Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Efter mere end fem år med Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999 af 19. juli 1999, er det nu nødvendigt at gennemføre en teknisk tilpasning af bestemmelserne, så forordningen afspejler de nuværende politiske prioriteter inden for det transeuropæiske transportnet (TEN-T).

2. Politikken for transeuropæiske net i midten af 1990'erne krævede passende finansielle instrumenter, der gjorde det muligt for Fællesskabet at støtte projekter med den højeste transeuropæiske merværdi. Forordning (EF) nr. 2236/95 gav mulighed for at yde støtte på op til 50% af omkostningerne i forbindelse med undersøgelser og op til 10% af de samlede investeringsomkostninger. I perioden 1995-1999 befandt de fleste TEN-T-projekter sig i den indledende gennemførelsesfase. På den baggrund blev fællesskabsstøtten hovedsagelig rettet mod undersøgelser vedrørende disse projekter. I slutningen af perioden skiftede TEN-T-projekterne karakter. Efterhånden som de fleste af projekterne blev tilstrækkeligt modne til at kunne iværksættes i praksis, blev der lagt større vægt på den praktiske gennemførelse af projekterne. På det stadium viste forordningen sine begrænsninger, særlig med hensyn til samfinansiering af anlægsarbejder.

3. Forordningen indeholdt en revisionsklausul, efter hvilken Rådet inden udgangen af 1999 skulle beslutte, om de foranstaltninger, der fastsættes i forordningen, skulle fortsætte. Kommissionen fandt i 1998, at det var hensigtsmæssigt at iværksætte en revision af forordningen, da den første femårige finansieringsperiode var ved at udløbe, og desuden fordi man anså det for nødvendigt at foretage visse tilpasninger og forbedringer på grundlag af erfaringerne. Revisionen skulle efter planen indgå i Kommissionens Agenda-2000-pakke for den syvårige finansierings-periode 2000-2006, uanset hvornår de nye medlemsstater ville tiltræde EU.

4. Kommissionen foreslog derfor en række nye tiltag, bl.a. støtte til risikokapitalfonde for TEN-projekter, mulighed for at opstille flerårige vejledende programmer for transeuropæiske transportnet, og mulighed for at øge den maksimale støtte fra 10% til 20% af de samlede investeringsomkostninger for transportprojekter, der omfatter mere end en medlemsstat, eller projekter, der bidrager væsentligt til opfyldelse af de bredere transeuropæiske mål, herunder projekter med en særlig miljødimension. Det var hensigten, at forøgelsen af den maksimale støtte til et projekts samlede investeringsomkostninger fra 10% til 20% kun skulle omfatte projekter, der klart var af bredere transeuropæisk interesse, såsom manglende forbindelsesled på tværs af grænserne, eller projekter med en særlig miljødimension.

5. Imidlertid indholder den forordning, som Europa-Parlamentet og Rådet vedtog den 19. juli 1999 som led i Agenda 2000 (forordning (EF) nr. 1655/1999 om ændring af forordning (EF) nr. 2236/95) kun mulighed for at øge fællesskabsstøtten fra 10% til 20% for projekter vedrørende satellitbaserede positionsbestemmelses- og navigations systemer, og først fra den 1. januar 2003.

6. Stigningen i trafikken - særlig den tunge lastbiltrafik - i løbet af det sidste årti har medført øget trængsel og forurening overalt i Fællesskabet, og vejnettets, jernebanenettets og de indre vandvejes nuværende kapacitet er langt fra optimal.

Ved gennemførelsen af transeuropæiske transportnetprojekter har det imidlertid gentagne gange vist sig, at de største forsinkelser har at gøre med grænse-overskridende jernbaneprojekter i områder, der er kendetegnet ved naturlige barrierer, da disse projekter kræver anlæg af dyr infrastruktur såsom tunneller eller broer af betydelig længde. Der er også konstateret forsinkelser i grænseoverskridende projekter, der har til formål at udrydde flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene. Hvidbogen om en fælles transportpolitik [1] forudser klart en væsentlig stigning i trafikken mellem Vest- og Østeuropa i løbet af det kommende årti. Den øgede trafik vil medføre alvorlige trængsels- og sikkerhedsproblemer på de hovedkorridorer, der forbinder EU med kandidatlandene.

[1] KOM(2001) 370.

Siden det sidste forslag om revision af finansieringsforordningen i 1998 er jernbanepakken og Kommissionens hvidbog om den europæiske transportpolitik frem til 2010 blevet vedtaget. Ifølge hvidbogen bør Fællesskabets bidrag til transeuropæiske transportprojekter øges til 20% for "kritiske" projekter med høj merværdi for det transeuropæiske net, men lav økonomisk rentabilitet. Dette vil berøre grænseoverskridende jernbaneprojekter, der skal skabe forbindelse over naturlige barrierer, f.eks. bjergkæder eller sunde og bælter, og som derfor kræver meget omfattende anlægs arbejder i form af tunneler eller meget lange broer.

7. Som det fremgår af Kommissionens meddelelse om følgerne af EU's udvidelse for de regioner, der grænser op til ansøgerlandene [2], kan grænseoverskridende projekter i samarbejde med disse lande vise sig vanskelige at gennemføre på grund af finansielle begrænsninger. På denne baggrund vil projekter, der har til formål at udrydde åbenbare flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene, også kunne støttes efter 20%-satsen. Grænseoverskridende jernbaneprojekter i samarbejde med kandidatlande, hvor udbyttet er særlig højt i form af øget sikkerhed og mindre trængsel, får højeste prioritet.

[2] KOM(2001) 437.

8. Kommissionen mener derfor, at den maksimale støtte til transeuropæiske transportprojekter, der hører under kategorien grænseoverskridende jernbane-projekter, som skal skabe forbindelse over naturlige barrierer, eller som har til formål at udrydde åbenbare flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene, bør øges fra 10% til 20%, for at støtten kan få katalysatorvirkning og navnlig for at tiltrække private investorer.

9. Et af de højt prioriterede områder under det flerårige vejledende program, som Kommissionen og medlemsstater har opstillet for finansieringen af TEN-projekter, er udvikling af grænseoverskridende projekter. Særligt vigtige i denne henseende er grænseoverskridende projekter i samarbejde med kandidatlande, særlig projekter, der støttes af det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA) i de tiltrædende lande. For at supplere ISPA-støtten kunne yderligere finansiel bistand på 100 mio. EUR i perioden 2003-2006, der opføres på budgetposten for TEN, også tildeles medlemsstaterne og anvendes til de mest presserende forbedringer i transportinfrastruktur på tværs af grænserne til kandidatlandene. Derfor øges finansieringsrammen (som anført i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1655/1999) tilsvarende i det finansielle budgetoverslag for 2000-2006. Som det fremgår af meddelelsen om grænseregionerne (KOM(2001) 437), vil Kommissionen omfordele 50 mio. EUR - i TEN-T budgettet- til fordel for de samme grænseoverskridende projekter. Dette kan bl.a. ske gennem en revision af det flerårige vejledende program.

Man bør desuden benytte lejligheden til at ændre udvalgsproceduren i forordningen, så den bringes i overensstemmelse med Rådets afgørelse om udvalgsprocedurer fra 1999 [3]. Det forekommer navnlig relevant at ændre den nuværende procedure til en forvaltningsprocedure som fastlagt i artikel 4 i ovennævnte afgørelse.

[3] Afgørelse nr. 1999/468/EF af 28. juni 1999, EFT L 184 af 17. juli 1999.

2001/0226 (COD)

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 156, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [4],

[4] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [5], og

[5] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [6],

[6] EFT C

efter proceduren i traktatens artikel 251 [7], og

[7] EFT C

ud fra følgende betragtninger:

(1) Stigningen i trafikken - særlig den tunge lastbiltrafik - i løbet af det sidste årti har medført øget færdselstæthed og forurening overalt i Fællesskabet. Vejnettets og jernebanenettets nuværende kapacitet er langt fra optimal, og de svageste punkter er de grænseoverskridende strækninger. De betydelige forsinkelser i gennemførelsen af det transeuropæiske transportnet har at gøre med grænseoverskridende jernbaneprojekter, der kræver anlæg af infrastruktur såsom tunneller eller broer af betydelig længde. Pga. disse forhold er sådanne projekters økonomiske rentabilitet ofte meget lav.

(2) Der bør gennemføres bestemmelser om øget støtte på op til 20% af de samlede investeringsomkostninger for projekter vedrørende grænseoverskridende flaskehalse og projekter ved grænserne til kandidatlandene, der bidrager væsentligt til forbedring af det transeuropæiske net, jf. Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet [8].

[8] EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1. Beslutningen er ændret ved beslutning nr. 1346/2001/EF (EFT L 185 af 6.7.2001, s. 1).

(3) Da dyre grænseoverskridende projekter i samarbejde med kandidatlande kan vise sig vanskelige at gennemføre på grund af finansielle begrænsninger, bør øget støtte stilles til rådighed for de mest presserende forbedringer vedrørende transportinfrastruktur ved grænserne til kandidatlandene. Det skal vurderes, om projekterne har mulighed for at blive økonomisk bæredygtige. De midler, der afsættes til disse projekter, bør dække hele støtteperioden 2003-2006, uanset hvornår kandidatlandene tiltræder EU.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net [9] bør ændres i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [10].

[9] EFT L 228 af 23.9.1995, s. 1. Forordningen er ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999 (EFT L 197 af 29.7.1999, s. 1).

[10] EFT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(5) Den finansielle ramme for gennemførelse af forordning (EF) nr. 2236/95 bør udvides med henblik på at finansiere de mest presserende forbedringer vedrørende transportinfrastruktur ved grænserne til kandidatlandene.

(6) Forordning (EF) nr. 2236/95 bør derfor ændres -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 2236/95 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 5, stk. 3, affattes således:

"3. Uanset den valgte støtteform kan den samlede fællesskabsstøtte i henhold til denne forordning højst udgøre 10% af de samlede investeringsomkostninger.

Den samlede fællesskabsstøtte kan dog fra den 1. januar 2003 udgøre op til 20% af de samlede investeringsomkostninger i følgende tilfælde:

a) projekter, der vedrører jernbaneflaskehalse ved grænserne, herunder grænserne til kandidatlandene, og/eller manglende forbindelse i områder, hvor naturlige barrierer udgør en hindring for varers og passagerers fri bevægelighed, og som bidrager væsentligt til en bedre balance mellem de forskellige transportformer og til forbedring af jernbanetransporten på det transeuropæiske transportnet, jf. Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF(*)

b) andre projekter, der vedrører flaskehalse ved grænserne til kandidat-landene, og hvor udbyttet er særlig højt, i form af øget sikkerhed og nedsat færdselstæthed

c) projekter, der vedrører systemer for satellitbaseret positionsbestemmelse og navigation, jf. artikel 17 i beslutning nr. 1692/96/EF.

(*) EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1."

2) Artikel 17 affattes således:

"Artikel 17 Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Når der henvises til proceduren angivet i denne artikel, finder den i artikel 4 i afgørelse 1999/468/EF(*) omhandlede forvaltningsprocedure anvendelse i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7 og 8.

3. Det i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF omhandlede tidsrum fastsættes til to måneder.

(*) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23."

3) Artikel 18, første afsnit, affattes således:

"Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne forordning i perioden 2000-2006 fastsættes til 4 700 mio. EUR."

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

Politikområde: Transport

Aktivitet: Transeuropæiske transportnet

Titel: Finansiel støtte til projekter af fælles interesse i det transeuropæiske transportnet

(Denne foranstaltning hænger sammen med forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net)

1. BUDGETPOST (NUMMER OG BETEGNELSE)

B5-700: Finansiel støtte til projekter af fælles interesse i det transeuropæiske transportnet.

2. SAMLEDE TAL

2.1 Samlet rammebevilling (del B):

Supplerende forpligtelsesbevilling på 100 mio. EUR, hvorved finansieringsrammen for gennemførelse af nuværende TEN-forordning for perioden 2000-2006 hæves fra 4 600 mio. EUR til 4 700 mio. EUR.

Hertil kommer 50 mio. EUR, der reallokeres inden for den nuværende rammebevilling til TEN-T, som anført i Kommissionens meddelelse om grænseregioner (KOM(2001) 437).

2.2 Gennemførelsesperiode:

2003-2006.

2.3 Samlet flerårigt skøn over udgifterne:

Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger (finansieringstilskud) Mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

2.4 Forenelighed med den finansielle programmering og de finansielle overslag

[X] Forslaget kræver omprogrammering af de relevante poster i de finansielle overslag.

Der erindres om følgende:

(1) Den samlede flerårige rammebevilling til TEN for perioden 2000-2006 er på 4 600 mio. EUR for de tre sektorer (transport, energi og telekommunikation).

(2) Af dette beløb er der afsat 4 170 mio. EUR til TEN-transport og 430 mio. EUR til TEN-energi og TEN-telekommunikation.

(3) Kommissionens flerårige programmering for TEN-transport i perioden 2003-2006 (i mio. EUR):

>TABELPOSITION>

(4) Hvis den foreslåede foranstaltning for perioden 2003-2006 vedtages, medfører det følgende flerårige programmering for TEN-transport:

>TABELPOSITION>

(5) Denne foranstaltning vil blive finansieret inden for loftet for udgiftsområde 3 i de finansielle overslag.

3. BUDGETSPECIFIKATIONER

>TABELPOSITION>

4. RETSGRUNDLAG

Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999 af 19. juli 1999.

Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1346/2001/EF af 22. maj 2001 om ændring af beslutning nr. 1692/96/EF for så vidt angår søhavne, flod- og kanalhavne og intermodale terminaler samt projekt nr. 8 i bilag III.

5. BESKRIVELSE OG BEGRUNDELSE

5.1 Behov for EU-foranstaltninger

Der er behov for en EU-foranstaltning for at opfylde forpligtelsen til at bidrage til oprettelse og udvikling af et transeuropæisk transportnet, der betragtes som afgørende for, at det indre marked kan fungere ordentligt, og for den økonomiske og sociale samhørighed (artikel 154-156). Bidraget består i samfinansiering af de projekter af fælles interesse, der er fastlagt i retningslinjerne for udvikling af det transeuropæiske transportnet (beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996).

Erfaringerne med gennemførelsen af transeuropæiske transportnetprojekter har vist, at der opstår betydelige forsinkelser i projekter, der har til formål at udrydde flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene. Hvidbogen om en fælles transportpolitik [11] forudser en væsentlig stigning i trafikken mellem Vest- og Østeuropa i løbet af det kommende årti. Den øgede trafik vil medføre alvorlige trængsels- og sikkerhedsproblemer på de hovedkorridorer, der forbinder EU med kandidatlandene.

[11] KOM(2001) 370: Hvidbog: Den europæiske transportpolitik frem til 2010 - De svære valg.

Det skal bemærkes, at den aktuelle fællesskabsforanstaltning hænger sammen med forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net. Som det fremgår af begrundelsen til det nævnte forslag, mener Kommissionen, at den maksimale støtte til transeuropæiske transportprojekter, der hører under kategorien grænseoverskridende jernbane-projekter, som skal skabe forbindelse over naturlige barrierer, eller som har til formål at udrydde åbenbare flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene, bør øges fra 10% til 20%, for at støtten kan få katalysatorvirkning og navnlig for at tiltrække private investorer.

Kommissionen foreslår i sin meddelelse af 25. juli 2001, "Følgerne af EU's udvidelse for de regioner, der grænser op til ansøgerlandene - Fællesskabsforanstaltning for grænseregionerne [12], at hæve den nuværende finansieringsgrænse på 10% til 20% for grænseoverskridende TEN-T-projekter, der vil være de deltagende lande til særlig stor gavn. I samme meddelelse foreslås det også at yde 150 mio. EUR i særbistand for perioden 2003-2006 (50 millioner EUR af dette beløb tilvejebringes ved reallokering inden for det eksisterende budget, f.eks. via det flerårige vejledende program). En sådan ændring giver rammebeslutningen om det flerårige vejledende program allerede mulighed for [13]). Det er tanken, at bevillingerne skal være størst i den første del af perioden 2003-2006. Bevillingerne koncentreres således om årene 2003 og 2004. De ekstra midler skal bruges til at iværksætte de mest hastende forbedringer i transport infrastrukturer på tværs af grænserne.

[12] KOM(2001) 437: Meddelelse fra Kommissionen af 25. juli 2001: Følgerne af EU's udvidelse for de regioner, der grænser op til ansøgerlandene - Fællesskabsforanstaltning for grænseregionerne.

[13] Kommissionens beslutning nr. K(2001) 2654 endelig af 19.9.2001.

Som det fremgår af Kommissionens meddelelse om følgerne af EU's udvidelse for de regioner, der grænser op til ansøgerlandene, kan grænseoverskridende projekter i samarbejde med disse lande vise sig vanskelige at gennemføre på grund af finansielle begrænsninger.

Med hensyn til TEN-projekterne er det nødvendigt at ændre TEN-forordningen, for at der kan ydes yderligere 100 mio. EUR i fællesskabsstøtte (af det samlede beløb på 150 mio. EUR, der nævnes i meddelelsen), i form af supplerende bevillinger for perioden 2003-2006. Disse midler anvendes fra 2003 som led i gennemførelsen af det reviderede flerårige vejledende program.

Grænseoverskridende projekter i samarbejde med kandidatlande spiller en særlig vigtig rolle i denne forbindelse, især projekter, der i disse lande får finansiel støtte via det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA). Af denne grund og for at skabe synergi mellem kandidatlandenes og medlemsstaternes indsats i grænse-regionerne, kunne en supplerende bevilling på 100 mio. EUR til TEN-budgettet for perioden 2003-2006 tildeles medlemsstaterne og anvendes til de mest presserende forbedringer i transportinfrastruktur på tværs af grænserne til kandidatlandene. Grænseoverskridende jernbaneprojekter i samarbejde med kandidat lande og andre projekter, hvor udbyttet er særlig højt i form af øget sikkerhed og mindre trængsel, får højeste prioritet.

Formålene med foranstaltningen er:

- at forbedre trafikstrømmen og nedbringe ventetiden på strækninger på tværs af grænserne til gavn for brugere og virksomheder

- at fremskynde medlemsstaterne gennemførelse af grænseoverskridende projekter af fælles interesse i det transeuropæiske transportnet i områder på tværs af grænserne med kandidatlandene

- at overvinde de finansielle hindringer, der kan opstå i disse projekters startfase, navnlig via gennemførlighedsundersøgelser og ved at skabe de bedst mulige finansielle rammer for projekterne, med mindst mulig brug af offentlige midler og ved hjælp af fleksible støtteprocedurer

- at stimulere private investeringer i projekterne samt tilskynde til partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor.

5.2 Indsatsområder og nærmere bestemmelser for støtten

Målgruppe

Nationale og regionale transportmyndigheder, virksomheder og konsortier, der gennemfører projekterne, tekniske institutter og fonde, europæiske økonomiske interessegrupper, brugere af transportinfrastruktur. Ifølge de finansielle regler for TEN skal ansøgninger om støtte indsendes til Kommissionen af de direkte berørte offentlige eller private virksomheder og organisationer.

Konkrete gennemførelsesforanstaltninger

Som allerede nævnt mener Kommissionen, at den maksimale støtte til transeuropæiske transportprojekter, der hører under kategorien grænseoverskridende jernbaneprojekter, som skal skabe forbindelse over naturlige barrierer, eller som har til formål at udrydde åbenbare flaskehalse ved grænserne til kandidatlandene, bør øges fra 10% til 20%, for at støtten kan få katalysatorvirkning og navnlig for at tiltrække private investorer.

De konkrete gennemførelsesforanstaltninger for de specifikke projekter afhænger i høj grad af det enkelte projekts situation og modenhedsgrad.

Gennemførlighedsundersøgelser er egnede til at sikre, at ideen bag et projekt udvikles klart, inden projektet iværksættes.

De andre støtteformer, f.eks. rentegodtgørelse og bidrag til lånegarantipræmier, anvendes på en sådan måde, at det sikres, at den valgte støtteform er den mest egnede til udvikling af det pågældende projekt. Dette gælder også for direkte tilskud, der ydes i tilfælde, hvor sådanne tilskud i kraft af additionalitet kan sætte gang i projekter, der ellers ikke ville kunne gennemføres på grund af manglende midler eller utilstrækkelig økonomisk rentabilitet, men som i øvrigt er økonomisk bæredygtige.

I de tilfælde, hvor den offentlige støtte er begrænset, må katalysatorvirkningen af Fællesskabets finansielle instrumenter øges (særlig med ISPA), idet der også gøres brug af offentlig-private partnerskaber.

Medlemsstaterne eller initiativtagerne giver præcise oplysninger i overensstemmelse med instrukserne i formularerne til ansøgning om støtte til undersøgelser og projekter, herunder oplysninger om de skønnede støtteberettigede omkostninger. Medlems-staterne eller initiativtagerne udarbejder også en finansieringsplan på grundlag af tabellen "Omkostningernes fordeling og finansieringsplan", der findes i ansøgnings formularen. Desuden skal de erklære, at de har undersøgt mulighederne for at anvende andre finansieringskilder, navnlig private.

Retningslinjerne for de transeuropæiske net omfatter en række projekter af fælles interesse, - herunder projekter vedrørende strækninger, der forbinder medlemsstaterne og kandidat landene - hvor der er behov for finansiel støtte fra Fællesskabet. Hovedparten af disse projekter har til formål at udrydde flaskehalse, reducere trængslen og forbedre sikkerheden. I de ændrede retningslinjer, som Kommissionen har vedtaget, er der tilføjet en række nye strækninger som forberedelse på tiltrædelsen. Disse projekter vil også kunne opnå støtte fra det supplerende budget.

De berørte medlemsstater har opstillet en første liste over potentielle projekter vedrørende regioner, der strækker sig over grænserne til de tiltrædende lande. Der er udpeget over 80 projekter, der tilsammen omfatter alle mulige transportformer, og hvor udbyttet er særlig højt i form af udryddelse af flaskehalse, mindre trængsel og øget sikkerhed. På grundlag af en første gennemgang af de oplysninger, som medlemsstaterne har fremsendt, vurderes det, at en række projekter opfylder de mål, der er sat for de transeuropæiske net.

Ifølge TEN-forordningen forelægges ansøgninger om støtte fra medlemsstaterne eller initiativtagerne for Kommissionen. Ansøgningerne gennemgås omhyggeligt for at kontrollere, om de enkelte projekter, herunder de grænseoverskridende projekter, opfylder formålene med støtten. I den forbindelse tages der i overensstemmelse med forordningen hensyn til følgende:

a) I hvor høj grad det specifikke projekt bidrager til traktatens mål samt målene og de prioriterede områder i retningslinjerne for udvikling af det transeuropæiske net.

b) Projektets potentiale for at blive økonomisk bæredygtigt.

c) Utilstrækkelig økonomisk rentabilitet.

d) Projektets modenhed (herunder tidligere budgetgennemførelse).

e) Hvor vidt fællesskabsstøtte vil have en stimulerende virkning på "offentlig/privat" finansiering.

f) Direkte og indirekte socio-økonomiske virkninger, særlig for beskæftigelsen.

g) Miljøvirkninger.

h) Koordinering over en periode af de forskellige dele af projektet (især for grænseoverskridende projekter); koordinering af fællesskabsstøtten, navnlig med ISPA.

5.3 Gennemførelsesmetoder

Foranstaltningen vil blive forvaltet direkte af Kommissionen, udelukkende ved hjælp af vedtægtsmæssigt ansat eller eksternt personale.

6. FINANSIELLE VIRKNINGER

6.1 Samlede finansielle virkninger for budgettets del B (hele programperioden)

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

>TABELPOSITION>

6.2 Beregning af omkostningerne pr. foranstaltning i budgettets del B (hele programperioden) [14]

[14] Nærmere oplysninger i særskilt orienterende dokument.

>TABELPOSITION>

(*) I betragtning af at der er tale om finansiering af meget forskelligartede foranstaltninger inden for TEN-T (f.eks. geografiske og tekniske forhold, flerårige aktioner eller enkeltstående aktioner), er det ikke muligt at angive de gennemsnitlige enhedsomkostninger.

7. VIRKNINGER FOR PERSONALERESSOURCER OG ADMINISTRA-TIONSUDGIFTER

7.1 Personalemæssige virkninger

>TABELPOSITION>

8. RESULTATOPFØLGNING OG EVALUERING

8.1 Resultatopfølgningssystem

I henhold til artikel 15 i forordning (EF) nr. 1655/1999 er det nødvendigt, at der sker en overvågning og evaluering af hver enkelt foranstaltning. Det er således fastsat, at Kommissionens beslutninger i givet fald kan omfatte fysiske indikatorer, der er udarbejdet i samråd med medlemsstaterne.

Desuden skal støttemodtagerne i henhold til bestemmelserne i Kommissionens standardbeslutninger hvert år give oplysninger om projekternes forløb, og disse oplysninger indgår i de analyser, der muliggør en fælles evaluering sammen med medlemsstaterne af de resultater, som fællesskabsstøtten har ført til.

For de undersøgelser, hvor der ikke kan udarbejdes indikatorer, sker der er evaluering sammen med medlemsstaterne set i forhold til de oprindelige mål.

I henhold til forordningens artikel 16, stk. 1, skal der udarbejdes en årlig beretning, som Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Denne beretning skal indeholde en evaluering af de resultater, som fællesskabsstøtten har ført til.

På baggrund af det normale forløb af infrastrukturprojekterne er det klart, at de vigtigste resultatindikatorer (opfølgningsgrundlag) er følgende:

- færdiggørelse af de store fysiske delresultater i henhold til målene for hvert enkelt projekt

- antal kilometer vej og jernbane, der er blevet udvidet, elektrificeret osv.

- antal signalanlæg, trafikstyringsanlæg osv.

- rettidig færdiggørelse af økonomiske, geotekniske, miljømæssige o.l. undersøgelser

- de projektgennemførende myndigheders afvikling af lån

- udviklingen i budgetgennemførelsen.

8.2 Hvordan og hvor ofte skal der evalueres

Indikatorer for projektets virkning i forhold til de opstillede mål

Virkning og resultater i forhold til de specifikke mål evalueres så vidt muligt på grundlag af følgende afledte forhold:

- forøgelse af infrastrukturernes kapacitet og effektivitet i de grænse-overskridende områder

- trafiksikkerhed (passagerer, farligt gods, osv.) og fald i antallet af ulykker

- udviklingen i socio-økonomiske indikatorer i forhold til forudgående prognoser

- formindskelse af forureningen

- kvalitativ evaluering hos brugerne af nettene

- økonomiske fordele som følge af Fællesskabets bidrag (herunder begrundelse for de valgte finansielle instrumenter, f.eks. rentegodtgørelser, direkte tilskud, garantipræmier osv.).

Indikatorerne anføres i tal, afhængig af hvilken type foranstaltning der evalueres og efter samråd med medlemsstaterne.

Punktvis evaluering: For et begrænset antal aktioner er det muligt at iværksætte mere klassiske "midtvejs-" eller "efterfølgende" evalueringer af virkningerne, idet man lettere kan opstille tal over de opnåede resultater på kort eller mellemlang sigt.

9. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

I forordning (EF) nr. 1655/1999 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte er der bl.a. i artikel 12 og 15 fastsat bestemmelser om forholdsregler mod svig, og de er også anført i alle Kommissionens beslutninger samt i de kontrakter, der indgås mellem Kommissionen og støttemodtagerne (kontrol, rapportaflæggelse, resultatopfølgning, evaluering osv.).

Medlemsstaterne og i givet fald Kommissionen forestår i henhold til artikel 12, stk. 1, normalt kontrollen med udgifterne til og gennemførelsen af de projekter, der finansieres i henhold til forordning (EF) nr. 1655/1999 under hensyntagen til de kontraktmæssige forpligtelser og de økonomiske principper samt en forsvarlig økonomisk forvaltning.

Kommissionens tjenestegrene foretager i henhold til forordningens artikel 12, stk. 4 og 5, regelmæssigt kontrolbesøg på de steder, hvor projekterne gennemføres.