Nr. C 206/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
lige omstændigheder taget i betragtning, ikke over­
stiger et normalomfang. 
I forenklingsøjemed kunne der opereres med vejle­
dende værdier eller lofter, som varierer efter virk-
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. I øjeblikket er der næsten 13 mio arbejdsløse i 
Fællesskabet, hvilket svarer til 11,5% af den 
erhvervsaktive befolkning. Især unge, ældre og kvin­
der er ramt af en stadig mere langvarende arbejds­
løshed og med ringe håb om umiddelbart at genind­
træde på arbejdsmarkedet. Kommissionens høringer 
har afsløret en bølge af nye spontane lokale beskæf­
tigelsesinitiativer, der ofte er sat i gang af arbejds­
løse, og som kræver direkte støtte. Udvalget udtryk-somhedens størrelse og art. Derudover vil en restrik­
tiv kontrol være nødvendig. 
Fradrag for gaver, der gives som led i virksomhe­
dens drift, bør kun indrømmes, når udgiften til 
gaven ikke overstiger 20 ECU. 
Fran<?ois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
ker derfor tilfredshed med meddelelsen, og medgi­
ver at de muligheder, der ligger i de lokale beskæfti­
gelsesinitiativer (LBI), bør indtage en mere central 
plads i den beskæftigelsesskabende politik. Afdelin­
gen erkender desuden, at visse lokale beskæftigelses­
initiativer ganske vist ligner eller i sidste ende 
måske udvikler sig til normale små og mellemstore 
virksomheder, men den store mangfoldighed af 
lokale beskæftigelsesinitiativer — især samfunds­
nyttige projekter med forskellige igangsættergrup­
per som initiativtagere — berettiger en separat ana-Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet om Fællesskabets indsats til 
bekæmpelse af arbejdsløsheden — de lokale beskæftigelsesinitiativers rolle 
(84/C 206/09) 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 70 af 12. marts 1984, side 1. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 1. december 1983 under henvisning til artikel 198 i traktaten om 
oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab at anmode om Det økonomiske 
og sociale Udvalgs udtalelse om den nævnte meddelelse. 
Procedure: 
Afdelingen for sociale anliggender fik pålagt det forberedende arbejde og vedtog med 
E. Brian Roycroft som ordfører sin udtalelse den 10. maj 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamlig (mødet den 
23. maj 1984) enstemmigt følgende udtalelse: 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/25 
lyse. Den vedvarende høje arbejdsløshed i hele Fæl­
lesskabet nødvendiggør, at Udvalget er realistisk og 
konstruktivt i sin udtalelse. Den anerkender desu­
den den voksende græsrodsbevægelse i de lokale 
beskæftigelsesinitiativer, som udspringer af foretag­
somhed og samfundsnyttige bevæggrunde. 
Udvalget er dog yderst betænkelig ved, at væksten i 
de lokale beskæftigelsesinitiativer også kan tilskri­
ves frygten for at forblive eller blive arbejdsløs som 
følge af manglende eller utilstrækkelige officielle 
beskæftigelsesskabende foranstaltninger. Udvalget 
ønsker derfor ikke at tilskynde til, at offentlige myn­
digheder unddrager sig et grundlæggende ansvar for 
jobskabelsen, men er derimod tilhænger af virkeligt 
nyskabende og samfundsorienterede projekter, samt 
nødvendigheden af at tilvejebringe en holdningsæn­
dring og et klima, der er præget af håb og den enkel­
tes egne bestræbelser. 
I denne forbindelse mener Udvalget, at de lokale 
beskæftigelsesinitiativer ikke udelukkende skal vur­
deres ud fra den varige beskæftigelsesskabende 
effekt, men også ud fra i hvilket omfang de mind­
sker den psykologiske belastning og frustrationen 
hos de langtidsledige og unge arbejdsløse samt inte­
grerer disse mennesker i det lokale samfund, hvor 
deres evner og energi kan udnyttes positivt. 
1.2. Høringerne i medlemsstaterne afslørede 
mange forskellige virksomhedsformer: 
— meget små virksomheder med traditionel profit-
orientering; 
— kooperativer, som ganske vist tilstræber økono­
misk overskud, men som har deres egne helt 
specielle organisation og filosofi; 
— en lang række kollektivt ejede virksomheder, der 
i højere grad motiveres af sociale målsætninger 
samt nye organisationsmodeller, og som i visse 
tilfælde er med til at skabe adgang til arbejds­
markedet for særligt dårligt stillede grupper. 
Selv om den lokale tilknytning er et fælles træk, 
udgør de lokale beskæftigelsesinitiativer ikke en 
homogen gruppe, og Udvalget mener, at det, som 
følge af deres forskellige udviklingsbehov, byder på 
reelle vanskeligheder at ville behandle dem grundigt 
i én meddelelse. Meddelelsen er således uklar i sin 
definition af lokale beskæftigelsesinitiativer, deres rolle på arbejdsmarkedet og deres mulige uddannelses­
mæssige og egentlige jobskabende effekt. Forsla­
gene til foranstaltninger er derfor på visse punkter 
overfladiske. 
1.3. Meddelelsen bør klart tilkendegive hovedfor­
målet med at fremme lokale beskæftigelsesinitiati­
ver. Er formålet at skabe nye arbejdspladser, er det 
sandsynligt, at den samlede beskæftigelsesskabende 
effekt i bedste fald vil være beskeden, sammenlignet 
med den omfattende arbejdsløshed i Fællesskabet. 
Udvalget understreger derfor det argument, der 
fremføres i meddelelsen, nemlig at beskæftigelses­
skabende initiativer ikke kan betragtes som en 
erstatning for beskæftigelsespolitiske foranstaltnin­
ger i Fællesskabet. 
Hvis målet er at fremme skabelsen af flere små uaf­
hængige virksomheder, må dette stort set hilses vel­
komment, især hvis man hermed kan mindske visse 
lokalsamfunds alt for store afhængighed af én eller 
to virksomheder, bidrage til at genskabe selvtillid, 
vedligeholde de faglige kvalifikationer og undgå en 
forskydning til det sorte arbejdsmarked. 
Udvalget ønsker dog at påpege følgende punkter: 
— Man bør undgå uhæmmet støtte til markedsori­
enterede lokale beskæftigelsesinitiativer, der 
fører til urimelig konkurrence, og blot resulterer 
i jobsubstitution eller jobtab i etablerede virk­
somheder; 
— det bør forhindres, at der opstår et dobbelt 
erhvervsliv baseret på forskellige normer, og 
derfor skal man sikre sig, at de lokale beskæfti­
gelsesinitiativer får vejledning i ledelsesteknik, 
samt løn- og arbejdsvilkår; 
— det bør fortsat være de lokale myndigheders 
opgave at tilvejebringe de grundlæggende 
offentlige tjenesteydelser, og en forøgelse af 
antallet af lokale beskæftigelsesinitiativer bør 
ikke anvendes til at styrke privatiseringsbestræ-
belserne eller begrænse sådanne nøgletjenestey­
delser. 
1.4. Udvalget medgiver, at man især bør koncen­
trere sig om rentable virksomheder og lokale 
beskæftigelsesinitiativer, hvis mål er rentabilitet, 
hvis der skal skabes permanente jobs, dvs. at ind­
tægterne i det mindste skal opveje udgifterne. I 
denne sammenhæng er det især berettiget at støtte 
små rentable virksomheder i de dårligst stillede 
regioner i Fællesskabet. Dette bør også være tilfæl-
Nr. C 206/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
det, hvor levedygtige dele af større uøkonomiske 
virksomheder kan reddes, hvor lokale færdigheder 
kan fastholdes, og hvor der er et marked for nye tje­
nesteydelser og produkter. 
Udsigterne til at visse lokale beskæftigelsesinitiati­
ver bliver rentable, kan dog være mere langsigtede, 
især hvis målet er opretholdelsen af samfundsnyt­
tige jobs for dårligt stillede grupper, kvinder, lang­
tidsarbejdsløse unge, handicappede og etniske grup­
per. I disse situationer vil der være behov for en 
mere varig støtte og en »håndsrækning« over en 
længere periode. Der kan også opnås mere perma­
nent og betydningsfuld støtte i form af »joint ventu­
res« mellem lokale beskæftigelsesinitiativer og 
lokale myndigheder. 
