Princippet om, at "ingen kreditor må stilles ringere" er en garanti, der er fastsat i artikel 60 i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter. Den sikrer, at aktionærer, clearingmedlemmer og andre kreditorer ikke lider større tab ved en afvikling, end de ville have lidt, hvis CCP'en var blevet likvideret ved almindelig insolvensbehandling efter fuld anvendelse af de gældende kontraktlige forpligtelser og andre foranstaltninger i dens forretningsbetingelser (det kontrafaktiske princip om, at "ingen kreditor må stilles ringere"). Dette opnås takket være en uafhængig værdiansættelse, der sammenligner den faktiske behandling, der er modtaget ved en afvikling, med deres hypotetiske behandling ved insolvens. Hvis denne værdiansættelse viser, at kreditorerne måtte lide større tab, har de ret til at få udbetalt forskellen. Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed er i øjeblikket i færd med at udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på yderligere at præcisere metoden til værdiansættelsen.

I henhold til artikel 27, stk. 7, i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter, skal afviklingsmyndigheden nedskrive og konvertere alle ejerskabsinstrumenter, gældsinstrumenter og andre usikrede forpligtelser umiddelbart før eller samtidig med anvendelsen af et andet afviklingsværktøj. Dette kræves ikke, hvis der anvendes en anden rækkefølge, som ville mindske afvigelser fra princippet om, at "ingen kreditor må stilles ringere", og sikre en bedre opfyldelse af afviklingsmålene.

Nedskrivnings- og konverteringsværktøjet kan anvendes til at nedskrive og konvertere ejerskabsinstrumenter, gældsinstrumenter og andre usikrede forpligtelser. Visse forpligtelser er udelukket fra dette værktøjs anvendelsesområde, herunder forpligtelser over for medarbejdere, en kommerciel eller handelsmæssig kreditor, andre CCP'er og over for centralbanker samt initialmarginer.

Værktøjerne til fordeling af positioner og tab kan anvendes til at opsige kontrakter, nedbringe værdien af eventuelle gevinster, som CCP'erne skal udbetale til ikkemisligholdende clearingmedlemmer, og til at foretage cash calls til genopretning. Cash calls pålægger ikkemisligholdende clearingmedlemmer at yde kontantbidrag til CCP'en.

Nedskrivnings- og konverteringsværktøjet er et af de fire afviklingsværktøjer, som forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter tilbyder afviklingsmyndighederne for at sikre, at afviklingsmålene opfyldes. Disse mål omfatter:

Artikel 96, fjerde afsnit, i forordning (EU) 2021/23 om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter bemyndiger Kommissionen til senest den 31. december 2021 at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af artikel 27, stk. 7, i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter. Kommissionen anmodes om at vurdere, om der er behov for yderligere ændringer med hensyn til anvendelsen af nedskrivnings- og konverteringsværktøjet i tilfælde af afvikling af centrale modparter i kombination med andre afviklingsværktøjer, der påfører clearingmedlemmerne finansielle tab. Den seneste tids uro på markedet har vist, at forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre har bidraget til at styrke CCP'ers og de bredere finansielle markeders modstandsdygtighed i forhold til de mange risici, der behandles og koncentreres i CCP'er. I lyset af den alvorlige indvirkning på den finansielle stabilitet, som finansielle vanskeligheder eller en CCP's sammenbrud ville have, vil forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter imidlertid styrke CCP'ers og myndigheders beredskab med hensyn til sådanne ekstreme scenarier.

I betragtning 96 i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter redegøres for, at en CCP's kapitalejere under afvikling bør dække tab først på en måde, der minimerer risikoen for søgsmål i overensstemmelse med princippet om, at "ingen kreditor må stilles ringere". Under henvisning til det igangværende arbejde i de internationale standardiseringsorganer (jf. afsnit 4) anmodede Europa-Parlamentet og Rådet Kommissionen om at gennemgå, hvordan reglerne om nedskrivning af egenkapitalen anvendes efter afslutningen af dette arbejde.

