-it -Cr 
•Cl £ KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.11.1996 
KOM(96) 557 endelig udg 
STRATEGI FOR MINDSKELSE AF 
METHANEMISSIONERNE 
(MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET) 

1. RESUME 3 
2. PROBLEMATIKKEN 9 
2.1. Methan 9 
2.2 Naturlige kilder 9 
2.3 Atmosfærens koncentrationer af methan 9 
2.4. Methan og de globale klimaændringer 10 
2.5. Stabilisering og reduktion af de globale methanemissioner 10 
2.6. Eliminering af methanemissionerne: forbrænding med/uden energiudnyttelse. 
Økonomiske faktorer forbundet med den valgte proces 11 
2.7. Methanemissionerne i EU 12 
3. METHANKILDER I EU OG DE NUVÆRENDE OPGØRELSER HEROVER 12 
3.1. Landbrug 12 
3.2. Affald 13 
3.3. Energi 13 
4. MULIGHEDERNE FOR AT REDUCERE METHANEMISSIONERNE. 
FORANSTALTNINGER INDBERETTET AF MEDLEMSSTATER OG 
TREDJELANDE 13 
4.1. Landbrug 14 
4.1.1. Tarmforgæring 14 
4.1.2. Husdyrgødning 16 
4.1.3 Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af medlemsstater og 
tredjelande 17 
4.2. Affaldsbehandling og -bortskaffelse 17 
4.2.1. Deponeringspladser 17 
4.2.2. Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af 
medlemsstater og tredjelande 19 
4.3. Energi 20 
4.3.1. Indvinding og distribution af fossilt brændsel 20 
4.3.1.1. Kul 20 
4.3.1.2. Naturgas 21 
4.3.2. Forbrænding 22 
4.3.3. Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af medlemsstater 
og tredjelande 22 
5. MULIGE EU-FORANSTALTNINGER 23 
5.1. Landbrug 23 
5.1.1. Tarm forgæring 23 
5.1.2. Husdyrgødning 25 
5.2. AFFALDSBEHANDLING OG -BORTSKAFFELSE 25 
53. ENERGI 28 
5.3.1. Indvinding og distribution af fossilt brændsel 28 
5.3.1.1. Kul 28 
5.3.1.2. Naturgas 28 
5.3.2. Forbrænding 29 
5.4. KONKLUSION 29 
BILAG 33 
1.RESUME 
Methan - et globalt problem? 
Siden den førindustrielle æra er atmosfærens koncentration af methan (CH4) til 
stadighed vokset, hovedsagelig som følge af menneskelige aktiviteter. Methan er en 
aktiv drivhusgas, som indfanger varme (fra infrarød stråling) og forhindrer, at varmen 
slipper ud i verdensrummet. Methan bidrager til stigningen i temperaturen i 
atmosfæren og ved jordoverfladen og således til den globale drivhuseffekt. Methan er 
for tiden den vigtigste drivhusgas næst efter kuldioxid (C02): 18% af den globale 
drivhuseffekt skyldes stigende koncentrationer af methan i atmosfæren, mens kuldioxid 
tegner sig for ca. 56% (se figur 2). 
Formålet med denne meddelelse 
Formålet med meddelelsen er at fremstille problemerne i tilknytning til methan-
emissionerae, at indkredse de vigtigste emissionskilder og dræn, at indføre 
omkostningseffektive midler til at reducere disse emissioner og at gøre rede for en 
række foranstaltninger, som vil kunne integreres i Fællesskabets 
emissionsbekæmpelsesstrategi. Meddelelsen dækker foranstaltninger, der udtrykkeligt 
er rettet mod de vigtigste methanemitterende sektorer, nemlig landbrug, affald og 
energi. 
Både på fællesskabsplan og på internationalt plan er det blevet erkendt, at en 
methanreduktionspolitik bør være et vigtigt led i en overordnet klimaændringsstrategi, 
navnlig i betragtning af at gennemførelsen af en methanreduktionspolitik kunne få en 
mere direkte virkning sammenlignet med C02. Denne meddelelse reagerer på denne 
udfordring ved at opstille en troværdig strategi for EU med henblik på at reducere 
methanemissionerne, som omfatter levedygtige politikker og foranstaltninger, og som 
kunne indgå som et vigtigt element i den klimaændringspolitik, som EU er ved at få 
bå benene. 
Inden for denne politiske ramme er der stadig en række spørgsmål, som må løses, med 
hensyn til hvilken retning der bør følges for at mindske methanemissioner. Et vigtigt 
led i denne vurdering bliver at afgøre, om vi skal opfylde et givet reduktionsmål inden 
for en given tidsfrist (som anført i det femte handlingsprogram på miljøområdet), eller 
vi snarere skal vælge bekæmpelsesforanstaltninger fra en liste over muligheder med 
det gunstigste omkostningseffetivitetspotentiale op til et vist skæringspunkt? Sådan et 
skæringspunkt vil i princippet kunne fastsættes enten på grundlag af en monetær 
vurdering af samfundsomkostningerne ved methanemissioner eller med andre passende 
metoder. 
Endelig vil en vurdering af den foreslåede strategis omkostningseffektivitet måske 
kræve yderligere tilbundsgående analyser, for der træffes konkrete foranstaltninger på 
EU-plan. 
De vigtigste egenskaber ved methan 
Af de vigtigste egenskaber ved methan, som har en skadelig indvirkning på 
atmosfæren, skal først og fremmest følgende nævnes. 
For det første er methankoncentrationen (1,72 ppm) i atmosfæren næsten fordoblet 
siden begyndelsen af dette århundrede, og menneskelige aktiviteter tegner sig for langt 
størstedelen af denne stigning. 
For det andet udtrykkes den styrke, hvormed en given drivhusgas bidrager til den 
globale opvarmning, normalt med dens globale opvarmingspotentiale (GOP). GOP 
viser, i hvor høj grad et stof har en stærkere effekt end standardstoffet, som er C02, 
og som pr. definition har en GOP på 1. Methans globale opvarmningspotentiale er 62 
gange større end C02, hvilket klart viser, hvor vigtigt det er at reducere disse 
emissioner. 
For det tredje ville en stabilisering af atmosfærens methankoncentration i dag, i 
sammenligning med stabilisering af C02, kun kræve en reduktion på 10% af de årlige 
globale antropogene emissioner, hvilket er langt mindre end for C02, hvor de årlige 
antropogene emissioner skal reduceres med næsten 60% Denne forskel har klare 
konsekvenser for viften af mulige foranstaltninger og de ressourcer, der skal sættes ind 
for at opnå specifikke reduktionsmål. Kuldioxid vil imidlertid i fremtiden fortsat stå 
i centrum for bekæmpelsen af den globale opvarmning. 
En anden vigtig faktor er methans opholdstid i atmosfæren, 12-17 år mod 50-200 år 
for C02, hvilket med andre ord betyder, at foranstaltninger til at mindske methan-
emissionerne ville medvirke på den globale drivhuseffekt på ret kort sigt sammenlignet 
med C02, hvor resultaterne af sådanne initiativer først ville vise sig på mellemlang 
eller lang sigt. 
Endelig skal det fremhæves, at simpel forbrænding af methan omdanner methan til 
C02, hvorved 95% af methans opvarmningspotentiale elimineres. 
EU-opgørelser 
Landbrug, affald og energi er de tre vigtigste antropogene methanemissionskilder i EU. 
Der er lavet opgørelser for disse tre sektorer, som er anført nedenfor (data fra 
CORINAIR 90). 
Landbruget (45%) indtager førstepladsen med methanproduktion fra anaerob 
tarmforgæring (fordøjelse) i husdyr (30%) og fra anaerob håndtering af husdyrgødning 
(15%). Derefter følger affald (32%), hvor methan dannes ved anaerob forgæring af 
organisk stof i affaldsbunker på deponeringspladser. Endelig udledes der methan i 
energisektoren (23%, navnlig inden for kulbrydning (12%) og produktion, distribution 
og anvendelse af naturgas (8%). 
EV-opgørelser (ar 1990) over de vigtigste antropogene inethanemissionshiUler 
Landbrug 44,7% 10,2 mio t 
tarm forgæring i drøvtyggende 
liusilyi (kvæg. lAi) ™°« 
husdyrgødning: 14,7% 
Affald 31,5% 7,3 mio t 
deponeringspladser 30,8% 
spildevandsbehandling (slam) 0,7% 
lineigi 
Kulbrydning, -transport 
og-oplagring 11,4% 
^fiqiti• »iliiUit'ii w\i illtdiltnillmi H H°u 
forbrænding 2% 
transport 0,8% 2Vu S l mio t 
Fællesskabets strategi loi mindskelse al nulluiiicmissioiicinc 
I denne meddelelse gennemgås en række muligheder for at reducere CH4-emissionerne 
savel som politikker OM, foranstaltninger, der allerede er gennemført i visse 
medlemsstater eller i tredjelande. Dernæst indkredses virkningsfulde handlemuhghcdei 
på de mest lovende områder, navnlig landbrug, affald og energi, på EU-plan og på 
nationalt, regionalt og lokalt plan, og de foreslås som mulige foranstaltninger i en 
fællesskabsstrategi. De beskrives kortfattet nedenfor. 
I landbrugssektoren er håndtering af husdyrgødning et af de områder, hvor der 
nemmest kan foretages en reduktion i methanemissionerne. Anaerobe rådnetanke eller 
simple (»voMlfV-kkt-d* UvlM'rhuldn»-M »I .lïr|:|jv| iiii.Mrl hl cil l^i^-iUir. oy itfdinr.rtf 
methanemissionerne. For at disse metoder kan accepteres af landbrugerne, må disse 
først skaffe sig kendskab til de muligheder, disse teknologier indebærer, gennem 
demonslialionspiogiammei og lomndeisogelsei pa RU-, nationalt og lokalt plan Der 
bør dernæst på et senere stadium gennem føres bindende EU-forsknfter om indførelse 
af genanvendelsessystemer; denne forpligtelse skulle kun gælde husdyrbrug af en vis 
størrelse (antallet al Imsdyi skal lastsirlles næimcic) 
I affaldssektoren bør der sondres mellem specifikke foranstaltninger vedrørende nye 
og bestående (leponciin^spladsri op, pennrlle foninstaltningei. der lager sigte på at 
reducere deponering af organisk affald. For nye anaerobe deponeringspladser bør der 
træffes foranstaltninger på EF-plan til at sikre, at der kun udstedes driftstill adel se 
hertil, hvis andre methanreduktionsmuligheder er blevet undersøgt, og der, hvis disse 
udveje ikke er mulige, installeres et effektivt system for genvinding og anvendelse af 
den methan, dei dannes hor bestående deponeiingspladsei bøi dci indtales I'M 
forskrifter om, at de så vidt muligt moderniseres med henblik på opsamling og 
iirinYltf'taf' af methan. og hvis delte, ikke kan lade sig gøre; bør metoden med 
afbrænding fremmes. Øget genvinding af methan såvel som anvendelse og 
videreudvikling af passende teknologi bør fremmes gennem yderligere økonomiske 
incitamenter på såvel nationalt plan som EU-plan. Sideløbende hermed bør der på EU-
plan og på nationalt, regionalt og lokalt plan træffes generelle foranstaltninger til at 
mindske mængden af organisk affald på deponeringspladser, f.eks. minimering af 
skabelsen af affald, særskilt indsamling, udvikling af genvundne produkter, 
kompostering osv. 
I energisektoren vil kul produktionen og dermed methanemissioneme fra denne kilde 
fortsat dale i fremtiden, og det vil være uhyre vanskeligt at forsvare yderligere udgifter 
til gennemførelse af methangenanvendelsesteknikker. Et EU-initiativ på dette område 
skulle i givet fald kun anspore medlemsstaterne til at opstille programmer til fremme 
af anvendelsen af den bedste tilgængelige teknologi for de kulminer, som stadig vil 
være i drift efter en nærmere fastsat tidsramme (f.eks. 10 år). Opgaven er nemmere 
for naturgasemissionerne. Her ville man kunne fastsætte en EU-mindstestandard for 
udslip med henblik på udskiftning af mangelfulde dele af transmissions- og 
distributionsnettene. I anden omgang bør medlemsstaterne tage initiativ til at mindske 
methanemissioneme ved at øge kontrollen med ledningsnettene og dermed mindske 
udslippet af naturgas. 
Da mindskelse af drivhuseffekten og navnlig mindskelse af methanemissioneme per 
definition er globale miljøanliggender, er en fællesskabsaktion i denne internationale 
kontekst at foretrække frem for separate foranstaltninger i de forskellige 
medlemsstater. Det kan dog ikke udelukkes, at nogle af de initiativer, der foreslås i 
strategien, på grund af nærhedsprincippet bedre vil kunne gennemføres på nationalt, 
regionalt og lokalt plan. Disse initiativer skal under alle omstændigheder koordineres 
på både internationalt plan og fællesskabsplan, så det sikres, at de fremtidige globale 
miljøforpligtelser opfyldes. 
Meddelelsen gennemgår methanreduktionsscenarier fra tilsvarende strategier (CITEPA-
undersøgelsen). Resultaterne heraf er ret signifikante, på trods af visse 
usikkerhedfaktorer. Undersøgelsen konkluderer, at hvis der anvendes tilsvarende 
foranstaltninger i EU, ville methanemissioneme kunne reduceres med 30% og 41% i 
henholdsvis år 2005 og 2010 i forhold til 1990-niveauet. 
