BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

1.1. Traktatens artikel 78, stk. 3, og de nuværende midlertidige omfordelingsordninger

Artikel 78, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde udgør som en del af den fælles asylpolitik det specifikke retsgrundlag for håndteringen af nødsituationer. På grundlag af forslag fra Europa-Kommissionen kan Rådet efter høring af Europa-Parlamentet vedtage midlertidige foranstaltninger til fordel for den eller de medlemsstater, som står over for en nødsituation i form af en pludselig tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til en eller flere medlemsstater. De midlertidige foranstaltninger, der er fastsat i artikel 78, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er af ekstraordinær karakter. De iværksættes kun, såfremt de problemer, der opstår i medlemsstatens eller medlemsstaternes asylsystem(er) som følge af en pludselig tilstrømning af tredjelandsborgere, bliver særlig akutte og alvorlige. På grundlag af artikel 78, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedtog Rådet to afgørelser om indførelse af midlertidige foranstaltninger på området international beskyttelse til fordel for Italien og Grækenland. I henhold til Rådets afgørelse (EU) 2015/1523 skal 40 000 ansøgere om international beskyttelse omfordeles fra Italien og Grækenland til andre medlemsstater. I henhold til Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 skal 120 000 ansøgere om international beskyttelse omfordeles fra Italien og Grækenland og fra andre medlemsstater, hvis de står over for en nødsituation. I henhold til artikel 4, stk. 2, i Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 skal 54 000 ud af 120 000 ansøgere flyttes fra Italien og Grækenland til andre medlemsstaters område fra den 26. september 2016, medmindre Kommissionen inden da fremsætter et forslag om at omfordele dem til en anden eller andre modtagende medlemsstater, som står over for en nødsituation i form af en pludselig tilstrømning af personer, jf. artikel 4, stk. 3. I henhold til artikel 1, stk. 2, skal Kommissionen løbende overvåge situationen for så vidt angår den massive tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaterne og om nødvendigt fremsætte forslag til ændring af afgørelse (EU) 2015/1601 for at tage hensyn til udviklingen i situationen på stedet og dens indvirkning på omfordelingsordningen samt det voksende pres på medlemsstaterne, navnlig de medlemsstater, der er i frontlinjen.

Situationen er fortsat kritisk. Ifølge data fra Frontex er der i løbet af de første måneder af 2016 hver dag ankommet i gennemsnit 2 000-3 000 personer på irregulær vis til Grækenland fra Tyrkiet. De restriktioner, der er indført ved grænsen mellem Grækenland og den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, har sat Grækenland under yderligere pres samt øget risikoen for, at der oprettes nye migrationsruter gennem andre EU-medlemsstater, efterhånden som vejrforholdene bliver bedre. Disse nye migrationsruter vil formentlig påvirke medlemsstaterne i frontlinjen.

Den 16. marts 2016 vedtog Kommissionen den første rapport om omfordeling og genbosætning i overensstemmelse med forpligtelserne i artikel 12 i de to afgørelser fra Rådet. I meddelelsen opsummeres de indkredsede udfordringer og de opnåede erfaringer i disse første måneder af gennemførelsen af omfordelings- og genbosætningsordningerne, og den indeholder henstillinger og foranstaltninger med henblik på på kort sigt at sikre en bedre gennemførelse.

EU's stats- og regeringschefer blev den 7. marts 2016 enige om en række principper som grundlag for en aftale med Tyrkiet om "for hver syrer, som Tyrkiet tilbagetager fra græske øer, at genbosætte en anden syrer fra Tyrkiet i EU's medlemsstater inden for rammerne af de eksisterende tilsagn".

Gennemførelsen af de forskellige ordninger, der muliggør genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse, vil lette migrationspresset i de medlemsstater, der befinder sig i frontlinjen, navnlig Grækenland, ved at syriske statsborgere eller personer, der er fordrevet på grund af konflikten i Syrien, vil kunne rejse sikkert og lovligt ind i EU i stedet for via farlig og irregulær migration.

I denne forbindelse opfordrede Kommissionen i sin meddelelse om de næste operationelle skridt i samarbejdet mellem EU og Tyrkiet på migrationsområdet til at tage de nødvendige skridt til at overføre nogle af de tilsagn, der er afgivet under de gældende afgørelser om omfordeling, til den såkaldte 1:1-ordning, navnlig for en del af eller alle de 54 000 pladser, som ikke er udnyttet. Genbosætning eller andre lovlige indrejsemuligheder for personer, der har et klart behov for beskyttelse, kan betragtes som omfordeling, eftersom der i disse tilfælde er tale om solidaritet med andre medlemsstater eller tredjelande, der oplever en massiv tilstrømning af migranter.

1.2. Andre solidaritetsinstrumenter

Foruden forpligtelserne i omfordelingsordningen henstillede Kommissionen, at der med henblik på overordnet at tackle den globale migrationskrise og udvise solidaritet med de tredjelande, der også er påvirket heraf, indføres en EU-genbosætningsordning for 20 000 personer, der har behov for international beskyttelse. Efter Kommissionens henstilling af 8. juni 2015 om en EU-ordning for genbosætning blev 27 medlemsstater sammen med de lande, der har tilsluttet sig Dublinsystemet, den 20. juli 2015 enige om at genbosætte 22 504 fordrevne tredjelandsborgere, der har et klart behov for international beskyttelse, gennem multilaterale og nationale ordninger. Genbosætningslandene blev enige om at tage hensyn til de regioner, der for så vidt angår genbosætning har prioritet, bl.a. Nordafrika, Mellemøsten og Afrikas Horn. Genbosætningspladserne blev i henhold til de i bilaget til konklusionerne fastsatte forpligtelser fordelt mellem medlemsstaterne og de lande, der har tilsluttet sig Dublinsystemet.

Den 15. december 2015 vedtog Kommissionen en henstilling om en frivillig ordning med Tyrkiet om indrejse af humanitære årsager, hvori den foreslog, at de deltagende lande giver indrejsetilladelse til personer med behov for international beskyttelse, der er fordrevet på grund af konflikten i Syrien, og som er blevet registreret af de tyrkiske myndigheder inden den 29. november 2015. En sådan ordning vil være en ledsageforanstaltning til de gensidige forpligtelser, der indgår i den fælles handlingsplan af 29. november 2015 mellem EU og Tyrkiet.

2. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

2.1. Resumé af forslaget

Formålet med nærværende ændring er at beregne den indsats, som medlemsstaterne har gjort med hensyn til at give indrejsetilladelse til syrere, der befinder sig i Tyrkiet, via genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse, i forhold til det antal ansøgere om international beskyttelse, som skal omfordeles til deres område i henhold til Rådets afgørelse (EU) 2015/1601. For så vidt angår de 54 000 ansøgere, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra c), i Rådets afgørelse (EU) 2015/1601, vil nærværende ændring gøre det muligt for den enkelte medlemsstat at trække det antal syrere, der befinder sig i Tyrkiet, og som har fået indrejsetilladelse til medlemsstatens område via genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse i henhold til nationale eller multilaterale ordninger ud over den genbosætningsordning, som repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer fastsatte i konklusionerne fra mødet i Rådet den 20. juli 2015, fra det antal ansøgere, der er omfordelt til den enkelte medlemsstat. Artikel 10 i Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 finder anvendelse, dvs. de medlemsstater, som gør brug af denne facilitet, vil modtage et beløb på 6 500 EUR.

2.2. Retsgrundlag