Anvendelsesområdet for denne rapport er derfor behandlingen af CCP'ens egenkapital i forbindelse med afvikling og dens interaktion med det kontrafaktiske princip om, at "ingen kreditor må stilles ringere". Artikel 27, stk. 7, i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter forudsætter, at en CCP's egenkapital bør absorbere tab først og være fuldt ud tabsabsorberende under en afvikling. Rækkefølgen/waterfall i hvilken tab er påført er imidlertid ikke nødvendigvis i overensstemmelse med den sædvanlige kreditorrækkefølge ved insolvens. Årsagen er, at egenkapitalen kun eksponeres for tab op til det første beløb, der er sat på spil (artikel 45, stk. 4, i forordningen om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre og artikel 35 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 153/2013) og, i fremtiden, det andet beløb, der er sat på spil (artikel 9, stk. 14, i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter). Alle øvrige tab skal fordeles på clearingmedlemmer. Dette er tilfældet efter en misligholdelsessituation og, i nogle CCP'er og i begrænset omfang, en situation, der ikke er en misligholdelsessituation. Desuden omfatter det kontrafaktiske princip om, at "ingen kreditor må stilles ringere" i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter, fuld anvendelse af de gældende kontraktlige forpligtelser og andre foranstaltninger i CCP'ens forretningsbetingelser med henblik på værdiansættelse. Afhængigt af om og hvordan egenkapitalen absorberer tab i en CCP's forretningsbetingelser og den nationale insolvensret, kan denne mekanisme derfor føre til en situation, hvor aktionærerne kan hævde, at de ikke ville være blevet påvirket uden for afvikling. Dette kunne navnlig være tilfældet, hvis CCP'en blev afviklet før genopretningsplanen blev anvendt fuldt ud for at nå afviklingsmålene.

4. Igangværende internationalt arbejde

Praktisk erfaring med afviklingsplanlægning i EU er fortsat begrænset, da reglerne for afviklingsplanlægning i forordningen om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter først vil finde anvendelse fra august 2022. Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) har dog offentliggjort vejledningsdokumenter herom (jf. afsnit 4, litra a), nedenfor). Private aktører og samarbejdsorganer har også delt deres synspunkter. Disse organer omfatter European Association of CCP Clearing Houses (EACH), CCP12 (den globale sammenslutning af CCP'er) samt International Swaps and Derivatives Association (ISDA).

Desuden har medlemmer af krisestyringsgrupperne opnået begrænsede praktiske erfaringer. Der er tale om grupper, der er oprettet i overensstemmelse med feature 8 i FSB's "Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions", for CCP'er, som er af systemisk betydning i mere end én jurisdiktion. Krisestyringsgrupperne har til opgave at koordinere afviklingsplanlægningen og foretage vurderinger af muligheden for afvikling mellem hjemlandets og værtslandets afviklingsmyndigheder.

A Arbejde udført af FSB

FSB udsendte sin ajourførte "Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions" i oktober 2014 ved at udvide den med et bilag, der specifikt omhandler finansielle markedsinfrastrukturer. I denne rapport anfører FSB, at afviklingsbeføjelser bør udøves på en sådan måde, at prioritetsrækkefølgen overholdes, og egenkapitalen bør under en afvikling absorbere tab først.

FSB offentliggjorde sin "Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning" i 2017. I denne rapport redegør FSB for, at egenkapitalen i CCP'en bør absorbere tab i forbindelse med afvikling, hvis den endnu ikke er nedskrevet (i overensstemmelse med CCP'ens regler og aftaleforhold). Med hensyn til tab som følge af misligholdelse bør egenkapitalen være fuldt ud tabsabsorberende, og det bør fremgå på en klar og gennemsigtig måde, hvornår den vil blive nedskrevet. Med hensyn til tab, som ikke er en følge af misligholdelse, bør egenkapitalen absorbere dem senest på det tidspunkt, hvor alle gældende ordninger til fordeling af tab, der står til rådighed efter CCP'ens regler og ordninger for tab, som er en følge af misligholdelse, er opbrugt. Desuden bør egenkapitalen nedskrives, før tabene fordeles på kreditorerne, i overensstemmelse med kreditorrækkefølgen i henhold til gældende lovgivning.

