Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen«

(sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab)

(2022/C 194/09)

Ordfører: Franca SALIS-MADINIER

Det franske rådsformandskabs anmodning om udtalelse Brev af 21.9.2021 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab Vedtaget i sektionen 16.12.2021 Vedtaget på plenarforsamlingen 20.1.2022 Plenarforsamling nr. 566 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 172/32/70

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. EØSU deler Kommissionens synspunkt, som denne har fremført inden for rammerne af sin strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027, nemlig at den sociale dialog er et uundværligt redskab til opfyldelsen af følgende centrale mål: foregribelse og styring af ændringerne på arbejdsmarkedet som følge af den grønne, digitale og demografiske omstilling, forbedring af forebyggelsen af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme og beredskab i tilfælde af eventuelle fremtidige sundhedskriser.

1.2. Pandemien er en anledning til at skabe ny kollektiv kapacitet til håndtering af fremtidige kriser og begrænse disses indvirkning på sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen. Genopretningsplanen bør gøre det muligt at styrke arbejdsmarkedets parters rolle i de medlemsstater, hvor de har mindst indflydelse.

1.3. EØSU anbefaler en omfattende og integreret prospektiv analyse af følgerne af den digitale omstilling på arbejdsmarkedet med henblik på at foregribe de omvæltninger, den indebærer, og udvikle en langsigtet strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

1.4. Den europæiske rammeaftale fra 2002 gør det ikke muligt at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde. EØSU anbefaler udarbejdelse af nye retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser.

1.5. EØSU opfordrer arbejdstilsynsmyndighederne til at kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv i overensstemmelse med de nationale regler.

1.6. EØSU anbefaler en tilbundsgående overvågning af omkostningerne ved erhvervsbetingede sygdomme som kardiopati og udbrændthed med henblik på at træffe relevante foranstaltninger på det relevante niveau med udgangspunkt i »Vision Zero«-tilgangen.

1.7. EØSU opfordrer til, at der udvikles en forebyggelseskultur gennem uddannelse af aktørerne i den sociale dialog, bevidstgørelse om nye risici samt styrkelse og spredning af de tilgængelige ressourcer.

1.8. EØSU mener, at aftaler, der indgås mellem arbejdsmarkedets parter skal give anledning til iværksættelse i medlemsstaterne i henhold til artikel 155, stk. 2, i TEUF. EØSU opfordrer Kommissionen til at drøfte gennemførelsen af selvstændige aftaler og processen med fælles anmodninger om rådsafgørelser med arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til arbejdsmarkedets parters selvstændighed og i henhold til proceduren i artikel 155 i TEUF.

1.9. EØSU opfordrer til udarbejdelse af referencestandarder og brugsklare værktøjer til evaluering af risici, som er særlig nyttige for meget små og mellemstore virksomheder. SMV'er har brug for den rette vejledning, uddannelse og finansielle støtte for at opfylde forpligtelserne inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

1.10. EØSU slår til lyd for, at der indføres en ordning, som muliggør en evaluering af virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner, og gentager sin anbefaling ( 1 ) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere.

1.11. EØSU mener, at »Vision Zero«-kampagnen bør være mere proaktiv og tage sigte på forebyggelse og eliminering af risici i henhold til rammedirektivet.

1.12. Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft efterlyser EØSU en mere ambitiøs tilgang, som omfatter alle 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer, reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler samt stress ( 2 ) og skifteholdsarbejde ( 3 )

1.13. EØSU opfordrer til, at der vedtages en EU-retsakt om psykosociale risici. Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed.

1.14. EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser.

1.15. EØSU anmoder om, at lovgivningen om kunstig intelligens (AI) ( 4 ) ændres. EØSU anbefaler at gøre overensstemmelsesvurderinger foretaget af tredjepart obligatoriske for al kunstig intelligens med høj risiko.

1.16. EØSU opfordrer til, at den strategiske rammes anvendelsesområde udvides til også at omfatte platformsarbejdere. EØSU mener, at retten til at organisere sig og retten til repræsentation og kollektive forhandlinger bør garanteres, og at retten til social beskyttelse skal udvides til at omfatte disse arbejdstagere.

2. Baggrund for udtalelsen

2.1. Frankrig har i forbindelse med det kommende EU-formandskab bedt udvalget om gennem denne udtalelse at belyse spørgsmålet om den sociale dialogs effektivitet ( 5 ) som redskab til fremme af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

2.2. Kommissionen foreslår en ny strategisk ramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen med tre centrale mål, nemlig foregribelse og styring af ændringerne på arbejdsmarkedet som følge af økologiske, digitale og demografiske omstillinger, forbedring af forebyggelsen af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme og beredskab i tilfælde af eventuelle fremtidige sundhedskriser ( 6 ) . Kommissionen sætter navnlig sin lid til den sociale dialog for at gennemføre disse tre mål.

2.3. Med den strategiske ramme indføres »Vision Zero«-tilgangen for at borteliminere arbejdsrelaterede dødsfald i EU, og der lægges vægt på ligestillingen mellem mænd og kvinder med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

2.4. Bekæmpelsen af arbejdsrelaterede kræftformer anføres som en prioriteret aktion. Kommissionen forpligter sig til at fastsætte bindende grænser for erhvervsmæssig eksponering for supplerende kræftfremkaldende stoffer.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Den sociale dialog, et uundværligt redskab til risikoforebyggelse

3.1.1. Topartsforhandlingerne mellem de europæiske arbejdsmarkedsparter er af største betydning, når det gælder om at løse problemerne med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Håndhævelsen af de selvstændige aftaler er imidlertid meget uens afhængigt af den sociale dialogs relative styrke og de forskellige systemer for arbejdsmarkedsrelationer i medlemsstaterne ( 7 ) . Aftaler, der udmunder i rådsdirektiver efter anmodning fra begge de underskrivende parter, synes mere effektive, eftersom de sikrer, at der gennemføres konkrete handlingsplaner i medlemsstaterne. EØSU opfordrer Kommissionen til at drøfte bedre gennemførelse af selvstændige aftaler og processen med fælles anmodninger om rådsafgørelser med arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til arbejdsmarkedets parters selvstændighed og i henhold til proceduren i artikel 155 i TEUF.

3.1.3. Sektoraftaler, som tjener til fastlæggelse af minimumsstandarder og generelle retningslinjer for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, er især vigtige for SMV'er, der ikke altid råder over de nødvendige ressourcer til at planlægge forbedringer af arbejdsvilkårene. Små og mellemstore virksomheder har brug for rådgivning, uddannelse og økonomisk støtte til gennemførelse heraf.

3.1.4. Den sociale dialog er et værdifuldt værktøj for virksomhederne og for samfundet som helhed. Foranstaltninger, der er rettet mod sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og gennemføres via den sociale dialog, bidrager positivt til arbejdstagernes sundhed, kan forbedre virksomhedernes rentabilitet og nedbringer udgifterne i forbindelse med behandling og fravær ( 14 ) . De udgifter, som arbejdsrelaterede skader og sygdomme påfører samfundet, anslås til at udgøre 3,3 % ( 15 ) af EU's BNP svarende til 476 mia. EUR, dvs. over halvdelen af midlerne til genopretningsplanen. Denne procentdel varierer kraftigt medlemsstaterne imellem afhængigt af de industrielle strukturer, den lovgivningsmæssige baggrund og de gældende forebyggelsesforanstaltninger.

3.1.5. De hasteforanstaltninger, som myndighederne indførte under krisen (lukning af skoler, forretninger osv.), har haft store sektorspecifikke konsekvenser. Mange virksomheder i f.eks. hotelbranchen, den kulturelle sektor og cateringbranchen frygter at gå konkurs ( 16 )

3.1.6. Forhandlingerne har gjort det muligt at sikre videreførelsen af aktiviteterne og dermed den europæiske økonomis overlevelse. I sektorer såsom transport, handel og landbrug har de europæiske arbejdsmarkedsparter spillet en vigtig rolle i forbindelse med de nødvendige foranstaltninger, de midlertidige standsninger og i visse tilfælde det endelige ophør af aktiviteter og følgerne heraf for beskæftigelsen. Der bør drages lære heraf med henblik på eventuelle fremtidige kriser.

3.1.7. Disse tiltag er dog også behæftet med store mangler. Kvaliteten af de nationale mekanismer for den sociale dialog er uensartet ( 17 ) . I mange medlemsstater er foranstaltningerne blevet vedtaget uden passende og grundig høring af de nationale arbejdsmarkedsparter. Nogle regeringer har truffet hasteforanstaltninger, der begrænser sidstnævntes autonomi, som om de snarere var hindringer end løsninger. Sundhedskrisen har løftet sløret for et behov for bedre forvaltning og koordinering af de nødvendige foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne. Der er brug for en styrket dialog mellem medlemsstaterne, EU's institutioner og de nationale og europæiske arbejdsmarkedsparter for at skabe løsninger på krisen.

3.1.8. EØSU konstaterer, at EU-Domstolens dom af september 2021 sagde, at Kommissionen ikke er forpligtet til at imødekomme anmodninger fra arbejdsmarkedets parter om iværksættelse af indgåede aftaler, og opfordrer Kommissionen til at fastlægge klare kriterier for implementering af aftaler, der er indgået af arbejdsmarkedets parter ( 18 ) . EØSU mener, at aftaler mellem arbejdsmarkedets parter bør give anledning til iværksættelse i medlemsstaterne i henhold til artikel 155, stk. 2, i TEUF.

3.2. Særlige bemærkninger

3.2.1. Digital og klimamæssig omstilling og nye sårbarheder

3.2.1.1. Den Europæiske Centralbank fremhæver de makroøkonomiske og finansielle risici ( 19 ) , der er forbundet med den globale opvarmning (økonomiske tab som følge af højere vandstand i havene og ændringer i nedbørsmængden) og den grønne omstilling (flere strandede aktiver, mere strukturel arbejdsløshed, prisvolatilitet og inflation).

3.2.1.2. Automatiseringen, kunstig intelligens (AI) og udviklingen af nye forretningsmodeller, former for underleverance og hjemmearbejde vil have en varig indvirkning på arbejdsmarkedet, udnyttelsen af kompetencer, arbejdets tilrettelæggelse, erhvervsrisiciene og mulighederne for at forebygge disse.

3.2.1.3. dårlige arbejdsvilkår (ubekvemme stillinger, et uforholdsmæssigt højt tempo, et tungt arbejdspres og mangel på autonomi og variation i arbejdet) Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde. Da de berørte arbejdstagere kun har ringe indflydelse på de nærmere arbejdsforhold, lider de ofte under(ubekvemme stillinger, et uforholdsmæssigt højt tempo, et tungt arbejdspres og mangel på autonomi og variation i arbejdet) ( 20 )

3.2.1.4. Disse omstillinger giver sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici . I første omgang i yderkanten af arbejdsstyrken i kraft af den kombinerede udvikling af underleverance og prekære kontrakter, som er mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser.

3.3. Udfordringer for sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen i det digitale økosystem

3.3.1. hjemmearbejde . Hjemmearbejdets generelle udbredelse imødekommer en efterspørgsel, idet 80 % Informations- og kommunikationsteknologier frembringer gradvis et nyt digitalt økosystem, først og fremmest repræsenteret ved. Hjemmearbejdets generelle udbredelse imødekommer en efterspørgsel, idet 80 % ( 21 ) af arbejdsgiverne og 76 % af arbejdstagerne i EU ønsker at videreføre hjemmearbejdet efter krisen. Hjemmearbejde tilfører mere fleksibilitet, men rejser nye udfordringer: utilstrækkeligt udstyr, følelsen af at være isoleret, vanskeligheder ved at koble mentalt af fra arbejdet og manglende støtte fra hierarkiet. 25 % ( 22 ) af arbejdstagerne lider jævnligt af konstant arbejdsrelateret emotionel udmattelse — et centralt aspekt af udbrændthed. Hjemmearbejde har også betydet nye udfordringer for arbejdsgiverne i forhold til f.eks. øgede udgifter til udstyr til hjemmearbejde og udfordringer i forbindelse med forvaltning og tilrettelæggelse af fjernarbejdet.

3.3.2. robotteknik , indebærer et skift fra produktionsopgaver til opgaver i form af overvågning af automatiserede processer. Det anslås, at 22 % af jobbene i EU vil kunne være automatiserede i 2030 svarende til 53 mio. job De fremskridt, der er gjort inden for, indebærer et skift fra produktionsopgaver til opgaver i form af overvågning af automatiserede processer. Det anslås, at 22 % af jobbene i EU vil kunne være automatiserede i 2030 svarende til 53 mio. job ( 23 ) . Automatiseringen kan forbedre arbejdsvilkårene (sikkerheden og ergonomien på arbejdspladsen, jobberigelse, afskaffelse af hårdt og farligt arbejde). Selvfølgelig er det også vigtigt at overvåge og afbøde eventuelle risici i forbindelse med sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, der er en konsekvens af denne udvikling, som kan føre til forringelse af arbejdsvilkårene, hvis den kun er rettet mod produktivitet.

3.3.3. algoritmisk styring i platformsøkonomien og hos visse store logistikvirksomheder. Udfordringen er dobbelt: erstatte den tilsynsførende i dennes arbejde med kontrol og overvågning af ydelsen og øge produktiviteten gennem en til tider ekstrem rationalisering af arbejdet. Ifølge en forskningsrapport fra Det Europæiske Fagforeningsinstitut er det således, at disse praksisser, hvad sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen angår, kombinerer »klassiske« risici i forbindelse med rationalisering (øget arbejdsintensitet og -belastning, ensretning af opgaverne) og »nye« risici i tilknytning til digitalisering (psykisk overbelastning, vanskeligheder med at koble fra, social isolation) Mange af de fremskridt, der skyldes kunstig intelligens, befinder sig stadig på udviklingsstadiet, såsomi platformsøkonomien og hos visse store logistikvirksomheder. Udfordringen er dobbelt: erstatte den tilsynsførende i dennes arbejde med kontrol og overvågning af ydelsen og øge produktiviteten gennem en til tider ekstrem rationalisering af arbejdet. Ifølge en forskningsrapport fra Det Europæiske Fagforeningsinstitut er det således, at disse praksisser, hvad sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen angår, kombinerer »klassiske« risici i forbindelse med rationalisering (øget arbejdsintensitet og -belastning, ensretning af opgaverne) og »nye« risici i tilknytning til digitalisering (psykisk overbelastning, vanskeligheder med at koble fra, social isolation) ( 24 )

3.3.4. fjernledelse . Konstant overvågning og evaluering frembyder en risiko for arbejdstagernes mentale sundhed Algoritmisk styring vinder gradvis indpas i virksomhederne, hvor den løser udfordringerne i forbindelse med. Konstant overvågning og evaluering frembyder en risiko for arbejdstagernes mentale sundhed ( 25 ) , bl.a. via »Big Brother«-effekten og på grund af udviskningen af grænserne mellem privatlivet og arbejdslivet. Uden de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger kan disse teknologier påvirke de grundlæggende rettigheder respekt for privatlivets fred og værdighed.

3.3.5. højrisikoapplikationer på arbejdspladsen. EØSU har anbefalet at gøre overensstemmelsesvurderinger foretaget af tredjepart obligatoriske for al kunstig intelligens med høj risiko I sit forslag til en retsakt om kunstig intelligens ( 26 ) tager Kommissionen ikke fat i udfordringerne vedrørendepå arbejdspladsen. EØSU har anbefalet at gøre overensstemmelsesvurderinger foretaget af tredjepart obligatoriske for al kunstig intelligens med høj risiko ( 27 ) . Systemer, der evaluerer arbejdstagerens adfærd, arbejdstid og arbejdsindsats, eller som registrerer arbejdstagerens humør, bør, når der er tale om kunstig intelligens med høj risiko, undergå en overensstemmelsesvurdering ved en tredjepart.

3.4. Ændringer, omstilling og »nye problemer«

3.4.1. Vi er vidne til en forskydning i stigningen i erhvervsbetingede skader i retning af erhvervsbetingede sygdomme. Mellem 2000 og 2016 er antallet af dødsfald som følge af kardiopati og akut cerebralt infarkt i forbindelse med eksponering for lang arbejdstid øget med henholdsvis 41 % og 19 % på verdensplan ( 28 ) . Der er ligeledes en stigning i antallet af arbejdsbetingede psykiske lidelser, såsom depressive lidelser. 17-35 % af alle depressioner er arbejdsrelaterede ( 29 ) , hvilket er et tegn på voksende psykosociale risici og på disses indvirkning på arbejdstagernes sundhed.

3.4.2. fysiske risikofaktorer . På verdensplan er der konstateret en mindre nedgang i arbejdsulykker ESENER-undersøgelse , at gentagne bevægelser af de øvre lemmer og længerevarende siddende stilling er de to risikofaktorer, som arbejdstagerne er mest eksponeret for Forskydningen i problemer viser sig også, hvad angår. På verdensplan er der konstateret en mindre nedgang i arbejdsulykker ( 30 ) , mens muskel- og knoglelidelser er hovedårsagen til uarbejdsdygtighed ( 31 ) . Det fremgår af den seneste, at gentagne bevægelser af de øvre lemmer og længerevarende siddende stilling er de to risikofaktorer, som arbejdstagerne er mest eksponeret for ( 32 ) . Det er således ikke længere så meget den isolerede eksponering for stærkt farlige situationer, der truer sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen, men en længerevarende eksponering for risikofaktorer af begrænset omfang.

4. Udsigterne til forbedringer af effektiviteten af den sociale dialog og begrænsning af risiciene med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

4.1. Pandemien giver lejlighed til at opbygge ny kollektiv kapacitet til at stå imod sundhedsmæssige, miljømæssige og demografiske kriser. Arbejdsmarkedets parter har de bedste forudsætninger for at forudse ændringer, foregribe de nye uddannelsesbehov, tilpasse sig til nye miljøer, opdage nye risici ( 33 ) og forberede omlægningerne i produktionsprocesserne.

4.2. Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU gentager sin støtte ( 34 ) til ILO's anbefaling ( 35 ) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke fagforeningsrepræsentanternes rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger.

4.3. Den generelle udbredelse af hjemmearbejde kræver en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien ( 36 ) bør arbejdstilsynsmyndighederne kunne kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv.

4.4. EØSU anbefaler en prospektiv analyse af følgerne af den digitale omstilling på arbejdsmarkedet i medlemsstaterne, navnlig vedrørende udnyttelse af kompetencer, arbejdets tilrettelæggelse, erhvervsrisiciene og mulighederne for at forebygge disse.

4.5. EØSU mener, at de stigende omkostninger ved erhvervsbetingede sygdomme som kardiopati og udbrændthed bør overvåges nøje med henblik på at træffe relevante foranstaltninger på det rette niveau med »Vision Zero«-tilgangen for øje.

4.6. De nuværende ordninger gør det ikke muligt at foretage en grundig vurdering af de selvstændige rammeaftaler. De tilgængelige data er fragmentariske, og protokollerne gør det ikke muligt at fastlægge årsagssammenhænge. Det er nødvendigt at investere i udviklingen af indikatorer, der er unikke for hver enkelt aftale, og i en lineær ordning, der gør det muligt at fastlægge årsagssammenhænge og samtidig fuldt ud respektere arbejdsmarkedsparternes uafhængighed i gennemførelsen af rammeaftalerne.

4.7. Disse specifikke indikatorer bør suppleres med bredere indikatorer, som gør det muligt at følge de fremskridt, der gøres inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne opgave kunne varetages gennem ESENER-undersøgelser , som bør foretages oftere og mere systematisk dække udfordringerne vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne ordning vil gøre det muligt at vurdere de iværksatte initiativers dækning og foreslå nye foranstaltninger efter behov.

4.8. Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed ved at skabe muligheder og afgive anbefalinger med hensyn til udveksling af bedste praksis og støtte til kapacitetsopbygning vedrørende anvendelsen af lovgivningen og gennemførelsen af de aftaler som led i den sociale dialog, der ikke er omsat til direktiver . De kontrolopgaver, som ( 37 ) udfører via Udvalget af Arbejdstilsynschefer, vil kunne ske

4.9. Et godt samspil mellem den sociale dialog på henholdsvis europæisk og nationalt plan kræver, at arbejdsmarkedets parter inddrages i højere grad i alle medlemsstater. Der bør mobiliseres midler til styrkelse af arbejdsmarkedsparternes kapaciteter dér, hvor de er svage.

4.10. EØSU støtter ethvert initiativ, der gør det muligt at bistå SMV'erne i deres forebyggelsesindsats. Udvalget kan nævne den nye ISO 45003-standard ( 38 ) vedrørende psykosociale risici samt OiRA, der regelmæssigt tilføres nye moduler, og »Healthy workplaces«-portalen, som samler de ressourcer, der er til rådighed for arbejdsgiverne. OiRA er i Frankrig blevet benyttet 61 000 gange ( 39 ) af 42 000 brugere, svarende til halvdelen af brugerne på platformen. EØSU fremhæver de muligheder, som disse grydeklare redskaber giver virksomheder, der ikke råder over de nødvendige interne ressourcer, og minder om, at risikovurdering er afgørende for forebyggelsen.

4.11. »Vision Zero«-tilgangen bør være mere proaktiv og tage sigte på forebyggelse og eliminering af risici i henhold til rammedirektivet. EU's politik for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen bør respektere princippet om forebyggelse, der udarbejdes og iværksættes gennem den sociale dialog understøttet af en robust lovgivning.

4.12. Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft efterlyser EØSU en mere ambitiøs tilgang, som omfatter de 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer. Anvendelsesområdet for direktiv 2004/37/EF bør ligeledes udvides til at omfatte reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler ( 40 ) . Derudover øger kronisk stress risikoen for at få kræft ( 41 ) , og skifteholdsarbejde med natarbejde forårsager brystkræft, prostatakræft og kolorektal kræft ( 42 ) . Der bør anvendes en risikobaseret tilgang og ikke en tilgang, hvor beskyttelsen af arbejdstagerne betragtes som en omkostning.

4.13. Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan er en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat, garanti for forebyggelsesindsatsens effektivitet. Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser.

4.14. Den ufuldstændige gennemførelse af den uafhængige rammeaftale fra 2004 om arbejdsrelateret stress understreger behovet for en EU-lovgivning om psykosociale risici. EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress.

4.15. EØSU understreger, at der er behov for både en stærk lovgivningsmæssig ramme og en frugtbar social dialog. Direktiverne fastsætter de generelle retningslinjer for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, mens de forskellige niveauer af social dialog giver mulighed for nødvendige tilpasninger til særlige sektorspecifikke og nationale forhold.

4.16. EØSU beklager, at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende. En del af platformsarbejderne, der betegnes som »selvstændige erhvervsdrivende«, står reelt i et underordnet forhold til platformene i kraft af den algoritmiske styring. Pandemien har understreget disse arbejdstageres sårbarhed og de manglende forebyggende tiltag fra platformenes side. Det er ikke hensigtsmæssigt, at disse arbejdstagere fortsat udsættes for risici uden kontrolforanstaltninger, fordi de ikke er omfattet af den strategiske ramme.

4.17. EØSU fremhæver det asymmetriske forhold mellem platformene og arbejdstagerne og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger. Retten til social beskyttelse bør desuden udvides til at omfatte disse arbejdstagere.

4.18. Det er lige så vigtigt at rette opmærksomheden mod handicappede arbejdstagere og arbejdstagere med kroniske lidelser. Beskæftigelse baner vejen til en anstændig bolig, et tilfredsstillende socialt og kulturelt liv og integration i samfundet. For at opfylde EU's mål om inklusion bør forskellene mellem medlemsstaterne reduceres, og de offentlige politikker vedrørende beskæftigelsesegnethed samt økonomisk, social og kulturel integration bør samstemmes.

4.19. Den sociale dialog bør omfatte forebyggelse af udtræden fra arbejdsmarkedet såvel som tilbagevenden til arbejdsmarkedet (arbejdets tilrettelæggelse, genoptagelse af beskæftigelse på deltid osv.). Der bør iværksættes oplysningstiltag vedrørende situationen for handicappede arbejdstagere og arbejdstagere, der trues af udelukkelse på grund af manglende kvalifikationer.

4.20. Det er afgørende at anerkende diversitet, herunder forskelle mellem kønnene, i arbejdsstyrken for at sikre sundhed og sikkerhed for både mandlige og kvindelige arbejdstagere. Der er gjort et vist fremskridt på dette område, men EØSU mener, at der kan og bør gøres mere. Der bør tages højde for forskelle mellem kønnene i udarbejdelsen af politikker for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og forebyggende strategier. EØSU opfordrer til en kønssensitiv tilgang til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen for at integrere kønsperspektivet i alle arbejdsmiljøområder. EØSU understeger, at det for at høste fordelene af den sociale dialog er vigtigt, at kvinder deltager på lige fod i dialogen.

4.21. Adgangen til informationsteknologier bør fremmes blandt unge arbejdstagere. Kontinuerlig læring bliver den vigtigste kilde til jobsikkerhed i den digitale tidsalder. Det er også vigtigt at integrere ældre arbejdstagere ved at give dem bedre muligheder for læring og beskytte dem mod aldersbaseret forskelsbehandling.

4.22. Fordelene ved hjemmearbejde afhænger af, hvordan arbejdsgiveren tilrettelægger det. Anvendelsen af hjemmearbejde bør indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser ( 43 ) . Den europæiske rammeaftale fra 2002 løser ikke disse nye udfordringer. EØSU anbefaler udarbejdelse af retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser.

4.23. Det er vigtigt at understrege sammenhængen mellem sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og virksomhedernes rentabilitet. I kraft af sin indvirkning på arbejdsforholdene og mulighederne for at blive på arbejdsmarkedet gør den sociale dialog det muligt at forebygge de omkostninger, der er forbundet med arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme. Det drejer sig om en investering, hvis udbytte er større end omkostningerne ( 44 )

4.24. EØSU mener, at der bør udvikles en forebyggelseskultur gennem uddannelse af de forskellige aktører i den sociale dialog, bevidstgørelse om nye risici samt styrkelse og udbredelse af de tilgængelige ressourcer. EØSU opfordrer til, at der afsættes midler hertil under genopretningsplanen.

Bruxelles, den 20. januar 2022. Christa SCHWENG Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 105 af 4.3.2022, s. 114.

(2) https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

(3) https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx

(4) Kommissionen (2021), Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om harmoniserede regler for kunstig intelligens (retsakten om kunstig intelligens) og om ændring af visse af Unionens lovgivningsmæssige retsakter (COM(2021) 206 final).

(5) Den europæiske sociale dialog omfatter drøftelser, høringer, forhandlinger og fælles aktioner, der gennemføres af de organisationer, som repræsenterer arbejdsmarkedets parter (arbejdsgivere og arbejdstagere). Der sondres mellem trepartsdialogen med de offentlige myndigheder og topartsdialogen mellem de europæiske fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer.

(6) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=CELEX%3A52021DC0323&qid=1626089672913#PP1Contents

(7) https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2021/right-to-disconnect-exploring-company-practices

(8) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1106

(9) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5000

(10) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1202

(11) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5460

(12) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1348

(13) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5595

(14) https://osha.europa.eu/en/themes/good-osh-is-good-for-business

(15) https://visualisation.osha.europa.eu/osh-costs#!/

(16) Jf. EUT C 429 af 11.12.2020, s. 159, punkt 2.3.

(17) Inddragelse af arbejdsmarkedets parter i den politiske beslutningsproces under covid-19-udbruddet, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound) (2021), Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

(18) EUT C 10, af 11.1.2021, s. 14.

(19) ECB (2021), Climate change and monetary policy in the euro area, Occasional Paper Series, No 271/September 2021.

(20) P. Bérastégui (2021), Exposure to Psychosocial Risk Factors in the Gig Economy: A Systematic Review. ETUI Research Report 2021.01.

(21) Littler Mendelson (2020), Littler European Employer COVID-19 Survey Report.

(22) Eurofound (2020) Liv, arbejde og covid-19, covid-19-serien, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

(23) https://www.mckinsey.com/featured-insights/future-of-work/the-future-of-work-in-europe

(24) P. Bérastégui (2021), Exposure to Psychosocial Risk Factors in the Gig Economy: A Systematic Review. ETUI Research Report 2021.01.

(25) APPG (2021), The new frontier: Artificial Intelligence at work.

(26) Kommissionen (2021), forslag til forordning om harmoniserede regler for kunstig intelligens (retsakten om kunstig intelligens) (COM(2021) 206 final).

(27) EUT C 517 af 22.12.2021, s. 61, punkt 1.10.

(28) ILO (2021) WHO/ILO Joint Estimates of the Work-related Burden of Disease and Injury, 2000-2016.

(29) Niedhammer et al. (2021). Update of the fractions of cardiovascular diseases and mental disorders attributable to psychosocial work factors in Europe. Int Arch Occup Environ Health.

(30) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20211012-2

(31) Cieza et al. (2020). Global estimates of the need for rehabilitation based on the Global Burden of Disease study 2019: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2019. The Lancet, 396: 10267.

(32) EU-OSHA (2020) European Survey of Enterprises on New and Emerging Risks (ESENER 2019) — background briefing.

(33) https://osha.europa.eu/en/emerging-risks

(34) EUT C 105 af 4.3.2022, s. 114.

(35) https://www.ilo.org/public/english/standards/relm/gb/docs/gb297/pdf/esp-3.pdf

(36) https://ec.europa.eu/social/ajax/BlobServlet?docId=23324&langId=en

(37) Målet med Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed er at støtte overholdelse af reglerne og koordinering mellem medlemsstaterne i forbindelse med håndhævelse af EU's retsakter på områderne arbejdskraftmobilitet og koordinering af de sociale sikringsordninger.

(38) https://www.iso.org/standard/64283.html

(39) https://oiraproject.eu/en/news/road-transport-france-now-safer-oira

(40) Kemisk produkt, der kan påvirke mænds eller kvinders fertilitet eller ufødte børns udvikling.

(41) https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

(42) https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx

(43) https://www.eurofound.europa.eu/data/covid-19/working-teleworking

(44) https://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_protect/---protrav/---travail/documents/publication/wcms_571914.pdf