De foreslåede muligheder er anført i nedenstående tabel. 
RESUME AF MULIGE EU-FORANSTALTNINGER TEL 
BEGRÆNSNING AF METHANEMISSIONERNE 
LANDBRUG 
Tarmforgæring 
fremme af forskning og incitamenter (på EU-plan og nationalt plan) for at udvikle 
levedygtige politikker og foranstaltninger 
Husdyrgødning 
anaerobe rådnetanke eller overdækkede gyllebeholdere (fortrinsvis med 
energiudnyttelse; hvis dette ikke er muligt med afbrænding) 
Første stadium: demonstrationsprogrammer på EU-, nationalt, regionalt og 
lokalt plan 
Andet stadium: forpligtelse på EU-plan til at installere genvindings- og 
anvendelsessystemer for husdyrbrug, der overstiger et vist antal dyr (antallet 
skal fastsættes nærmere) 
AFFALD 
Generelle foranstaltninger 
fremme på EU-, nationalt, regionalt og lokalt plan af foranstaltninger, som f.eks.: 
minimering af skabelsen af organisk affald, herunder emballage 
fremme af særskilt indsamling af organisk affald 
materialegenvinding fra organisk affald (f.eks. ved kompostering) og 
energigenvinding. Materialegenvinding bør foretrækkes frem for 
energigenvinding, hvis miljløbetingelseme taler herfor. Ved valget af 
genvindingsmetode bør der under alle omstændigheder tages hensyn til de 
miljømæssige, økonomiske og videnskabelige spekter, hvorved 
energigenvinding i visse tilfælde vil kunne vise sig som den beste løsning. 
økonomiske incitamenter på EU- og nationalt plan til fremme af genvundne produkter 
Nye deponeringspladser 
EU-forskrifter, der, i mangel af andre alternativer, kræver, at nye anaerobe 
deponeringspladser udstyres med methangenvindings- og anvendelsessystemer 
Bestående deponeringspladser 
EU-forskrifter, hvorefter bestående deponeringspladser så vidt muligt skal udstyres 
med systemer til opsamling og anvendelse af methan. Støtte til og fremme af 
methangenanvendelsesprocesser med energiudnyttelse, på grundlag af økonomiske 
incitamenter på EU-plan og nationalt plan. Når dette ikke er muligt, fremme af 
forbrænding. 
ENERGI 
* Kul 
EU-henstilling til medlemsstaterne om at opstille methanreduktionsplaner til fremme af 
den bedste tilgængelige genanvendelsesteknik i kulminer 
Naturgas 
opstilling af en EU-mindstestandard for udslip 
hyppigere kontrol med gasledninger på nationalt plan 
BILAG TIL RESUMEET 
Den politiske baggrund på internationalt plan og fællesskabsplan 
Den mellemstatslige rammekonvention om klimaændringer, der blev ratificeret af EF 
i december 1993, indeholder specifikke tilsagn om, at kontrahenterne skal træffe 
foranstaltninger til at reducere drivhusgasemissionerne og indberette de forventede 
virkninger heraf på de beregnede emissionsnivaeuer, med sigte på enkeltvis eller i 
fællesskab at nå ned på deres 1990-niveau for disse antropogene emissioner af 
kuldioxid og andre drivhusgasser, der ikke er omfattet af Montréal-protokollen. Dette 
indebærer, at der skal tages hensyn til sådanne drivhusgasser som kuldioxid, methan, 
nitrogenoxid, som nu overstiger deres naturlige koncentration i atmosfæren. 
De nuværende drøftelser i internationalt og EF-regi om imødegåelse af klimaændringer 
har imidlertid hidtil været fokuseret på kuldioxid (C02) og chlorfluorcarboner (CFC). 
Der har indtil nu været mindre opmærksomhed omkring de andre drivhusgasser, 
herunder methan nitrogenoxid, til dels som følge af manglende viden om, hvor 
omfattende kilderne og drænene herfor var. Den videnskabelige indsigt i alle de 
forskellige drivhusgasser er imidlertid øget betydeligt, og usikkerheden med hensyn 
til deres indvirkning på klimaet er mindsket tilsvarende. 
Den hidtidige udvikling i Fællesskabets politik 
I februar 1993 afgav EU gennem sit femte handlingsprogram på miljøområdet 
"Henimod en bæredygtig udvikling " tilsagn om at træffe foranstaltninger til sikring 
af en bæredygtig udvikling. I denne sammenhæng påpegede EU, at methan (CH4) var 
en af de vigtigste drivhusgasser, og det har i kapitlet om klimaændringer opstillet en 
række foranstaltninger til bekæmpelse af drivhusgasser, såsom C02, CH4, N20 og 
CFCer med det formål, for methans vedkommende, om muligt at mindske 
emissionerne heraf. Sideløbende hermed ønsker EU, gennem sit forskningsprogram 
for miljø og klima, at uddybe vores viden om kilderne og drænene for drivhusgasser. 
I fremskridtsrapporten om gennemførelsen af det femte handlingsprogram på 
miljøområdet (januar 1996) konkluderes det i vurderingen af spørgsmålet omkring 
klimaændringer, at der er behov for foranstaltninger på EU-plan til at kortlægge 
virkningerne af andre drivhusgasser end C02. Det nævnes også, at Kommissionen 
endnu ikke er i stand til at fremlægge en opgørelse over problemet og mulige 
foranstaltninger til løsning heraf, med anførelse af reduktionsmål for methan og 
nitrogenoxid. 
I juni 1993 blev der i medfør af Rådets beslutning (93/389/EØF) indført en 
overvågningsmekanisme for emissionen af C02 og andre drivhusgasser i Fællesskabet. 
I artikel 7, stk. 2, hedder det, at der for andre drivhusgasser end C02 bør udformes 
nationale programmer til begrænsning af disse drivhusgasser, efterhånden som der 
udvikles politikker på dette område. 
I konklusionerne af miljørådets møde den 15-16. december 1994 anmodede Rådet 
Kommissionen om snarest muligt at forelægge en strategi til mindskelse af andre 
drivhusgasser end C02, navnlig methan og nitrogendioxid. 
Rådets ad hoc-gruppe om klima, der arbejder med Fællesskabets bidrag til 
forhandlingerne om en protokol under Berlin-mandatet, er endvidere i færd med at 
drøfte en EFs holdning på de tre nøgleområder, landbrug, affaldshåndtering og 
industri, hvor mulighederne for politikker og foranstaltninger til at begrænse og/eller 
reducere methanemissioneme gennemgås med henblik på eventuel inkorporering i 
protokollen. 
2. PROBLEMATIKKEN 
2.1. Methan 
Methan (CH4) er en strålingsmæssig og kemisk aktiv spor-drivhusgas. Da methan er 
strålingsmæssig aktiv, indfanger den infrarød stråling eller varme og tilføjer Jorden 
varme. For tiden bidrager kun kuldioxid (C02) mere til den potentielle fremtidige 
opvarmning. Da methan er kemisk aktiv, indgår den i komplekse kemiske reaktioner 
i atmosfæren. CH4 nedbrydes normalt i kemiske reaktioner med hydroxylradikalet 
(OH); koncentrationen heraf er imidlertid stadig dalende, og dette øger ikke blot 
mængden af methan i atmosfæren, men også atmosfærens koncentrationer af ozon1} 
og stratosfærens koncentrationer af vanddamp, som begge er drivhusgasser. 
2.2 Naturlige kilder 
Variationerne i atmosfærens methankoncentration i de foregående 150 000 år tilskrives 
i vid udstrækning ændringer i methanemissioneme fra naturlige systemer, navnlig 
vådområder. Dette kan betyde, at der er fare for en stigning i methanemissioneme fra 
naturlige kilder, efterhånden som klimaet ændrer sig. Emissionerne fra flere af de 
naturlige kilder, navnlig vådområder, gashydrater og permafrost, afhænger stærkt af 
diverse miljøfaktorer, såsom temperatur og nedbør. Klimaændringer som følge af 
menneskelige aktiviteter vil derfor kunne medføre, at flere drivhusgasser afgives fra 
naturlige systemer, hvilket vil kunne skærpe klimaændringerne. 
I denne meddelelse kommer vi ikke yderligere ind på de naturlige methankilder og -
dræn samt de skadelige virkninger, som menneskelige aktiviteter vil kunne have herpå. 
Meddelelsen koncentrerer sig udelukkende om antropogene CH4-emissioner, siden de 
er en af hovedårsagerne til klimaændringer. 
2.3 Atmosfærens koncentrationer af methan 
Atmosfærens koncentrationer af methan er stigende. Denne stigning skyldes menneske-
relaterede aktiviteter, der frigør methan i atmosfæren, og kan delvis også tilskrives 
den globale befolkningstilvækst. 
I 1990 var methankoncentationen på omkring 1,72 ppm2) - næsten det dobbelte af det 
beregnede niveau for århundredets begyndelse. Figur 1, 2 og 3 viser iskerne-data og 
i) Methan spiller en vigtig rolle for dannelsen af ozon i troposfæren. 
2) 1 ppm = 1 ppmv = 1 part per million in volume 
1 ppb = 1 ppbv = 1 part per billion in volume 
1 ppm = 1000 ppb 
10 
data fra direkte målinger, der viser stigningen i atmosfærens koncentration af methan. 
Analyser af infrarøde solspektre har vist, at atmosfærens koncentration af methan er 
steget med ca. 30% i de sidste 40 år. 
På nuværende tidspunkt er mængden af methan i atmosfæren ca. 4 850 Mt3*; denne 
mængde menes at stige med ca. 30 Mt pr. år. Methankoncentrationen i atmosfæren 
ventes fortsat at stige, selvom globale måleprogrammer synes at vise, at 
stigningstakten er dalet i de seneste år. Den nuværende årlige stigningstakt i 
atmosfærisk methan er på ca. 0,0115 ppm. 
2.4. Methan og de globale klimaændringer 
Den stigende koncentration af methan i atmosfæren har vigtige følger for de globale 
klimaændringer. Methan absorberer infrarød stråling (IR) eller varme afgivet fra 
jordens overflade meget effektivt. Ved at absorbere IR og hæmme frigørelsen heraf 
til verdensrummet bidrager methan til at øge temperaturerne i atmosfæren og ved 
jordoverfladen og således til drivhuseffekten. 
Den styrke, hvormed en drivhusgas bidrager til den globale opvarmning, udtrykkes 
normalt ved gassens globale opvarmningspotentiale (GOP). GOP viser et stofs 
opvarmningspotentiale i forhold til C02, som per definition har et GOP på 1. Der 
findes ingen nem metode til at beregne et stofs GOP i forhold til C02, til dels fordi 
stofferne har både direkte og indirekte virkninger. Som allerede nævnt bidrager 
methan indirekte til den globale opvarmning ved at påvirke mængden af ozon i 
troposfæren og stratosfæren, mængden af hydroxy 1 (OH) i troposfæren og mængden 
af vanddamp i stratosfæren. Methans indirekte virkninger på opvarmningen på grund 
af disse kemiske reaktioner svarer måske i omfang til methans direkte virkninger, men 
der er stadig betydelig usikkerhed herom4). 
IPCC5) har anbefalet, at der anvendes et GOP på 62, hvilket afspejler både direkte og 
indirekte virkninger inden for en tidshorisont på 20 år; dette betyder, at indvirkningen 
på den globale opvarmning af 1 t CH4 er 62 gange større end virkningen fra 1 ton 
C02. Inden for en tidshorisont på 100 år vil GOP være omkring 25. Inden for samme 
tidsrum har man beregnet, at ca. 18% af drivhuseffekten skyldes stigende 
koncentrationer af methan i atmosfæren. Det samlede bidrag til stigningen i 
drivhuseffekten fra alle drivhusgasserne i 1990 er vist i figur 2. 
2.5. Stabilisering og reduktion af de globale methanemissioner 
Da atmosfærens methanindhold er steget med omkring 30 Mt pr. år, vil en 
stabilisering af de globale methankoncentrationer på deres nuværende niveau kræve 
en reduktion i methanemissioneme af stort set samme størrelsesorden. En sådan 
reduktion ville svare til mindre end 60% af de nuværende antropogene emissioner, er 
således langt mindre end den procentvise reduktion, der behøves til stabilisering af de 
3) 1 Mt = 106t = 109kg 
4) Denne typiske usikkerhed er ± 35% i forhold til C02-referencen. 
5) International Panel on Climate Change 
11 
andre vigtige drivhusgasser. For C02 kræves ca. 60% reduktion; for nitrogenoxid 70-
80% og chlorfluorcarboner 70-85%. 
Da methan har en relativ kort levetid i atmosfæren sammenlignet med de andre vigtige 
drivhusgasser, vil en reduktion i methanemissioneme forbedre den globale opvarmning 
relativt hurtigt (CH4 har en gennemsnitlig opholdstid i atmosfæren på 12-17 år, mens 
opholdstiden for C02 er 50-200 år). Strategier til reduktion af methankoncentration 
giver derfor mulighed for at hæmme den globale opvarmning på kort sigt. Som følge 
af den relativt store stigning i den årlige koncentration af methan vil en fortsættelse 
af den nuværende udvikling kunne få langsigtede konsekvenser for den globale 
temperatur, der vil kunne blive næsten lige så dramatisk som den beregnede virkning 
af en fortsat stigning i C02-koncentrationerne. En reduktion i CH4-emissionerne er 
derfor ikke blot en attraktiv mulighed på kort sigt, men også et absolut krav på langt 
sigt. 
2.6. Eliminering af methanemissioneme: forbrænding med/uden energiudnyttelse. 
Økonomiske faktorer forbundet med den valgte proces 
Forbrænding af methan frigør energi med efterfølgende emission af C02 og 
vanddamp. Ved forbrænding omdannes 1 t CH4 til 2,75 t C02. Hvis vi på samme 
grundlag sammenligner GOP-værdierne (før og efter forbrænding), bliver GOP-
værdien på 62 (for methan) inden forbrænding til en GOP-værdi efter forbrænding 
svarende til 2,75 (2,75 x GOP6) af C02). ved at omdanne CH4 til C02 i en 
forbrændingsproces elimineres 95% af drivhuseffekten, eftersom den mængde C02, 
der dannes under forbrændingen, kun vil svare til 5% af den oprindelige methans 
globale opvarmningspotentiale. Hvis emissionen af methan kan undgås ved at opsamle 
CH4 og dernæst forbrænde gassen med energiudnyttelse, vil det give en dobbelt fordel. 
I dette tilfælde vil der ikke blive tale om nogen netto-drivhusgasemission, fordi den 
mængde C02, der frigives ved forbrændingen, vil blive udlignet ved besparelsen af 
det brændsel, ellers skulle være brugt til energiproduktionen. 
Det vil sige, at afbrænding (simpel forbrænding uden energiudnyttelse) bør anbefales 
til eliminering af methanemissioner og deraf følgende drivhuseffekt, men 
energigenvindingssystemer bør dog foretrækkes, hvis de er økonomisk fordelagtige. 
Det skal imidlertid fremhæves, at 95% af denne eliminering af bidraget til den 
globale opvarmning fra den genvundne methan skyldes den simple forbrænding af CH4 
til C02, mens kun 5 % skyldes den genvundne energi og den deraf følgende besparelse 
af anden energi. Hvad klimaændringerne angår, ligger betydningen af 
methangenvinding med andre ord langt mere i eliminationen af CH4-molekylerne end 
i udnyttelsen af den energi, der frigøres ved forbrændingen. 
Dette kan belyses med følgende eksempel: hvis det antages, at den foreslåede 
C02/energiafgift på 10 dollars/tønde afspejler internaliseringen af de eksterne 
omkostninger ved C02-emissionerne, ville det tilsvarende tal for methan være på 1 
500 dollars pr. ton CH4. Dette skal sammenlignes med methans brændstofværdi for 
industrien, som ligger på 240-460 dollars pr. ton. Beslutninger om genvinding af CH4 
fra f.eks. deponeringspladser eller husdyrgødning (biogas) bør derfor hvile på en langt 
6) Det globale opvarmningspotentiale for C02 er fastsat til 1. 
12 
højere værdi for den genvundne methan end medianens værdi som brændstof. CH4-
genvinding med henblik på blot at afbrænde gassen (forbrænding uden 
varmegenvinding) vil med andre ord i mange tilfælde være meningsfuld, fordi den 
indsamlede gas ikke slippes ud i atmosfæren. 
2.7. Methanemissioneme i EU 
Tabel 2 viser en opgørelse over kilderne for antropogene methanemissioner for 1990. 
Denne opgørelse, som er et sammendrag af medlemsstaterne opgørelser, kommer fra 
Det Europæiske Miljøagentur. Opgørelserne er udarbejdet som led CORINAIR 90-
databaseprogrammet og omfatter de seneste ajourførte endelige og foreløbige 
opgørelser (januar 1995). I resultaterne er det nye udvidede EU medtaget; data fra det 
tidligere Vesttyskland og det tidligere Østtyskland er samlet til ét data-sæt for 
Tyskland. Tabel 3 giver en oversigt over methanemissionskildeme for de vigtigste 
sektorer i EU-15. 
De antropogene methanemissioner i EU andrager ca. 23 Mt pr. år, hvilket svarer til 
ca. 6% af de globale emissioner, der er anslået til 385 Mt pr. år. 
3. METHANKILDER I EU OG DE NUVÆRENDE OPGØRELSER HEROVER 
Elleve kildesektorer (herunder naturlige kilder) indgår i CORINAIR 90-resumeet, 
(tabel 2), som viser de enkelte sektorers bidrag til de globale EU-emissioner. Følgende 
konklusioner kan drages med hensyn til de antropogene methanemissioner (se også 
tabel 3). 
3.1. Landbrug 
Emissionerne fra landbruget er den største kilde til methanemissioner i EU. De anslås 
til 10,2 Mt for 1990 og tegner sig for 44,7% af emissionerne i Europa. Emissionerne 
kommer hovedsagelig fra: 
tarmforgæring (fordøjelse) hos 
drøvtyggende husdyr (kvæg og får): 30% 
husdyrgødning: 14,7% 
13 
3.2. Affald 
Emissionerne fra affaldsbehandling og -bortskaffelse er den næststørste kilde til 
methanemissioner i EU. De er anslået til 7,3 Mt for 1990 og tegner sig for 32% af 
emissionerne i Europa. Disse emissioner kommer hovedsagelig fra: 
deponeringspladser: 30,8% 
spildevandsbehandling (slam): 0,7% 
Medregnes emissionerne fra ukontrollerede lossepladser, kan affald måske blive den største 
methankilde i EU. 
3.3. Energi 
Emissionerne fra energi er den tredjestørste kilde til methanemissioner i EU. De anslås til 5,3 
Mt for 1990 og tegner for 23,3% af emissionerne i Europa. Disse emissioner kommer 
hovedsagelig fra: 
Udvinding, transport og oplagring af kul: 11,4% 
gasproduktion og-distribution: 8,8% 
forbrænding: 2% 
transport: 0,8% 
4. MULIGHEDERNE FOR AT REDUCERE METHANEMISSIONERNE. 
FORANSTALTNINGER INDBERETTET AF MEDLEMSSTATER OG 
TREDJELANDE 
De særlige karakteristika ved methanemissioneme, som beskrevet i kapitel 1, viser, 
hvor vigtigt det er at fremme strategier til reduktion af den mængde methan, der 
udledes i atmosfæren. Herudover er methan en energikilde såvel som en drivhusgas, 
og bekæmpelse af emissionerne vil kunne medføre yderligere økonomiske fordele (se 
også kapitel 5). Endvidere er der i dag adgang til avanceret og gennemprøvet 
teknologi. 
Mulighederne for at reducere methanemissioneme fra de vigtigste kilder (landbrug, 
affaldsbehandling og -bortskaffelse, energi) vil blive gennemgået nærmere på de 
følgende sider. Tabel 4 indeholder et resumé over de tekniske/økonomiske aspekter 
og effektiviteten af disse forskellige handlemuligheder. 
Der er som led i klimakonventionen7) udarbejdet en sammenfatning af de seneste 
meddelelser fra bilag I-parterne. Denne foreløbige oversigt viser den nuværende 
udvikling i de politikker og foranstaltninger, parterne har indført for at bekæmpe 
klimaændringer. Ca. 25 meddelelser er blevet gennemgået, heraf 12 fra EU-
medlemsstateme. Dette kapitel kommer kun ind på de vigtigste overvejelser 
vedrørende denne vurdering og dækker hver af de sektorer, der er beskrevet nedenfor. 
Ud over disse kommentarer gives der også en beskrivelse af nogle af de 
foranstaltninger, der er truffet af de enkelte medlemsstater. 
7) Rammekonventionen om klimaændringer 
14 
I dette kapitel tages der ikke hensyn til antropogene kilder, der tegner sig for mindre 
end 1% af EU-emissionerne.(f.eks. spildevandsbehandling og risdyrkning). 
4.1. Landbrug 
4.1.1. Tarmforgæring 
Methan dannes som led i den normale fordøjelsesproces hos drøvtyggere (f.eks. kvæg, 
får, geder), når de fordøjer føden i deres første mave (vom). En del af denne methan, 
som dyret udskiller, betragtes - rent energimæssigt - som manglende 
foderudnyttelsesevne; foderenergi, der omsættes til methan, kan ikke udnyttes af dyret 
til vedligeholdelse, vækst eller produktion. 
Andre pseudo-drøvtyggere (såsom svin og heste) og mennesker danner også methan 
ved tarmforgæring, men den samlede emission er beskeden sammenlignet med 
emissionen fra drøvtyggerne. I dette kapitel behandles derfor kun foranstaltninger til 
reduktion af methanemissionen fra kvæg og får. 
Nedenfor gennemgås tre muligheder for at reducere methanemissioneme fra 
drøvtyggende husdyr. 
Reduktion af husdyrbestanden 
Et meget effektivt middel til at mindske methanemissioneme fra dyr er naturligvis at 
mindske antallet af dyr. I Europa viser den nuværende tendens for de kommende år -
ganske vist behæftet med stor usikkerhed - allerede en lille nedgang i antallet af 
drøvtyggere. Denne nedgang vil også blive berørt af indirekte virkninger af andre 
landbrugspolitiske foranstaltninger end dem, der tager sigte på at reducere 
husdyrbestanden. 
EU kontrollerer landbrugets overproduktion ved at pålægge afgifter og kvoter. Med 
de igangværende foranstaltninger har man i de seneste år allerede kunnet mindske 
husdyrbestanden. Ordningen med mælkekvoter viste sig at være effektiv til at reducere 
mælkeoverskuddet og antallet af malkekøer. Agro-miljømæssige foranstaltninger, 
såsom økonomiske incitamenter til fremme af mere ekstensivt husdyrbrug, vil - hvor 
dette er hensigtsmæssigt - bidrage til at reducere husdyrtætheden og kan føre til en 
mindskelse i husdyrbestandene. I fremtiden vil udviklingen i landbrugspolitikken kunne 
indvirke på husdyrbestandenes størrelse. På den ene side kan bestræbelserne på at 
reducere gødningsoverskuddet føre til en reduktion i antallet af husdyr. Mens behovet 
for at bevare landskabet på den anden side vil kunne medføre, at man i nogle områder 
må bevare eller øge husdyrbestandens tæthed. 
Endvidere er det kun muligt at mindske methanemissioneme gennem en begrænsning 
af husdyrantallet i EU under forudsætning af, at der ikke oprettes husdyrbestande 
andre steder for at kompensere for den reducerede mælke- og kødproduktion i EU. 
På globalt plan kan en overførsel af produktionen til teknologisk mindre avancerede 
lande endog have negative virkninger, hvis gødningen i disse lande behandles på en 
mindre miljøforsvarlig måde. En reduktion i forbruget af produkter fra drøvtyggere 
kan derfor være et alternativ til nedbringelse af antallet af husdyr på globalt plan. 
15 
Selv om regnskabet over de forskellige politikker og foranstaltninger viser en 
reduktion i antallet af husdyr, kan man, for Europas vedkommende, ikke med 
sikkerhed vurdere virkningerne af disse foranstaltninger i Ar ?000 og tiden derefter op. 
se, i hvilket omfang og for hvilke typer husdyr en sådan reduktion vil kunne finde 
sted. Der kan imidlertid ikke ventes drastiske ændringer mellem 1990 og 2000. 
Forøgelse af foderudnyttelsescvncn 
Der kan træffes visse foranstaltninger til at forbedre energiudnyttelsen ved at mindske 
det energitab, der finder sted ved methanogenese, f.eks. lud/ammoniakbehandling af 
svært fordøjelig halm, tilskud af melasse/urinstof, defaunation gennem 
mineral/proteintilskud. Disse ernæringsmæssige muligheder har imidlertid kun ringe 
puleiitiale, hvis de anvendt-s på de niiopæiske lilisdyi Usandt-, tHeisum tlyii-Ht--
allerede modtager en omhyggeligt sammensat diæt, der er let fordøjelig og indeholder 
tilstrækkelige næringsstoffer. Dog kan nogle af mulighederne måske udnyttes, f.eks. 
en forøgelse af foder i udtagelsen, erstatning af grovfoder med koncentrater og ændring 
i koncentraternes sammensætning. 
En forøgelse i foderindtagelsesniveauet ændrer VFA-indholdet8) i vommen på en sådan 
måde, at der dannes mindre acetat og mere propionat, hvilket mindsker 
methanemissioneme. Dyrenes produktionsniveau vil generelt også stige. 
Da grovfoder indeholder en stor procentdel fibre, vil erstatning af en del af 
grovfoderet med koncentrater generelt øge dannelsen af propionat og mindske 
dannelsen af methan. 
Hvis fiberindholdet i de koncentrattilskud, der gives på nuværende tidspunkt, 
mindskes, kan methanproduktionen reduceres. Alternativerne er stivelse og 
sukkerstoffer. Erstattes 25% af strukturkulhydraterne med ikke-strukturkulhydrater, 
kan der forventes en methanreduktion på næsten 20%. 
Forøgelse af husdyrenes produktivitet 
For fuldstændighedens skyld vil dette - problematiske - spørgsmål blive drøftet som 
en tredje mulighed. 
Ved at tilsætte foderet produktionsfremmende midler eller ved at indsprøjte disse 
midler i dyrene kan dyrenes produktivitet (mælk og kød) forbedres og 
methanemissionen pr. landbrugsprodukt mindskes. Der er påvist emissionsreduktion 
pr. enhed på 5 til 30%. På nuværende tidspunkt anvendes en række antibiotika, 
ionophorer og halogenerede forbindelser som produktionsfremmende midler, hvoraf 
nogle tillige har en direkte indvirkning på methandannelsen i vommen. 
Dyrenes produktivitet kan endvidere forbedres gennem transgene manipulationer eller 
bioteknologiske reproduktionsmetoder. 
8) Methanogene bakterier hæmmes af ammoniak og af den flygtige fedtsyre (VFA) propionat. Ved at 
opretholde et tilstrækkeligt ammoniakniveau og ved at ændre VFA-sammensætningen i vommen henimod 
mere propionat og mindre acetat kan methanproduktionen reduceres. 
16 
Killing 
Hvis husdyrgødning opbevares under anaerobe forhold (uden ilttilførsel) og ved 
temperaturer over 15"(\ vil inethanogene bakterier danne methan. På dette stadium 
kan en kontrolleret forgæring af gødning igangsættes. Methanemissioner fra anaerob 
forgæring udgør en udnyttelig energikilde. Gennem passende håndtering af gødningen 
og genvindingsteknikker kan methanen opsamles. Denne indvundne methan (biogas) 
kan enten afbrændes eller anvendes til energifremstilling (varme og/eller el) til brug 
på landbrugsbedriften eller til salg (se kapitel 5). Som allerede nævnt i kapitel 2 
mindsker afbrændingsprocessen den skadelige virkning i atmosfæren af den genvundne 
methan med op til 95%, mens genvinding af methan og udnyttelse af energien 
fuldstændig eliminerer denne skadelige virkning og bidrager til en endnu større 
reduktion i drivhuseffekten ved at mindske den generelle C02-emissionsbalance. De 
stabiliserede restprodukter fra den anaerobe forgæring kan anvendes som foder og 
fodertilskud inden for dambrug eller som gødningsstoffer. 
Opbevares husdyrgødning under aerobe forhold (med ilttilførsel) (ved at vende 
gødningen regelmæssigt eller ved mekanisk udluftning), vil der ske en aerob 
omdannelse af produktet, idet CH4-emissionerne erstattes med C02-emissioner. Denne 
proces vil føre til en stabiliseret kompost, som dernæst kan bruges til gødskning. I 
denne proces kan biogassen (CH4) således ikke udnyttes energimæssigt, men den 
vigtigste fordel ved denne proces består i, at en stærk drivhusgas erstattes med en svag 
drivhusgas, hvilket fører til en drastisk reduktion (op til 95 %) af emissionernes globale 
opvarmningspotentiale (se kapitel 2). 
Foranstaltninger til at mindske husdyrbestanden vil generelt have indirekte følger for 
mængden af husdyrgødning og vil således i høj grad indvirke på methanemissioneme 
fra denne kilde. 
Nedenfor gennemgås to muligheder med anvendelse af anaerobe genvindingsmetoder 
til mindskelse af methanemissioneme fra husdyrgødning. 
Overdækkede gyllebeholdere 
Håndtering af gødning i gyllebeholdere er en fremgangsmåde, der anvendes i relativt 
store intensive landbrug. Den faste staldgødning vaskes ud af staldanlæggene med 
store mængder vand, og den herved dannede gylle flyder ind i primære beholdere. 
Som følge af de anaerobe forhold dannes der betydelige mængder methan, forudsat 
at temperaturerne forbliver tilstrækkelig høje. Methanen kan genvindes ved at placere 
et lufttæt flydelag over beholderen og med anvendelse af undertryk. Op til 80% af 
methanen kan genvindes på denne måde. 
Rådnetanke 
Rådnetanke er specielle reaktorer til fremme af anaerob nedbrydning af organisk 
materiale. Herved øges produktionen af methan i reaktoren, hvorefter methanen kan 
genvindes. Groft beregnet vil en anaerob rådnetank mindske methanemissionen i 
atmosfæren med to tredjedel eller mere, idet den resterende tredjedel forbliver i 
spildevandet. Der kan stadig dannes methan fra spildevandet. Effektive rådnetanke 
med gasgenvind i ngssystemer kan reducere methanemissioneme med op til 70%. 
17 
Små rådnetanke er relativt simple at bygge og drive. De er egnede til små, isolerede 
landbrugsbedrifter og til egne med begrænsede tekniske og finansielle ressourcer. 
Genvinding af gødningsstoffer af høj kvalitet fra rådnetankene kan være af endnu 
større værdi end energien fra den producerede biogas. 
Store rådnetanke, der ofte er teknologisk mere avancerede, skal normalt opvarmes og 
kræver større kapital investeringer pr. enhed. Avanceret design kan i høj grad forbedre 
rådnetankenes ydeevne, og de kan anvendes i koldere egne. 
4.1.3 Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af medlemsstater og tredjelande 
Klimakonventionen: Ca. 10% af alle de politiker og foranstaltninger, der er 
indberettet vedrørende CH4, vedrører landbruget. Kun 9 af parterne har truffet 
egentlige foranstaltninger til at reducere CH4 fra tarmforgæring eller husdyrgødning. 
Foranstaltningerne består snarere i oplysnings- og undervisningsprogrammer, der 
sigter på at forbedre husdyrproduktiviteten og gødningsforvaltningen. Der er dog 
indberettet indirekte foranstaltninger, såsom nedbringelse af husdyrbestanden, som 
klart har betydning for methanemissioneme fra tarmforgæring og husdyrgødning. 
Nederlandene: En af de vigtigste instrumenter i Nederlandene er 
husdyrgødningspolitikken, hvorefter det ikke er tilladt at udbringe mere phosphat på 
landbrugsarealerne, end afgrøderne kan optage. Denne foranstaltning skulle kunne 
resultere i en reduktion i kvægbestanden og mængden af gødning og indirekte mindske 
CH4-emissionerne fra afgrøderne. 
Tyskland: Tyskland har indført en lov om husdyrbrug, der skal føre til en reduktion 
i methanemissioneme gennem en forbedring af husdyrenes fordøjelseseffektivitet. 
Frankrig: Frankrig har iværksat et forskningsprogram vedrørende tarmforgæring og 
gødningshåndtering ud fra den betragtning, at kendskabet til omfanget af og 
betingelserne for emissionerne i landbruget var utilstrækkeligt. 
4.2. Affaldsbehandling og -bortskaffelse 
4.2.1. Deponeringspladser 
Der dannes methan i de nederste lag på deponeringspladser som en direkte følge af 
den naturlige nedbrydning af organisk fast affald under anaerobe forhold. Den 
organiske bestanddel af affaldet nedbrydes af methanogene bakterier i en kompleks 
biologisk proces, der producerer methan, kuldioxid og andre gasser på samme måde 
som ved opbevaring eller udrådning af gødning. 
Der er flere muligheder for at reducere methanemissioneme fra deponeringspladser, 
for nogle af dem op til 90%. Disse muligheder gennemgås kort nedenfor. 
Anaerob (uden ilttilfølrsel) lossepladsforvaltning: methangenvinding og 
-udnyttelse 
Når deponeringspladsen overdækkes med et tæt lag, forstærkes de anaerobe vilkår 
inden i depotet, og dannelsen af methan fremskyndes. Udslip af methan i luften kan 
18 
forhindres ved at opsamle denne gas. Der installeres derfor opsamlingsbrønde på 
deponeringspladsen, og ved at skabe et undertryk kan methanen opsamles. Det er 
muligt at genvinde op til 50-80% med methankoncentrationer på mellem 30 og 70%. 
Der er to muligheder for den gas af mellemkvalitet, der typisk opsamles, nemlig 
energiproduktionen eller afbrænding. Den indsamlede depotgas kan bruges til at 
producere energi, elektricitet og/eller varme. Elektricitet kan produceres med 
forbrændingsmotorer eller gasturbiner på eller i nærheden af depotet. Depotgas kan 
også anvendes direkte som brændstofkilde uden omdannelse til elektricitet; gassen kan, 
uden eller med beskeden behandling, sælges som gas af mellemkvalitet til dækning af 
opvarmnings- og energibehov lokalt (industri, boliger, handel), eller gassen kan 
forarbejdes til højkvalitetsgas og sælges til naturgasforsyningssystemer. For det andet 
kan depotgas afbrændes, hvis der ikke er tilstrækkelig gas til at energifremstilling kan 
betale sig. 
Disse muligheder kan helt (op til 100%) eller næsten (90 til 95%) løse problemet med 
de skadelige virkninger i atmosfæren forårsaget af methan fra deponeringspladser. 
Aerob (med ilttilførseD håndtering af affald på deponeringspladser 
På aerobe deponeringspladser dannes der mere C02 på bekostning af CH4 som følge 
af øget oxidering af affaldet. De methanogene bakterier forhindres i at fungere, og de 
aerobe bakterier kan derfor omdanne det organiske affald til kuldioxid og vand. 
Organisk affald forgæres ikke, men komposteres. 
For at opretholde aerobe betingelser på en deponeringsplads skal denne udformes med 
særligt henblik herpå: 
På semi-aerobe deponeringspladser kan luften trænge gennem affaldet fra 
perkolatopsamlingsrør, der er placeret ved bunden af lossepladsen. Rørenes diameter 
bør være stor nok til at opsamle perkolat fra og tilføre luft til lossepladsen. I forhold 
til anaerobe deponeringspladser kan der med denne metode opnås en reduktion på 50% 
i methanproduktion. 
Det recirkulerende, semi-aerobe deponeringssystem er en forbedret udgave af det 
semi-aerobe system. Nedbrydningen og rensningen af perkolat øges, ved at perkolatet 
recirkuleres til lossepladsen, hvorved væksten af aerobe bakterier fremmes, eftersom 
der er adgang til mere ilt og flere næringsstoffer. Sammenlignet med anaerobe 
deponeringsanlæg kan methanproduktionen reduceres med 80%. 
I det aerobe deponeringssystem anvendes ventilation til beluftning af affaldslagene. 
Luften pumpes ind i depotet gennem separate rørledninger. Med dette system kan 
methanproduktionen reduceres med 90%. 
Mindsket deponering af organisk affald 
Mindre deponering af organisk affald kan først og fremmest opnås ved at minimere 
dannelsen af organisk affald. Er dette ikke muligt, bør organisk affald genanvendes, 
f.eks. ved kompostering. 
19 
I komposteringsanlæg omdannes organisk affald under aerobe forhold til kuldioxid, 
vand og kompost, som kan anvendes til jordforbedring. I ekstensive 
komposteringssystemer vendes det organiske affald blot regelmæssigt; i intensive 
systemer anvendes mekanisk ventilation. 
Flere nye genanvendelsesteknologier, som vil kunne mindske methanemissioneme fra 
organisk affald, er under udvikling, f.eks. kontrolleret anaerob forgæring (dvs. 
omdannelse til biogas) til fremstilling af methan, eller pyrolyse (dvs. termisk 
omdannelse) til produktion af olie eller gas. 
Visse former for organisk affald, som f.eks. papir, kan indgå i en særskilt 
genvindingsproces, hvorved det brugte papir kan genbruges til papirfremstilling. I 
Rådets direktiv 94/62/EØF om emballage og emballageaffald er der således allerede 
opstillet kriterier for reduktion og genanvendelse af emballage og emballageaffald. 
Indførelse af effektive genanvendelsessystemer afhænger ofte af, om der er adgang til 
passende sorteret affald, som kan tilføres de forskellige genanvendelsesprocesser. 
Særskilt indsamling af organisk affald bør derfor overvejes. 
Organisk affald kan også anvendes til energigenvinding. Skønt materialegenvinding, 
såsom kompostering, generelt bør foretrækkes, kan milljømæssige, økonomiske eller 
tekniske faktorer i visse tilfælde gøre energigenvinding til en mere attraktiv løsning. 
4.2.2. Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af medlemsstater og tredjelande 
Klimakonventionen: De fleste lande har indberettet foranstaltninger til fremme af 
genanvendelse og minimering af affald. Disse foranstaltninger gennemføres ved 
forskrifter, retningslinjer og tekniske normer. Nogle lande har indført retningslinjer, 
der tager sigte på at ændre erhvervslivets praksis og befolkningens livsstil, fremme af 
genanvendelse og minimering af affald, tekniske normer for emballage og 
husholdningsaffald, afgifter (deponeringsafgifter, affaldstar if fer) som redskaber til at 
mindske affaldsmængderne samt frivillige aftaler til fremme af genanvendelse i 
husholdninger, små virksomheder og industrien. 
Nogle af parterne har indført politikker og foranstaltninger til forbedring af 
spildevandsbehandling og mindskelse af methanemissioneme fra affaldsdepoter, med 
særligt sigte på mindskelse af antallet af affaldsdepoter og tekniske normer til 
reduktion af CH4-emissionerne herfra. I visse tilfælde er der indført finansielle 
incitamenter til fremme af spildevandsbehandlingsanlæg og støtte til projekter for 
anvendelse af biogas. 
Nogle lande har indført frivillige aftaler til fremme af genanvendelse og 
energiudnyttelse af affald. 
Det Forenede Kongerige: Regeringsforanstaltningerne tager sigte på at mindske 
mængden af methan fra affaldsdepoter ved: 
foranstaltninger til minimering og genanvendelse af affald, herunder 
energiudnyttelse 
indførelse af yderligere foranstaltninger til fremme af anvendelsen af methan 
fra affaldsdepoter som energikilde samt afbrænding af methan (omdannelse af 
CH4 til C02). 
20 
Regeringen fremmer også energigenvinding fra affald gennem bekendtgørelser, 
hvorefter de offentlige elselskaber i England og Wales skal indhente mere elektricitet 
fra vedvarende kilder. Som økonomisk instrument overvejes indførelse af en 
affaldsdeponeringsafgift, som vil kunne mindske mængden af deponeret affald. 
Østrig: For at erstatte fossilt brændsel med vedvarende energi og navnlig CH4 fra 
affaldsdepoter har Østrig ved en bekendtgørelse om deponeringspladser indført 
bestemmelser om el-forsyning til det offentlige elnet. 
Finland: Med det finske affaldshåndteringsprogram kræves en betydelig nedskæring 
i antallet af affaldsdepoter. Målet er at nå ned på blot 200 affaldsdepoter i år 2000. 
På denne måde kan der sættes flere kræfter og ressourcer ind på miljøforsvarlig 
forvaltning og overvågning af de eksisterende affaldsdepoter. Et andet mål er at 
mindske mængden af deponeret affald ved at øge genanvendelse og -genbrug. 
Frankrig: Frankrig indførte i juli 1992 en forordning, som fuldstændig skulle ændre 
den nuværende affaldshåndteringsstrategi, med særligt sigte på genvinding og 
genanvendelse. Fra år 2002 kan kun restaffald deponeres, og nye affaldsdepoter for 
organisk affald skal opsamle og afbrænde methanemissioneme. 
4.3. Energi 
4.3.1. Indvinding og distribution af fossilt brændsel 
4.3.1.1. Kul 
Der dannes methan i forbindelse med dannelsen af kul, og methanen tilbageholdes 
under tryk i kullaget og de omgivende klippelag. Denne tilbageholdte methan frigøres, 
når kullaget brydes og udledes senere i atmosfæren eller bliver tilbage i mineanlægget, 
når kullet brydes. 
Da methan er stærkt eksplosivt, fjerner man mineluft indeholdende methan fra 
mineanlægget, idet den generelt udledes direkte i atmosfæren. Denne metode kan 
tilpasses, således at methanen kan genvindes. En af de vigtigste karakteristika ved kul 
er dets forkoksningsgrad, der er bestemmende for gasindholdet pr. masseenhed 
(brunkul, antracit). 
Der kræves to typer teknologi til mindskelse af CH4-emissionerne fra kulbrydning, 
nemlig genvindingsteknologi og udnyttelsesteknologi (afbrænding af den genvundne 
gas er også en mulighed). 
Nedenfor gennemgås kort tre genvindingsteknikker og de hertil knyttede 
udnyttelsesmuligheder. De bedste resultater vil sandsynligvis kunne opnås med en 
kombination af disse strategier. 
Øget gasgenvinding fra tømte kulbrud 
Ved styrtbrydning af kul efterlades et stærkt fraktureret område med kul og klippe, 
den udtømte minegang, der kan fr-ijgøre betydelige mængder methan til minen, som 
21 
derefter udledes gennem ventilationssystemet. Hvis denne gas opsamles, inden den 
trænger ind i minen, er genvindingen mere effektiv, og der behøves mindre 
ventilation. 
Af de vigtigste genvindingsteknikker kan nævnes lodrette brønde, der bores fra 
overfladen, og borehuller, der bores fra idriftværende mineanlæg til udtømte 
minegange. 20-50% af methanen kan genvindes på denne måde. 
Den opsamlede gas udnyttes bedst til el-fremstilling på stedet, enten med gasturbiner 
eller forbrændingsmotorer. Elektriciteten anvendes direkte på stedet eller sælges til 
nærliggende el-brugere eller el-selskaber. 
Afgasning forud for kulbrvdning 
Det kan være en attraktiv mulighed at opsamle methanen, inden kullet brydes, fordi 
methanen fjernes, inden luften fra mineanlæggene kan blande sig med methanen. De 
to vigtigste genvindingsteknologier består i horisontale borehuller i minen og lodrette 
brønde, der bores fra overfladen forud for brydning. 
Som følge af gassens høje brændværdi kan den bruges til mange formål, f.eks. 
elfremstilling, gasdistributionssystemer og opvarmning i industrien. Gassen indeholder 
95% methan og kan sælges til ledningsystemer. Der kan nås op på en 
methangenvindingsprocent på 70. 
Udnyttelse af ventilationsluften 
Størstedelen af minegassen udledes til atmosfæren gennem det udluftningssystem, man 
af sikkerhedsgrunde anvender i underjordiske kulminer . Af hensyn til sikkerheden 
skal methanindholdet i ventilationsluften være under 5% (ofte 0,5%). 
På trods af den lave methankoncentration menes der at være mulighed for at udnytte 
ventilationsluften som forbrændingsluft i turbiner eller dampkedler. Den økonomiske 
og tekniske gennemførlighed heraf er imidlertid endnu ikke påvist. 
Methangenvindingseffektiviteten kan ligge på 10-90%. 
4.3.1.2. Naturgas 
Methan er den primære bestanddel af naturgas, og der kan være betydelige udslip til 
luften fra komponenter og operationer i forbindelse med naturgassystemer. 
Emissionskilderne er generelt gas- og olieboringer, forarbejdnings- og oplagringsanlæg 
samt transmissionens- og distributionssystemer. Olieboringer er også kilder til 
naturgasemissioner i begrænset omfang. Olien pumpes sædvanligvis op i en to-
faseblanding (væske og gas), der frigør naturgas, som kan opsamles. Emissionerne 
hidrører primært fra den normale drift af de forskellige komponenter i 
naturgassystemet, såsom udslip og ufuldstændig afbrænding ved olie- og gasboringer, 
drift af kompressorstationer, anlæg til gasforarbejdning, gasdrevne kontrolanordninger 
og lækage. 
Nedenfor gennemgås kort to emissionsreduktionsstrategier. 
22 
Mindsket udledning og effektiv afbrænding i forbindelse med produktion 
I forbindelse med olieproduktion skal gassen adskilles fra olien, og den opsamlede gas 
anvendes sædvanligvis, hvis der er behov for naturgas som energikilde. Hvis der ikke 
er behov for gas, udledes denne direkte, afbrændes eller genindsprøjtes i feltet som 
middel til at bevare trykket eller "bortskaffe" den uønskede gas, der er dannet i 
forbindelse med olieproduktionen. Skønt udledning og afbrænding afgås kontrolleres 
strengt og genindpsrøjtning af gas finder sted i stadig større omfang, er det stadig 
muligt at mindske methanemissioneme fra produktionsanlæggene ved at gøre 
afbrændings- og genindsprøjtningsoperationerne mere effektive. 
Emissionerne i forbindelse med gasindvinding hidrører fra efterforskningsoperationer, 
tab i forbindelse med udvinding og forstyrrelser i systemet. Til reduktion af 
emissionerne fra disse kilder kræves marginale forbedringer i den nuværende praksis, 
hvilket også vil mindske risikoen ved methanudslip og reducere produktionstabet. På 
denne måde kan der nås op en methangenvindingseffektivitet på 50%. 
Forbedret lækagedetektion og reparation af rørledninger 
Gasledninger korroderer, hvorved der opstår kroniske utætheder. Ved at forhindre og 
reparere disse utætheder vil man kunne mindske flygtige emissioner og tillige opnå 
følgende fordele: øget anlægssikkerhed, mindre økonomiske omkostninger ved gastab 
og færre miljøkonsekvenser. Disse resultater kan bl.a. nås ved forbedret 
lækagedetektion og rørledningskontrol, forebyggende vedligeholdelses- og 
udskiftningsprogrammer og øget anvendelse af korrosionsbestandige materialer (f.eks. 
overfladebehandlet stål, PVC, polyethylen). På denne måde kan op til 80% af 
methanen opsamles. 
4.3.2. Forbrænding 
Methanemissioner fra stationære og mobile anlæg til forbrænding af fossilt brændsel 
(se tabel 2) kan reduceres ved at ændre forbrændingsprocesserne, så den producerede 
gasmængde mindskes, eller ved at anvende udstødningskontrol og teknologi, såsom 
katalysatorer, til mindskelse af emissionen af visse gasser, efter at 
forbrændingsprocessen har fundet sted. 
Nogle af disse muligheder er endnu ikke gennemprøvet, og i mange tilfælde er der 
ikke foretaget grundige beregninger af reduktionspotentialet. CH4-emissioner fra 
forbrænding af fossilt brændsel må betragtes som en beskeden kildekategori i 
methanopgørelsen (under 3%). 
4.3.3. Beskrivelse af foranstaltninger indberettet af medlemsstater og tredjelande 
Klimakonventionen: Foranstaltninger til mindskelse af diffuse brændstofemissioner 
i forbindelse med produktion af fossilt brændstof, såsom kulbrydning og naturgas. 
Disse foranstaltninger der bestod i retningslinjer til mindskelse af emissionerne og 
oplysningsprogrammer til fremme af frivillige tiltag. 
Nederlandene: Produktionsfelter på havet tegner sig for 80% af methanemissioneme 
i Nederlandene. Regeringen og de gasproducerende selskaber er i færd med at drøfte 
23 
forskellige foranstaltninger, navnlig vedrørende øget anvendelse af gas på 
boreplatformene. 
Frankrig: "GDF"9) udskiftede i 1990 til 1993 6 000 km af det gamle gasnet, 
hovedsagelig af sikkerhedsgrunde. Det var planen at afsætte 1 mio FF fra 1993-2000 
til udskiftning af 1 000 km/år af det gamle gasnet. Denne udskiftning ventes også at 
få indirekte følger for methanemissioneme. Frankrig har fremført, at tabene vil kunne 
nedskæres med 27 kt/år for perioden 1990-2000. 
Det Forenede Kongerige: Den britiske regering har antaget den arbejdshypotese, at 
methanemissioneme fra kulbrydning, 0,8 Mt i 1990, vil kunne halveres i tiden frem 
til år 2000. Regeringen vil tage skridt til at kræve, at kulminerne offentliggør 
periodiske rapporter over, hvordan de begrænser methanemissioneme. De britiske 
myndigheder har for nylig iværksat en undersøgelse af de tekniske og 
omkostningsmæssige aspekter ved mulige foranstaltninger til at begrænse 
methanemissioneme fra underjordisk kulminedrift. 
5. MULIGE EU-FORANSTALTNINGER 
Formålet med dette kapitel er at drøfte de bedst mulige foranstaltninger til at mindske 
CH4-emissionerne fråde forskellige kilder (landbrug, affald, energi). Disse muligheder 
er baseret på en række undersøgelser vedrørende omkostningseffektive foranstaltninger 
til at mindske methanemissioneme. Det skal imidlertid understreges, at der ikke findes 
nogen litteratur om omkostningseffektivitetsanalyser på dette område. Mangelen på 
kvantificerede data, navnlig vedrørende de i samfundsøkonomisk henseende mindst 
omkostningskrævende foranstaltninger, gør det vanskeligt at opstille en methanstrategi. 
Der er derfor behov for yderligere undersøgelser i EU-regi og i medlemsstaterne. I 
denne forbindelse understreges det arbejde, der er udført af ECOFYS ("Cost-
effectiveness af emission reducing measures for methane in the Netherlands"). Figur 
5 viser resultaterne heraf. 
5.1. Landbrug 
I forbindelse med foranstaltninger i landbrugssektoren, navnlig foranstaltninger til 
reduktion af methanemissioneme fra husdyrbrug, bør der lægges vægt på, at der tages 
hensyn til alle miljøaspekterne ved denne sektor og den relevante (gældende eller 
foreslåede) lovgivning. 
5.1.1. Tarmforgæring 
Nedskæring af husdyrbestandene 
Der behøves mere nøjagtige data om methanemissioneme fra landbruget for klart at 
kunne indkredse muligheden og behovet for nedskæring af husdyrbestandene som led 
i den fremtidige politik på dette område. Foranstaltninger til nedskæring af 
husdyrbestandene synes derfor ikke at være hensigtsmæssige på kort sigt. 
9) Gaz de France 
24 
Forøgelse af foderudnyttelseseffektiviteten 
Denne mulighed står åben, men omkostningerne er ukendte, og det vides ikke, i hvor 
vid udstrækning disse muligheder kan realiseres i EU. Der findes endnu ikke 
pålidelige data om methanreduktioner på dette område og omkostningerne herved. En 
mulig foranstaltning ville være at udbygge den nuværende viden på EU-plan og 
nationalt plan ved at fremme forskning på dette område. 
forøgelse af husdyrenes produktivitet 
I nogle EU-lande, f.eks. Nederlandene, Danmark og Tyskland, er produktionen af 
produktionsfremmende midler til malkekvæg forbudt. Derudover er der en stærk 
modvilje mod yderligere anvendelse af produktionsfremmende midler inden for 
husdyrbrug. Dette vil have betydning for en eventuel gennemførelse af sådanne 
foranstaltninger i fremtiden. De fleste af de produktionsfremmende midler og de 
genetiske metoder er stadig på forskningsstadiet og ventes ikke at blive udnyttet i 
praksis inden år 2000. 