FSB udsendte sin "Guidance on Financial Resources to support CCP Resolution and on the Treatment of CCP Equity in Resolution" i november 2020. Det præciseres i rapporten, at afviklingshandlinger, afhængigt af CCP'ens aftaleforhold og den nationale insolvensret, som udsætter en CCP's egenkapital for større tab som følge af misligholdelse eller tab, som ikke er en følge af misligholdelse, end ved likvidation efter den insolvensordning, der finder anvendelse i jurisdiktionen, på grundlag af den behandling, der er modtaget under den kontrafaktiske situation, giver kapitalejerne mulighed for at rejse krav efter princippet om, at "ingen kreditor må stilles ringere". Dette kan føre til et resultat, der ikke er i overensstemmelse med andre Key Attributes-principper om, at egenkapitalen skal være fuldt tabsabsorberende under en afvikling. Dette kan også give anledning til moralske betænkeligheder ved at give kapitalejere mulighed for at bevare deres egenkapitalinteresse i en CCP efter afviklingen, mens deltagerne skal bære tabene.

Med udgangspunkt i disse Key Attributes og ovennævnte vejledning anfører FSB, at afviklingsmyndigheden bør vurdere de konsekvenser, som eventuelle beløbsgrænser for en CCP's egenkapital, der eksponeres for tab, har på dens evne til at træffe passende foranstaltninger til at opnå den forventede behandling af en CCP's egenkapital. Afviklingsmyndigheden bør i forbindelse med afviklingsplanlægningen have forståelse af følgende problemstillinger:

-behandlingen af egenkapital i forbindelse med eksisterende genopretningsordninger og ved default waterfall

-i hvilket omfang egenkapitalen vil være eksponeret mod tab ved likvidation i henhold til den gældende insolvensordning på grundlag af den behandling, der er modtaget i den kontrafaktiske situation

-Garantier for, at "ingen kreditor må stilles ringere", herunder mulige krav fremført af aktionærer.

På grundlag af denne vurdering kan afviklingsmyndigheden identificere forskellige muligheder for at bidrage til at sikre, at egenkapitalen bærer tabene under en faktisk afvikling, herunder:

-ændring af ordninger til fordeling af kontraktmæssige tab

-hel eller delvis nedskrivning af en CCP's egenkapital

-overførsel af kritiske CCP-aktiviteter (aktiver) og visse forpligtelser til en bro-enhed og erklære resten af CCP'en under likvidation/konkurs

-udvande eksisterende ejerskab ved at rejse ny kapital gennem konvertering eller udstedelse af nye aktier.

De relevante myndigheder bør derefter tage fat på udfordringerne i forbindelse med en CCP's egenkapital, som er fuldt tabsbærende under en afvikling. Dette kan omfatte den myndighed, der kræver ændring af CCP'ernes kapitalstrukturer, regler eller andre ledelsesstrukturer på en måde, der efterstiller aktionærer i forhold til andre kreditorer, eller fastsætter det tidspunkt, hvor egenkapitalen absorberer tab i retlig betydning, forudsat at hjemlandets myndigheder har de relevante beføjelser.

Myndigheden kan også identificere eller foreslå ændringer af gældende nationale lovgivning, regler eller beføjelser, der tillægges de relevante tilsyns- eller afviklingsmyndigheder, der kan bidrage til at opfylde afviklingsmålene eller begrænse mulighederne for at rejse krav efter princippet om, at "ingen kreditor må stilles ringere". Hvis jurisdiktionens regelsæt ikke indeholder sådanne ændringer, kan de relevante myndigheder dog være nødt til at: