[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 23.1.2007

SEC(2007) 68 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Generel baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Nederlandenes første stabilitetsprogram blev forelagt i november 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 1. december 1998 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

Baggrunden for vurderingen af det NYE PROGRAM

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Nederlandenes stabilitetsprogram, der blev forelagt den 22. november 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra september 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

I anden halvdel af 1990'erne oplevede Nederlandene et langvarigt konjunkturopsving og opnåede bedre resultater end euroområdet både hvad angår den økonomiske vækst og ledigheden. Det blev efterfulgt af en tilbagegang i begyndelsen af 2000'erne. Igennem hele denne cyklus var Nederlandenes økonomiske resultater bedre end gennemsnittet i euroområdet. Et mere stabilt vækstmønster ville dog formentlig have været til gavn for økonomien. Den private gældsætning, som på nuværende tidspunkt er meget høj, risikerer at frembyde problemer i tilfælde af yderligere rentestigninger, hvilket kunne lægge en dæmper på det private forbrug og dermed fremkalde det næste økonomiske tilbageslag.

Endvidere resulterede den kraftige udvikling på både bolig- og aktiemarkederne, som spillede en stor rolle i forbindelse med det økonomiske opsving i slutningen af 1990'erne, i midlertidige stigninger i skatteelasticiteten. De finanspolitiske regler, der var i kraft, formåede ikke helt at forhindre finanspolitikken i at trække i procyklisk retning. Efter et komfortabelt overskud i 2000 forværredes den offentlige saldo kraftigt og vendte sig til et underskud i 2001 og 2002, der steg til over tærsklen på 3 % af BNP i 2003. En betydelig budgetkonsolidering blev opnået i 2004 og i 2005, hvilket bragte underskuddet ned på henholdsvis 1,9 % og 0,3 % af BNP i 2004 og 2005. I juni 2005 indstillede Rådet proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, som var blevet iværksat i juni 2004.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. marts 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet, der dækker perioden 2005-2008. Rådet udtrykte tilfredshed med "den nederlandske regerings bestræbelser i 2005 på – efter den omgående korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud – at bringe underskuddet længere ned under referenceværdien på 3 % af BNP og med, at myndighederne agter at forfølge den mellemfristede målsætning i hele programperioden". Det opfordrede Nederlandene, "også i betragtning af de bedre end ventede resultater i 2005, til at fastholde en stærk budgetstilling i 2006 og årene derefter".

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra 2006

Rapporten om udmøntningen af Nederlandenes nationale reformprogram, der blev udarbejdet i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, blev forelagt den 16. oktober 2006. Nederlandenes nationale reformprogram identificerer følgende fem hovedudfordringer/prioriterede områder: forbedring af arbejdskraftudbuddet, sikring af kraftigere vækst i arbejdskraftproduktiviteten, navnlig ved at styrke F&U, innovation og uddannelse, og forbedring af priskonkurrenceevnen, navnlig ved at holde arbejdsomkostningerne under kontrol.

Kommissionens vurdering af den seneste opdatering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006[2]) viste, at Nederlandene gør gode fremskridt med udmøntningen af sit nationale reformprogram. Selv om der er visse risici på det makroøkonomiske område, især hvad angår husholdningernes gældsætning og potentiel løninflation som følge af stramningen på arbejdsmarkedet, føres der en hensigtsmæssig overordnet politik. På trods af moderate fremskridt inden for F&U gør Nederlandene generelt betydelige fremskridt på det mikroøkonomiske område. Uanset de høje samlede beskæftigelsesgrader for de fleste erhvervsgrupper er billedet på beskæftigelsesområdet dog mere blandet.

På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Nederlandene at gribe ind med henblik på at forbedre arbejdskraftudbuddet, især af ældre arbejdstagere, kvinder og ugunstigt stillede grupper.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Nederlandenes opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2006-2009.

5. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventer, at det reale BNP vil stige med 3¼ % i 2006, 3 % i 2007 og 1¾ % årligt i resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på plausible vækstantagelser for 2006 og 2007 og på forsigtige antagelser for årene derefter. Programmets prognoser for inflationen forekommer realistiske frem til 2007 og synes at være til den lave side i årene derefter i lyset af den forventede stramning på arbejdsmarkedet.

6. For 2006 skønnes den offentlige saldo at være i balance ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2006 sammenlignet med målet om -1,5 % af BNP i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Dette afspejler i første række stærkt forbedrede konjunkturudsigter, som resulterer i et højere skatteprovenu og højere indtægter fra salget af naturgas. Oplysninger, som er blevet disponible siden efterårsprognosen (månedlige data om den offentlige saldo), tyder på et endnu bedre budgetresultat. Det seneste officielle skøn, som var indeholdt i memorandummet fra efteråret 2006, skønner, at budgettet for 2006 ender på et overskud på 0,4 % af BNP.

7. Den mellemfristede budgetstrategi i programmet tager sigte på at tackle udfordringen i form af omkostningerne ved befolkningens aldring gennem yderligere budgetkonsolidering. Med henblik herpå forventer programmet, at det offentlige overskud forbedres fra 0,1 % af BNP i 2006 til 0,9 % i 2009. Overskuddet på den primære saldo ventes at forbedres fra 2,4 % af BNP i 2006 til 2,9 % i 2009, en forbedring, der er fuldt koncentreret i programmet sidste år, hvilket i vid udstrækning afspejler den forventede tilbagebetaling i dette år af bidraget til EU's egne midler, som indbetales i perioden 2007-2009. Den nominelle tilpasning er fuldt og helt forklaret ved et fald i udgiftskvoten, som mere end opvejer faldet på 0,2 procentpoint i indtægtskvoten. I sammenligning med den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den offentlige saldos niveau markant højere igennem programperioden. Dette har primært sin forklaring i højere gasindtægter, den forbedrede makroøkonomiske situation i 2005 og udsigterne for 2006.

8. Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, ventes at blive forringet med omkring et halvt procentpoint af BNP i 2007, at stabilisere sig i 2008 og at blive forbedret med omkring et halvt procentpoint af BNP i 2009. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede budgetmålsætning, der forelægges i programmet, et underskud på den strukturelle saldo på fra 0,5 til 1 % af BNP, som programmet forventer at fastholde igennem programperioden. Da den nedre grænse i båndet i den mellemfristede budgetmålsætning er lig med den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1 % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der er angivet for euroområdet og i ERM II-staterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

9. Risiciene i budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret fra 2007 og fremefter. På den ene side udgør muligheden for en positiv fremførsel til 2007 af det højere skatteprovenu i 2006 en positiv risiko for budgetresultatet i 2007. Endvidere følger en positiv risiko for budgetstillingen i 2008 og 2009 af det forsigtige makroøkonomiske scenario. På den anden side kan gasindtægterne vise sig at blive lavere igennem perioden, end det forventes på nuværende tidspunkt.

10. I lyset af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes igennem programperioden, således som det er planlagt i programmet. Desuden giver den tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Der er dog en risiko for, at den finanspolitik, programmet indebærer, kan vise sig at blive procyklisk i 2007, hvor der ventes økonomiske opgangstider. Dette ville ikke være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten.

11. Takket være den kraftige reduktion af det offentlige underskud i 2004 og 2005, skønnes den offentlige bruttogæld at være faldet til 50,2 % af BNP i 2006, hvilket er yderligere en tak ned under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Programmet forventer, at gældskvoten vil falde yderligere med 6 procentpoint igennem programperioden.

12. Den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring i Nederlandene er højere end EU-gennemsnittet, hvilket især skyldes den forholdsvis kraftige stigning i pensionsudgifterne som en andel af BNP igennem de kommende årtier. Udgangsbudgetstillingen bidrager, selv om den ikke er så stærk som i 2005, til at lette den forventede langsigtede budgetvirkning af en aldrende befolkning, men den er ikke tilstrækkelig til at dække den fuldt ud. Den forventede fremtidige stigning i indtægtskvoten, som primært skyldes udskudt pensionsbeskatning, vil delvis opveje stigningen i de offentlige udgifter på lang sigt. Tilvejebringelse af store overskud på den primære saldo og/eller gennemførelse af reformforanstaltninger, som begrænser den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, ville medvirke til at holde risiciene i forhold til de offentlige finansers holdbarhed under kontrol. Samlet set synes Nederlandene at stå over for en lav risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed.

13. Stabilitetsprogrammet indeholder ikke en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af rapporten fra 2006 om udmøntningen af det nationale reformprogram inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Desuden giver det ikke systematisk oplysninger om de direkte budgetudgifter eller budgetbesparelser som følge af de vigtigste planlagte reformer i det nationale reformprogram, selv om dets budgetfremskrivninger synes at tage højde for virkningerne på de offentlige finanser af de foranstaltninger, der beskrives i det nationale reformprogram. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram. Bl.a. redegør begge programmer for den seneste reform af sundhedssystemet, ændringerne i selskabsskattesystemet og de planlagte ekstraudgifter, f.eks. til infrastruktur.

14. Budgetstillingen i programmet er i store træk i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.

15. Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, giver programmet alle de krævede og de fleste af de frivillige data[6].

Den generelle konklusion er, at den mellemfristede budgetstilling er sund. En betydelig risiko består i, at de nuværende høje gasindtægter muligvis ikke varer ved, men samlet set er risiciene i tilknytning til opfyldelsen af budgetmålene mere eller mindre neutrale.

På baggrund af ovenstående vurdering og de gode vækstudsigter opfordres Nederlandene til at fastholde en stærk strukturel stilling i 2007 og årene derefter for derved at undgå en procyklisk finanspolitik i økonomiske opgangstider.

Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (% ændring) | SP nov. 2006 | 1,5 | 3¼ | 3 | 1¾ | 1¾ |

KOM nov. 2006 | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | - |

SP dec. 2005 | ¾ | 2½ | 2½ | 2¼ | - |

HICP-inflation (%) | SP nov. 2006 | 1,5 | 1½ | 1¾ | 1¾ | 1¾ |

KOM nov. 2006 | 1,5 | 1,6 | 1,8 | 2,3 | - |

SP dec. 2005 | 1,5 | 1,5 | 1,1 | - | - |

Outputgab (% af potentielt BNP) | SP nov. 20061 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |

KOM nov. 20065 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | - |

SP dec. 20051 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | - |

Offentlig saldo (% af BNP) | SP nov. 2006 | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |

KOM nov. 2006 | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | - |

SP dec. 2005 | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | - |

Primær saldo (% af BNP) | SP nov. 2006 | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |

KOM nov. 2006 | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | - |

SP dec. 2005 | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | - |

Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP nov. 20061 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |

KOM nov. 2006 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - |

SP dec. 20051 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | - |

Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP nov. 20063 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |

KOM nov. 20064 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - |

SP dec. 2005 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | - |

Offentlig gæld (% af BNP) | SP nov. 2006 | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |

KOM nov. 2006 | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | - |

SP dec. 2005 | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | - |

Bemærkninger: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra programmet (0,3 % af BNP i 2009, underskudsformindskende). 4Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,9 %, 2,1 %, 2,2 % og 2,1 % i årene 2006-2008. Kilde: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2006, beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, “Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574 endelig, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] Programmet mangler bl.a. en funktionel opdeling af de offentlige udgifter for 2009.