1.5. På trods af de udtrykte forbehold er Udvalget 
enig i, at Fællesskabet og medlemsstaterne bør yde 
positiv støtte til de lokale beskæftigelsesinitiativer. 
Vidtgående beskæftigelsesskabende foranstaltninger 
slår først langsomt igennem, og traditionelle store 
virksomheder skaber ikke for tiden nye arbejdsplad­
ser i nævneværdigt omfang. Yderst vigtigt er det, at 
man kan konstatere en bemærkelsesværdig spontan 
stigning i de lokale beskæftigelsesaktiviteter i Fæl­
lesskabet, og disse har behov for en mere håndgribe­
lig støtte. 
1.6. Det er især nødvendigt, at arbejdsmarkedspar­
terne og de lokale myndigheder høres indgående og 
medvirker aktivt til at fremme skabelsen af lokale 
beskæftigelsesinitiativer. 
1.7. Med de foreslåede foranstaltninger bør man 
søge at skabe et økonomisk klima, som fremmer 
udviklingen af positivt motiverede lokale beskæfti­
gelsesinitiativer, dvs. et klima, der er en god gro­
bund for skabelsen af vækst, samfundsbevidsthed 
og velstand, og hvor man undgår udnyttelse og frygt 
for arbejdsløshed. Det er ligeledes væsentligt, at der 
skabes den rette politiske og administrative indstil­
ling, som kan frigøre menneskelige ressourcer i 
Fællesskabet. 
1.8. Kommissionens høringer afslørede, at der er 
behov for en støtte, der svarer til de lokale beskæfti­
gelsesinitiativers forskellige karaktertræk og krav. 
Forslagene til støtte og fremme af lokale beskæfti­
gelsesinitiativer er ganske vist fornuftige, men de er 
også begrænsede. De fleste af forslagene synes at 
være rettet mod virksomhedernes potentiel af fore­tagsomhed. De lokale beskæftigelsesinitiativers 
store mangfoldighed og vanskelighederne ved at 
behandle dem tilfredsstillende i ét dokument er alle­
rede blevet nævnt. Denne vanskelighed kommer 
også til udtryk i de foreslåede foranstaltninger. Man 
burde være mere opmærksom på de enkelte beskæf­
tigelsesinitiativers ofte helt forskellige udviklingsbe­
hov. 
1.9. Det er væsentligt, at man gør det lettere for de 
lokale beskæftigelsesinitiativer at opnå støtte fra de 
eksisterende EF-fonde, da ressourcerne ikke når de 
meget små virksomheder. Den af Kommissionen 
foreslåede yderligere undersøgelse bør ikke forhin­
dre fremskridt på dette område eller forhale den 
foreslåede revision af EF-instrumenterne. Der er 
behov for nye finansieringsformer og procedurer, 
som svarer til de lokale beskæftigelsesinitiativers 
behov og muligheder, og som gør det lettere for 
medlemsstaterne at fremme og støtte lokale beskæf­
tigelsesinitiativer. Med de nye retningslinjer bør 
man også tage hensyn til de lokale beskæftigelsesi­
nitiativers mangeartede former og det særlige behov 
for en decentraliseret beslutningsproces, fleksible 
retningslinjer og en hurtig sagsbehandling. Ved revi­
sionen af EF-instrumenterne bør man søge at sam­
stemme procedurerne og retningslinjerne nøjere og 
skabe mulighed for, at omfattende støtte fra forskel­
lige fonde med begrænsede midler til beskæftigel­
sesskabende projekter kan ydes samlet som en sam­
let pakke. 
De lokale beskæftigelsesinitiativer, især kollektive 
virksomheder, har specielt brug for en mindre start­
eller driftskapital. Traditionelle små virksomheder 
og kooperativer kan lettere opnå finansiering, ofte 
fordi de forstås lettere og forekommer mere trovær­
dige. Derfor er der et klart behov for, at der enten 
direkte eller igennem formidlende organer ydes 
støtte i form af små lån, kreditgarantier, startkapital 
og udviklingsstøtte, samt uddannelses- og forsk­
ningsstøtte. 
Man burde måske ved hjælp af differentierede skat­
tefordele søge at gøre lokale beskæftigelsesinitiati­
ver og formidiende organer til et mere tiltrækkende 
mål for private investeringer. Man burde yde virk­
somhederne investeringsincitamenter. Sådanne nye 
former for incitamenter bør ikke nødvendigvis 
betragtes som om de adskiller sig fra, skader eller er 
mere privilligerede end de fremgangsmåder og ord­
ninger, der gælder for små og mellemstore virksom­
heder. 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/27 
Det lokale præg er de lokale beskæftigelsesinitiati­
vers hovedkarakteristika, og derfor indtager de 
lokale myndigheder en central plads. Men deres 
manøvrerum indsnævres ofte af begrænsede beføjel­
ser og ressourcer. Dette må man råde bod på, hvis 
de lokale myndigheder skal spille en stadig mere 
aktiv rolle i forbindelse med de lokale beskæftigel­
sesinitiativer. Det kan være dyrt og tidskrævende at 
give en hjælpende håndsrækning især i opbygnings­
fasen, og mange lokale beskæftigelsesinitiativer mis­
lykkes, fordi de støtteydende organer ikke fortsat 
kan yde bistand. 
1.10. De lokale beskæftigelsesinitiativer trives, 
hvor der eksisterer gode støttestrukturer, og i denne 
forbindelse har de formidlende organer en væsentlig 
rolle at spille. Disse instanser burde modtage stats­
støtte og burde kunne opnå EF-midler. Skal man 
støtte et stort antal lokale beskæftigelsesinitiativer, 
ville det være fornuftigst at gøre dette via formid­
lende organer og lokale myndigheder, som har 
direkte forbindelse til de relevante EF-myndigheder 
og fonde. Arbejdsmarkedsparternes eventuelle mod­
vilje mod at fremme lokale beskæftigelsesinitiativer 
kan imødegås ved at give dem indflydelse på de for­
midlende organers arbejde. Det kan dog fore­
komme, at der i visse områder allerede er for mange 
af denne slags organer, og man bør ikke sætte pilot­
projekter i gang i et sådant omfang, at dette tilskyn­
der til et kapløb om midlerne. Støtte til formidlende 
organer bør være betinget af deres samarbejdsvilje 
over for andre lignende organer og deres ønske om 
at undgå overlapninger. Det er væsentligt, at de 
lokale myndigheder skaber klarhed over, hvilke støt­
testrukturer, der er behov for på lokalt plan, medvir­
ker til, at de skabes og yder de nødvendige midler. 
1.11. Det er allerede blevet nævnt, at man bør 
overveje nye metoder til finansiering af lokale 
beskæftigelsesinitiativer især i opbygningsfasen. 
Som led i denne proces kan det blive nødvendigt, at 
man, kombineret med passende forholdsregler og 
generelle juridiske bestemmelser, vedtager midlerti­
dige foranstaltninger til sikring af indkomsten i ste­
det for at yde arbejdsløshedsunderstøttelse, således 
at man giver personer, der modtager offentlige ydel­
ser mulighed for at starte som selvstændige. 
1.12. Der ofres mange ressourcer på uddannelse og 
omskoling af arbejdsløse og på midlertidige beskæf-
tigelsesskabende ordninger, og i den forbindelse føler 
Udvalget, at man især bør fremme eventuelle leve­dygtige virksomheder, der er i deres vorden, og 
fjerne de hindringer, som står i vejen for, at de, der 
gennemgår uddannelseskurser eller deltager i mid­
lertidige beskæftigelsesordninger, uden større pro­
blemer kan opnå beskæftigelse inden for de lokale 
beskæftigelsesinitiativer. 
1.13. En driftsøkonomisk uddannelse er af stor 
betydning, og Udvalget konstaterer med tilfredshed, 
at man i meddelelsen fremhæver værdien af uddan­
nelse. I denne sammenhæng burde man i skolernes 
læseplaner give mere plads for en drøftelse af mulig­
hederne for at engagere sig i de mange former for 
selvstændig beskæftigelse herunder lokale kollektivt 
ejede aktiviteter for at tilskynde de unge til at del­
tage heri og for at lette overgangen til sådanne for­
mer for beskæftigelse efter afslutningen af den 
grundlæggende uddannelse. 
1.14. Vanskeligt tilgængelige lovbestemmelser er et 
særligt problem for de lokale beskæftigelsesinitiati­
ver og bør begrænses til et fornuftigt minimum. 
1.15. Når de offentlige myndigheder modtager 
henvendelser fra personer, der ønsker at gennemføre 
lokale beskæftigelsesinitiativer, bør sagsbehandlerne 
være lydhøre, have tid, udvise forståelse samt til­
byde upartisk vejledning, især hvad angår anvendel­
sen af EF-midler. 
1.16. De offentlige myndigheder er vigtige forbru­
gere af varer og tjenesteydelser, og ved at skabe 
åbenhed om deres indkøbspolitik kunne de fremme 
den lokale produktions- og tjenesteydelsessektor. 
De kunne således være med til at skabe præcedens 
for en lignende praksis i større lokale virksomheder. 
Både de lokale beskæftigelsesinitiativer såvel som 
de lokale små og mellemstore virksomheder kunne 
drage fordel heraf. 
1.17. De selskabsretlige og øvrige bestemmelser 
samt skattelovgivningen (f.eks. hvad angår koopera­
tiver) er forskellige i de enkelte medlemsstater. 
Kommissionen burde tilstræbe en større tilnærmelse 
mellem disse i Fællesskabet og søge at fjerne de hin­
dringer, som står i vejen for nye former for mindre 
virksomheder. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel 11.1 
Udvalget understreger, at man i bestræbelserne på at 
skabe lokale beskæftigelsesinitiativer på ingen måde 
Nr. C 206/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
må lægge pres på enkeltpersoner, og skabelsen af de 
nødvendige støttestrukturer bør holde trit med aner­
kendelsen af og tilskyndelsen til lokale beskæftigel­
sesinitiativer, da det ellers vil give anledning til fru­
stration. 
Det er væsentligt med en god kontakt mellem 
arbejdsmarkedets parter og de offentlige myndighe­
der, og indsatsen bør koncentreres om de lokaliteter, 
hvor man er villig til at samarbejde. 
2.2. Artikel IU(ii) 
Man bør undgå enhver form for overlapning eller 
unødig konkurrence mellem de formidlende organer 
inden for et bestemt område. Her har de lokale myn­
digheder en væsentlig rolle at spille. 
2.3. Artikel II.3(iii) 
Tilvejebringelsen af bygninger er væsentlig, især 
hvis dette kan kombineres med andre fornuftige 
støtteforanstaltninger f.eks. reducerede startudgifter 
til lokaler, tilvejebringelse af fælles servicefunktio­
ner samt rådgivning. 
2.4. Artikel II.3(iv) 
Udvalget understreger, at deltagelse i licitationer om 
offentlige kontrakter ikke bør være anledning til, at 
man i højere grad tilskynder de lokale myndigheder 
til at unddrage sig deres grundlæggende ansvar for 
tilvejebringelsen af lokale basistjenesteydelser. Man 
bør på en positiv måde fremme de lokale myndighe­
ders køb af varer på stedet. 
2.5. Artikel II.5 
Der er helt klart et behov for varig støtte til lokale 
beskæftigelsesinitiativer, som varetager kollektive 
servicefunktioner, og som beskæftiger særligt ugun­
stigt stillede personer. Det, man skal koncentrere sig 
om, er dog levedygtige virksomheder samt lokale 
beskæftigelsesinitiativer, som tilstræber økonomisk 
levedygtighed, og derfor er det nødvendigt at fast­
lægge en fornuftig periode for støtte til lokale 
beskæftigelsesinitiativer især de, der er baseret på de 
nye former for kollektiv medindflydelse, hvor de 
sociale målsætninger vejer tungere end de han­
delsmæssige. 2.6. Artikel 11.6 
Udvalget understreger, at man midlertidigt kunne 
yde indkomststøtte snarere end arbejdsløshedsun­
derstøttelse til dem, der beslutter at iværksætte 
lokale beskæftigelsesinitiativer, og man bør på rime­
lig måde sikre sig, at der ikke lægges pres på 
arbejdsløse, således at de ser sig mere eller mindre 
tvunget til at gå ind i en sådan aktivitet. Samtidig 
bør man foretage en fornuftig gennemgang af LBI-
projekter, så man sikrer sig, at de kan gennemføres. 