Det er ikke nemt at angive omkostningseffektiviteten af disse muligheder, med 
undtagelse af de produktionsfremmende midler, som koster forholdsvis lidt i forhold 
til de besparelser, de indebærer. 
Med hensyn til tarmforgæring er der derfor behov for yderligere EU-forskning og 
national forskning på dette område. De nævnte muligheder bør derfor endnu ikke 
betragtes som realistiske. 
Det skal bemærkes, at denne type teknologiske incitamenter i EU vil kunne føre til en 
mindskelse af antallet af husdyr, men de vil navnlig kunne gøre husdyrbrugene mere 
intensive og derved adskille kvægbrug fra agerbrug. En sådan politik har en række 
følger for miljøet: 
1) en øget koncentration af husdyrgødning vil, som følge af øget spredning heraf 
på landbrugsjorden, kunne få negative konsekvenser for jorden og vandmiljøet, 
hvilket såfremt spredningstærsklen overskrides ville være i strid med EU's 
nitratdirektiv. 
2) mindre græs og grovfoder kan også medføre, at landskabet ændres i negativ 
retning. Forvaltede og vedligeholdte naturområder kan gradvis forsvinde til 
fordel for forladte naturområder (hvor der kan opstå problemer som f.eks. 
erosion, biotoper, brænde osv.) 
3) skabelse af nye effektive kvægarter ("turbo-køer") kan indvirke på den 
biologiske mangfoldighed. 
Som reaktion herpå finansierer EU som led i forordningen om miljøforsvarligt 
landbrug (gennem EUGFL-tilskud til landbrugerne) foranstaltninger til bevarelse af 
"mindre produktive" husdyr og placering af disse husdyr i de egne og klimaområder, 
som de stammer fra. 
25 
5.1.2. Husdyrgødning 
Om der kan udvikles anlæg til energigenvinding af gødning afhænger af en række 
vigtige regionale faktorer, herunder temperaturer og klima, de økonomiske, tekniske 
og materielle ressourcer, de lokale retsforskrifter og fordelene ved at udvikle en 
energikilde og et gødningsstof af høj kvalitet. 
Med hensyn til omkostningseffektivitet synes den mest lovende teknologi at bestå i 
små og mellemstore driftsanlæg til fremstilling af varme og/eller elektricitet - de er 
enkle at bygge, drive og vedligeholde. Energien kan udnyttes på den pågældende 
landbrugsbedrift eller en nabobedrift. Investeringsomkostningerne er relativt beskedne 
og fordelene (gødningsstoffer og energi) kan være ret betydelige. Disse teknologier 
kan imidlertid kun blive accepteret, hvis det forinden påvises, at de er nyttige. Dette 
er grunden til, at der i første omgang bør udformes ledsageforanstaltninger, som f.eks. 
demonstrationsprogrammer, kampagner, finansielle incitamenter og lokale 
forundersøgelser, på EU-plan, nationalt, regionalt og lokalt plan. I anden omgang bør 
teknologien indføres gennem en EU-lovfæstet forpligtelse for husdyrbrug, der 
overskrider et vist antal husdyr (antallet skal fastsættes nærmere). På dette stadium bør 
denne forpligtelse imidlertid integreres med de eksisterende landbrugs- og 
miljømæssige foranstaltninger, som f.eks. nitratdirektivet og den ekstensive 
kvægbrugspraksis. 
Større kraftanlæg til fremstilling af gas og/eller elektricitet hovedsagelig med sigte på 
salg anses ikke for at være omkostningseffektive. I EU ligger landbrugsbedrifterne 
forholdsvis spredt, hvorfor der ville blive tale om betydelige transport, først til 
indsamling af gødningen (hovedsagelig slam og væske), som skal forarbejdes, og 
derefter, efter udrådning, genanvendelse af den store mængde stabiliseret spildevand, 
som enten skal spredes på landbrugsjorden som gødningsstof eller anvendes til andre 
formål. 
Eventuelle foranstaltninger bør derfor gennemføres i to stadier: 
* Første stadium: udvikling af demonstrationsprogrammer med offentlige 
subsidier til påvisning af udstyrets pålidelighed. Ved at 
demonstrere den økonomiske rentabilitet og tekniske 
pålidelighed ved overdækkede gyllebeholdere eller 
anaerobe rødnetanke bør husdyrbrugene anspores til at 
anvende disse teknikker. 
* Andet stadium: EU-forpligtelse til indførelse af denne teknologi for 
husdyrbedrifter, der overstiger et vist antal husdyr 
(antallet skal fastsættes nærmere). 
5.2. AFFALDSBEHANDLING OG -BORTSKAFFELSE 
EU-foranstaltninger på dette område kan opdeles i tre kategorier: generelle 
foranstaltninger til begrænsning af deponering af organisk affald, nye 
deponeringspladser og bestående deponeringspladser. 
26 
Generelle foranstaltninger 
En lovende mulighed for reduktion af methanemissionen er at mindske den mængde 
organisk affald, der deponeres. Denne omkostningseffektive metode må anskues som 
led i en samlet strategi for affaldsbortskaffelse, hvor affaldsforebyggelse prioriteres 
højest. Opstår der ikke desto mindre affald, bør den organiske affaldsfraktion så vidt 
muligt genanvendes. Til fremme af øget genanvendelse vil der blive behov for 
yderligere foranstaltninger, som f.eks. udarbejdelse afpassende komposter ingsnormer 
og -kriterier såvel fremme af separat indsamling af organisk affald, så tilførslen af 
forskellige affaldsformer til de forskellige genanvendelsesprocesser kan tilpasses 
bedre. Kompostering har den fordel, at det er en omkostningseffektiv metode, hvortil 
der kræves beskedne investeringer, lave driftsomkostninger, samtidig med at udbyttet 
relativt højt, hvis slutproduktet er af tilstrækkelig kvalitet til, at det kan sælges som 
jordforbedringsmiddel. Mulighed for energigenvinding fra det resterende organiske 
affald bør også undersøges. Skønt materialegenvinding normalt bør foretrækkes, 
medmindre miljømæssige, økonomiske eller teknologiske forhold taler derimod, kan 
energigenvinding fra organisk affald også betragtes som en mulighed. 
Der kan træffes EU-foranstaltninger til at fremme denne proces, med samarbejde fra 
regioner og lokalsamfund og på grundlag af oplysningsprogrammer, navnlig i 
forbindelse med projekter for minimering af organisk affald og indsamlingsordninger. 
Der bør som førsteprioritet på EU-plan sættes ind for at forebygge fremkomsten af 
emballageaffald, som supplement til genbrug, genvinding og anden form for 
genanvendelse af emballageaffald. Endvidere bør anvendelse af genvundne materialer 
til fremstilling af emballage fremmes. Problemer med de indvundne produkters 
prismæssige konkurrenceevne kan løses med økonomiske incitamenter. 
Disse foranstaltninger vil kunne føre til en væsentlig nedbringelse af den mængde 
organisk affald, der deponeres. 
Nve deponeringspladser 
Hvis andre muligheder for methanreduktion er blevet undersøgt, men ikke er 
realiserbare, skulle det være nemt at indføre teknologi til genvinding og anvendelse 
af methan på nye deponeringspladser. På dette område vil et kommende EU-direktiv 
kræve, at nye deponeringspladser kun kan godkendes, hvis det godtgøres, at der er 
indført systemer til genvinding og forarbejdning af methan, inden deponeringspladsen 
sættes i drift. Direktivet vil indeholde bestemmelser om passende foranstaltninger til 
kontrol med akkumulation og migration af lossepladsgasser: disse skal opsamles, 
behandles og anvendes på en måde, der minimerer miljøskader og sundhedsrisici i 
henhold til strenge standarder. 
Bestående deponeringspladser 
De ovennævnte foranstaltninger vil have relativt beskedne konsekvenser for allerede 
deponeret affald, som er den vigtigste kilde til CH4-emission. Der bør derfor udvikles 
særlige foranstaltninger i denne retning. Ved udformningen af de bestående 
deponeringspladser blev der ikke taget hensyn til methanudslip, hvorfor det er 
vanskeligt at tilpasse dem til de nye krav. 
27 
Teknologien hertil findes imidlertid, og den er allerede i brug på et begrænset antal 
deponeringspladser. Anvendelse af denne teknologi på anaerobe deponeringspladser 
bør fremmes. Der bør indføres EU-forskrifter med krav om, at bestående 
deponeringspladser udstyres med systemer til opsamling og anvendelse af methan, 
hvor dette er muligt. Den genvundne gas kan enten sælges, anvendes på stedet, 
omdannes til elektricitet, eller, hvis ingen af disse muligheder er gennemførlige, 
afbrændes. I henhold til kommende EU-forskrifter på området skal der fremlægges 
planer for bestående deponeringspladser, hvori disse muligheder vurderes. Der kan i 
fremtiden også blive behov for økonomiske incitamenter, både på nationalt plan og 
EU-plan, til fremme af øget methangenvinding såvel som anvendelse og 
videreudvikling af passende teknologi. Der bør afsættes EU-midler til forskning i 
bedre moderniseringsteknikker. 
Methangenvindingssystemer for bestående anaerobe deponeringspladser er behæftet 
med en række problemer med hensyn til udnyttelse af methanen som følge af 
uensartede produktionsvilkår (kvalitet, tryk og strømningshastighed) og den 
kendsgerning, at det ikke er nemt at indføre disse teknikker i et gasdistributionsnet. 
Derfor anvendes den genvundne gas generelt på stedet, eller den afbrændes, hvorved 
mindst 95% af methanens drivhuseffekt elimineres (se kapitel 2). På trods af de 
betydelige investeringer og driftsomkostninger ved genvinding og anvendelse af denne 
gas er disse foranstaltninger alligevel omkostningseffektive som følge af den betydelige 
reduktion af drivhuseffekten. (Se kapitel 2.6). 
28 
5.3. ENERGI 
5.3.1. Indvinding og distribution af fossilt brændsel 
5.3.1.1. Kul 
Genanvendelsesmetoderne afhænger i høj grad af den genvundne gaskvalitet og 
kvantitet, hvilket igen er bestemmende for anvendelsesmulighederne. Salg og/eller 
anvendelse af den genvundne methan kan i visse tilfælde udligne 
genvindingsomkostningerne. Ud over at reducere methanemission i atmosfæren kan 
forbedrede methangenvindingsmetoder resultere i sikrere og mere produktive miner 
med lavere udluftningsomkostninger. 
EU's kulproduktion vil dale mellem 1990 og 2005/2010, hvilket vil føre til en 
reduktion i methanemissioneme. Endvidere vil foranstaltningerne i de vigtigste 
kulproducerende lande reducere disses CH4-emissioner med 40% i år 2010 i forhold 
til 1990-niveauet. 
Der findes allerede gennemprøvet teknologi til genvinding af CH4. Yderligere 
emissionsreduktion kan opnås ved mere udbredt anvendelse af CH4-
genvindingsteknikker, hvorfor teknikkens stade i miner med den bedste tilgængelige 
teknologi snarest muligt bør defineres og finde bred anvendelse. 
Anvendelse af denne teknik i EU's kulminer afhænger imidlertid af de forskellige 
medlemsstaters særlige forhold. EU's kulproduktion vil fortsat dale i de kommende 
år, og kulminerne vil gradvis blive nedlukket. Kulsektoren er generelt en finansiel 
byrde for de medlemsstater, der giver statsstøtte til kulmineindustrien. I denne 
forbindelse vil det være uhyre vanskeligt at retfærdiggøre yderligere udgifter til 
indførelse af methangenvindingsteknologi. 
EU's initiativ bør derfor kun anspore de pågældende medlemsstater til at udarbejde 
methanemissionsreduktionsprogrammer til fremme af den bedste tilgængelige 
genvindingsteknik i de kulminer, som stadig vil være i drift efter en vis tidshorisont 
(f.eks. 10 år). Et andet initiativ kan bestå i at yde midler fra budgetposten for Det 
Europæiske Kul og Stålfællesskab (EKSF) til finansiering af forskningsprojekter 
vedrørende den bedste tilgængelige teknologi for reduktion af methanemissioneme. 
5.3.1.2. Naturgas 
Anvendelse af den eksisterende teknik til reduktion af udslip kræver finansiering og 
passende incitamenter. Som en foreløbig foranstaltning vil der derfor kunne opstilles 
en EU-mindstestandard for udslip med sigte på udskiftning af de mangelfulde dele af 
transmissions- og distributionsnettet med passende erstatningsmaterialer. Denne 
udskiftning skulle i givet fald gennemføres i de enkelte medlemsstater i henhold til en 
nærmere fastsat tidsplan. En mulig mindstestandard for udslip kunne være 350 
m3/km/år. Frankrig, og navnlig GDF (Gaz de France), har skønnet, at gastabet i 
moderne net, hvor der anvendes materialer, som f.eks. kulstål, overfladebehandlet stål 
eller polyethylen, kan andrage 350 m3/km/år, mens lækage i bestående støbejernsnet 
blev anslået til 3 500 m3/km/år. Som anført i afsnit 4.3.3., er Frankrig nu i færd med 
at udskifte en del af det gamle gasnet. En yderligere foranstaltning kan bestå i at øge 
29 
hyppigheden af lækagekontrol. En undersøgelse foretaget af CITEPA (se afsnit 5.4) 
viser, at en fordobling af kontrolhyppigheden i Europa, ca. 800 km pr. år (den 
nuværende gennemsnitlige kontrol i EU er 400 km/år/mand), kan betyde en halvering 
af udslippet fra netværket. 
Til forskel fra kulforbruget ventes gasforbruget at stige med 60% i år 2010 i forhold 
til 1990-niveauet. 
5.3.2. Forbrænding 
Da bidraget fra forbrænding er meget beskedent (under 3%), er der ikke umiddelbart 
behov for at indføre foranstaltninger til bekæmpelse af denne kilde. Med hensyn til 
transportsektoren ventes den øgede anvendelse af katalysatorer endvidere at mindske 
disse emissioner. 
5.4. KONKLUSION 
Nedenstående tabel belyser Kommissionens ideer til et handlingsprogram for 
mindskelse af methanemissioneme i EU. De foranstaltninger, der er foreslået ovenfor 
for de tre hovedsektorer, er anført i nedenstående tabel. 
30 
RESUME AF MULIGE EU-FORANSTALTNINGER TIL 
BEGRÆNSNING AF METHANEMISSIONERNE 
LANDBRUG 
Tarmforgæring 
fremme af forskning og incitamenter (på EU-plan og nationalt plan) for at udvikle 
levedygtige politikker og foranstaltninger 
Husdyrgødning 
anaerobe rådnetanke eller overdækkede gyllebeholdere (fortrinsvis med 
energiudnyttelse; hvis dette ikke er muligt med afbrænding) 
Første stadium: demonstrationsprogrammer på EU-, nationalt, regionalt og 
lokalt plan 
Andet stadium: forpligtelse på EU-plan til at installere genvindings- og 
anvendelsessystemer for husdyrbrug, der overstiger et vist antal dyr (antallet 
skal fastsættes nærmere) 
AFFALD 
Generelle foranstaltninger 
fremme på EU-, nationalt, regionalt og lokalt plan af foranstaltninger, som f.eks.: 
minimering af skabelsen af organisk affald, herunder emballage 
fremme af særskilt indsamling af organisk affald 
materialegenvinding fra organisk affald (f.eks. ved kompostering) og 
energigenvinding. Materialegenvinding bør foretrækkes frem for 
energigenvinding, hvis miljløbetingelserne taler herfor. Ved valget af 
genvindingsmetode bør der under alle omstændigheder tages hensyn til de 
miljømæssige, økonomiske og videnskabelige spekter, hvorved 
energigenvinding i visse tilfælde vil kunne vise sig som den beste løsning. 
økonomiske incitamenter på EU- og nationalt plan til fremme af genvundne produkter 
Nye deponeringspladser 
EU-forskrifter, der, i mangel af andre alternativer, kræver, at nye anaerobe 
deponeringspladser udstyres med methangenvindings- og anvendelsessystemer 
Bestående deponeringspladser 
EU-forskrifter, hvorefter bestående deponeringspladser så vidt muligt skal udstyres 
med systemer til opsamling og anvendelse af methan. Støtte til og fremme af 
methangenanvendelsesprocesser med energiudnyttelse, på grundlag af økonomiske 
incitamenter på EU-plan og nationalt plan. Når dette ikke er muligt, fremme af 
forbrænding. 
ENERGI 
* Kul 
EU-henstilling til medlemsstaterne om at opstille methanreduktionsplaner til fremme af 
den bedste tilgængelige genanvendelsesteknik i kulminer 
Naturgas 
opstilling af en EU-mindstestandard for udslip 
hyppigere kontrol med gasledninger på nationalt plan 
31 
Hvad angår denne foreslåede strategi, bør der henvises til en undersøgelse (CITEPA), 
der er finansieret af EU, og som blev fuldført i november 1993.1 denne undersøgelse 
aftegnes de fremtidige tendenser i methanemissioneme i EU inden udvidelsen (EU-12) 
for årene 2025 og 2010 på grundlag af to emissionsscenarier: 
det første scenario, benævnt "eksisterende foranstaltninger" og baseret på de 
nuværende nationale foranstaltninger i de forskellige medlemsstater (EU-12) 
i 1993, fører til en foreløbig vurdering af reduktionen af methanemissioneme, 
som angivet i nedenstående tabel 
det andet, mere ambitiøse scenario, benævnt "anbefalet EU-program", er 
baseret på scenariet "eksisterende foranstaltninger", hvortil der er føjet en 
række supplerende foranstaltninger. Dette scenario svarer i vid udstrækning til 
den foreslåede strategi og resulterer i en mere drastisk reduktion i 
methanemissioneme (se nedenstående tabel). 
NB: De EU-foranstaltninger, der foreslås i denne undersøgelse, såvel som resultaterne 
af emissionsberegningerne, vil nemt kunne omsættes og ekstrapoleres til EU-15 i 
stedet for EU-12, uden at de generelle konklusioner af de to scenarier ændres 
væsentligt. 
Endvidere vil visse foranstaltninger, som en række medlemsstater har truffet med 
andre formål for øje, få supplerende indirekte virkninger på den foreslåede 
methanreduktionsstrategi. Det er navnlig tilfældet for landbrugs- og energisektoren, 
hvor der ventes en nedgang i methanemissioneme som følge af den begrænsning i 
husdyrbestandene, der følger af den fælles landbrugspolitik på den ene side og af 
reduktionen i EU's kulproduktion efter år 2000 på den anden side. Disse virkninger 
er medregnet i reduktionsberegningerne i CITEPA-undersøgelsen. 
Disse resultater er fremlagt i nedenstående tabel, der angiver CH4-reduktionen i 
2005/2010 i forhold til 1990-niveauet, baseret på to bekæmpelsesscenarier: 
a) eksisterende foranstaltninger 
b) eventuelle yderligere EU-foranstaltninger 
1 LANDBRUG 
1 AFFALD 
1 ENERGI 
| I ALT 2005 
Eksisterende 
foranstaltning 
er 
- 7.00 % 
- 11.1 % 
- 18.5 % 
- 10.6 % 2005 
Anbefalede 
foranstaltning 
er 
-24 % 
-45 % 
-24 % 
-30 % 2010 
Eksisterende 
foranstaltning 
er 
- 9.70 % 
- 14.5 % 
- 25.3 % 
- 14.3 % 2010 
Anbefalede 
foranstaltnin 
ger 
-34 % 
-60 % 
-34 % 
-41 % 
(Kilde: CITEPA november 1993, EU-12) 
32 
Som det fremgår af denne tabel, kan der ventes emissionsreduktioner på 30% og 41 % 
i år 2005 og 2010 i forhold til 1990-niveauet, hvis scenariet "eventuelle 
foranstaltninger" gennemføres. Tabellen viser også, at der i forhold til scenariet 
"eksisterende foranstaltninger" kan ventes en tredobbelt reduktion i 
methanemissioneme. For at undgå fejlfortolkning af resultaterne af CITEPA-
undersøgelsen må læseren imidlertid være klar over manglerne i vores viden om 
diverse faktorer vedrørende methan, f.eks. emissionsfaktorerne, for hvilke de 
foreliggende data er meget usikre. Denne usikkerhed indgår derfor også i resultaterne 
af undersøgelsen. 
33 
BILAG 
- Figurer 
- Tabeller 
Bibliografi 
34 
Målinger af de globale methankoncentrationer 
1800-i 
> n a a 
CO c o 
8 
C 
8 
X 
O 1300-1 
800 H 
300 * Modsn record 
* Stats tao .core 
* Byrd tos core 
« CV» loe core 
° Vftxtok ns core 
w 8 
O» • A 
10s 10* 10» -T ; r 
10» 101 10° 
Ar forud for 1990 
Årlige CH4-koncentrationer i atmosfæren i de sidste 160 000 år 
(udledt fra iskerner og NOAA/CMDL kolbe-prøvetagningsnet). 
Kilde: Oak Ridge (1990) 
ppbv = ppb = part per billion (in voluæ) 
Figur 1 
35 
Gassernes bidrag til den globale opvarmning for 1990]) 
;aroor Dioxide. 56% 
N i trous 
Ox i de : 5% 
CFCs: 11% 
Methane : 18% 
Beregnet på grundlag af kuldioxidækvivalens med anvendelse af IPCCs (l990a) globale 
opvarmningspotentiale (GOP) for en 100-årig tidshorisont. Udelukkende antropogene 
emissioner. 
l) Denne figur viser den generelle opfattelse af methans bidrag til den fremtidige 
opvarmning baseret på de GOP-værdier, der er fremlagt i IPCC (I990a). Disse 
GOP-værdier revideres imidlertid løbende af hensyn til diverse videnskabelige 
og metodologiske aspekter. Yderligere undersøgelser kan ventes at vise, at det 
anførte bidrag fra CFC vil blive mindre, og at bidraget fra andre gasser vil 
blive som anført eller større. 
Figur 2 
1.7 
Parts 
Per 
Million 1.6 De sidste to århundreder 
1.6 
*„. 1-4i 
Million n 
1.0 
0.8 
0.6 Atmosfæriske data 
Iskernedata De sidste ti år vist i større målestok 
rf is 
1750 1800 1850 1900 1950 j* .- f * rf I** 
1.5 I Atmosfærens koncentrationer af methan stiger med 
1% pr. år 
1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 
De sidste 10 år 
Kilder: Sauffer et al, 1985; Blake/Rowland, 1988 r 
' Fig 3 
Il 
£3 a. 
CL 1650 
1550 
1450 
1350 
1250 
1150 
1050 
950 
850 
750 
650 (a) 
- DE08 
o SiteJ 
a Mizuho 
* Summit (Bern) 
• Summit (Grenoble) 
— Cape Gnm 0.40 
0.35 
0.30 
0.25 
0.20 
0.15 
0.10 
0.05 
0 
900 1000 1100 1200 1300 1400 1500 1600 1700 1800 1900 2000 
Year ce 
a. 
o. 
(a) CH4-koncentr at ionen udledt af antarktiske iskerner fra de sidste 1 000 år. Direkte 
observationer af CH4-koncentrationen fra Cape Grim, Tasmania, er medtaget for at vise 
den jævne overgang fra iskernemålinger til atmosfæremålinger. Den globale opvarmning 
som følge af CH4-stigningerne i forhold til den præ-industrielle periode er anført på højre 
akse.Virkningen af overlapning med N20 er medregnet i henhold til IPCC (1990). (b) 
Global gennemsnitlig CH4-koncentration for 1983-1993, der viser nedgangen i vækstraten i 
1992 og 1993. 
Fig 4 
ppov = ppb = part per billion (in volure) 
38 
FORANSTALTNINGER 
Gasproduktion 
1 Øget udnyttelse af gassen 
2 Yderligere øget udnyttelse 
3 Afbrænding offshore 
Gasdistribution 
4 Udskiftning af rørnet i gråt 
støbejern 
5 Fordoblet lækagekontrolhyppighed 
Husdyrgødning 
6 Tilpasning af stald/oplagring 
7 Storskala-udrådning 
8 Udrådning på landbrugsbedriften 
(mesofil) 
9 Udrådning på landbrugsbedriften 
(psychrofil) 
Lossepladser: genvinding af 
spildgasser 
10 Elproduktion 
11 Tilpasning 
12 Afbrænding 
Lossepladser; reduceret 
deponering 
13 Kompostering 
14 Forgæring 
15 Forbrænding 
lait CH4-
emissionsreduktion 
kton CH4/Ar 
11 (1 %) 
22 (2%) 
6(1%) 
52 (5%) 
9 (1 %) 
18 (2%) 
4 (0%) 
6 (1 %) 
12(1%) 
72 (7%) 
31 (3%) 
51 (5%) 
5 (1 %) 
1 (0%) 
6 (1 %) 
307 (31%) cor 
emissionsreduktion 
Kton C02/år 
0 
0 
-14 
0 
0 
0 
16 
16 
27 
158 
39 
0 
-2 
1 
96 
336 Specifikke 
omkostninger 
gylden/ton CH4 
-160 
-18 
1000 
4500 
3000 
0 
-120 
960 
1100 
-95 
-70 
16 
600 
1300 
15700 
Tabel Emissionsreduktionsforanstaltninger for methan i år 2000, som beskrevet i denne 
undersøgelse 
So»cMle cof (1000 Dfl/ton CH4) 
10 r.« 
» 3 r-»s 
I7 10 11 2 g ig^V4 
h 
300 400 500 
AvoM*d CH4 (klon CH4) 
Figur Kurve over bidraget for methanreducerende foranstaltninger for år 2000 i Nederlandene: 
ekstra/undgåede C02-emissioner er ikke medregnet. Tallene henviser til tabel A. 
Figur 5 
39 
Skøn over de nuværende dræn og kilder for methan 
(Lelieveld & Crutzen, 1993) 
Skøn over methandræn og -kilder Mt år 
Kilder 
Naturlige kilder 
Naturlige vådområder (sumpe, marskområder, tundra 125 + 70 
mv.) 
Termitter 30 + 30 
Oceaner 10 + 5 
Ferskvand 5 + 5 
Destabilisering af CH4-hydrater 5 
Subtotal for naturlige kilder 175 
Antropogene kilder 
Rismarker 70 + 50 
Tarmforgæring (hovedsagelig drøvtyggere) 80 ± 20 
Lossepladser 40 + 25 
Forbrænding af biomasse 30+15 
Dyregødning 25 + 10 
Husholdningsspildevand 25 + 10 
Kulminedrift 35 ± 10 
Gas- og olieboring, gasudslip, gastransmission 80 + 45 
Subtotal for antropogene kilder 385 
Kilder i alt 560 ± 85 
Dræn 
Reaktion med OH i troposfæren 455 + 50 
Absorption i jorden 30 ± 25 
Reaktioner med OH, Cl og O (*D) i stratosfæren 45 ± 10 
Dræn i alt 530 ± 85 
Stigning i atmosfæren10) 30 ± 5 
Tabe! 1 
10) Pi grundlag af forøgelser af niiluigenic af nicUuuikoncciilratioiicnie 
<*u 
CORINAIR 1990 Resumé 
(Antropogene kilder) 
CH4 i tons 
El-værker, kraftvarme 
og fjernvarme 
Forbrænding i 
handelssektoren, 
institutioner og boliger 
Forbrænding i industrien 
Produktionsprocesser 
Indvinding og 
distribution af fossilt 
brændsel 
Anvendelse af 
opløsningsmidler 
Vejtransport 
Andre mobile 
kilder/maskiner 
Affaldsbehandling og 
-bortskaffelse 
Landbrug 
Corinair 1990 
I alt pr. medlemsstat A 
100 
7800 
1200 
NE 
91600 
0 
2700 
IE 
311000 
202600 
617000 B 
137 
3958 
2718 
14118 
42437 
0 
9161 
0 
4620 
262564 
339703 DK 
866 
6106 
710 
40 
11938 
0 
1811 
1056 
121600 
263123 
407250 D 
6000 
112000 
10000 
6000 
1547000 
-
70000 
2000 
2249000 
2052000 
6054000 F 
1100 
149900 
6600 
5900 
310100 
0 
22300 
600 
739500 
1611200 
2847200 FL 
1100 
6500 
2100 
AZ 
100 
NE 
1880 
7550 
67100 
163000 
249330 GR 
963 
21 
25 
1413 
363756 
0 
3733 
876 
202467 
362674 
935928 I 
3803 
16733 
9527 
7614 
347460 
0 
25229 
8154 
1302802 
1764207 
3485529 IRL 
0 
3580 
200 
0 
10180 
0 
1160 
40 
138340 
642610 
796110 L 
3 
426 
37 
0 
1628 
0 
172 
14 
3838 
17650 
23768 NL 
550 
1900 
1600 
8100 
940 
20 
6400 
160 
378000 
520000 
917670 ES 
8912 
44174 
7300 
3880 
683662 
0 
11446 
1629 
506711 
874158 
2141872 P 
356 
6913 
2904 
1547 
1978 
0 
1391 
169 
35180 
203662 
254100 S 
938 
9608 
4173 
14 
0 
NE 
12718 
3498 
179755 
205078 
415782 UK 
200 
500 
0 
0 
1210500 
0 
10500 
300 
1088000 
1076100 
3386100 o 
Tabel 2 
41 
CORINAIR 1990 RESUME 
(Antropogene kilder) 
CH4 i kilotons (1 000 tons) I alt for EU I alt for EU 
pr. sektor pr. sektor ( %) 
El-værker, kraftvarme og 25 0,11 
fjernvarme 
Forbrænding i 370 1,62 
handelssektoren, institutioner 
og boliger 
Forbrænding i industrien 49 0,22 
Produktionsprocesser 49 0,21 
Indvinding og distribution af 4623 20,21 
fossilt brændsel 
Anvendelse af 0.02 0 
opløsningsmidler 
Vejtransport 181 0,79 
Andre mobile kilder/maskiner 26 0,11 
Affaldsbehandling og 7328 32,04 
-bortskaffelse 
Landbrug 10221 44,69 
Corinair 1990 
I alt for EU 22872 100 
Tabel 3 
42 
TEKNISKE MULIGHEDER FOR AT MINDSKE METHANEMISSIONERNE 
TEKNISKE 
MULIGHEDER 
LANDBRUG 
Tarmforgæring 
Nedskæring i 
husdyrbestandene 
Forøgelse af 
foderudny ttel seseff ekti viteten 
Forøgelse af husdyrenes 
produktivitet 
Husdyrgødning 
Tildækkede beholdere 
Rådnetanke 
AFFALDSBEHANDLING 
OG -BORTSKAFFELSE 
Lossepladser 
Anaerob depothåndtering. 
methangenvinding og 
-udnyttelse 
Aerob depothåndtering 
Semi-aerob depothåndtering 
Mindsket deponering af 
affald 
ENERGI 
Kulminedrift 
Øget genvinding fra tømte 
minegange 
Fjernelse af gas forud for 
brydning 
Udnyttelse af ventilationsluft 
Naturgas 
Mindsket udslip og 
afbrænding 
Forbedret lækagedetektion 
og reparation af rørledninger CH4-REDUKTION 
max % 
10-20% 
5-30% 
op til 80% 
op til 70% 
30-70% 
over 80% 
op til 50% 
op til 100% 
20-50% 
op til 70% 
10-90% 
op til 50% 
op til 80% TILGÆNGELIGHED 
tilgængelig 
tilgængelig 
tilgængelig 
tilgængelig 
tilgængelig 
F&U 
tilgængelig 
tilgængelig 
tilgængelig 
tilgængelig 
F&U 
tilgængelig 
tilgængelig OMKOSTNINGER 
? 
lave 
lave/moderate 
lave/moderate 
Moderate 
Høje 
Moderate 
Lave/moderate 
lave 
moderate/høje 
lave/moderate 
lave 
lave/moderate 
Tabel 4 
43 
BIBLIOGRAFI 
1. US EPA-Global Change Division .Anthropogenic methane emissions in the United 
States 
Estimates for 1990. Report to congress. April 1993 
2. Steele, L.P., E.J. Dlugokencky, P.M. Lang, P.P. Tan, R.C. Margin, and K.A. Massarie 
1992. 
"Slowing down of the global accumulation of atmospheric methane during the 1980" 
Nature. Volume 358. July 23, 1992. 
3. National Laboratory/The Carbon Dioxide information Analysis Center. 1992. 
Trends'91. U.S. Department of Energy, Atmospheric and Climate Research Division. 
4. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1990. 
Climate Change The IPCC Scientific Assessment. Report Preparated for 
Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. 
5. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1992. Climate Change 1992 : The 
supplementary Report to the IPCC Scientific Assessment. Report prepared for 
Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. 
6. Hogan, K.B., J.S. Hoffman, and A.M. Thompson "Methane on the Greenhouse Agenda" 
Nature Vol. 354. November 21, 1991. 
7. BOUSCAREN R., HOULLIER Ch., CROZET B. 
"Possibilities of control of Greenhouse gases emissions other than C02 in the European 
Community" - Volume 1 : methane-September 1992. 
8. US EPA-Global Change Division. Options for reducing Methane emissions 
Internationally. 
Vol. 1 : Technological options for reducing methane emissions.Report to congress - July 
1993. 
9. KB. HOGAN 
Methane reductions are cost - effective approach for reducing emissions of greenhouse 
gases. International Workshop Methane and Nitrous oxide - Amersfoort - Netherlands -
February 1993. 
10. C. EBERT - A. ROSLAND 
"Methane emissions from oil and natural gas systems" 
Paper for the International Workshop -Amersfoort-Netherlands- February 93. 
11. British gas Pic. 
"Methodology for determining emissions of methane from the onshore U.K. natural gas 
industry". Watt committee working party on methane emissions. January 1993. 
44 
12. AR. VAN AMSTEL, R.J. SWART, M.S. KROL, J.P. BECK, A.F. BOWMAN and 
K.W. VAN DER HOEK 
"Methane the other greenhouse gas - research and policy in the Netherlands" 
RIVM - April 1993. 
13. D. DE JAGER, K. BLOK 
"Cost-effectiveness of emission-reducing measures for methane in the Netherlands" 
ECOFYS - May 1993. 
14. US/Japan Working Group on Methane 
"Technological options for reducing methane emissions. Background document of the 
response strategies working group". 
United States Environmental Protection Agency (US-EPA), Washington, 1992. 
15. G. MAXWELL 
"Will gas-to-Energy Work at your Landfill ?" 
Solid Waste and Power - June 1990. 
16. R.A. LENG 
"Improving ruminant production and reducing methane emissions from ruminants by 
strategic supplementation". US. EPA - Air and Radiation - June 1991. 
17. OECD 
"Preliminary IPCC National GHG inventories : in-dept review - Part III 
IPCC - Working Group I - Bracknell - UK - April 1993. 
18. J. FENGER, J. FENHANN, N. KILDE 
"Danish Budget for Greenhouse gases". Nordisk Ministerrad - 1990. 
19. D. GUSBIN - COHERENCE 
"Computation of energy related methane and nitrous oxide emissions with HECTOR 
model". 
CEC DG XVII - contract N° 4.1032/E/92 - 16 - May 1993 
20. GERMAN MINISTER OF ENVIRONMENT 
"Report from the German Government to the Commission of the European Communities 
on the national programme to reduce energy-related emissions of C02 and other 
greenhouse gases by 2005". réf.: XI/351/92-EN 
21. SELZER 
"Die Rolle des Methans in einer stratégie zur Begrenzung des Klimaånderung" 
VDI-GET - Tagung : Klimabeeinflussung durch den Menschen III. Diisseldorf 1992. 
22. This Common Inheritance. 
The second year report. 
Britain's environmental strategy. LONDON HM50 - October 1992 
23. EUROGAS 
Private Communication March 1993. 
45 
24. BELGIAN ENVIRONMENT MINISTER - LAURETTE ONKELINX 
Letter to Mr Ripa di Meana concerning the Belgian national programme to limit 
emissions of C02 and other greenhouse gases. Réf. XI/568/92 - EN 
25. DANISH PERMANENT REPRESENTATION TO THE EUROPEAN COMMUNITIES 
"Report on the Danish national programmes to limit emissions of C02 and other 
greenhouse gases". April 1992 - ref N° 400.T.3-11. 
26. J. HEYER 
STUDIE C: Methan. Studi en Programm "Landwirtschaft" der Enquete - Kommission 
des Deutschen Bundestages "Schutz der Erdatmosphåre". 
27. MINISTRY OF ENVIRONMENT- HELLENIC REPUBLIC 
"National programme for the reduction of C02 emissions" 
December 1992 - ref XI/6/93.EN. 
28. SPANISH STATE SECRETARY FOR ENVIRONMENTAL AND WATER POLICY, 
MINISTRY OF TRANSPORT AND PUBLIC WORKS 
"National programme to limit C02 emissions". July 1992 - ref XI/566/92-EN 
29. FRENCH MINISTRY OF ENVIRONMENT 
"Premiers éléments pour un programme français de lutte contre l'effet de serre". March 
1993. 
30. F. MOISAN, D. SAVANNE, Ph. CHARTIER 
"Prévention des émissions de gas à effets de serre en France, à l'horizon 2010 la priorité 
ne réside pas seulement dans le domaine de l'énergie" 
World Energy Council - 15 th Congress - Division 1. TS/S.T.12. Madrid - Sept. 20-25, 
1992. 
31. IRISH DEPARTMENT OF THE ENVIRONMENT 
"Ireland - Climate change - C02 abatement strategy". December 1992. 
32. DUTCH MINISTRY OF HASING, PHYSICAL PLANNING AND ENVIRONMENT 
"Measures taken within the Netherlands National Programme on Climate Change". April 
1992. 
33. IPCC 
Climate Change. The IPCC Response strategies. Island Press. UK. 1991 
34. EPCC 
Climate Change 1992 - The supplementary report to the IPCC Scientific assessment. 
Cambridge University Press. 1992 
35. CEC - DIRECTORATE GENERAL FOR ENERGY 
Energy in Europe - A view to the future. Special issue - september 1992. 
36. ENERGY FOR A NEW CENTURY 
Working document n° 3.1. Conventional Wisdom (May 1990). 
37. OECD. Environmental data. Compendium 1991. 
46 
38. Strategies for limiting methane - CITEPA 
Final report - Contract N° B92/4 - 3040/16177 Nov.1993 Benedicte Oudart 
39. IPCC Workshop Proceedings, Amersfoort Feb. 1993 
Methane and Nitrous oxide. Methods in national emissions inventories and options for 
control. 
40. International Symposium Proceedings. Maastricht - Dec. 1993 
Non-C02 Greenhouse Gases. Why and how to control? 
41. EEA/OECD Scoping Study - 1994-
Energy and Environmental technologies to respond to global Climate Change concerns 
42. IPCC Scientific Assessment Working Group 
Report 1994 - Radiative forcing of climate change. 
43. INC-FCCC Eleventh session New-York, 6-17 February 1995 
First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. 
44. COP First session Berlin 28 March - 7 April 1995 
First review of information communicated by each party included in Annex I to the 
convention. Additional communications. 
tf 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 557 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 11 
Katalognummer : CB-CO-96-567-DA-C 
ISBN 92-78-11399-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg