gældende for perioden 1994-1998. Det nye 
rammeprogram omfatter alle Fællesskabets forsknings- og udviklingsaktiviteter. Det 
har et budget på 13,1 mia. ECU. Programmets overordnede struktur er blevet 
fastlagt efter de tre vigtige krav om: 
udvikling af den videnskabelige og teknologiske kunnen i Europa, så det 
bliver muligt at tilfredsstille industriens behov og forbedre 
livskvaliteten i medlemsstaterne 
udvidelse af samarbejdet og forbedring af koordineringen og udnyttelsen af 
medlemsstaternes forskning 
udvikling og gennmførelse af andre fællesskabspolitikker 
EUGFL, Garantisektionen 
Den fælles landbrugspolitik består af generelle støtteordninger, der er 
baseret på ekstern beskyttelse og intern intervention. Den kan som sådan 
sammenlignes med importkvoter og told, der i begge tilfælde betyder en 
flytning af ressourcer mellem forskellige sektorer, uden at der er tale om 
direkte støtte. De fleste af ressourcerne i EUGFL, Garantisektionen, går til 
denne type støtte og kan derfor ikke sammenlignes med udgifter til støtte. 
Endvidere er det i dette tilfælde ikke særlig relevant at foretage en opdeling 
efter medlemsstat, da støttemodtageren ikke nødvendigvis befinder sig i 
den medlemsstat, hvor interventionen har fundet sted. Ca. 35% af 
udgifterne er kompensation for tilbagekøb ydet til produktions- eller 
forarbejdningsvirksomheder. 
82 
EUGFL. Udviklingssektionen 
Udviklingssektionens aktiviteter kan inddeles i direkte og indirekte 
foranstaltninger. Direkte foranstaltninger er f.eks. støtte til offentlige eller 
private investorer med henblik på investeringsprojekter og -programmer. I 
de seneste år har de direkte foranstaltninger tegnet sig for ca. halvdelen af 
Udviklingssektionens budget. De indirekte foranstaltninger tages derimod 
på EU's initiativ og med finansiel støtte fra EU, men de gennemføres af 
medlemsstaterne. Derfor vil udgifterne i de fleste tilfælde blive betragtet 
som national støtte. Generelt er der tale om socio-strukturelle 
foranstaltninger (f.eks. førtidspensionering for landbrugere), 
foranstaltninger til mindre begunstigede regioner eller investeringsstøtte til 
landbrugsbedrifterne. 
FIUF 
Første gang der blev givet strukturstøtte til fiskeindustrien var tilbage i 1971, 
som samtidig er det år, hvor det blev besluttet også at anvende 
Udviklingssektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for 
Landbruget (EUGFL) til at fremme byggeri og modernisering af fiskefartøjer 
til kyst- og havfiskeri og til fremme af forarbejdningen og markedsføringen af 
fisk. I 1978 blev der i stedet for de oprindelige bestemmelser på årsbasis 
indført en række foreløbige foranstaltninger, som samtidig var mere 
omfattende, da de også skulle gælde for omstrukturering af kystflåden og 
udvikling af akvakultur. 
11983 trådte en flerårig programordning i kraft, som gjorde det muligt at yde 
støtte til omstrukturering af industrien og omlægning af fiskeaktiviteterne. 
Ønsket om at styrke denne fremgangsmåde resulterede i 1986 i, at alle 
strukturforanstaltningerne for fiskeflåden og på akvakulturområdet blev 
samlet inden for et regelsæt. 
Fra en anden kilde, som indtil da var blevet delt med strukturpolitikken for 
fremstilling og markedsføring af landbrugsprodukter, blev der udskilt en 
række ordninger beregnet på at støtte fremstillingen og markedsføringen af 
fiskeprodukter. I lang tid havde der kun været en forordning om fremstilling 
og markedsføring for begge typer produkter. Ud fra et ønske om at sikre, at 
der blev taget større hensyn til fiskerisektorens særlige krav, blev de to 
områder delt i 1989. Siden da har fremstilling og markedsføring af 
fiskeprodukter været omfattet af en række særskilte bestemmelser, som 
indgår som en integrerende del af Fællesskabets strukturfondsaftaler. 
I forbindelse med en justering af strukturaspekterne af den fælles 
fiskeripolitik i 1993 skete der tre store ændringer. Herved blev der større 
overensstemmelse mellem de forskellige aspekter af den fælles 
fiskeripolitik, adskillelsen mellem den fælles fiskeripolitik og de øvrige 
fællesskabsaktiviteter blev fjernet, og der blev taget højde for ændringer 
med betydning for sektoren. Den fælles fiskeripolitiks fælles foranstaltninger 
blev integreret i Fællesskabets strukturfondsordning, da denne blev 
revideret i 1993. Og endelig blev de forskellige finansieringsmuligheder for 
fiskesektoren samlet i en fond, nemlig Det Finansielle Instrument til 
83 
Udvikling af Fiskeriet (FIUF). 
Den Europæiske Socialfond 
Socialfondens formål er at forbedre beskæftigelsesmulighederne for unge 
(under 25 år) og for andre grupper, der har behov for støtte (langtidsledige, 
handicappede, vandrende arbejdstagere og andre socialt udsatte grupper). 
Fonden bidrager derfor til finansiering af foranstaltninger, der gennemføres 
af offentlige og private aktører på følgende områder: 
forebyggelse af landtidsledighed 
erhvervsuddannelse 
teknisk rådgivning vedrørende jobskabelse 
lette arbejdstagernes tilpasning til industrielle ændringer og ændringer 
i produktionssystemet 
Alle ansøgninger om støtte fremsendes gennem medlemsstaterne. 
Midler fra Socialfonden udbetales som horisontal støtte og ikke som 
sektorstøtte; det er derfor ikke muligt at foretage en ekstrapolation, der 
svarer til støttebegrebet i EF-traktatens artikel 92. 
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 
Regionalfonden har til formål at mindske de regionale forskelle i 
Fællesskabet ved at yde støtte til: 
tilbagestående regioner (mål nr. 1 ) 
regioner, der oplever industriel tilbagegang (mål nr. 2) 
udvikling af landdistrikter (mål nr. 5b). 
Støtten gives væsentligst til infrastruktur, menneskelige ressourcer og 
produktive investeringer. 
Da støtte fra Regionalfonden normalt ydes på en horisontal og ikke sektor­
mæssig basis, er det ikke altid muligt at identificere de udgifter, der falder 
ind under begrebet statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92. Derfor har man 
anvendt tallene for industri og tjenesteydelser og den økonomiske 
udvikling; de tal, der er opnået på denne måde, giver kun en idé om 
størrelsen af støtten fra Regionalfonden. 
84 
Det finansielle samhørighedsinstrument - Samhørighedsfonden 
Efter at princippet om Samhørighedsfonden var blevet indarbejdet i 
Maastricht-traktaten, blev det på Det Europæiske Råd i Edinburgh 
yderligere besluttet at vedtage et foreløbigt instrument, så det allerede fra 
1993 blev muligt at yde finansiel støtte fra Fællesskabet til de pågældende 
medlemsstater, indtil traktaten trådte i kraft og det med tiden blev muligt at 
oprette Samhørighedsfonden. 
Kommissionen vedtog et forslag til forordning om oprettetse af det 
finansielle samhørighedsinstrument på grundlag af artikel 235 i traktaten. 
Forslaget blev vedtaget af Rådet den 30.4.1993 og gjaldt indtil udgangen af 
1994. 
Samhørighedsfonden, som blev oprettet med henvisning til EF-traktatens 
artikel 130 D, som ændret ved Maastricht-traktaten, bevirkede, at man kom 
et skridt videre i den solidaritetspolitik, som især var blevet startet med 
strukturfondene. Samhørighedsfonden yder målrettet og supplerende 
støtte, hovedsagelig med udgangspunkt i de krav, der stilles med henblik 
på oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union (som allerede 
begynder at være en realitet). Samhørighedsfonden har siden starten 
baseret sit virke på tre grundlæggende principper. 
Det første princip vedrører fondens begrænsede virkeområde, som skyldes, 
at det i protokollen om økonomisk og social samhørighed fastsættes, at 
Samhørighedsfonden "skal yde finansielle bidrag fra Fællesskabet til .... 
medlemsstater, der har en bruttonationalindkomst pr. indbygger på mindre 
end 90% af gennemsnittet i Fællesskabet." 
For det andet er støtten begrænset til delfinansiering af projekter på 
miljøområdet og inden for transeuropæiske net. 
For det tredje støtter fonden på grund af den direkte forbindelse med 
oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union de medlemsstater, der 
har vedtaget et program med det formål at opfylde betingelserne 
vedrørende uforholdsmæssigt store offentlige underskud i artikel 104 C. 
Herudover har Det Finansielle Samhørighedsinstrument og senere (fra maj 
1994) Samhørighedsfonden bidraget til at skabe større samhørighed. Men 
da størstedelen af de tilgængelige bevillinger er blevet brugt til 
infrastrukturprojekter og ikke til produktive investeringer, er tallene i tabel B 
nedenfor kun taget med til orientering. 
85 
EU's forskning og teknologiske udvikling (FTU) 
EU's forskningsaktiviteter udføres væsentligst på to niveauer: 
i) ved i samarbejde med tredjepart at gennemføre aktioner med 
omkostningsdeling i forbindelse med TFD-projekter og ved 
koordinering af forskningsaktiviteterne i medlemsstaterne (indirekte 
aktioner) 
ii) på Det Fælles Forskningscenter (direkte aktioner) 
GD XII (Videnskab, Forskning og Udvikling) administrerer 
rammeprogrammets indirekte foranstaltnigner i samarbejde GD III (Industri), 
GD VI (Landbrug), GD VII (Transport), GD XIII (Telekommunikation, 
Informationsmarkedet og Udnyttelse af Forskningsresultater), GD XIV 
(Fiskeri) og GD XVII (Energi). I medfør af det fjerde rammeprogram for 
forskning og teknologisk udvikling er der på EU-budgettet afsat ca. 
13,1 mia. ECU til støtte til forskning i perioden 1994-1998. Størstedelen af 
denne støtte går til universiteter, forskningscentre og industrien. Lidt over 
950 mio. ECU går til støtte til Det Fælles Forskningscenter. 
EKSF's finansielle transaktioner 
EKSF yder støtte i form af lån og tilskud. Lånene kan opdeles i tre hoved­
kategorier: 
lån til industrien 
lån til omstilling 
lån til boliger til arbejdere. 
Lånene ydes til markedsrente; de finansieringsinstitutter, der hjemtager 
disse lån, er non-profit-foretagender, hvilket kunne være en fordel for 
lånemodtageren; men denne fordel betragtes imidlertid ikke som støtte i 
henhold til traktaten. Situationen for tilskud er anderledes. Mens 
rentegodtgørelser (for lån) normalt vil blive betragtet som støtte, er det 
mindre sandsynligt, at dette vil gælde for andre foranstaltninger, herunder 
sociale foranstaltninger til tidligere arbejdere i stål- og kulindustrien. 
Den Europæiske Investeringsbank 
Banken har til opgave at fremme Den Europæiske Unions mål ved at stille 
langfristet finansiering til rådighed for sunde investeringsprojekter. Den er 
oprettet i medfør af Rom-traktaten, og dens aktionærer er medlemsstaterne. 
Bankens styrelsesråd er sammensat af medlemsstaternes finansministre. 
For at kunne få støtte skal der være tale om sunde projekter/programmer i 
såvel økonomisk, teknisk, miljømæssig som finansiel sammenhæng. På 
grund af bankens egne udlånstransaktioner og mulighed for at tilvejebringe 
andre finansieringsmuligheder, er finansieringsviften blevet udvidet. 
Gennem sine lånoptagelser medvirker banken til at udvikle 
kapitalmarkederne i Unionen. Banken fastlægger sin politik i samarbejde 
med medlemsstaterne og Den Europæiske Unions øvrige institutioner. Der 
er desuden et tæt samarbejde med handels- og banksektoren og de store 
86 
internationale organsationer på området. 
Den Europæiske Investeringsfond 
Den Europæiske Investeringsfond er et nyt finansielt agentur, hvis formål er 
at stille sikkerhed for mellemfristede og langfristede investeringer på to 
områder med stor betydning for udviklingen af den europæiske økonomi, 
nemlig de transeuropæiske netværk og små og mellemstore virksomheder. 
Investeringsfonden blev oprettet i juni 1994 og danner ramme for et nyt og 
enestående samarbejde mellem Den Europæiske Investeringsbank og Den 
Europæiske Union (ved Europa-Kommissionen) på den ene side og banker 
og finansieringsinstitutter i medlemsstaterne på den anden side. 
Kommissionen vedtog et direktiv den 15. marts 1994, hvorved den fik status 
af multilateral udviklingsbank. 
Fondens grundlæggende mål er at tiltrække mere privat kapital til 
finansiering af infrastrukturprojekter og at øge tilgangen af finansielle 
ressourcer til små og mellemstore virksomheder (SMV). Den vil gøre dette 
ved at udvikle mekanismer, der gør det muligt at overføre og at dele de 
finansielle risici, og den vil prioritere finansiel sikkerhedsstillelse for mellem-
og langfristede lån ydet af banker og andre finansieringsinstitutter. 
Ud over højt prioriteret langfristet gæld i forbindelse med transeuropæiske 
netværksprojekter vil den kunne dække private investeringer, 
obligationsemissioner, værdipapirer med sikkerhed i indtægt eller andre 
aktiver og sekundær gæld. Ved SMV-finansiering kan den dække 
låneporteføljer, kreditlinjer og aktiver med sikkerhedsstillelse. 
NIC-lån (det nye fællesskabsinstrument) 
Formålet med NIC-lån er finansiere investeringsprojekter, der bidrager til en 
større konvergens og integration af medlemsstaternes økonomiske politik. 
En stor del af lånene (ca. 60%) er gået til finansiering af projekter inden for 
områderne energi, infrastruktur og udvikling af små og mellemstore 
virksomheder. Der er ligeledes ydet lån til genopbygning af infrastrukturen i 
de områder i Fællesskabet, der har været ramt af jordskælv. Lånene 
administreres af Den Europæiske Investeringsbank på Unionens vegne. 
Lånene forrentes med markedsrenten plus en margen til dækning af 
generalomkostninger for hver enkelt valutas vedkommende. Den eneste 
målelige økonomiske fordel for modtageren kunne være, at Banken er et 
non-profit-foretagende. En sådan fordel er imidlertid uden betydning i 
denne sammenhæng. 
II. Statistiske data 
1. Tabe! A viser Fællesskabets samlede udgifter i årene 1990-1994. 
2. Tabel B indeholder en oversigt over de øvrige fællesskabsinstrumenter for 
1990-1994. 
3. Tabel C1 og C2 viser for perioderne 1990-1992 og 1992-1994 den 
87 
gennemsnitlige årlige fællesskabsstøtte pr. medlemsstat, hvor dette er 
muligt. 
4. Det skal bemærkes, at en direkte sammenligning mellem Fællesskabets 
støtte, der er vist her, og den nationale støtte, der er beskrevet tidligere i 
denne oversigt (f.eks. støtte finansieret over de nationale budgetter og 
skatte-og afgiftssystemer), er misvisende, da det i mange tilfælde er 
vanskeligt eller umuligt at beregne støtteelementet i en given 
fællesskabsintervention, der i modsætning til statsstøtte ikke udbetales 
direkte til virksomhederne. 
I landbrugssektoren vil sammenligninger kunne føre til forkerte 
konklusioner, idet modtagerne af fællesskabsstøtten normalt ikke er 
virksomheder. Hvad angår sammenligninger mellem de forskellige 
medlemsstater, er det sådan, at alle aktører i Unionen vil nyde godt af 
Fællesskabets interventioner, uanset hvor interventionen finder sted (f.eks. 
eksportrestitutioner eller støtteopkøb). En sammenligning mellem EU's 
udgifter og de nationale udgifter vil vise, at Unionens udgifter i høj grad er 
påvirket af forskellen mellem de fluktuerende verdenspriser og 
Fællesskabets landbrugspriser, hvilket ikke gælder for størstedelen af de 
nationale udgifter. 
5. Der findes yderligere oplysninger om Fællesskabets interventioner i det 
tekniske bilag. 
6. Endelig indeholder følgende dokumenter oplysninger om de forskellige 
fællesskabsfonde- og instrumenter: 
Research and Technological Development Activities of the EU, 
annual report 1995. ISBN 92-77-93761-0 
The Structural Funds in 1994, 6th annual report. ISBN 92-827-5727-7 
The First report on Economic and Social Cohesion 1996. ISBN 92-
827-8877-6 
Cohesion financial instrument Cohesion Fund. Combined Report. 
ISBN 92-827-5739-0 
Annual Report Cohesion Financial Instrument 1993/1994. ISBN 92-
77-84777-8 
ECSC Financial report 1994. ISBN 92-827-4625-9 
Trans-European Networks Report. ISBN 92-826-8995-6 
The Twenty fourth Financial Report concerning the European 
Agricultural Guidance and Guarantee Funds-Guarantee Section. 
1994. ISBN 92-77-94440-4 
European Investment Bank 1995 Annual Report. ISBN 92-827-6303-
X 
88 
Tabel A 
ARUGE FÆLLESSKABSUDG1FTER 
I mio. ECU 
EUGFL, Garantisektionen-Landbrug 
EUGFL, Udviklingssektionen-Landbrug 
EUGFL, Garantisektionen-Fiskeri 
EUGFL, Udviklingssektionen-Fiskeri/EFFG-FIUF (fra 1994) 
SOCIALFONDEN 
REGIONALFONDEN1 
SAMHØRIGHEDSFONDEN 
EF's RAMMEPROGRAM FOR F&TU 
EKSF-tilskud 
Genansættelse, artikel 56, stk., 2, litra b) 
Sociale foranstaltninger, stål, artikel 56, stk., 2, litra b) 
Sociale foranstaltninger, kul, artikel 56, stk., 2, litra b) 
Forskning, artikel 55 
Rentegodtgørelse, artikel 54/56 
IALT 1990 
26503,3 
1973,9 
23,6 
226,6 
3504,2 
776,0 
1602,0 
184,0 
45,2 
40,0 
93,9 
82,2 
35.054,9 1991 
31824,8 
2408,1 
26,2 
294,0 
4785,8 
1152,0 
1567,0 
166,1 
20,0 
35,7 
128,1 
104,5 
42.512,3 1992 
32005,4 
2874,4 
32,1 
358,4 
5894,2 
1374,0 
2391,0 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
45.406,7 1993 
34496,3 
3092,4 
32,4 
401,8 
6306,8 
1635,0 
1565,0 
2094,0 
182,4 
60,0 
50,0 
124,6 
114,3 
50.155,0 1994 
32831,4 
3335,4 
35,5 
391,0 
5826,8 
1803,0 
1853 
2019,0 
157,0 
86,0 
40,0 
52,0 
51,5 
48.481,6 
Støtte, der nogenlunde svarer til støttebegrebet i EF-traktatens artikel 92. 
89 
Tabel B 
ANDRE FÆLLESSKABSINSTRUMENTER 
mio. ECU 
EKSF (nye Ian) 
Den Europæiske Investeringsbank* 
Den Europæiske Investeringsfond** 
I NIC (nye lån) 1990 
993,8 
12526,3 
-
23,6 1991 
1382,2 
14398,8 
-
39,2 1992 
1486,2 
16066,0 
-
-1993 
918,3 
17672,6 
-
-1994 
673,4 
17656,0 
643,0 
* Finansiering ydet inden for EU 
** Godkendt sikkerhedsstillelse 
KILDE: årsberetninger 
90 
Tabel C1 
Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1990-1992) 
I mio. ECU 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
| GRÆKENLAND 
J SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERANDENE 
PORTUGAL 
DET FORENEDE 
KONGERIGE 
IALT EUGFL 
Garantisektionen 
1227,1 
1161,2 
4811,4 
2119,8 
2990,4 
6130,1 
1604,5 
4839,2 
3,1 
2628,9 
317,5 
2278,0 
30111,2 EUGFL 
Udviklings­
sektionen 
22,6 
18,6 
206,5 
285,9 
458,6 
435,2 
161,6 
294,4 
5,7 
16,1 
244,6 
100,6 
2250,4 EUGFL Garanti­
sektionen Fiskeri 
0,2 
1,4 
0,8 
0,7 
10,5 
8,0 
1,4 
1,6 
-
0,1 
1,0 
1,6 
27,3 EUGFL 
Udviklings­
sektionen Fiskeri 
og EFFG-FIUF 
2,5 
16,3 
18,7 
21,2 
86,1 
27,5 
9,2 
47,7 
-
9,2 
44,4 
10,3 
293,1 SOCIAL­
FONDEN 
129,8 
42,9 
537,2 
395,7 
867,8 
590,4 
347,7 
522,4 
2,9 
109,7 
448,2 
733,4 
4728,1 REGIONAL­
FONDEN 
33,7 
9,0 
219,0 
67,7 
197,7 
90,3 
109,0 
129,0 
4,3 
5,7 
171,7 
63,7 
1100,8 SAMHØRIG­
HEDSFONDEN 
(fra 1993) EF's F&TU-
ramme-
program* 
1853,0 
1853,0 EKSF-
TILSKUD* 
459,0 
459,0 IALT 
1415,9 
1249,4 
5793,6 
2891,0 
4611,1 
7281,5 
2233,4 
5834,3 
16 
2769,7 
1227,4 
3187,6 
2.3120 
40.822,9 
k) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. 
91 
Tabel C2 
Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1992-94) 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GRÆKENLAND 
SPANIEN 
FRANKRIG 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBOURG 
NEDERLANDENE 
PORTUGAL 
DET FORENEDE 
KONGERIGE 
Teknisk støtte 
IALT EUGFL 
Garanti­
sektionen 
1278,7 
1257,1 
4979,7 
2522,5 
4011,5 
7680,5 
1513,9 
4469,0 
6,9 
2207,5 
519,2 
2664,7 
33111.2 EUGFL 
Udviklings­
sektionen 
35,8 
28,7 
434,2 
353,8 
530,4 
602,5 
179,5 
421,3 
8,4 
24,5 
371.4 
110.2 
3100,7 EUGFL 
Garanti­
sektionen 
Fiskeri 
0,2 
3,4 
0,9 
0,9 
10,7 
10,1 
2,2 
1,1 
-
0,1 
1,8 
1.8 
33,2 EUGFL 
Udviklings­
sektionen Fiskeri 
og EFFG-FIUF 
4,6 
29,6 
16,3 
36,1 
127,1 
31,9 
7,8 
52,1 
-
7,9 
50,3 
20.0 
383,7 SOCIAL­
FONDEN 
154,7 
54,3 
798,5 
461,2 
1146,7 
665,6 
307,0 
886,6 
5,0 
163,5 
597,9 
768,3 
6009,3 REGIONAL­
FONDEN 
30,0 
6,5 
304,4 
131,9 
273,7 
145,6 
120,6 
181,1 
3,9 
12,9 
279,3 
113,9 
1603,8 SAMHØRIG­
HEDS­
FONDEN (& 
instrument)** 
306,3 
936,4 
154,8 
309,0 
, 
0,8 
1707,3 EF's F&TU-
rammeprogram* 
2168,0 
2168,0 I 
EKSF-
TILSKUD* 
465,0 
465,0 mio. ECU 
IALT 
1504,0 
1379,6 
6534,0 
3812,7 
7036,5 
9136,2 
2285,8 
6011,2 
24,2 
2416,4 
2128,9 
3678,9 
0,8 
2633,0 
48582,2 
*) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. 
*)Kun 1993-1994 
92 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 170 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 08 10 09 
Katalognummer : CB-CO-97-162-DA-C 
ISBN 92-78-18756-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
<?3