BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Forslaget dækker målrettede ændringer af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union ("antidumpinggrundforordningen"), og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union ("antisubsidiegrundforordningen").

1.1.Ændringer af antidumpinggrundforordningen

1.1.1.Fastsættelse af den normale værdi ved tilstedeværelse af markedsfordrejning

I antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 1-7, præciseres det grundlag, hvorpå den normale værdi skal fastsættes. De forhold, der er fremherskende i visse lande, som er medlemmer af Verdenshandelsorganisationen ("WTO"), og de erfaringer, der er blevet indhøstet gennem retspraksis, gør det hensigtsmæssigt at ændre den metode, der anvendes til at fastsætte den normale værdi og dumpingmargenen for de pågældende lande, navnlig for dem, der for øjeblikket er underlagt bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra b) og c).

Som følge heraf foreslår Kommissionen at ændre artikel 2, stk. 7, og at indføre en ny bestemmelse, nemlig artikel 2, stk. 6a, for lande, der er medlemmer af WTO.

a)Normal værdi for lande, der er medlemmer af WTO

For WTO-medlemmer fastsættes den normale værdi på grundlag af hjemmemarkedspriserne på samme vare eller på grundlag af en beregnet normal værdi.

Der findes imidlertid visse omstændigheder, under hvilke priserne og omkostningerne på hjemmemarkedet ikke kan udgøre et rimeligt grundlag for at fastsætte den normale værdi. Dette kan eksempelvis være tilfældet, når priser eller omkostninger ikke afhænger af de frie markedskræfter, fordi de påvirkes af statslig indgriben. Relevante overvejelser i denne sammenhæng omfatter bl.a. det forhold, at det aktuelle marked i vid udstrækning dækkes af virksomheder, der drives under ejerskab, kontrol, politisk tilsyn eller politisk vejledning fra eksportlandets myndigheders side; en statslig tilstedeværelse i virksomheder, som muliggør statslig indgriben med hensyn til priser eller omkostninger; politiske tiltag eller foranstaltninger, der særbehandler til fordel for leverandører på hjemmemarkedet eller på anden måde påvirker de frie markedskræfter; samt adgang til finansiering fra institutioner, der opfylder politiske målsætninger.

Det ville under sådanne omstændigheder være uhensigtsmæssigt at anvende priserne og omkostningerne på hjemmemarkedet til at fastsætte den værdi, som samme vare normalt bør sælges til ("den normale værdi"), og det præciseres derfor i en ny bestemmelse (artikel 2, stk. 6a), at den normale værdi i stedet skal beregnes på grundlag af produktions- og salgsomkostninger, der afspejler ikke-fordrejede priser eller referenceværdier. Til dette formål kan der som kilder bl.a. anvendes ikke-fordrejede internationale priser, omkostninger eller referenceværdier, eller tilsvarende produktions- og salgsomkostninger i et passende repræsentativt land med et økonomisk udviklingsniveau svarende til eksportlandets.

Via denne metode får Kommissionen mulighed for at fastsætte og måle det reelle omfang af den dumping, der finder sted, på normale markedsvilkår uden fordrejning.

Af hensyn til gennemsigtigheden og effektiviteten påtænker Kommissionens tjenestegrene at offentliggøre rapporter med beskrivelse af den specifikke situation vedrørende markedsvilkår i et givet land eller en given sektor. Det er væsentligt, at EU-erhvervsgrenen dermed ville befinde sig i en situation, hvori den kan støtte sig til og henvise til oplysningerne i disse rapporter, når den i en klage eller en anmodning om undersøgelse gør gældende, at priserne og omkostningerne på hjemmemarkedet i eksportlandet er uegnede til at fastsætte den normale værdi. Sådanne rapporter og det bevismateriale, som de bygger på, ville ligeledes indgå i sagsakterne til eventuelle undersøgelser vedrørende det pågældende land eller den pågældende sektor således, at samtlige interesserede parter gives lejlighed til at udtrykke deres synspunkter og fremsætte bemærkninger.

b)Normal værdi for lande, der ikke er medlemmer af WTO

For de lande, der på tidspunktet for indledningen af undersøgelsen ikke er medlemmer af WTO, og som står opført i bilag I til forordning (EU) 2015/755 af 29. april 2015 om fælles ordninger for indførsel fra visse tredjelande, vil den normale værdi blive fastsat på grundlag af referencelandsmetoden i henhold til artikel 2, stk. 7, som ændret.

1.1.2.Overgangen fra den nuværende ordning til den nye ordning

I forslaget lægges der op til, at der indføres specifikke bestemmelser, som skal sikre, at den nye ordning træder i kraft på en velordnet og gennemsigtig vis og ikke skaber retsusikkerhed i forbindelse med igangværende sager eller påvirker gældende foranstaltninger uhensigtsmæssigt.

Det fremhæves således i forslaget, at den nye ordning kun gælder for sager, der indledes, efter at de ændrede bestemmelser er trådt i kraft. Eventuelle igangværende antidumpingundersøgelser på tidspunktet for ikrafttrædelsen vil fortsat være underlagt de nuværende bestemmelser.

For så vidt angår allerede gældende foranstaltninger mener Kommissionen ikke, at indførelsen af de nye bestemmelser i sig selv udgør tilstrækkelig begrundelse for at tage disse foranstaltninger op til genovervejelse, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3. Tværtimod bør gældende foranstaltninger kun tages op til genovervejelse, hvis og når de faktiske omstændigheder for de berørte eksportører — i modsætning til de juridiske bestemmelser, som de er underlagt — har ændret sig i en sådan grad, at foranstaltningernes omfang har vist sig ikke længere at være tilstrækkeligt. Hertil kommer, at hvis en undersøgelse indledes som følge af, at de faktiske omstændigheder for en eksportør har ændret sig, kan denne undersøgelse stadig gennemføres ved brug af den nuværende metode, såfremt de specifikke omstændigheder, der førte til anvendelsen af den nuværende metode, herunder den metode, der bygger på artikel 2, stk. 7, litra a) og b), ikke har ændret sig. Såfremt de faktiske omstændigheder, der berettigede anvendelsen af en bestemt metode, ikke har ændret sig, fastsættes den normale værdi og dumpingmargenen på grundlag af samme metode, som den, der førte til indførelsen af de foranstaltninger, der er genstand for undersøgelse. Dette er præciseret i antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 9, og det er en nødvendighed for at undgå en situation, hvor de i al væsentlighed samme omstændigheder med tiden ville føre til anvendelse af to forskellige metoder.