MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL MEDLEMSSTATERNE

af 2. september 2004

om retningslinjer for et fællesskabsinitiativ vedrørende transeuropæisk samarbejde, der skal fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling inden for det europæiske territorium

INTERREG III

(2004/C 226/02)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. april 2000 at iværksætte et fællesskabsinitiativ vedrørende transeuropæisk samarbejde (i det følgende benævnt »Interreg III«), jf. artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1) , i det følgende benævnt den »generelle forordning«. Metoden til gennemførelse af samarbejdsaktiviteter inden for det tværregionale samarbejde blev skitseret i meddelelsen fra Kommissionen til medlemsstaterne af 7. maj 2001»Tværregionalt samarbejde« Linje C under EU's Interreg III-initiativ (2001/C 141/02) (2) (i det følgende benævnt »meddelelsen om tværregionalt samarbejde«). Retningslinjerne blev ændret ved Kommissionens meddelelse af 23. august 2001 (3) . Nærværende konsoliderede retningslinjer erstatter dem, der blev vedtaget den 28. april 2000, som ændret ved meddelelsen af 23. august 2001. Bilag A til nærværende meddelelse erstatter bilag A til meddelelsen om tværregionalt samarbejde.

Under Interreg III ydes der fællesskabsstøtte til tiltag på områder, som falder ind under retningslinjerne i denne meddelelse, og som indgår i de EF-initiativprogrammer, som fremlægges af myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne og godkendt af Kommissionen.

I. GENERELLE MÅLSÆTNINGER OG PRINCIPPER

Den overordnede målsætning med Interreg -initiativerne har været og er fortsat, at landegrænserne ikke må udgøre en hindring for en afbalanceret udvikling og integration inden for det europæiske territorium. Grænseregionerne har været isoleret på to fronter: Dels forhindrer en grænse de samfund, den adskiller, i at opbygge et økonomisk, socialt og kulturelt fællesskab, og den forhindrer en konsekvent forvaltning af økosystemerne; dels tager de nationale politikker sjældent hensyn til grænseregionerne, hvilket medfører, at deres økonomi i mange tilfælde er blevet af perifer betydning i national sammenhæng. Det indre marked og ØMU'en kan ændre denne situation. Men der er stadig masser af muligheder for at styrke samarbejdet til gensidig nytte for grænseområderne i hele Fællesskabet. Udfordringen er så meget desto større, når man tager udvidelsen af Fællesskabet i betragtning, eftersom den medfører endnu flere indre grænser i Fællesskabet og en gradvis forskydning af Fællesskabets ydre grænser østpå.

I programmeringsperioden 1994-1999 videreførte og udbyggede Interreg II arbejdsområdet fra den foregående periodes Interreg og Regen under tre særskilte overskrifter: grænseoverskridende samarbejde (2 600 mio. EUR), tværnationale energinet (550 mio. EUR) og fælles aktioner til afhjælpning af problemer i forbindelse med oversvømmelse og tørke samt fysisk planlægning for større geografiske områder i hele Fællesskabet, Central- og Østeuropa og Middelhavsområdet (413 mio. EUR). Som led i Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) nyskabende foranstaltninger i henhold til artikel 10 i forordning (EØF) nr. 4254/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (4) blev der desuden ydet støtte til tværregionalt samarbejde i Fællesskabet om »bløde spørgsmål« med relevans for regionaludviklingen (200 mio. EUR i perioden 1994-1999).

Endelig er der også oprettet tværregionalt samarbejde på forskellige områder. Men finansieringssystemet i henhold til artikel 10 i forordning (EØF) nr. 4254/88 havde den ulempe, at forvaltningen af alt for mange projekter blev centraliseret direkte under Kommissionen, så de ikke hang naturligt sammen med de grænseoverskridende og tværnationale aktiviteter under Interreg.

Interreg II C gav en vis erfaring vedrørende samarbejde hen over større tværnationale områder, der omfattede nationale, regionale og lokale myndigheder, med henblik på større fysisk integration af disse områder. Men der var stor forskel på omfanget af samarbejdet.

Erfaringen her viser, at der i mange tilfælde er taget vigtige skridt i retning af fællesprogrammer og fælles forvaltning af disse på tværs af grænserne. Men det nære samarbejde, som f.eks. foregår i »Euroregionerne«, er stadig undtagelsen snarere end reglen. Selv om der er foregået en del udviklingsaktiviteter i grænseområderne, som bestemt er kommet disse områder til gode, har det generelt været mere vanskeligt at iværksætte reelt grænseoverskridende aktiviteter i fællesskab. Det har i visse tilfælde haft paradoksale følger, f.eks. parallelle projekter på begge sider af grænsen. Og det har under alle omstændigheder forhindret grænseområderne og medlemsstaterne i at drage den fulde nytte af samarbejdet.

Den største udfordring for den nye fase af Interreg er derfor at bygge videre på de positive erfaringer med reelt samarbejde under de nuværende programmer og løbende at udvide denne form for samarbejde til at omfatte hele Fællesskabet samt forbindelserne med nabolandene.

at forbedre regionaludviklings- og samhørighedspolitikker og –teknikker via tværnationalt/tværregionalt samarbejde (linje C); denne linje er finansielt set den mindste.

samarbejde for at fremme stabiliserings- og associeringsprocessen på det vestlige Balkan

I den forbindelse har målsætningen for den nye fase af Interreg været at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet ved at fremme grænseoverskridende, tværnationalt og tværregionalt samarbejde og en afbalanceret udvikling af EF-området. Tiltag vedrørende grænser og grænseområder mellem medlemsstater og mellem medlemsstater og tredjelande udgør derfor en hjørnesten i initiativet. Opmærksomheden rettes ikke mindst mod:

Kommissionens meddelelse »Bane vejen for et nyt instrument for nabolandene« (6) af 1. juli 2003 (i det følgende benævnt »naboskabsmeddelelsen«) tilstræber ved indførelse af naboskabsprogrammer for perioden 2004-2006 at forbedre koordineringen mellem Interreg III og Fællesskabets instrumenter i politikken udadtil. Meddelelsen er en opfølgning af meddelelsen om »Det bredere europæiske naboskab: en ny ramme for forbindelserne med vores naboer i øst og syd« (7) .