2.7. Artikel 11.7 
Udvalget ser med tilfredshed på forslagene om at 
fremme LBI-aktiviteter, men understreger dog, at 
der ikke desto mindre er behov for officielle proce­
durer, således at man sikrer sig, at LBI-projekterne 
er realistiske og gennemførlige, og i denne forbin­
delse kan de formidlende organer spille en væsent­
lig rolle. 
2.8. Artikel II. 8 
Almen og faglig uddannelse er særlig væsentlig, og 
afdelingen føler, at den bør afstemmes efter de 
lokale beskæftigelsesinitiativers behov, både hvad 
angår indhold, metodik og adgang. Derudover bør 
som tidligere nævnt, en drøftelse af mulighederne 
for selvstændig beskæftigelse, i højere grad indgå i 
skolernes læseplaner. 
2.9. Artikel III. 1 (i) 
Man bør snarest og under udfoldelse af mere 
opfindsomhed vurdere anvendelsen af fællesskabs­
instrumenterne. Udviklingen bør dog ikke bremses 
af Kommissionens forslag om yderligere undersø­
gelser og vurdering af lokale beskæftigelsesinitiati­
ver. 
2.10. Artikel II. 1(ii) 
Hvad spørgsmålet om udveksling af oplysninger 
angår, burde Kommissionen overveje at oprette en 
»klearingcentrål« for information og vejledning om 
LBI-aktiviteter og -støtte efter samme retningslinjer 
som den, der skal oprettes som led i programmet for 
bekæmpelse af fattigdom. 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/29 
2.11. Artikel II. l(iii) 
Som tidligere nævnt i udtalelsen er det nødvendigt 
at have klarhed over, hvad hovedmålsætningen med 
at fremme LBI-aktiviteter er. Dette er en væsentlig 
forudsætning for formen af den løbende evaluering 
og undersøgelse, som Kommissionen foreslår. 
2.12. Artikel III.2(ii) og (iii) 
Udvalget støtter forslagene om at gennemføre yder­
ligere høringer og undersøgelser som et udgangs­
punkt for fremtidige foranstaltninger inden for en 
række områder, men dette bør ikke stå i vejen for, at 
man snarest får lettet de lokale beskæftigelsesinitia-
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
1.1. Det andet forbrugerhandlingsprogram 1980 til 
1985, som Rådet vedtog i maj 1981, skal ses som en 
videreførelse og udbygning af det første handlings­
program 1975 til 1980. Det indeholder også et nyt 
element, nemlig dialogen mellem producenter og 
forbrugere, som skal supplere lovgivningen og er et tivers adgang til de forhåndenværende midler og 
underkaster de eksisterende EF-instrumenters egnet­
hed en vurdering. 
Undersøgelserne bør overholde følgende kriterier: 
— ubegrænset høring af arbejdsmarkedets parter, 
— en mere detaljeret og repræsentativ oversigt over 
de mangeartede LBI-aktiviteter og de officielle 
støtteorganer, 
— overvejelse af, hvordan man bedst kan fremme 
mere rimelige EF-regler for konkurser og støtte 
lokale bestræbelser fra alle de involverede på at 
redde levedygtige dele af konkursramte virk­
somheder. 
Francois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
nyt middel til videreudbygning af forbrugerpolitik­
ken. 
1.2. Udgangspunktet for Udvalgets tankegang er, 
at forbrugerne frit skal kunne vælge varer og tjene-Udtalelse om producent/forbruger-dialogen 
(84/C 206/10) 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 23. og 24. februar 1983 i henhold 
til forretningsordenens artikel 20, stk. 4 at fremsætte udtalelse om det nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede G. H. E. Hilkens til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling den 23. maj 
1984, med 63 stemmer for, 48 imod og 27 hverken for eller imod, følgende udtalelse: