Det Økonomiske og Sociale Udvalgs Udtalelse om "Europæisk turistpolitik"

(1999/C 138/02)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 26. januar 1999 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "Europæisk turistpolitik".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Colin Lustenhouwer til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. marts 1999.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 362. plenarforsamling af 24.-25. marts 1999, mødet den 24. marts 1999, følgende udtalelse med 80 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Udviklingen af en egentlig EU-politik for turisme og fritid (T& F) synes at være havnet i en blindgyde. Heller ikke på rådsmødet (indre marked) den 7. december 1998 lykkedes det at nå til enighed om indholdet af og de nødvendige budgetmidler til et flerårigt program til fordel for denne sektor. Forslaget til et sådant program, som oprindelig havde betegnelsen Philoxenia, og som Rådets formandskab i mellemtiden har udvandet kraftigt, synes hermed i realiteten at være faldet til jorden.

1.2. ØSU har altid bakket op om Kommissionens forsøg på at udvikle en aktiv EU-politik til fordel for turisterhvervet og for forbrugerne af turistprodukter(1); det er derfor yderst skuffet over udviklingen og agter ikke at lade sagen passere upåtalt.

1.3. Når nu en samordnet politik på grundlag af et sådant flerårigt program forekommer vanskeligt gennemførlig, er der grund til at overveje, om man på anden vis kan tilgodese interesserne hos virksomhederne inden for denne sektor samt hos deres kunder. Der er altid en risiko for, at der kun bliver udviklet sporadiske aktiviteter på EU-plan, hvor der ikke sker en samordning mellem Kommissionens forskellige tjenestegrene, og hvor det (mellem)lange perspektiv går fløjten.

1.4. ØSU er klar over, at der i denne forbindelse hviler en vanskelig opgave på det særlige direktorat for turisme, som for nylig er blevet oprettet i Kommissionens GD XXIII. ØSU bakker ubetinget op om denne opgave, som skal formuleres og løses i nært samråd med T& F-organisationerne samt arbejdsmarkedets parter.

Rådets negative holdning må ikke hindre Kommissionen i internt at anlægge en samordnet strategi, når der skal tages højde for denne sektors og dens forbrugeres interesser.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Turistindustrien er den erhvervsgren i EU, som udviser den kraftigste vækst (2,5-4 % om året målt i omsætning og 1 til 1,5 % målt i beskæftigelse), og som bekendt berøres den i praksis af EU's aktiviteter på en lang række områder. Dette har ØSU allerede påpeget i tidligere udtalelser(2), og det samme har også Europa-Parlamentet for nylig gjort(3). I betragtning af de udfordringer, virksomhederne inden for turistsektoren står over for, kræver ØSU da også, at Rådet og Kommissionen trods den politiske modvind går seriøst i gang med at inkorporere turismen i deres overordnede politik. En sådan samordnet indfaldsvinkel er en væsentlig forudsætning for, at sektorens vækstpotentiale rent faktisk kan blive udnyttet, hvilket er særlig vigtigt, fordi turistsektorens fremtid synes forholdsvis sikker, da turistproduktet ikke risikerer at blive overhalet indenom af den teknologiske udvikling.

2.2. De mest iøjnefaldende spørgsmål vedrører områder som uddannelse af virksomhedsledere (ofte små, selvstændige erhvervsdrivende) og deres ansatte; adgangen til den kapital, som skal bruges til fremtidsorienterede investeringer; det usikre og ofte komplicerede forhold mellem turisme og miljøbeskyttelse; anvendelsen af nye ledelsesteknologier; ansættelses- og arbejdsvilkår; informationssamfundets og især den elektroniske handels konsekvenser for mellemleddene; udviklingen i adgangen til turistprodukter (f.eks. knaphed på flykapacitet); adgang til information og viden om udviklingen på forbrugermarkedet, som er vigtig på grund af de hurtige skift i forbrugernes præferencer; og sidst, men ikke mindst, beskatningsklimaet.

2.3. Netop på beskatningsområdet er EU-lovgivningen af væsentlig betydning. Momsreglerne influerer kraftigt på hotel- og restaurationsbranchens såvel som andre turisterhvervs konkurrenceevne. Mange lande uden for EU opkræver nemlig ikke moms på sådanne ydelser. Derfor bør man bevare de nuværende lavere momssatser for hotel-, restaurations- og turistbranchen. Endvidere vil det øge beskæftigelsen, hvis man nedsætter momsen på de arbejdskraftintensive tjenesteydelser, som for øjeblikket ikke er berettiget til den lave sats.

3. Ekspertgruppen om Turisme

3.1. Mere generelt bør EU bidrage til at fremme erhvervsvenlige regel- og lovgivningsrammer. ØSU bifalder, at Kommissionen har oprettet den såkaldte Ekspertgruppe om Turisme(4), og er enig i dens konklusioner, når den f.eks. påpeger, at man snarest bør føre de anbefalinger ud i livet, som er blevet fremsat af "BEST-gruppen" (Business Environment Task Force). ØSU ser ligeledes med interesse frem til at få opklaret, hvordan Kommissionen forestiller sig Ekspertgruppens konklusioner gennemført. Denne rapport indeholder en lang række anbefalinger, som i væsentlig grad vil kunne bidrage til at fremme beskæftigelsen inden for T& F-sektoren.

3.2. Ekspertgruppens rapport pointerer endnu en gang, at turistsektoren mere end nogen anden sektor udfolder sig på tværs af grænserne, og at dens aktiviteter fortjener en stimulerende, nyskabende og opsøgende europæisk politik med sigte på en holdbar udvikling af virksomhederne, som tilgodeser forbrugerbeskyttelsen og ligger harmonisk i tråd med andre interesser som f.eks. miljøet.

3.3. For at gøre human resources-kvaliteten i turisterhvervet mere tiltrækkende opfordrer Ekspertgruppen i sin rapport arbejdsmarkedsparterne (i hvilken forbindelse givetvis også SMV-organisationerne må involveres) i de øvrige T& F-sektorer til at følge hotel- og restaurationsbranchens eksempel og udvikle en branche- og arbejdsmarkedsdialog, som især skal beskæftige sig med jobkvalifikationer og arbejdsvilkår. Denne dialog kan også bidrage til at forbedre det undertiden dårlige billede af arbejdsvilkårene i denne branche, således at jobsøgende i højere grad føler sig tilskyndet til at orientere sig mod beskæftigelse i T& F-sektoren.

4. Særlige bemærkninger

4.1. Den vanskelige opgave, som nu påhviler Kommissionen, vil efter ØSU's mening kun kunne løses med held, hvis der etableres en struktureret dialog med repræsentanter for det pågældende erhverv. Følgelig slår ØSU til lyd for, at der oprettes et (troværdigt) Rådgivende Udvalg for Turisme og Fritid på EU-plan.

4.1.1. ØSU udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen i sin nyligt offentliggjorte hvidbog om handel(5) sammenkæder turisme og detailhandel. I denne meddelelse erkender Kommissionen - efter ØSU's mening med rette - at detailhandelen og turistsektoren har mange interesser til fælles. ØSU påpeger, at det navnlig er vigtigt for bycentrene at have en bred vifte af butikker, hvor der også er plads til små selvstændige erhvervsdrivende. God variation i butiksudbudet gør byerne mere tiltrækkende som turistmål. Efter ØSU's mening bør detailhandelen også medvirke aktivt til en konstant forbedring af denne tiltrækningskraft. Undersøgelser har således vist, hvor vigtig detailhandelen er. Når først turisterne har nået deres endelige bestemmelsessted, bruger de f.eks. en større procentdel af deres penge til butiksindkøb end til restaurationsbesøg (en undersøgelse i Amsterdam sætter forholdet til godt 60 %:40 %). Kommissionens idé om at fremme dette samarbejde ved at udskrive en præmiekonkurrence er efter ØSU's mening en kreativ måde at profilere vellykkede projekter på.

4.2. ØSU bemærker endvidere, at Rådets formandskab ikke har planlagt noget møde - end ikke af uformel art - mellem de for turismen ansvarlige ministre under det tyske formandskab. Denne totale mangel på interesse fra Rådets side er yderst beklagelig. ØSU skal derfor opfordre såvel det siddende formandskab som det kommende finske formandskab til at sætte et rådsmøde for turistministrene på dagsordenen.

4.3. Det hedder med fuld rette i det tyske formandskabs arbejdsprogram, at man har opmærksomheden henledt på det modbydelige fænomen "børnesexturisme". Som ØSU har påpeget i tidligere udtalelser(6), kan der ikke gribes hårdt nok ind over for sådanne afskyelige handlinger. ØSU bifalder såvel Kommissionens hidtidige tiltag på området som den omstændighed, at branchen nu selv har taget affære. Rejsearrangører og -bureauer i flere EU-lande har udtrykkeligt taget afstand fra disse perverterede fænomener og indført sanktioner - herunder udelukkelse af de af deres medlemmer, som måtte være involveret - for at forebygge EU-firmaers aktive medvirken. Det samme gælder initiativer (som f.eks. en adfærdskodeks), som hotel- og restaurationsbranchens internationale sammenslutning har taget. Det skal ligeledes bemærkes, at denne form for børneudnyttelse og -mishandling absolut intet har at gøre med turisme, og at den risikerer at ødelægge branchens image. ØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte og videreudvikle sine aktioner på dette område.

4.4. Alle aktører må gøre en indsats, hvis udviklingen af en europæisk politik for turisme og fritid på ny skal sikres en plads på dagsordenen. ØSU tilslutter sig derfor Ekspertgruppens forslag om at afholde et årligt topmøde om turisme. På sit første møde kunne topmødet formulere og koordinere et rullende aktivitetsprogram, som så kunne evalueres og justeres på efterfølgende møder. Ved at inddrage Kommissionen, Europa-Parlamentet, medlemsstaterne samt erhvervs- og forbrugerrepræsentanter kunne topmødet afdække de utallige udfordringer på dette område, som fører til den uundgåelige konklusion, at "Europa ikke fortsat, hverken politisk eller strategisk, kan undlade at give den hurtigst voksende erhvervssektor i EU den anerkendelse, som den fortjener i kraft af sin økonomiske og samfundsmæssige position".

5. Konklusioner

5.1. ØSU bifalder helhjertet disse bestræbelser, hvilket også fremgår af den erklæring, som ØSU's tidligere formand, Tom Jenkins, fremsatte på konferencen i Luxembourg den 4. og 5. november 1997: "Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i adskillige udtalelser fremhævet turismens økonomiske, sociale og kulturelle betydning for EU og gentagne gange plæderet for, at man anerkender erhvervets betydning, ikke bare ud fra et socialt, økonomisk, kulturelt og politisk standpunkt, men også som et middel til mellemfolkelig og geografisk integration i EU".

5.2. ØSU slår til lyd for udformningen af en langsigtet EU-strategi for turisme, som - forankret i en rådsafgørelse - kan give EU-turismen den politiske anerkendelse, den fortjener, i kraft af sin store betydning for vækst og beskæftigelse.

5.3. En sådan strategi ville bidrage til at sikre effektiv anvendelse af Kommissionens ressourcer, samtidig med at anerkendelse af sektorens betydning er en forudsætning for opfyldelsen af EU's samlede målsætninger som f.eks. beskæftigelse, regionalpolitik, miljø, målsætninger i tilknytning til udvidelsen samt de overordnede målsætninger for SMV-politikken.

Bruxelles, den 24. marts 1999.

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. bl.a.; ØSU's udtalelse om Den Europæiske Unions betydning for turismen - Grønbog fra Kommissionen, EFT C 301 af 13.11.1995; ØSU's udtalelse om det første flerårige program til støtte for turismen i Europa (1997-2000), EFT C 30 af 30.1.1997.

(2) Jf.f.eks. Kommissionens beretning om Fællesskabets foranstaltninger med indvirkning på turisme (1995/1996), EFT C 19 af 12.1.1998.

(3) Jf. Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens rapport om Fællesskabets foranstaltninger med indvirkning på turisme, A4-0247/98 af 7. oktober 1998 og Europa-Parlamentets beslutning af 27. januar 1999 om job med fremtidsperspektiver, ordfører Th. Mann, A4-0475/98, PE 227.966 endelig udg., pkt. 19-20 og 21.

(4) Konklusioner og henstillinger fra Ekspertgruppen om Beskæftigelse og Turisme: "Nye europæiske partnerskaber for beskæftigelse", Europa-Kommissionen, GD XXIII, Bruxelles, oktober 1998.

(5) KOM(1999) 6 endelig udg. af 27.1.1999.

(6) EFT C 284 af 14.9.1998.