Gennemførelsen af Interreg III skal være i tråd med og tilpasset efter andre berørte finansielle instrumenter. Tiltag inden for Fællesskabet finansieres af EFRU, hvorimod tiltag uden for Fællesskabet finansieres af andre af EF's finansielle instrumenter, f.eks. Phare, Ispa, Tacis, Meda, Cards, EUF eller andre fællesskabsprogrammer med en udenrigspolitisk dimension, alt efter den pågældende situation.

Artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1783/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (5) , i det følgende benævnt »EFRU-forordningen«, giver mulighed for, at EFRU gennemfører Interreg III-initiativet ved at finansiere tiltag for udvikling af landdistrikter, der er støtteberettiget under EUGFL, for udvikling af menneskelige ressourcer, der er støtteberettiget under ESF, og for justering af fiskeristrukturen, der er støtteberettiget under FIUF. Denne mulighed bør udnyttes til at forbedre samordningen og integrationen af foranstaltninger og tiltag, som modtager fællesskabsstøtte.

Programmeringen skal passe ind i de foranstaltninger, som støttes under strukturfondenes mål 1, 2 og 3, især vedrørende infrastruktur, og EF's andre initiativer. Desuden skal tiltagene falde ind under strukturfondenes arbejdsområde og være i overensstemmelse med reglerne om støtteberettigede udgifter.

Der skal etableres et bredt partnerskab, ikke blot med »institutionelle« partnere fra national-, regional- og lokalmyndigheder, men også med arbejdsmarkedets parter, økonomiske interesseorganisationer og andre relevante kompetente organer (ngo'er, repræsentanter for det akademiske miljø osv.), jf. artikel 8 i den generelle forordning. Kommissionen er især interesseret i, at partnerskabet opbygges fra bunden, helt fra udarbejdelsen af den fælles strategi til gennemførelsen af tiltagene. Efter en transparent publicityfase skal tiltagene i størst mulig grad åbne op for offentlige og private aktørers deltagelse.

Programmeringen skal tage højde for de generelle retningslinjer for strukturfondene og Fællesskabets lovgivning og politikker. Det vil sige, at der foretrækkes tiltag, som virker beskæftigelsesfremmende eller forbedrer konkurrenceevnen for de pågældende områder, eller som har til formål at opstille og indføre politikker vedrørende bæredygtig udvikling eller ligestilling af mænd og kvinder. Alle tiltag skal overholde EF's konkurrenceregler, herunder navnlig reglerne om statsstøtte.

De tiltag, der vælges til iværksættelse af programmet, skal være af klar grænseoverskridende/tværnational karakter. Det vil sige, at de kun kan modtage støtte, hvis de vælges i fællesskab og gennemføres enten i to eller flere medlemsstater eller tredjelande eller i én medlemsstat, hvor det kan godtgøres, at tiltaget har store fordele for andre medlemsstater eller tredjelande.

Opstilling i fællesskab af en strategi og et program med fælles prioriteter er en grundlæggende betingelse for, at projekter, som der ansøges om EF-tilskud til, kan komme i betragtning. Samtlige foranstaltninger og tiltag skal være baseret på dette fællesprogram for de pågældende regioner og områder, og det skal påvises, hvilken merværdi det indebærer.

For at virkeliggøre disse målsætninger skal samarbejde, som iværksættes under Interreg III-initiativet, overholde følgende principper:

Når der gennemføres samarbejdsforanstaltninger på grundlag af disse principper, kræver det reelle fælles strukturer i forbindelse med udarbejdelse af programmerne, inddragelse af berørte parter, udvælgelse af tiltag, forvaltning af hele programmet og samordning og tilsyn med gennemførelsen af programforløbet samt, om nødvendigt, fælles ordninger til forvaltning af foranstaltninger og aktioner. Med Interreg III og naboskabsprogrammerne vil situationen under alle omstændigheder blive betydeligt forbedret set i forhold til programmeringsperioden 1994-1999. Partnerne skal angive de nøjagtige vilkår, ordninger og midler, som gælder i forbindelse med indførelse og drift af de strukturer, hvis driftsomkostninger kan finansieres via programmerne.

II. GRÆNSEOVERSKRIDENDE SAMARBEJDE (LINJE A)

Formål: Grænseoverskridende samarbejde mellem nabomyndigheder skal medvirke til at oprette grænseoverskridende økonomiske og sociale centre via fælles strategier for bæredygtig regionaludvikling.

visse kystområder, som falder ind under den administrative klassifikation NUTS III (nomenklaturen for statistiske territoriale enheder), jf. bilag I.

alle områder beliggende ved Fællesskabets indre og ydre landgrænser, som falder ind under den administrative klassifikation NUTS III (nomenklaturen for statistiske territoriale enheder), jf. bilag I

Listen er ikke udtømmende. Områderne er til orientering angivet i bilag II. De finansielle midler skal dog koncentreres om et begrænset antal målsætninger og foranstaltninger. Investeringer i infrastruktur skal f.eks. så vidt muligt koncentreres om administrative områder under NUTS III-niveau, som ligger umiddelbart op ad grænser. Når det i tyndtbefolkede regioner konstateres, at udviklingen hæmmes af infrastrukturmangler, kan etableringen af en sådan infrastruktur dog, jf. punkt 10, komme i betragtning i et område ud over det strengt definerede NUTS III-niveau, for så vidt hovedmålsætningen med denne infrastruktur hænger sammen med udviklingen i de i bilag I angivne NUTS III-områder.

at øge det menneskelige og institutionelle potentiale for grænseoverskridende samarbejde for at fremme den økonomiske udvikling og den sociale samhørighed.

at etablere samarbejde på det juridiske og administrative område for at fremme den økonomiske udvikling og den sociale samhørighed

at etablere bedre net inden for transport (navnlig tiltag til indførelse af mere miljøvenlige transportmetoder), information og kommunikation samt offentlige tjenester og vand- og energisystemer

at udveksle menneskelige ressourcer og faciliteter i forbindelse med forskning, teknologisk udvikling, uddannelse, kultur, kommunikation og sundhedsvæsen for at øge produktiviteten og medvirke til at skabe varige stillinger

III. TVÆRNATIONALT SAMARBEJDE (LINJE B)

Målsætning: Tværnationalt samarbejde mellem national-, regional- og lokalmyndigheder har til formål at fremme en højere grad af fysisk integration af større grupper af europæiske regioner med henblik på at opnå en bæredygtig, harmonisk og afbalanceret udvikling inden for Fællesskabet og en bedre fysisk integration med ansøgerlandene og andre nabolande.

Disse grupperinger er baseret på de områder, som allerede falder ind under Interreg II C-programmer og artikel 10-pilotaktioner vedrørende fysisk planlægning, og er tilpasset for at tage højde for de erfaringer, der er opnået hidtil. På basis heraf kan medlemsstaterne og regionerne forelægge Kommissionen behørigt begrundede anmodninger om ændring af disse grupperinger. Der vil blive udvist særlig opmærksomhed, når det drejer sig om EF's ydre grænser, især i forbindelse med udvidelsen, samarbejde vedrørende regionerne i EF's yderste periferi, øget samarbejde over Adriaterhavet og med det sydlige Østersøområde og samarbejde vedrørende ø-regioner. De foreslåede ændringer skal derfor åbne op for et øget samarbejde mellem EF's Adriaterhavs- og Balkanregioner og de eksterne Balkanregioner. Der vil blive lagt særlig vægt på de fire tværnationale regioner, der udmønter naboskabsdimensionen i praksis.

De udvalgte foranstaltninger skal virke fremmende for en integreret tilgang til den fysiske udvikling, som tager sigte på fælles problemer og muligheder og medfører reelle fordele for det tværnationale område. Samarbejde mellem øer og kystområder samt samarbejde mellem regioner med fælles handicap, f.eks. bjergområder, vil være særlig velset. Der skal også angives nøgleområder for investeringer i infrastruktur. Kun infrastruktur med tværnationale virkninger kan komme i betragtning. Anlægning af motorveje og hovedveje er udelukket. De valgte tiltag skal medføre konkrete, synlige og nyskabende resultater. I tilfælde af problemer med forvaltning af vandressourcer som følge af oversvømmelse eller tørke kan Interreg III-midler anvendes til investeringer i infrastruktur.

at fremme integrationen mellem kystområder og af ø-regioner gennem fastlæggelse af en specifik prioritering for hvert område og hver region med en passende finansiel bevilling. Fremme af integrationen mellem kystområder og af ø-regioner kan omfatte bilaterale samarbejdsaktioner

at udarbejde operationelle strategier for fysisk planlægning på tværnationalt plan, herunder samarbejde mellem byer indbyrdes og mellem byområder og landdistrikter, med henblik på at fremme en polycentrisk og bæredygtig udvikling

Prioriterede områder: Forslag til tværnationalt samarbejde skal bygge videre på erfaringen fra Interreg II C og tage højde for områder, der er højt prioriterede i EF-politikken, f.eks. transeuropæiske net og anbefalingerne om regionaludvikling i udviklingsplanen for Fællesskabets område (ESDP). Samtidig er det i betragtning af de begrænsede finansielle midler og de berørte områders store geografiske udstrækning vigtigt at undgå, at tiltagene spreder sig over for meget. De skal være målrettede. Der kan ansøges om støtte til:

IV. TVÆRREGIONALT SAMARBEJDE (LINJE C)

Målsætning: Tværregionalt samarbejde har til formål at effektivisere regionaludviklings- og samhørighedspolitikker og -instrumenter via etablering af netværk, navnlig for regioner med udviklingsefterslæb og regioner under omstilling.

V. UDARBEJDELSE, FREMLÆGGELSE OG GODKENDELSE AF INTERVENTIONER

Der kan fremlægges særskilte forslag for hver enkelt linje. Hvis partnerne finder det hensigtsmæssigt, kan programmerne dog omfatte alle tre linjer, A, B og C, idet der angives prioriterede områder, foranstaltninger og fælles strukturer for hver enkelt linje.

Hvert program udarbejdes generelt for en grænse med »underprogrammer« for hver grænseoverskridende region, hvor det er relevant. Hvor det er berettiget (f.eks. i forbindelse med meget lange grænser, steder hvor flere grænser mødes, veludviklede eksisterende samarbejdsstrukturer), udarbejdes programmet for en grænseoverskridende region, som dækker en eller flere grænser.

Der udarbejdes et enkelt program for hvert samarbejdsområde som defineret i punkt 13.

De programmer, som omfatter tværnationalt samarbejde (linje B), udarbejdes i overensstemmelse med de principper, prioriteringer og procedurer, som er angivet i punkt 6-8 og 12-16, af de nationale myndigheder (eller andre myndigheder udpeget af medlemsstaterne) i tæt samarbejde med de regionale eller lokale myndigheder i det geografiske område, hvor det tværnationale samarbejde skal foregå. I betragtning af deres erfaring deltager organerne og arbejdsgrupperne under Interreg II C i det forberedende arbejde på anmodning fra de ansvarlige myndigheder.

fastlæggelse af et finansielt forvaltningssystem, som giver mulighed for overførsel fra EFRU (og helst også fra de pågældende nationale samfinansieringsordninger) til én samlet konto for hvert program, og for hurtig og gennemsigtig udbetaling af disse midler til de endelige støttemodtagere. De fælles ordninger kan i denne forbindelse omfatte undertegnelse af en aftale mellem de forskellige myndigheder i de lande, som deltager i programmet, såvel som en forpligtelse for de forskellige partnere på projektniveau til også at undertegne en aftale om deres finansielle og retlige ansvarsområder

en beskrivelse af systemerne for fælles overvågning og evaluering, herunder overvågningsudvalgets rolle (se punkt 28). Som fastsat i den generelle forordnings artikel 36, stk. 1, tager de kompetente myndigheder hensyn til metodevejledningen for definering af overvågningsindikatorer til indsamling af overvågningsdata og forberedelse af evalueringer

en beskrivelse af ordningerne for forvaltning af programmet inklusive dem, der vedrører en transparent publicityfase, der i størst mulig grad skal åbne op for offentlige og private aktørers deltagelse, og ordninger for indkaldelser af forslag og fælles udvælgelse af tiltag, styringsudvalgets rolle (se punkt 29) og ansvarsfordelingen for finansiering og finanskontrol, jf. den generelle forordnings artikel 38 og 39. Dette skal, hvor det er relevant, omfatte anvendelse af globaltilskud som angivet i punkt 26

Disse tre funktioner (forvaltningsmyndighed, betalingsmyndighed og fælles teknisk sekretariat) udøves enten separat eller under ét under hensyntagen til de særlige forhold ved gennemførelsen af Interreg III

fælles teknisk sekretariat for operationel forvaltning af programmet, især for opgaverne i punkt 30, uden at forvaltningsmyndighedens samlede ansvar ifølge den generelle forordnings artikel 34 herved indskrænkes.

de kompetente myndigheders udpegning af de fælles strukturer for samarbejde, der er baseret på særlige aftaler under hensyntagen til national lovgivning, og som skal tjene som:

en vejledende finansieringsplan med angivelse for hvert prioriteret område og år, jf. den generelle forordnings artikel 28 og 29, af det påtænkte finansielle tilskud fra EFRU og fra Phare, Tacis, Meda, Cards, Samhørighedsfonden, Ispa og EIB, hvor det er relevant, så vel som det samlede beløb for støtteberettiget offentlig eller tilsvarende finansiering og den skønnede private finansiering i forbindelse med disse tilskud. Det samlede EFRU-tilskud, som er planlagt for hvert år, skal være i overensstemmelse med det relevante finansielle overslag

en kortfattet beskrivelse, om nødvendigt pr. underprogram for linje A, af de tiltag, der er planlagt for at gennemføre prioriteringerne, inklusive de nødvendige oplysninger for at kontrollere støtteordningernes overensstemmelse med traktatens artikel 87, og arten af de foranstaltninger, der er påkrævet til forberedelse, overvågning og evaluering af programmet

en oversigt over processen i den fælles programmering (f.eks. det blandede programmeringsudvalg), herunder også ordningerne for samråd med partnerne

Programmerne skal i indhold svare til enhedsprogrammeringsdokumenterne, jf. den generelle forordnings artikel 19, stk. 3, med de tilpasninger, der er nødvendige for at tage højde for de særlige behov og omstændigheder i forbindelse med grænseoverskridende, tværnationalt og tværregionalt samarbejde, og de skal bl.a. omfatte:

Dette programtillæg fremsendes til Kommissionen senest tre måneder efter Kommissionens beslutning om godkendelse af programmet. Programtillægget udfærdiges i overensstemmelse med de samme ordninger for samarbejde og partnerskab, som gælder for programmet.

VI. OVERVÅGNING, GENNEMFØRELSE OG EVALUERING AF TILTAG

Overvågningsudvalget sammensættes af repræsentanter for de regionale og lokale myndigheder og, hvis de nationale myndigheder ønsker det, for de nationale myndigheder. Deltagelse af arbejdsmarkedets parter, økonomiske interesseorganisationer og ngo'er er ønskelig, jf. den generelle forordnings artikel 8. Kommissionen og, hvor det er relevant, EIB deltager i overvågningsudvalgets arbejde som rådgiver.

i overensstemmelse med den generelle forordnings artikel 15 at fastlægge de kriterier, der skal anvendes ved udvælgelsen af tiltag med sigte på at fastslå tiltagenes grænseoverskridende eller tværnationale karakter eller interesse

Den fælles udvælgelse af tiltag og det samordnede tilsyn med gennemførelsen af dem varetages af et eller om nødvendigt flere styringsudvalg for de tiltag, der indgår i hvert enkelt underprogram. Dette udvalg sammensættes efter de samme principper for samarbejde og partnerskab som overvågningsudvalget. Kommissionen kan deltage som observatør.

Ud over de ansvarsområder, som i henhold til den generelle forordnings artikel 34 påhviler forvaltningsmyndigheden (se punkt 25), er den også ansvarlig for at tilrettelægge forberedelsen af de beslutninger, som overvågnings- og styringsudvalgene træffer. Dette indebærer især, at den modtager, tager stilling til og afgiver en foreløbig vurdering af de tiltag, der foreslås finansieret, eller koordinerer sådanne opgaver. Den samordner også arbejdet i de myndigheder eller organer, som efter behov udpeges i forbindelse med gennemførelsen af de forskellige underprogrammer og foranstaltninger.

EFRU-tilskuddet indbetales på én bankkonto, som indehaves af betalingsmyndigheden eller forvaltningsmyndigheden, når denne også er betalingsmyndighed. På grundlag af beslutninger, som styringsudvalget eller overvågningsudvalget, som også fungerer som styringsudvalg, træffer om udvælgelse af projekter, betaler betalingsmyndigheden efter den generelle forordnings artikel 32, stk. 1, sidste afsnit, EFRU-tilskuddet til de endelige modtagere eller, hvis det er relevant, til de myndigheder eller organer, der er udpeget til at gennemføre de forskellige underprogrammer eller foranstaltninger. I sidste tilfælde udbetaler disse myndigheder beløbene til de endelige modtagere. I forbindelse med tiltag, som omfatter partnere i forskellige medlemsstater, er den endelige modtager lederen af tiltaget, som varetager den finansielle forvaltning og samordningen mellem partnerne i tiltaget. Lederen bærer det finansielle og retlige ansvar over for forvaltningsmyndigheden. Lederen fastlægger sammen med disse partnere ansvarsfordelingen, eventuelt i form af en aftale.

VII. SAMORDNING MELLEM EFRU, PHARE, TACIS, MEDA, CARDS, EUF, SAPARD OG ISPA

Med naboskabsmeddelelsen åbnede Kommissionen mulighed for naboskabsprogrammer i perioden 2004-2006. Naboskabsprogrammerne skal støtte grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde med ikke-ansøgerlande ved EU's ydre grænse og bygge på eksisterende eller planlagte Interreg-programmer og -strukturer. Indførelsen af naboskabsprogrammerne gør det muligt at opstille nye systemer med procedurer for fælles forberedelse, fremlæggelse og udvælgelse af projekter og dermed i højere grad at involvere modtagerne på den eksterne side af grænsen. Den 23. oktober 2003 fremlagde Kommissionen en meddelelse (9) om retningslinjer for forberedelsen af naboskabsprogrammer, herunder en beskrivelse af, hvilke skridt der skal tages for at etablere et naboskabsprogram, og rådgivning om, hvordan de eksisterende dokumenter, strukturer og arbejdsmetoder skal ændres.

Grænseoverskridende samarbejde (linje A)

For så vidt angår grænseoverskridende samarbejde hen over EF's ydre grænser, skal grænseområder i nabolande være omfattet af de programforslag, som fremlægges for Kommissionen af de udpegede myndigheder i medlemsstaterne efter aftale med de pågældende nabolande. Definitionen af disse områder skal være i overensstemmelse med de for Interreg III vedtagne kriterier. For så vidt angår et i bilag I opført NUTS III-område, der deltager i flere grænseoverskridende samarbejdsprogrammer med lande omfattet af Phare-CBC, eller de i punkt 10, andet afsnit, omhandlede NUTS III-områders deltagelse i sådanne programmer, aftales de nærmere regler for denne deltagelse mellem Kommissionen og de udpegede myndigheder i medlemsstaterne i forståelse med de pågældende nabolande.

Interreg III-programmet for grænseoverskridende samarbejde (linje A), som defineret i punkt 21, 22, 25 og 26, er det fælles grænseoverskridende programmeringsdokument, som er omhandlet i artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2760/98 af 18. december 1998 om Phare-CBC-programmet (10) , i det følgende benævnt »Phare-CBC-forordningen«. I forbindelse med finansiering fra EFRU tager Kommissionen stilling til støtten fra fonden, når den godkender programmet. Ved tilskuddene fra Phare-CBC, Tacis, Meda, Cards, Sapard og Ispa skal de principper og regler, der gælder for disse instrumenter, overholdes, og de beløb, der fastlægges i finansieringsplanen, er vejledende. Der skal lægges vægt på at sikre en passende balance i finansieringen på begge sider af de berørte grænser under hensyntagen til de disponible midler, forskellene i den økonomiske udvikling og i absorptionskapaciteten.

Med hensyn til Ispa, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1267/1999 af 21. juni 1999 om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument (11) , kan der indrømmes undtagelser fra kravet om et minimumsbeløb (5 mio. EUR), der i princippet gælder for foranstaltninger under dette instrument, for at der kan tages hensyn til de særlige forhold, som Kommissionen beslutter på grundlag af særlige henstillinger fra overvågningsudvalget.

Er en fælles forvaltningsmyndighed ikke mulig, deltager repræsentanter for tredjelandene i forvaltningsmyndighedens aktiviteter inden for deres respektive kompetenceområder.

Interreg/Phare-CBC-overvågningsudvalget omfatter repræsentanter for de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og de pågældende tredjelande og for Kommissionen og, hvor det er relevant, EIB. Kommissionens og, hvor det er relevant, EIB's repræsentanter deltager som rådgivere i Interreg/Phare-CBC-overvågningsudvalgets arbejde med hensyn til tiltag, der medfinansieres af EFRU. Det er dette udvalgs ansvar at bekræfte programtillægget efter den generelle forordnings artikel 15 eller at godkende ændringer i det.

Godkendelse af tiltag eller projekter, som skal finansieres under programmet, sker efter reglerne for EFRU eller andre finansielle instrumenter, som yder tilskud til programmet.

For projekter, der ikke sorterer under tilskudsordninger, kan den normalt krævede mindsteprojektstørrelse (2 mio. EUR) kun fraviges på grundlag af en vurdering af det enkelte tilfælde og kun, såfremt der er tale om ægte grænseoverskridende samarbejde, der er omfattet af de prioriteringer, der er indeholdt i de fælles grænseoverskridende programmeringsdokumenter. Interreg/Phare-CBC-overvågningsudvalget (se punkt 39) fremsætter specifikke henstillinger om undtagelser fra mindsteprojektstørrelsen med henblik på procedurerne i første afsnit i dette punkt. I de grænseområder, der opfylder betingelserne i artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 1266/1999 af 21. juni 1999 om samordning af støtten til ansøgerlandene som led i førtiltrædelsesstrategien (12) vedrørende samordning af førtiltrædelsesinstrumenter, kan Kommissionens forudgående kontrol, på grundlag af en vurdering i det enkelte tilfælde, erstattes af det »udvidede decentrale gennemførelsessystem« med efterfølgende kontrol fra Kommissionens side.

Tilskudsordninger inden for økonomisk og social samhørighed kan finansiere projekter i størrelsesordenen 50 000 EUR-2 mio. EUR (EF-bidrag). De enkelte projekter under tilskudsordningerne identificeres ved en indkaldelse af tilbud og godkendes af det fælles samarbejdsudvalg.

I henhold til nævnte forordnings artikel 5, stk. 2, skal der opstilles særlige bestemmelser for en begrænset del af programmerne vedrørende mindre projekter med deltagelse af lokale aktører. Mindre projekter, som ikke overstiger 50 000 EUR (EF-bidrag), og som skal finansieres af Phare-CBC, godkendes af det fælles samarbejdsudvalg eller et særligt styringsudvalg, der er ansvarligt for sådanne mindre projekter.

Tværnationalt samarbejde (linje B)

Tværregionalt samarbejde (linje C)

VIII. FINANSIERING

Kommissionen vedtager vejledende rammebeløb for hver enkelt medlemsstat. Ved sammensætningen af dette beløb sikrer medlemsstaterne, at mindst 50 % af deres samlede bevillinger til Interreg III i princippet afsættes til grænseoverskridende samarbejde under linje A. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer også, at alle grænser behandles ens. Mindst 14 % af den vejledende tildeling for hver medlemsstat afsættes til linje B og 6 % til linje C.

I overensstemmelse med den generelle forordnings artikel 20, stk. 2, er EFRU's samlede bidrag til Interreg III i perioden 2000-2006 fastsat til 4 875 mio. EUR i 1999-priser. I henhold til den generelle forordnings artikel 7, stk. 7, blev EFRU-bidraget indekseret med 2 % om året frem til 2003 og fastsat i 2003-priser for årene 2004-2006. Kommissionen har nu også fastlagt indekseringssatsen for perioden 2004-2006. EFRU's tilskud kan udgøre op til 75 % af de samlede omkostninger i mål 1-regioner og op til 50 % andre steder, jf. dog undtagelserne i nævnte forordnings artikel 29, stk. 3, litra a).

For de relevante tredjelande, der deltager i Interreg III, kan der ydes støtte til samarbejdet via Phare-CBC og også via Ispa, Sapard og de nationale Phare-programmer. For Tacis, Meda, Cards og EUF fastsættes der bidrag til koordinerede aktiviteter — efter de eksisterende operationelle bestemmelser og, hvor det er relevant, i overensstemmelse med naboskabsmeddelelsen — med henblik på at maksimere det grænseoverskridende og tværnationale samarbejde på tværs af Fællesskabets ydre grænser.

I overensstemmelse med EFRU-forordningens artikel 3, stk. 2, yder EFRU som led i gennemførelsen af Interreg III-initiativet støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, som er støtteberettigede under EUGFL, foranstaltninger til udvikling af menneskelige ressourcer, som er støtteberettigede under ESF, og foranstaltninger til tilpasning af fiskeristrukturer, som er støtteberettigede under FIUF.

Via EF-initiativerne kan der ydes teknisk bistand til udarbejdelse, finansiering og gennemførelse af programmer under den generelle forordnings artikel 20.

koordinering af tværregionalt samarbejde. Indsamling af oplysninger om godkendte projekter (for at undgå dobbelt finansiering af projekter og fremme yderligere synergivirkninger) og deres gennemførelse

For at fremme udveksling af erfaringer og god praksis, især via netværk, i forbindelse med erfaringer, der er gjort under Interreg III, linje A, B og C, kan der højst anvendes et beløb på 47 mio. EUR.

Finansieringen af 100 % på Kommissionens initiativ i forbindelse med de to former for teknisk bistand, der er beskrevet i punkt 52 (andet afsnit) og punkt 53 (tredje afsnit), må ikke udgøre mere end 2 % af det samlede EFRU-bidrag som fastsat i punkt 48.

IX. KORRESPONDANCE

Kommissionen opfordrer medlemsstaterne og de udpegede regionale myndigheder — hvor det er relevant i forståelse med de pågældende tredjelande — til at fremlægge detaljerede forslag til EF-initiativprogrammer under Interreg III-initiativet.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003, EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33.

(2) EFT C 141 af 15.5.2001, s. 2.

(3) Meddelelse fra Kommissionen om ændring af retningslinjerne for et fællesskabsinitiativ vedrørende transeuropæisk samarbejde, der skal fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling inden for det europæiske territorium – Interreg III (2001/C 239/03), EFT C 239 af 25.8.2001, s. 4.

(4) EFT L 374 af 31.12.1988, s. 15.

(5) EFT L 213 af 13.8.1999, s. 1.

(6) http://europa.eu.int/comm/regional_policy/sources/docoffic/official/communic/wider/wider_en.pdf

(7) Kommissionens meddelelse KOM(2003) 104 af 11.3.2003.

(8) Kommissionens meddelelse 97/C 285/10: Europæiske økonomiske firmagruppers (EØFG) deltagelse i offentlige indkøb og offentligt finansierede programmer, EFT C 285 af 20.9.1997, s. 17.

(9) http://europa.eu.int/comm/regional_policy/interreg3/doc/pdf/neighbour_guidance.pdf

(10) EFT L 345 af 19.12.1998, s. 49. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1822/2003, EUT L 267 af 17.10.2003, s. 9.

(11) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 73.

(12) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 68.

West and South of Northern Ireland

EFRU-tilskuddet til teknisk bistand kan udgøre op til 100 % og nedsættes under hensyntagen til støtte, som allerede er ydet under Interreg I og II.

Øget kommunikation og samarbejde mellem borgere, private og frivillige organisationer og myndigheder og institutioner for at udvikle de forbindelser og den institutionelle basis, som ligger til grund for grænseoverskridende integration i grænseområder, og indførelse af generel og målrettet sprogundervisning i denne forbindelse for at fremme beskæftigelsen.

Der kan under dette initiativ ikke ydes støtte til projekter, som udvælges til samfinansiering fra andre finansielle fællesskabsinstrumenter inden for disse områder, f.eks. Falcone, Grotius, Odysseus, Oisin, Stop, Robert Schuman-foranstaltningen og Rådets handlingsplan af 3. december 1998.

Forberedende arbejde (pilotprojekter, undersøgelser) med sigte på at reducere problemerne med de tilbageværende hindringer for det indre marked under »handlingsplanen for det indre marked« (f.eks. beskyttelse af forbrugernes rettigheder, finansielle tjenester, offentlige indkøb og regionalstøtte) eller problemerne med forskellige love (f.eks. socialsikring og beskatning) og administrative systemer (f.eks. smugling, indvandrer- og asylområder, civilbeskyttelse og oprettelse af grænseoverskridende industriområder).

De projekter, som udvælges til samfinansiering via andre finansielle fællesskabsinstrumenter inden for disse områder, f.eks. det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling, Culture 2000, Media II, Socrates, Leonardo da Vinci, Tempus osv., kan ikke modtage støtte under dette initiativ.

Kulturelle arrangementer (udstillinger, festivaler) er ikke støtteberettigede, medmindre de medfører et varigt samarbejde eller har en varig beskæftigelsesfremmende virkning. Derfor kan der som hovedregel ikke ydes finansiering til engangsarrangementer. Tilbagevendende arrangementer kan kun modtage finansiering i opstartsfasen. Der ydes hovedsagelig støtte til de organisatoriske aspekter frem for kunstneriske (produktion, indkøb af værker, betaling til kunstnere).

I de områder, hvor der findes et grænseoverskridende Eures-partnerskab, vil der især blive lagt vægt på at gennemføre tiltag, som supplerer eller støtter dette partnerskab, som er med til at forbedre det grænseoverskridende arbejdsmarkeds funktion. Disse tiltag fastlægges i samråd med de lokale Eures-partnere.

Oprettelse og/eller udvikling af et integreret arbejdsmarked på begge sider af grænsen i overensstemmelse med ESF's opgaver (artikel 1 i ESF-forordningen), under skyldig hensyntagen til behovet for at medvirke til at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder og med deltagelse af arbejdsmarkedets parter.

Etablering af netværk af bydelstjenester eller andre former for tjenester vedrørende lokale udviklings- og beskæftigelsesforanstaltninger (1) .

Grænseoverskridende udvikling af landdistrikter, primært via markedsføring og reklame for kvalitetsprodukter, fremme af turisme og håndværk, forbedringer af levevilkår, sanering og udvikling af landsbyer og beskyttelse af landdistrikternes kulturarv; udvikling og bevarelse af visse fredede grænseoverskridende områder.

Opstilling af fælles retningslinjer for planlægning og forvaltning af områder mellem byer tæt ved grænser, med særlig opmærksomhed på principperne og retningslinjerne i »Bæredygtig byudvikling i Den Europæiske Union: Rammer for handling« (KOM(1998) 605 endelig udgave).

BILAG IV

LINJE B: PRIORITEREDE OMRÅDER OG FORANSTALTNINGER

Som omhandlet i den generelle forordning skal alle tiltag, som samfinansieres af strukturfondene, være i overensstemmelse med Fællesskabets øvrige lovgivning og politikker, inklusive konkurrencereglerne.

I forbindelse med fremme af en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling skal foranstaltningerne i denne linje bidrage til økonomisk og social integration og til udvikling af de berørte samarbejdsområder.

1. Strategier for fysisk planlægning, herunder samarbejde mellem byer og mellem byområder og landdistrikter med henblik på at fremme en polycentrisk og bæredygtig udvikling

— Udarbejdelse af perspektiver for fysisk planlægning i det tværnationale område.

— Vurdering af virkningen for fysisk planlægning af politikker og projekter, som påvirker det tværnationale område.

— Udbygning af samarbejde mellem storbyområder og byer, som fungerer som »indfaldsporte«, for at udvikle større zoner med global økonomisk integration, især i periferien af Fællesskabet.

— Etablering af strategiske alliancer og netværk mellem små og mellemstore byer, herunder også foranstaltninger for at styrke mindre byers rolle i landdistrikternes udvikling.

— Samarbejde om forskning og udvikling og adgang til innovation, især med hensyn til bynetværk.

— Øget opmærksomhed om langsigtede fysiske udviklingsperspektiver og fremme af netværkssamarbejde mellem planlægnings- og forskningsinstitutioner for at etablere fælles observation og overvågning.

2. Udvikling af effektive og bæredygtige transportsystemer og forbedret adgang til informationssamfundet

— Forbedret adgang til nationale og tværnationale transportnet og –knudepunkter, især via tilslutning til sekundære net. Der kan ikke ydes støtte til anlægning af motorveje og hovedveje.

— Fremme af kombineret transport og omlægning af transport til mere miljøvenlige transportmidler, især søvejstransport, transport via indenlandske vandveje og jernbanetransport samt ikke-motoriserede transportmidler.

— Tilskyndelse til brug af informations- og kommunikationsteknologi til udvikling af netværkssamarbejde og »virtuel klyngedannelse«, især som støtte til fælles virksomheds- og markedsføringsstrategier, med henblik på at give SMV bedre adgang til innovation, især teknologisk innovation.

— Tilskyndelse til brug af informations- og kommunikationsteknologi til forbedring af offentlige tjenester, herunder overførsel af knowhow og teknologi blandt lokaladministrationer og udvikling af anvendelsesmåder af almen interesse (uddannelse, sundhedsvæsen osv.).

— Udvikling af telematiktjenester og -anvendelser baseret på informationssamfundets muligheder for at overvinde afstande og fremme adgang til viden og innovation, især inden for sektorer som elektronisk handel, uddannelse, forskning og fjernarbejde.

3. Fremme af miljøet og god forvaltning af kulturarven og naturressourcerne, navnlig vandressourcerne

— Medvirken til yderligere udvikling af et europæisk økologisk net (Natura 2000) mellem fredede områder af regional, national, tværnational og EU-betydning.

— Kreativ genopretning af kulturlandskaber, som har lidt skade som følge af menneskelige aktiviteter, herunder også områder, som er truet eller har lidt skade ved indstilling af landbrugsaktiviteten, i forbindelse med integrerede strategier for fysisk planlægning.

— Nyskabende metoder til at fremme brugen af natur- og kulturaktiver i landdistrikter som grundlag for udvikling af bæredygtig turisme, især i tyndtbefolkede områder.

— Fremme af samarbejde om beskyttelse og kreativ udvikling af kulturarven.

— Opstilling og gennemførelse af fælles strategier og aktioner for risikostyring i områder med stor risiko for naturkatastrofer.

— Udarbejdelse og gennemførelse af integrerede strategier og tiltag til forebyggelse af oversvømmelser i tværnationale afvandingsområder omkring floder.

— Udarbejdelse og gennemførelse af integrerede strategier og tiltag til forebyggelse af tørke i det tværnationale samarbejdsområde.

— Samordnet forvaltning af vandressourcer i kystområder.

— Fremme af vedvarende energi.

4. Særlige prioriterede områder

— Fremme af integreret samarbejde om kystregioner og ø-regioner. Samarbejdet kan omfatte bilaterale samarbejdstiltag.

— Fremme af integreret samarbejde i Fællesskabets yderste periferi.

— Prioriterede emner for naboskabsprogrammer: — At fremme en bæredygtig økonomisk og social udvikling i grænseområder. — At bidrage til samarbejde om fælles udfordringer på områder som miljø, folkesundhed og forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet. — At garantere effektive og sikre grænser. — At fremme lokale mellemfolkelige aktioner.

5. Teknisk bistand

Teknisk bistand til etablering af tværnationale partnerskaber via oprettelse eller udbygning af fælles strukturer til gennemførelse af det tværnationale samarbejdsprogram.

GENERELLE ERKLÆRINGER

Som anført i meddelelsen af 28. april 2000 (her medtaget for fuldstændighedens skyld)

Kommissionens erklæring om de italienske regioner og regionerne i tredjelandene ved Adriaterhavet

Når de politiske betingelser for at fremme Interreg III-samarbejdet mellem de italienske regioner og regionerne i tredjelandene ved Adriaterhavet er opfyldt, vil Kommissionen undersøge, hvilke metoder der er de bedst egnede til at fremme dette samarbejde med de andre samarbejdsinstrumenter.

Kommissionens erklæring om Det Europæiske Råds særlige tilsagn i Berlin

Kommissionen bekræfter, at alle de særlige tilsagn på Det Europæiske Råd i Berlin om EF-initiativer til fordel for Østrig og Nederlandene vil blive overholdt især i forbindelse med Interreg III.

Kommissionens erklæring om samarbejde mellem Interreg III og Balkan

Når de politiske betingelser for at fremme Interreg III-samarbejdet mellem de mest berørte medlemsstater, i særdeleshed Østrig, Grækenland og Italien, og tredjelandene på Balkan er opfyldt, vil Kommissionen undersøge, hvilke metoder der er de bedst egnede til at fremme dette samarbejde med de andre samarbejdsinstrumenter.

ERKLÆRINGER OM LINJE A

Kommissionens erklæring om Belfast

Kommissionen udtrykker tilfredshed med de positive resultater af det særlige program for fred og forsoning i Nordirland og i grænseområderne i Irland og af Interreg II A-programmet for Nordirland-Irland.

For at sikre, at der kan bygges videre på disse to programmers succes i fremtiden, mener Kommissionen, at Belfast (både Outer Belfast og Belfast på NUTS III-niveau) bør deltage i det nye Interreg III-program for linje A for perioden 2000-2006 i forbindelse med 20 %'s fleksibilitetsreglerne for tilgrænsende områder — punkt 10 i retningslinjerne for Interreg III.

Kommissionens erklæring om anvendelse af Interreg III, linje A, for Belgien

For at sikre et optimalt udbytte af grænseoverskridende programmer med Nederlandene, Tyskland, Luxembourg og Frankrig mener Kommissionen, at provinserne Hasselt, Huy, Waremme og Marche-en-Famenne som en prioritet bør deltage i det nye Interreg III-program for linje A for perioden 2000-2006 i forbindelse med 20 %'s fleksibilitetsreglerne for tilgrænsende områder — punkt 10 i retningslinjerne for Interreg III — under hensyntagen til især den nødvendige sammenhæng mellem de projekter, der fremlægges under de pågældende programmer.

ERKLÆRINGER OM LINJE B

Kommissionens erklæring om samarbejde i Barentshavet

I forbindelse med det kommende tværnationale Interreg III B-samarbejdsprogram for Østersøområdet mærker Kommissionen sig særligt Sveriges og Finlands anmodning om at måtte udvikle et prioriteret område for at fremme disse to medlemsstaters samarbejde med deres nabolande (Norge og Rusland) i Barentshavsområdet.

Kommissionens erklæring om samarbejde i den sydlige del af Østersøen

Kommissionen mener, at det samarbejde, der for tiden støttes under Swebaltcop Artikel 10-projektet, skal fortsætte under det nye Interreg III-initiativ. I betragtning af dette samarbejdes art bør fremtidige aktiviteter tilrettelægges i forbindelse med programmet for linje B, Østersøen. I tilfælde af vanskeligheder med koordineringen mellem Interreg III og Phare er Kommissionen parat til at undersøge andre muligheder for at fremme dette samarbejde.

ERKLÆRINGER OM KAPITEL VII

Kommissionens erklæring om gennemførelse af kapitel VII

De automatiske frigørelsesfrister i den generelle forordnings artikel 31, stk. 2, andet afsnit, kan forlænges på grundlag af en gennemgang af de enkelte sager, for at der kan tages hensyn til forsinkelser som følge af beslutningsprocedurerne for eksterne finansielle instrumenter.

Kommissionens erklæring om Interreg III og Tacis

Kommissionen er klar over betydningen af den nordlige dimension og de nuværende vanskeligheder med at tage hensyn hertil i samarbejdet mellem EF-initiativet Interreg III og Tacis-instrumentet og erklærer sig parat til at opnå effektiv koordinering og konsekvens mellem Interreg III-programmerne og Tacis-støtten, bl.a. via operationelle retningslinjer, for at forbedre betingelserne for dette samarbejde uden at foregribe de politiske betingelser, der eventuelt kan stilles til gennemførelsen af Tacis.

Kommissionens erklæring om Interreg III og Meda

Kommissionen er klar over betydningen af Middelhavsdimensionen og de nuværende vanskeligheder med at tage hensyn hertil i samarbejdet mellem EF-initiativet Interreg III og Meda-instrumentet og erklærer sig parat til at opnå effektiv koordinering og konsekvens mellem Interreg III-programmerne og Meda-støtten, bl.a. via operationelle retningslinjer, for at forbedre betingelserne for dette samarbejde.

Kommissionens erklæring om ESPON

Hvis de 15 medlemsstater er parate til i fællesskab at indgive et forslag til et samarbejdsnetværk mellem institutterne for fysisk planlægning (ESPON), inklusive en finansiel mekanisme i forbindelse med observation og analyse af tendenserne i fysisk planlægning i EU, er Kommissionen indstillet på at medfinansiere dette samarbejde via budgetkontoen for netværk, som fastsat i punkt 53 i retningslinjerne for Interreg III.