KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(91) 28 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 31. Januar 1991 
Forslag t i I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om oprettelse af et finansielt 
instrument for miljøet (LIFE) 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
BEGRUNDELSE 
I. INDLEDNING 
I de seneste år har offentligheden, medlemsstaternes regeringer og Europa-
Parlamentet understreget behovet for mere slagkraftige foranstaltninger, 
der kan føre til konkret gennemførelse af de miljøpolitiske målsætninger, 
som er fastsat i Traktaten. 
Der er voksende erkendelse af, at problemerne på dette område kun sjældent 
kan løses på rent nationalt grundlag. Dette er klart for de forurenings­
problemer, der strækker sig over flere lande, f.eks. forureningen af 
floder og have. Men det er endnu klarere, når det drejer sig om problemer, 
der vedrører hele Jordkloden, såsom nedbrydningen af ozonlaget og drivhus­
effekten. Men der er også behov for samordnede foranstaltninger på EF-plan, 
når det gælder problemer, hvis geografiske udstrækning er mere begrænset. 
Nogle af disse problemer berøres direkte af Fæiesskabets politik på andre 
områder, f.eks. landbrugspolitikken og regionalpolitikken. Løsningerne kan 
derfor kun blive effektive, hvis man har for øje, at miljøpolitikken og 
politikken på andre relevante områder hænger sammen. Miljøproblemer har 
endvidere altid vigtige økonomiske konsekvenser, og medlemsstaternes 
metoder til at løse disse problemer kan indvirke på konkurrencevilkårene 
eller medføre handelshindringer. Risikoen for forvridning og skævheder 
understreges af de store forskelle i medlemsstaternes vurdering af miljø-
prioriteterne og i den effektivitet, hvormed de gennemfører EF-bestem-
meI serne. 
Miljøproblemerne er i øvrigt ofte af en sådan art, at der er behov for en 
samordnet indsats med tredjelande. De forskellige miljøaspekter er genstand 
for stadig flere og mere komplekse internationale forhandlinger. Resulta­
terne af disse forhandlinger kan have vigtige konsekvenser for ligevægten 
mellem landene, for virksomhedernes konkurrenceevne og for vækstraten og 
kan I høj grad påvirke vores udviklingsmodel. Samhørighed mellem med­
lemsstaterne og konsekvens og effektivitet i Fællesskabets miljøforan­
staltninger er af stor betydning for Fællesskabets troværdighed, så det 
bedre kan forsvare sine interesser på internationalt plan. 
I denne sammenhæng er forbindelserne med landene i Central- og Østeuropa 
særlig vigtige: disse lande ligger nær ved Fællesskabet, deres miljøpro­
blemer er yderst alvorlige og kan få direkte Indflydelse på miljøsitua­
tionen i medlemsstaterne. 
- 3 -
På miljøområdet står Fællesskabet således i dag over for tre store opgaver: 
Det skal opfylde de ambitiøse mål, der er fastsat i Traktaten, herunder 
navnlig pligten 11 I at sikre et højt beskyttelsesniveau. 
Det skal sikre sammenhængen mellem tolv lande, som til tider adskiller 
sig stærkt fra hinanden med hensyn til udviklingsniveau, miljøsitua­
tionen og holdningen hertil samt det teknologiske udviklingsstade. 
Det skal i stadig højere grad opfylde sit ansvar på internationalt 
plan. 
For at løse disse tre opgaver må Fællesskabet kunne disponere over ressour­
cer og aktionsmidler, der står mål med de problemer, der skal løses. 
I I. AKTIONSMIDLER 
Til løsning af miljøproblemerne er der behov for midler, der kan ændre 
enkeltindividers, myndigheders og virksomheders adfærd. 
En politik på dette område kan gennemføres 
ved lovindgreb, dvs. gradvis gennemførelse af en miljølovgivning, der 
omfatter kvalitetsmålsætninger, normer, procedurer osv. 
ved hjælp af økonomiske og fiskale instrumenter, hvorved miljøomkost­
ningerne ved de forskellige aktiviteter overvæltes på priser og 
afgifter, der betales af producenterne og/eller forbrugerne af de 
forskellige varer og tjenester 
ved finansielle Instrumenter, der, alt efter det enkelte tilfælde, kan 
påvirke adfærden ved oplysnings- og uddannelsesaktioner, positiv 
ansporing (f.eks. demonstrationsprojekter, støtte, lån osv.) og/eller 
finansiere udbedrings- eller forebygge Isesaktioner til afhjælpning af 
manglerne ved andre foranstaltninger. 
Alle disse tre aktionsmidler har deres stærke og svage sider. 
Forskr iftsmetoden kan, ihvertfald teoretisk, sikre, at der gennemføres 
kvantificerede og konkrete målsætninger. Metodens begrænsning skyldes, at 
love og forskrifter er forholdsvis statiske og stive. Den indebærer end­
videre administrative byrder, bl.a. kontrol, som kan blive meget betyde­
lige, hvis man ønsker at øve indflydelse på alle de aktiviteter, der kan 
indvirke på miljøet. Overdreven lovgivning og bureaukrati risikerer 
endvidere at bremse virksomhedernes dynamik og skade deres konkurrenceevne. 
- 4 -
De lovgivningsforanstaltninger, der blev Iværksat efter Det Europæiske Råd 
i oktober 1972, har nu nået et tilfredsstillende udviklingsniveau, men der 
er alvorlige propblemer med deres gennemførelse. De skal i øvrigt suppleres 
og tilpasses regelmæssigt på grundlag af den teknologiske udvikling og 
ændringer i de miljøtekniske data. 
De økonomiske og fiskale Instrumenter virker på en mere fleksibel og dyna­
misk måde. Anvendt sammen med retsforskrifter kan de i høj grad bidrage til 
at øge disses effektivitet. De er endvidere et effektivt middel til at 
integrere miljøaspekterne i politikken på andre områder. Men de er ikke i 
sig selv tilstrækkelige til at sikre virkeliggørelsen af konkrete 
målsætninger. Det er endvidere til tider vanskeligt, hvis ikke umuligt, at 
sætte tal på samfundets omkostninger ved en given miljøgene, navnlig når 
det drejer sig om globale fænomener, som f.eks. drivshuseffekten eller 
nedbrydelsen af ozonlaget. Man må derfor i praksis meget ofte gå pragmatisk 
frem ved gradvist at tilpasse foranstaltningerne på grundlag af nye 
resultater og nye målsætninger. 
Rådet har gentagne gange, senest på mødet den 29. oktober 1990, drøftet 
disse forskellige Instrumenter. Det har erkendt, at de er effektive, og at 
der er behov for en EF-aktlon på dette område. Der udarbejdes nu konkrete 
forslag om en række prioriterede sektorer. 
Hvad de finansielle Instrumenter angår, er de det bedst egnede middel, når 
det f.eks. drejer sig om at løse problemer med miljøødelæggelser, der 
skyldes tidligere aktiviteter, eller når det er umuligt klart at angive 
grunden til eller den ansvarlige for en given miljøskade. Disse Instrumen­
ter er I øvrigt et nyttigt supplement til ethvert Initiativ på forskrifts-
området, navnlig hvis der er tale om ambitiøse målsætninger, der skal 
gennemføres hur t i gt. 
De nuværende budgetmidler til Fællesskabets finansielle instrumenter til 
gennemførelse af miljøpolitikken er ubetydelige. Der er imidlertid en 
stigning I miljøudgifterne i Fællesskabets andre finansielle instrumenter. 
Det Europæiske Råd af 26. Juni 1990 har anmodet Kommissionen om at 
udarbejde en oversigt herover. 
Da der er begrænsninger ved alle aktionsmidlerne, vil det være umuligt at 
opstille en sammenhængende og effektiv miljøstrategi uden at anvende alle 
de tre omhandlede midler. Ved at kombinere forskrifter, økonomiske og 
fiskale midler og finansielle Instrumenter kan man afhjælpe svaghederne ved 
og udnytte fordelene ved hver af de tre fremgangsmåder. Ved at anvende en 
kombination af flere midler bliver det endvidere lettere at opnå den 
konsensus, der kræves ti I at udvikle og gennemføre en EF-politik. 
_ 5 -
I denne sammenhæng er det nødvendigt at øge sammenhængen mellem Fælles­
skabets finansielle Interventioner for at supplere de øvrige aktionsmidler 
og gøre dem mere effektive og troværdige. Europa-Parlamentet har endvidere 
gentagne gange understreget dette behov, bl.a. ved forberedelsen af 
budgettet for 1990 og 1991. Det har bl.a. gjort sig til talsmand for 
skabe i sen af et finansielt instrument for miljøet (LIFE), som var på højde 
med problemerne og med Fællesskabets rolle på dette område. 
III. DE EKSISTERENDE FINANSIELLE INSTRUMENTER 
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds anmodning fremsat den 26. juni 
1990 har Kommissionen udarbejdet en oversigt over de budgetmidler, der 
anvendes til finansiel støtte til foranstaltninger, som vedrører miljøet. 
Denne oversigt, som er vedlagt nærværende forslag, har i det væsentlige 
givet anledning til følgende betragtninger: 
Der er I de seneste år sket en betydelig stigning i de direkte og 
indirekte miljøudgifter. Indtil 1987 beløb de årlige udgifter sig 
således til omkring 60 m lo. ECU, mens de årlige udgifter for tidsrummet 
1988-1993 kan anslås til over 4 mia. ECU, hvoraf 90% er investerings­
udgifter og 10% midler til forskning eller demonstrationsprojekter. 
Beløbene hidrører fra en række meget forskellige instrumenter. Kun en 
begrænset del af disse beløb (visse forskningsprogrammer, de demon­
strationsprojekter, der finansieres som led I ACE, MEDSPA, NORSPA og 
ACNAT, foranstaltninger til beskyttelse af skovene [forebyggelse af 
skovbrande og bekæmpelse af sur nedbør] samt budgetkontoen "økologi i 
udviklingslandene") anvendes fortrinsvis til miljøformål. De andre 
finansielle instrumenter sættes ind på miljøområdet som middel til at 
nå de mål, der er relevante for det pågældende instruments "egne" 
foranstaltninger. Denne støtte bidrager naturligvis til at begrænse de 
forskellige former for forurening. Da beløbene er spredt på en lang 
række forskellige finansielle instrumenter, og da de anvendes under 
hensyntagen til de mål, prioriteter og begrænsninger (bl.a. af 
geografisk art), der gælder for de foranstaltninger, de anvendes til, 
kan denne støtte Imidlertid Ikke give et klart og "synligt" billede af 
Fællesskabets mål og prioriteter på miljøområdet. Den har derfor ikke 
en vejledende og ansporende funktion som supplement til og i direkte 
tilknytning 11 I de andre miljøpolitiske aktionsmidler. 
- 6 -
Det hedder I Traktaten, at kravene med hensyn til miljøbeskyttelse er 
en vigtig bestanddel af Fællesskabets politik på andre områder. 
Finansiering af foranstaltninger, som direkte vedrører miljøet, er ikke 
i sig selv tilstrækkelig til at opfylde denne bestemmelse. Miljøaspek­
terne bør derfor også tages med, når det drejer sig om finansiering, 
der ikke direkte vedrører miljøet, f.eks. finansiering af Industri­
eller transportinfrastrukturer eller støtte til landbruget. 
IV. HVORFOR ER DER BRUG FOR ET FINANSIELT INSTRUMENT FOR MILJØET? 
Som anført under punkt II, kan et finansielt Instrument bidrage til at ef­
fektivisere miljøpolitikken ved at vejlede enkeltindivider, virksomheder og 
myndigheder på grundlag af positiv ansporing eller ved at finansiere 
genopretnings- og forebygge IsesoperatIoner. I denne sammenhæng spiller et 
fællesskabsinstrument en særlig vigtig rolle som middel 11 I at stimulere og 
danne ramme om nationale, regionale eller lokale initiativer. Der tages 
stadig flere initiativer af denne art, og som følge af de betydelige for­
skelle i medlemsstaternes forståelse af problemerne, fastsættelse af 
prioriteter og reelle mulighed for at sætte ind, risikerer disse Initia­
tiver at understrege de uoverensstemmelser, der findes mellem landene. 
Disse uoverensstemmelser vil være stadig vanskeligere at udligne, fordi de 
konkretiseres I aktioner, der I stigende grad udgør en egentlig miljøpo­
litik på nationalt plan. Det vil derfor være farligt at undervurdere 
risikoen ved denne udvikling, bl.a. som følge af de mulige konsekvenser i 
form af konkurrenceforvridninger og handelshindringer. Dette så meget 
mere, som Domstolen har erkendt det legitime i anvendelsen af Traktatens 
artikel 30/36, når det drejer sig om miljøproblemer. 
Da de beløb, der, ud fra subsidiaritetsprincippet, anvendes på EF-plan, 
ofte er relativt beskedne, afhænger indsatsens effektivitet i meget vid 
udstrækning af dens synlighed, af dens tilknytning og sammenhæng med de mål 
og prioriteter, der gælder for den politik, hvortil de ydes, samt af over­
ensstemmelsen med de øvrige EF-foranstaltninger, der iværksættes som led i 
den pågældende politik. 
Dette gælder i særlig høj grad miljøpolitikken på grund af dens meget vide 
anvendedelsesområde og de potentielt uhyre omfattende budgetbyrder, som 
enhver aktion på dette område kan medføre. 
- 7 -
De finansielle instrumenter, der hører til Fællesskabets politik på for­
skellige områder, bør fortsat bidrage til løsning af miljøproblemerne, 
samtidig med at de forfølger deres egne specifikke målsætninger. De kan 
derimod Ikke spille en hovedrolle I støtten til miljøpolitikken, fordi de 
ikke via deres Interventioner kan Illustrere og synliggøre de særlige 
træk, prioriteter og mål, der gælder for denne politik. 
Miljøindsatsen adskiller sig nemlig i flere henseender fra foranstaltnin­
gerne Inden for de andre områder: 
For det første kræver miljøproblemerne meget ofte løsninger, som ikke kan 
opstilles ud fra en regional eller national synsvinkel. Foranstaltninger 
til løsning af et givet problem skal kunne omfatte hele Fællesskabet og 
ved Internationalt samarbejde endog gå ud over Fællesskabets grænser. 
Miljøforanstaltningerne tager heller Ikke først og fremmest sigte på en 
given samfunds- eller erhvervssektor eller fremstI IMngssektoren i en given 
region. De har til formål at sikre, at miljøaspekterne systematisk medtages 
i enkeltindividers, virksomheders og myndigheders valg, dvs. de er rettet 
mod befolkningen som helhed. 
Eftersom målet med miljøforanstaltningerne er at ændre befolkningens ad­
færd, er de sjældent punktvise. De indgår i en udvikling på lang sigt og 
skal være en stadig spore til miljøansvarlig adfærd. Ud fra hensynet til 
forureneren betaler-princippet lægges der med disse stimulerings- og vej-
ledningsforanstaltnlnger særlig vægt på midler med forstærkende virkning. 
Miljøpolitikken er udarbejdet i overbevisningen om, at det vil være utopisk 
at håbe på rationel anvendelse af naturressourcerne og bæredygtig udvikling 
på lang sigt, hvis man regner med at kunne nå disse mål udelukkende eller 
fortrinsvis på grundlag af offentlige midler, uanset om disse stammer fra 
medlemsstaterne eller Fællesskabet, og uanset deres omfang. Man vil aldrig 
kunne nå disse mål, hvis man lader enkeltindivider, virksomheder og myndig­
heder tro, at de fortsat kan handle som hidtil. Dette er grunden til, at 
forureneren betaler-princippet og subsidiaritetsprincippet har særlig 
betydning på dette område. Det er ligeledes grunden til, at Traktaten 
understreger nødvendigheden af, at miljøaspekterne integreres i politikken 
på de andre områder. 
Et finansielt instrument for miljøet må derfor ikke opfattes som et middel 
til at reparere allerede skete skader; det må ikke opfattes som en slags 
"dekontamlnerlngsmaskine", der omfatter samtlige aktiviteter og fjerner 
alle problemer på dette område. 
V. FORURENEREN BETALER-PRINCIPPET 
I Traktatens artikel 130 R, stk. 2, hedder det bl.a., at Fællesskabets 
foranstaltninger på miljøområdet bygger på forureneren betaler-princippet. 
- 8 -
Efter dette princip skal den, der er ansvarlig for en given forurening, 
afholde udgifterne ved overholdelsen af de gældende normer eller kvalitets­
målsætninger. I to tilfælde tillades undtagelser fra dette princip: 
når en øjeblikkelig genenmførelse af meget strenge normer kan medføre 
alvorlige økonomiske forstyrrelser 
når miljøinvesteringer, der gennemføres som led i politikken på andre 
områder, f.eks. regional- eller landbrugspolitikken, tager sigte på at 
løse visse regionale eller sektorlelle strukturproblemer, forudsat at 
støtten ydes i overensstemmelse med Traktatens bestemmelser, særlig 
art I kel 92 og 93. 
Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen i tre meddelelser 
til medlemsstaterne fra 1974, 1980 og 1987 har givet miljøorienteret 
statsstøtte "halvpermament" status, forudsat at støtten begrænses til 15% 
af værdien af den Investering, hvortil den ydes. 
Endvidere betragtes følgende ikke som værende I strid med forureneren 
betaler-prInclppet: 
finansielle bidrag til lokalsamfund til opførelse eller forvaltning af 
offentlige mi IJøbeskyttelsesanlæg, hvis udgifterne hertil ikke straks 
kan dækkes fuldstændigt af afgifter fra de forurenere, der anvender 
disse anlæg 
støtte til dækning af særlig store afgifter, der pålægges visse for­
urenere med henblik på at opnå en ekstraordinær miljøkvalitet 
bidrag til stimulering af forsknings- og udviklingsaktioner, der tager 
sigte på ikke-forurenende teknikker, fremstillingsmetoder eller pro­
dukter. 
Denne liste er ikke udtømmende. Der kan fremføres andre former for offent­
lige Investeringer, der er I overensstemmelse med dette princip, f.eks.: 
finansiering af beskyttelsen af levesteder for dyr og planter 
sanering af områder, hvis forureningen skyldes fortidige aktiviteter, 
eller hvis det ikke er muligt klart at udpege årsagen til eller hvem, 
der er ansvarlig for forureningen 
udgifter, der er komplementære til anvendelsen af forureneren betaler-
princippet, f.eks. støtte til udvikling af offentlig transport, når 
dette er nødvendigt for at nå de ønskede resultater 
initiativer på Internationalt plan, der i kraft af deres betydning, 
effektivitet eller af solidaritetshensyn kan berettige finansiel 
støtte. 
9 -
Forureneren betaler-princippet står således ikke i vejen for oprettelsen af 
et særligt miljøorienteret finansielt instrument. Der skal imidlertid tages 
hensyn til dette princip ved fastlæggelsen af det nye Instruments anvendel­
sesområder og ved ydelsen af den fastsatte støtte. 
VI. SUBS IDIAR ITETSPRI NC IPPET 
I Traktatens artikel 130 R, stk. 4, hedder det, at Fællesskabet på miljø­
området handler i det omfang, de pågældende mål kan gennemføres bedre på 
fællesskabsplan end på rent nationalt plan. 
Subsidiaritetsprincippet bør fortsat være det grundlæggende kriterium ved 
fastsættelsen af, hvilke miljøaktioner der skal udvikles på EF-plan. Dette 
kriterium bør imidlertid vurderes og anvendes under hensyntagen til ind­
satsens effektivitet I forhold til de fastsatte mål og ikke på en abstrakt 
måde eller på grundlag af doktrinære betragtninger. 
Det ville navnlig være vanskeligt at hævde, at dette kriterium skulle være 
til hinder for en effektiv aktion i EF-regi med specifikt miljøsigte, men 
at det tillader enhver miljøaktion, når blot det foregår under dække af 
andre EF-foranstaltninger. Subsidiaritetsprincippet gælder ikke kun for 
miljøpolitikken. Det berører en stor del af Fællesskabets indsatsområder, 
og hvad budgetaspekterne angår, er dette princip snarere reglen end 
undtagelsen. Den ramme, der vælges til en EF-aktion, bør fremme og ikke 
mindske gennemsigtigheden på dette område. Når budgetmidlerne anvendes til 
løsning af miljøproblemer, må det undgås, at subsidiaritetsprincippet 
vurderes forskelligt, alt efter om finansieringen finder sted via de rent 
miljøpolitiske finansielle Instrumenter eller via Fællesskabets andre 
finansielle instrumenter. Det må undgås, at Traktatens artikel 130 R, stk. 
4, fortolkes på måder, der kan føre til urationelle løsninger, og som ville 
resultere i en omgåelse af den pågældende artikel. 
Miljøet er i øvrigt et af de områder, hvor EF-indgreb er mest berettigede 
ud fra subsidiaritetsaspektet. Dette er navnlig tilfældet med grænseover­
skridende forurening eller globale miljøproblemer. Det er ligeledes tilfæl­
det, når der er behov for EF-Indgreb for at sikre økonomisk og social 
samhørighed eller for at undgå konkurrenceforvridninger eller handels-
hindr Inger. 
10 -
Direkte EF-fInanslerIng, der tager sigte på at hjælpe med gennemførelsen af 
EF-retten, bør naturligvis afvises. Indgreb fra EF bør snarere anvendes 
til, at de gældende bestemmelser opfyldes hurtigere elier endog overgås. 
Også I dette tilfælde må man Imidlertid undgå at lægge større vægt på 
formen end på indholdet. En af de bedste måder til at udvirke, at de gæl­
dende krav overgås, er at anspore til, at der vedtages strengere normer. I 
mange tilfælde vil man imidlertid ikke kunne nå dette mål, hvis man ude­
lukker muligheden for om ikke andet indirekte støtte til opfyldelsen af de 
nye skærpede normer, ihvertfaid I de lande, som har flest problemer på 
dette område. 
VII. ANVENDELSESOMRÅDE OG PRIORITETER 
Det nye instrument skal fungere som finansiel støtte til Fællesskabets 
miljøpolitik. Det skal Øge EF-indsatsens effektivitet og synlighed. Det 
skal øge kohærensen i medlemsstaternes behandling af miljøproblemerne, 
både når de vedrører EF-området, og når der skal føres internationale 
forhandlinger om en samordnet løsning af grænseoverskridende eller globale 
problemer. Det skal ligeledes tilvejebringe en større ligevægt mellem 
Fællesskabets miljøpolitik og dets politik på andre områder og fremme 
miljøproblemernes integration i denne politik. 
Det skal først og fremmest have en stimulerende virkning og rettes mod 
aktionsmidler, der har en forstærkende effekt. Det skal bidrage til at 
fjerne de flaskehalse, som hæmmer eller forhindrer udviklingen I Fælles­
skabets andre aktionsmidler. 
Støtten bør kunne ydes i forskellige former afhængigt af aktionernes art. 
Der kan være tale om medfinansiering af programmer eller projekter, 
rentegodtgørelse, tIIbagebetallngspligtig støtte eller støtte til faglig 
bistand. 
Det nye finansielle Instrument bør forfølge fire generelle mål: 
a) bidrage til at effektivisere de administrative strukturer eller tjene­
ster, der skal sikre, at miljøbestemmelserne opfyldes 
b) bidrage til at kontrollere og reducere de forskellige forureningsformer 
ved foranstaltninger, der supplerer de lovbestemte Indgreb 
c) bidrage til at beskytte følsomme områder og til at bevare den biolo­
giske artsr igdom 
d) yde teknisk og finansiel støtte til tredjelande til gennemførelsen af 
internationale konventioner og til løsning af fælles eller globale 
problemer. 
- 11 -
Med hensyn til det første mål har man kunnet konstatere, at EF-forskrif­
terne ofte efterleves utilstrækkeligt. Dette kan skyldes mangler i landenes 
eller de lokale myndigheders administrative struktur. Det kan også skyldes, 
at problemerne først er blevet påvist for nylig, og der derfor ikke er 
direkte erfaringer med, hvorledes de kan løses. 
Af mulige foranstaltninger i denne sammenhæng kan f.eks. nævnes: 
faglig bistand med udarbejdelse af kohærente handlingsplaner og 
-programmer, der kan løse de påviste miljøproblemer 
uddannelse af miljøforvaltere, miljøkonsulenter for myndighederne, 
miljøeksperter I vlrksomhedernne, personale til forvaltning af 
følsomme områder 
udvikling og anvendelse af moderne overvågnings- og kontrolteknikker 
folkeoplysning og undervisning 
Det andet mål får en central plads I det finansielle instrument. Her er 
udgangspunktet, at bedre kontrol med forureningen for en stor del afhænger 
af lokalsamfundenes og virksomhedernes engagement, og at man på grundlag af 
dette engagement kan gå videre og hurtigere, end det strengt tages kræves i 
lovgivningen. På dette område kan man ligeledes handle indirekte, f.eks. 
ved at fremme miljømærkning, så forbrugerne får indflydelse på virksomhe­
dernes aktiviteter. I samme ånd vil man kunne yde finansiel støtte til 
ofre for miljøulykker, så de kan gøre deres rettigheder gældende over for 
de ansvarlige og således fremme respekten for forureneren betaler-prin­
cippet. I denne forbindelse skal man ligeledes hjælpe visse EF-virksomheder 
(både landbrug og industri), navnlig de små og mellemstore virksomheder, 
for at støtte dem I deres tilpasningsbestræbelser. På dette punkt skal 
Fællesskabet, på grundlag af subsidiaritetsprincippet, først og fremmest 
stimulere nationale Initiativer og sikre, at de er indbyrdes overensstem­
mende for at undgå risikoen for konkurrenceforvridninger og hånde Ishin-
drInger. 
Det andet mål kan f.eks. gennemføres ved: 
fremme af anvendelsen af renere teknologi i forskellige særlig 
forureningstunge Industrisektorer, såsom cementfabrikation, papir, 
farverier, konserves IndustrI osv. 
genopretning af områder, der er ødelagt af tidligere industriaktivi­
teter, f.eks. stenbrud, slaggebjerge, lossepladser for giftigt affald 
- 12 -
støtte til små og mellemstore virksomheder, der anvender miljøgiftige 
eller -farlige produkter, som f.eks. farverier, fotolaboratorier, 
malerværksteder, trykker ler, hospitaler 
udvikling af metoder til recirkulering og genanvendelse af affald 
fremme af anvendelsen af miljøsyn i virksomhederne. 
Udgangspunktet for det tredje mål er, at det meget ofte ikke er muligt at 
finde passsende løsninger på regionalt eller nationalt plan på problemer, 
der vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af naturressourcerne, bl.a. 
med hensyn til luft- og vandforurening. Den biologiske artsrigdom skal be­
skyttes; problemerne med f.eks. sur nedbør og drivhuseffekt skal angribes 
ved roden og erosion og ørkendannelse skal bekæmpes. Der kan ligeledes 
blive tale om at stimulere efterforskningen efter løsninger på de miljøpro­
blemer, der er knyttet til nedgangen I landbrugsaktiviteterne og den økono­
miske marginalisering af visse områder. Lige så vigtigt er det at stimulere 
forsøg på at sanere og genoprette byområder. Til denne opgave er der ofte 
behov for indgreb fra Fællesskabets side, ud over de allerede vedtagne 
og/eller iværksatte foranstaltninger (Jf. bl.a. Fællesskabets skovpolitik), 
så valgene træffes som et resultat af en objektiv vurdering snarere end på 
grundlag af de nationale eller regionale myndigheders større eller mindre 
forståelse for disse spørgsmål eller ud fra nationale budgethensyn. 
Her vil der bl.a. kunne sættes Ind på følgende områder: 
genetablering af plantedække, der er ødelagt af brande, erosion og 
tørke 
beskyttelse af kystområder og -vande 
naturbevarelse og beskyttelse af Fællesskabets artsrigdom 
genoprettelse og beskyttelse af bycentre, bl.a. hvis de er en del af 
Europas kulturarv. 
Det fjerde mål går ud på at finde løsninger på globale problemer, såsom 
drivhuseffekten, ødelæggelsen af tropeskovene, nedbrydelsen af ozonlaget og 
havforureningen. Her er tale om aktioner, der kan gå ud over Fællesskabets 
geografiske grænser, bl.a. støtte til særlig fattige tredjelande, så de 
lettere kan gå med til at indgå og gennemføre internationale konventioner. 
Sådanne foranstaltninger, der træder I stedet for eller udbygger medlems­
staternes egne bidrag, øger Fællesskabets samhørighed og styrker dermed 
dets stilling på Internationalt plan, bl.a. i forhandlingssituationer. Med 
hensyn ti I de grænseoverskrI denden problemer bør der navnlig lægges vægt på 
områder som Østersøen og Middelhavet, hvor Fællesskabet har klar interesse 
- 13 -
i, at de berørte tredjelandes holdning er i overensstemmelse med dens egen. 
Det samme gælder Central- og Østeuropa, hvis miljøsituation har direkte 
indflydelse på en stor del af Fællesskabets område. 
Dette mål vil kunne gennemføres ved: 
bidrag fra EF til multilaterale fonde, der behandler globale miljø­
problemer 
bidrag fra EF ti I gennemførelsen af internationale konventioner 
programmer for faglig bistand til tredjelande, navnlig de lande, der 
ligger ud ti I Østersøen og Middelhavet 
For virkeliggørelsen af de fire prioriterede mål er det uhyre vigtigt, at 
der Iværksættes uddannelsesaktioner i tilknytning ti I de planlagte initiat­
iver, og at der lægges vægt på folkeoplysningsaktiviteter. 
VIII. KRITERIER FOR INTERVENTIONER FRA DET NYE FINANSIELLE INSTRUMENT 
Interventionerne fra det nye finansielle instrument skal bidrage til virke­
liggørelsen af de generelle målsætninger og til gennemførelsen af Fæl­
lesskabets mi I Jøpol i t ik og -lovgivning. Ved fastsættelsen af Fællesskabets 
støtte skal der tages hensyn til miljøproblemernes alvor, bl.a. på regio­
nalt plan, den særlige Interesse, aktionerne har fra en EF-synsvinkel, 
samt omfanget af det bidrag, modtageren af den finansielle støtte fra LIFE 
kan yde. 
For enkeltprojekter, som først og fremmest vedrører demonstrationsaktioner, 
vil betingelserne for EF-støtte endvidere afhænge af projektets nyhedska-
rakter, dets værdi som eksempel til efterfølgelse i vide kredse, medvirken 
fra flere partnere fra forskellige medlemsstater og projektets omkostnings­
effektivitet. 
Fællesskabets bidrag vil normalt ligge mellem 30 og 75% af de samlede 
omkostninger ved aktionerne. 
Aktioner, hvortil der allerede ydes finansiel støtte via strukturfondene 
eller andre fællesskabsinstrumenter, kan ikke tages i betragtning med 
hensyn til støtte fra LIFE. 
IX. INTEGRERING AF DE NUVÆRENDE FINANSIELLE INSTRUMENTER 
For at sikre sammenhæng i Fællesskabets interventioner på miljøområdet, bør 
det angives, hvilke aktioner der vil blive integreret i LIFE, og der bør 
skabes en samordn ingsmekanisme. 
- 14 -
Med EF-Instrumentet LIFE kan der ydes finansiel støtte til aktiviteter, 
hvis hovedsigte er at beskytte og forbedre miljøet. Det gælder de aktivi­
teter, der for tiden gennemføres eller planlægges inden for rammerne af 
MEDSPA, NORSPA, ACE-teknologI og ACNAT. Det er ligeledes tilfældet med 
aktioner, der Indebærer finansiering i tredjelandene, og som vil ligge i 
forlængelse af de foranstaltninger til kontrol med og sanering af miljøet, 
som Fællesskabet har Indledt på sit eget område (sur nedbør, 
drivhuseffekt, nedbrydning af ozonlaget, forurening af floder og have, som 
direkte berører Fællesskabet). 
I de regioner, hvor strukturfondene og de andre af Fællesskabets finan­
sielle Instrumenter anvendes til miljøbeskyttelsesforanstaltninger, sørger 
Kommissionen for koordination med interventionerne fra LIFE. Kommissionen 
vil ligeledes sørge for samordning mellem LIFE-foranstaltnlngerne og udvik-
IIngsamarbejdet. 
Af de programmer, som allerede er i gang, eller som Kommissionen har fore­
slået Rådet, vil MEDSPA, NORSPA, ACE-teknologi og ACNAT blive inkorporeret 
i det nye finansielle instrument. Denne Integrering vil som direkte konse­
kvens have, at de forskrifter, Rådet har truffet med hensyn til forvaltnin­
gen af disse Instrumenter, vil blive ophævet, så snart nærværende forord­
ning træder I kraft. 
X. IVÆRKSÆTTELSE 
LIFE er et miljøpolitisk instrument, som skal supplere love og økonomiske 
og fiskale instrumenter i det omfang, det viser sig nødvendigt for at ef­
fektivisere Fællesskabets samlede indsats. Det er således hverken det 
eneste eller det vigtigste instrument til gennemførelsen af denne indsats. 
Anvendelsen af det nye finansielle instrument for miljøet medfører derfor, 
at der vedtages forskellige programmer, som er i overensstemmelse med de 
fire generelle målsætninger med LIFE, anført under punkt VII. Disse 
programmer vedtages af Kommissionen efter høring af miljøudvalget. Program­
merne udarbejdes på grundlag af: 
de målsætninger og prioriteter, der afstikkes under Fællesskabets 
handlingsprogrammer (forslaget til det 5. program vil blive forelagt 
Rådet og Parlamentet i løbet af 1991) 
EF-strategler på forskellige områder, f.eks. affaldshåndtering, natur­
bevarelse og beskyttelse af den biologiske artsrigdom, bekæmpelse af 
sur nedbør 
miljøsituationen i EF-landene (den tredje fællesskabsrapport er nu i 
sidste fase) 
tilsagn afgivet inden for rammerne af internationale konventioner. 
- 15 -
Programmerne fastlægges som led I partnerskabet med de vigtigste berørte 
parter (nationale og regionale myndigheder, erhvervs- og samfundskredse, 
ikke-statslIge organisationer). Eftersom de miljøproblemer, der vil blive 
taget i betragtning I forbindelse med dette finansielle instrument, i mange 
tilfælde vil være af tværnational eller global art, vil dette samarbejde 
kunne fremme integrationen på EF-plan mellem parter, der er fælles om et 
givet problem, repræsentanterne for bestemte erhvervs- eller samfunds­
grupper, der berøres af et givet problem, samt grupper, der efterstræber 
bestemte mål. Samarbejdet bør derfor priviligere organisationer, som denne 
integration resulterer i (sammenslutninger af regioner, virksomheder, Ikke-
statsl ige organisationer). 
Partnerskabet bør navnlig give mulighed for en bedre forståelse af pro­
blemerne, klarere indskredsning af behov og prioriteter og en bedre 
fordeling af opgaver og ansvar, så budgetmidlerne kan anvendes bedst 
muligt. I denne henseende vil en ny programbaseret fremgangsmåde i stedet 
for den hidtidige fremgangsmåde med projekter betyde, at finansierings­
ansøgningerne kan forvaltes bedre, at Fællesskabets Interventioner får 
øget gennemslagskraft og indgår I en langsigtet planlægning. 
LIFE-lnterventionerne iværksættes efter en beslutning fra Kommissionen 
rettet til de berørte nationale eller regionale myndigheder, eller efter 
Indgåelse af aftaler eller kontrakter med de parter, der skal gennemføre 
aktionen (sammenslutning af de berørte virksomheder, internationale 
organisationer, ikke-statslige organisationer), hvori støttens art og 
omfang samt de nærmere vilkår herfor angives. Budgetbevillingerne til LIFE 
vedtages hvert år af budgetmyndigheden. Der opstilles endvidere flerårige 
budgetoverslag, hvor bevillingerne fordeles på de forskellige prioriterede 
mål. 
Fællesskabets aktion bør tilpasses løbende efter de behov, der gives udtryk 
for, og under hensyntagen til de disponible ressourcer. I dette øjemed 
omfatter forordningen en mekanisme for vurdering og opfølgning af gennem­
førelsen at støtten fra LIFE; aktionerne kan så i givet fald omdirigeres, 
hvis der opstår behov derfor under gennemførelsen. 
I begyndelsesfasen, dvs. årene 1991 og 1992, omfatter finansieringsinstru­
mentet en række særlige forenklede bestemmelser med hensyn til indgåelse af 
forpligtelser for de disponible budgetbevillinger. I denne fase vil det nye 
instrument endvidere kunne afprøves. På grundlag af erfaringerne med denne 
første 2-årlge fase og under hensyntagen til de budgetbevillinger, der 
afsættes som led i de nye finansielle overslag, vil Rådet foretage en for­
nyet gennemgang af LIFE på basis af et forslag fra Kommissionen, som skal 
forelægges inden den 31. december 1992. 
XI. BUDGETMIDLERNE TIL DET FINANSIELLE INSTRUMENT 
Instrumentet kan finansieres med nye EF-lndtægter eller over budgettet 
- 16 -
Den sidstnævnte løsning er blevet valgt, selvom den indebærer en genfor­
handling af Fællesskabets finansieringsoverslag. Hvis Indtægterne til det 
nye instrument skulle hentes fra særlige fiskale EF-foranstaltninger, ville 
det dels være betinget af en ændring af Traktatens bestemmelser om de egne 
indtægter, dels af en konsensus mellem medlemsstaterne om, hvilke fiskale 
foranstaltninger der skulle tjene som grundlag for finansieringen. 
- 17 -
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) 
om oprettelse af at finansielt 
instrument for miljøet (LIFE) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
Under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, sær I i g art i kel 130 S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1), 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet2), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3^, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab indeholder 
bestemmelser om udvikling og gennemførelse af en fællesskabspolitik på 
miljøområdet og fastsætter målene og principperne for denne politik; 
i medfør af Traktatens artikel 130 R har Fællesskabets virke på miljøområ­
det bl.a. til formål at bevare, beskytte og forbedre kvaliteten af miljøet; 
ved udarbejdelsen af disse foranstaltninger skal der bl.a. tages hensyn til 
de miljømæssige forhold i de forskellige omrader i Fællesskabet samt den 
økonomiske og sociale udvikling i Fællesskabet som helhed og den afba­
lancerede udvikling i dets områder; 
1) EFT nr. C 
2) EFT nr. C 
3) EFT nr. C 
18 -
i Traktatens artikel 130 R, stk. 4, hedder det, at Fællesskabet på miljø­
området handler i det omfang, målene kan gennemføres bedre på fællesskabs­
plan end på rent nationalt plan; med forbehold af visse foranstaltninger af 
fællesskabskarakter drager medlemsstaterne omsorg for finansiering og gen­
nemførelse af de øvrige foranstaltninger; 
til løsning af globale miljøproblemer eller problemer af fælles interesse 
bør Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 130 R, stk. 5, have mulig­
hed for at yde bistand til tredjelande og hjælpe med gennemførelsen af in­
ternationale konventioner; 
på mødet den 25. og 26. Juni 1990 vedtog Det Europæiske Råd en erklæring 
med retningslinjer for Fællesskabets fremtidige indsats på miljøområdet, 
hvori det hedder, at lovgivningsmæssige foranstaltninger bør ledsages af 
økonomiske og fiskale foranstaltninger, hvor dette er hensigtsmæssigt; 
i samme erklæring opfordrer Det Europæiske Råd Kommissionen til at udar­
bejde en oversigt over samtlige budgetmidler, der anvendes til Fælles­
skabets miljøpolitik, og som på nuværende tidspunkt ydes via en række 
forskellige finansielle instrumenter, og snarest muligt at forelægge Rådet 
sine konklusioner; 
en analyse af disse budgetmidler har vist, at der er sket en hurtig 
stigning i udgifterne, som skyldes støtte fra mange forskellige finan­
sieringskilder, der er bundet af de særlige mal og vilkår, som gælder for 
de anvendte finansielle instrumenter; 
der bør oprettes et finansielt instrument for miljøet (LIFE), der kan 
udgøre en sammenhængende finansieringsramme, og som er i bedre overensstem­
melse med Fællesskabets indsats på miljøområdet, under hensyntagen til 
forureneren betaler-princippet og subsidiaritetsprincippet; 
- 19 -
for at virkeliggøre målet i Traktatens artikel 130 R er det, under hensyn­
tagen til princippet om koncentration af ressourcerne, vigtigt at fastlægge 
de generelle mål for LIFE, at fastsætte, hvilke hovedkategorier af arbejds­
opgaver det skal påtage sig, og anføre, hvilke typer foranstaltninger det 
kan yde støtte til; disse foranstaltninger kan tage sigte på at supplere 
allerede vedtagne og iværksatte aktioner, navnlig for så vidt angår beskyt­
telse og bevarelse af skovene-, 
i den første fase, der omfatter årene 1991 og 1992, bør LIFE finansiere 
prioriterede aktioner efter en forenklet procedure; 
for at sikre LIFE-finansieringerne størst mulig effektivitet og for bedre 
at imødekomme støttemodtagernes forventninger bør der etableres et snævert 
samråd mellem Kommissionen, den pågældende medlemsstat og de andre økono­
miske beslutningstagere, der berøres af de af LIFE indledte foranstaltnin­
ger, idet alle disse optræder som partnere ved gennemførelsen af et fælles 
mål inden for deres eget ansvars- og kompetenceområde; 
de vigtigste former for LIFE-interventioner bør fastlægges nærmere; 
der bør skabes mekanismer, hvorved Fællesskabets interventioner kan gradue­
res efter de pågældende aktioners karakteristika og modtagernes muligheder 
for selv at bidrage til deres gennemførelse; 
der bør fastsættes effektive metoder til opfølgning, kontrol og evaluering, 
og de potentielle modtagere og offentligheden bør gives tilstrækkelige 
oplysninger; 
Rådet bør, i lyset af erfaringerne med den første gennemførelsesfase i 
årene 1991 og 1992 og under hensyntagen til de forventede budgetmidler, 
foretage en fornyet gennemgang af LIFE-bestemmelserne på grundlag af et 
forslag fra Kommissionen, som skal forelægges inden den 31. december 1992 -
- 20 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Formå I 
1. Der oprettes et finansielt instrument for miljøet (LIFE), der skal 
fremme udviklingen og gennemførelsen af Fællesskabets miljøpolitik. 
2. LIFE skal bidrage til finansieringen af prioriterede miljøforanstalt­
ninger på medlemsstaternes områtfa og ti I faglig og økonomisk bistand, 
som Fællesskabet yder inden for rammerne af de internationale konven­
tioner, det er part i, eller de samarbejdsaktioner, det deltager i. 
3. Følgende eksisterende finansieringsinstrumenter indgår i LIFE: Rådets 
forordning (EØF) nr. 2242/87 af 23. Juli 1987 om fællesskabsaktioner på 
mi I jøområdet^1) (ACE) og Rådets forordning (EØF) nr /91 af 
/1991 [om en fællesskabsaktion for beskyttelse af miljøet i 
Middelhavsområdet (MEDSPA)]<2). 
Artikel 2 
Generel le mål 
LIFE'S mål er følgende: 
* I Fællesskabet 
at udbygge og effektivisere de administrative strukturer eller tjene­
ster, som skal sikre, at miljøbestemmelserne gennemføres 
at bidrage til kontrollen med og bekæmpelsen af de forskellige forure-
ni ngsf ormer 
at bidrage til beskyttelsen af følsomme områder og bevarelsen af den 
biologiske artsrigdom. 
(1) EFT nr. L 207 af 29.7.1987, s. 8, 
(2) EFT nr. L 
- 21 -
* Uden for Fællesskabet: 
at yde tredjelande faglig og økonomisk støtte til gennemførelsen af 
internationale konventioner og til løsning af fælles eller globale 
problemer. 
Artikel 3 
Ser Iige nål 
1. Efter høring af det i artikel 13 omhandlede udvalg og på grundlag af 
bestemmelserne i denne forordning og programmet for Fællesskabets 
aktioner på miljøområdet, opstiller Kommissionen hvert år inden den 30. 
september ud fra koncentrationsprincippet, de særlige mål og de fler­
årige foranstaltninger til virkeliggørelse af de generelle mål samt 
resultat indikatorerne herfor og kriterierne for valget af de indivi­
duelle foranstaltninger, som vil blive finansieret af LIFE. 
2. I den første fase, der omfatter årene 1991 og 1992, skal LIFE imidler­
tid først og fremmest finansiere følgende foranstaltninger: 
foranstaltninger, der opfylder de støttekriterier, som gælder for 
de eksisterende miljøorienterede finansielle instrumenter (ACE, 
MEDSPA); 
foranstaltninger, der tager sigte på at løse miljøproblemer af 
særlig alvorlig art eller af særlig betydning for Fællesskabet; 
faglig og økonomisk støtte til tredjelande. 
3. Bilaget indeholder en liste over de typer foranstaltninger, LIFE kan 
yde støtte til. 
- 22 
Artikel 4 
Intervent ionsformer 
LI FE-intervent ionerne kan antage en række forskellige former, afhængigt af 
foranstaltningens art: 
a) medfinansiering af programmer 
b) medfinansiering af projekter 
c) rentegodtgørelse 
d) tilbagebetalingspligtig støtte 
e) støtte til faglig bistand og ti undersøgelser som forberedelse til 
akt ioner. 
Artikel 5 
Støttekriterier 
1. Der kan i henhold til denne forordning ydes finansiel støtte til for­
anstaltninger, der er i overensstemmelse med de i artikel 2 og 3 om­
handlede mål. 
2. Foranstaltninger, hvortil der ydes støtte via strukturfondene eller 
andre af Fællesskabets finansielle instrumenter, kan ikke modtage 
finansiel støtte i henhold til denne forordning. 
Artikel 6 
Samordning 
Kommissionen sørger for samordning af og sammenhæng mellem de interven­
tioner, der iværksættes i henhold til denne forordning, og interventioner, 
der iværksættes af strukturfondene og via Fællesskabets andre finansielle 
instrumenter. 
23 -
Artikel 7 
Partnerskab 
De af LIFE finansierede aktioner udformes og gennemføres i snævert samråd 
mellem Kommissionen, den pågældende medlemsstat repræsenteret ved de myn­
digheder, den udpeger på nationalt, regionalt eller lokalt plan, samt de 
økonomiske og sociale partnere. 
Artikel 8 
LIFE'S budgetmidler 
De budgetmidler, der afsættes til de i denne forordning omhandlede for­
anstaltninger, opføres i form af årlige bevillinger i De Europæiske Fæl­
lesskabers almindelige budget. Budgetmyndigheden fastsætter de disponible 
bevillinger for hvert regnskabsår. 
I forbindelse med fornyelsen af de finansielle overslag forelægger Kom­
missionen en flerårig finansiel fremskrivning af de beløb, der skønnes 
nødvendige til LIFE, fordelt på de i art i kel 2 og 3 omhandlede mål. 
Artikel 9 
Graduering af interventionssatserne 
1. Satserne for Fællesskabets finansielle støtte via LIFE fastsættes ud 
fra følgende hensyn: 
omfanget af de miljøproblemer, aktionerne tager sigte på 
aktionernes særlige interesse for Fællesskabet 
de pågældende staters eller modtageres mulighed for selv at bidrage 
til aktionens gennemførelse. 
- 24 -
2. Satserne for den samlede fællesskabsstøtte er underkastet følgende be­
grænsninger : 
højst 30% af de samlede omkostninger, når det drejer sig om private 
invester inger 
højst 50% af de samlede omkostninger, når det drejer sig om offent­
lige investeringer, pilot- elier demonstrationsforsøg 
undtagelsesvis, højst 75% af omkostningerne, når det drejer sig om 
biotoper eller levesteder af fællesskabsinteresse 
undtagelsesvis, 100% af de samlede omkostninger, når det drejer sig 
om foranstaltninger, der tager sigte på at tilvejebringe informa­
tion, som behøves til aktivens gennemførelse, samt i forbindelse 
med faglig bistand. 
Artikel 10 
Behandling af støtteansøgninger 
1. Ansøgninger om støtte via LIFE udarbejdes af de myndigheder, medlems­
staterne har udpeget på nationalt, regionalt eller lokalt plan, og 
forelægges Kommissionen. 
Kommissionen kan imidlertid, ved offentliggørelse af en indkaldeise af 
interessetilkendegivelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende, på 
eget initiativ anmode juridiske eller fysiske personer, der er etable­
ret i Fællesskabet, om at indgive støtteansøgninger for aktioner af 
særlig interesse for Fællesskabet. 
Ansøgninger fra tredjelande indgives til Kommissionen af de pågældende 
nationale myndigheder. 
Kommissionen underretter medlemsstaterne om de projekter, den modtager 
som led i interessetilkendegivelser, og om ansøgninger fra tredje­
lande. 
- 25 -
2. Ansøgninger om finansiering fra LIFE skal indgives til Kommissionen 
senest den 31. marts hvert år. For den første fase skal ansøgninger 
indgives senest den 30. september 1991. 
3. Når Kommissionen, efter høring af det i artikel 13 omhandlede udvalg, 
har udvalgt et projekt eller en aktion, 
a) kan den træffe beslutning om godkendelse af projektet eller aktio­
nen, stilet til de myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget på 
nationalt, regionalt eller lokalt plan, eller 
b) kan der med de støttemodtagere, der skal gennemføre projektet eller 
aktionen, indgås en kontrakt eller en aftale, som fastsætter reg­
lerne for parternes rettigheder og pligter. 
4. Beløbet for den finansielle støtte, de nærmere finansierings- og kon­
trolbestemmelser samt alle de tekniske vilkår for aktionens gennemfø­
relse fastsættes under hensyntagen til interventionens art og form og 
anføres enten i Kommissionens beslutning eller i den kontrakt eller 
aftale, der indgås med modtagerne. 
5. De beløb, som forpligtelserne og betalingerne omfatter, udtrykkes og 
udbetales i ECU. 
Artikel 11 
Finanskontrol 
Uden at dette begrænser hverken den kontrol, de nationale myndigheder gen­
nemfører i henhold til de nationale love og administrative bestemmelser, 
eller bestemmelserne i Traktatens artikel 206 og den inspektion, der fore­
tages på grundlag af Traktatens artikel 209, litra c), kan Kommissionen, i 
overensstemmelse med finansforordningen, bl.a. ved stikprøvekontrol, fore­
tage kontrol på stedet af aktioner, der finansieres af LIFE, og undersøge 
de kontrolsystemer og -foranstaltninger, der er indført af de nationale 
myndigheder, idet disse underretter Kommissionen om de i dette øjemed 
trufne foranstaltninger. 
- 26 -
Artikel 12 
Opfølgning og evaluering 
Kommissionen sørger for evaluering og effektiv opfølgning af iværksættel­
sen af Fællesskabets foranstaltninger i henhold til passende bestemmelser, 
der fastsættes i beslutningen, kontrakten eller aftalen. 
Artikel 13 
Udvalg 
Ved gennemførelsen af denne forordning bistås Kommissionen af et rådgivende 
miljøudvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foran­
staltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette 
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen 
til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstem­
ning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret 
til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den under­
retter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. 
- 27 -
Artikel 14 
Information 
Det organ, der står for gennemførelsen af en aktion, hvortil der ydes fi­
nansiel støtte fra Fællesskabet, sørger for, at aktionen er genstand for 
information med henblik på: 
at gøre de potentielle modtagere og de faglige organisationer opmærk­
somme på de muligheder, aktionen indebærer 
at gøre offentligheden opmærksom på Fællesskabets rolle i forbindelse 
med akt ionen. 
Medlemsstaterne rådfører sig med Kommissionen og underretter den om de 
initiativer, der tages i ovennævnte henseender. 
Artikel 15 
Revisionsklausul 
I lyset af erfaringerne og under hensyntagen til de forventede disponible 
bevillinger foretager Rådet, på forslag af Kommissionen, som denne skal 
forelægge inden den 31. december 1992, en første gennemgang af denne for­
ordning. 
5 år efter den første gennemgang finder en ny gennemgang sted. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissio­
nen. 
- 28 
Artikel 16 
Overgangsbestemme I ser 
Denne forordning berører ikke gennemførelsen af foranstaltninger, som, in­
den denne forordnings ikrafttræden, er vedtaget og iværksat på grundlag af 
forordning (EØF) nr. 2242/87 (ACE) og nr /91 (MEDSPA). 
Artikel 17 
Ophæve IsesbestemmeI ser 
Forordning (EØF) nr. 2242/87 (ACE) og nr /91 (MEDSPA) ophæves. 
Artikel 18 
Ikrafttræden 
Denne forordning træder i kraft den 1. Juni 1991. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i 
hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 29 -
Bilag 1 
TYPER AF FORANSTALTNINGER. HVORTIL LIFE KAN YDE STØTTE 
(ikke udtømmende liste) 
faglig bistand ti I de myndigheder, der har til opgave at gennemføre 
Fællesskabets miljøbestemmelser 
programmer for uddannelse og folkeoplysning 
udstyr ti I og modernisering eller udvikling af overvågnings- og 
kontrolnet 
fremme af miljøsyn i virksomhederne 
genoprettelse af områder, der er forurenet af tidligere industri­
akt ivlteter 
fremme af ny og renere teknologi 
udvikling af metoder til recirkulering og genanvendelse af affald 
støtte til små og mellemstore virksomheder, der anvender miijøgiftige 
eller -farlige produkter 
reetablering af plantedække, der er ødelagt af brande, erosion eller 
tørke 
beskyttelse og bevaring af skovene 
beskyttelse og bevaring af kystområder og -vande 
naturbevaring og beskyttelse af Fællesskabets biologiske artsrigdom 
genoprettelse og beskyttelse af bycentre, som på grund af deres 
historiske værdi er en del af den europæiske kulturarv 
bistand til tredjelande med henblik på gennemførelsen af interna­
tionale konventioner og løsning af fælles eller globale problemer. 
- 30 -
FICHE FINANCIERE 
1. Intitulé de I'act Ion : création d'un Instrument financier pour 
I'environnement. 
2. Lignes budgétaires concernées 
(Article B4-320 LIFE (Instrument financier pour 
l'environnement) 
Poste B4-300 ACE 
B4-301 ACNAT 
B4-302 MEDSPA 
B4-303 NORSPA 
Pour la procédure budgétaire 1992, toutes ces lignes seront 
fusionnées sous l'article LIFE. 
Résolution du Conseil des Communautés européennes et des 
représentants des Etats membres réunis au sein du Conseil du 
19 octobre 1987 concernant la poursuite et la réalisation d'une 
politique et d'un programme d'action des Communautés 
européennes en matière d'environnement (1987-1992). 
Proposition de règlement CEE du Conseil portant sur la création 
d'un Instrument financier pour l'environnement. 
4. Description de l'action 
4.1. Objectifs spécifiques 
L'instrument financier pour l'environnement doit accroître 
l'efficacité et la visibilité des Interventions financières 
dans ce secteur. Il doit favoriser une plus grande cohésion 
dans le comportement des Etats membres à l'égard des problèmes 
envIronnementaux. 
Il doit également assurer un meilleur équilibre entre la 
politique environnementale et les autres politiques 
communautaires. 
- 31 -
4.2. QUlifi 
Elle dépendra des activités à financer et des ressources qui 
pourront y être affectées par la procédure budgétaire annuelle, 
particulièrement dans le cadre de la renégociation des 
perspectives financières de la Communauté. Avant le 31 décembre 
1992, la Commission examinera l'évolution qu'elle entend voir 
prendre à LIFE. 
4.3. Populations Ylsées par l'action 
Les autorités locales, les milieux économiques et sociaux ainsi 
que les organisations non gouvernementales dans la Communauté. 
Les autorités responsables de l'environnement des pays tiers. 
5. Classification de la dépense 
Dépenses non obligatoires, crédits dissociés. 
6. Nature de la dépense 
Le règlement prévolt plusieurs types de dépenses en fonction 
des actions retenues : 
co-fInancement de programmes; 
co-fInancement de projets; 
bonification d'intérêts; 
subvention remboursable; 
soutien à l'assistance technique et aux études 
préparatoires à l'élaboration des actions 
Dans cette dernière catégorie de mesures, on pourra financer 
des analyses descriptives et d'évaluation, consultations, 
prestations de service, collecte et diffusion de l'information, 
publication de rapports ainsi que toute autre Intervention 
nécessaire à la gestion de l'action. 
7. Incidence financière de l'action sur les crédits d'Intervention 
7.1. Mode de calcul 
En 1991, le coût de l'action s'élèvera à environ 64,5 Mécus. 
Ce chiffre résulte, d'une part, des crédits qui sont Inscrits 
pour LIFE, d'autre part, des crédits qui sont Inscrits au 
budget pour les instruments appelés à être fusionnés avec LIFE, 
à savoir les crédits figurant aux postes B4-300 à B4-303. 
- 32 -
Le pourcentage de l'Intervention communautaire dans le 
financement des actions prévues par LIFE peut varier entre 30 % 
et 100 % conformément aux règles définies dans la proposition 
de règlement du Conseil et notamment son article 9. 
Pour les années 1993 et suivantes, le coût de l'action dépendra 
de l'évaluation par la Commission de la mise en oeuvre de LIFE 
pendant les 24 premiers mois et du résultat de la négociation 
sur les perspectives financières. 
7.2. Mini-budget 
Le montant du mini-budget sera fixé annuellement selon les 
règles adoptées par la Commission le 22 mal 1990 et couvrira 
les dépenses de personnel, les dépenses relatives aux contrats 
d'entreprise, les dépenses d'Infrastructure, les dépenses 
relatives à l'Information et aux publications ainsi que 
d'autres dépenses de fonctionnement qui découlent de cette 
action. 
7.3. Echéancier 
Un échéancier des crédits d'engagement pour les cinq prochaines 
années ne peut être établi à l'heure actuelle. 
Pour les crédits de paiement, on peut prévoir que la moitié des 
crédits Inscrits au budget 1991 seront payés en 1991, l'autre 
moitié en 1992. 
Le règlement du Conseil prévolt un mécanisme de suivi tant sur 
le plan technique que financier. 
Des dispositions anti-fraude seront incluses dans les contrats 
liant la Commission aux bénéficiaires de l'action. 
9. Recettes 
L'action ne génère pas de recettes autres que la récupération 
de l'Indu. 
- 33 -
DEPENSES ADMINISTRATIVES 
L'action proposée Implique une augmentation du nombre des effectifs de 
la Commission. 
La gestion des Instruments qui seront fusionnés avec LIFE est assurée 
actuellement par six fonctionnaires (3A, 2B, 1C), un expert national, 
un fonctionnaire temporaire B et neuf prestataires de service (1A, 5B, 
3C). 
Pour 1991 et 1992, une partie des prestataires de service devrait être 
remplacée par des fonctionnaires, a savoir 1A, 3B et 3C, à trouver soit 
par redéploiement, soit par la vole de la procédure budgétaire annuelle 
dans le cadre de la programmation des ressources par la Commission pour 
l'exercice concerné. 
L'incidence financière sur les crédits du personnel et du 
fonctionnement courant en 1000 Ecus/an est de -. 
un fonctionnaire A 1 x 44 44 
3 fonctionnaires B 3 x 29 87 
3 fonctionnaires C 3 x 22 66 
total 197 
Après 1992, dans la mesure où les perspectives financières de la 
Communauté permettront de doter LIFE de ressources budgétaires 
Importantes, l'unité actuelle qui gère les instruments financiers qui 
seront fusionnés avec LIFE ne sera plus en mesure de gérer l'Instrument 
financier. La structure de la DG XI devra être revue pour faire face à 
l'accroissement des activités. 
- 34 -
ANALYSE COUT-EFFICACITE 
1. Objectifs et cohérence avec la programmation financière. 
L'action comporte quatre objectifs généraux (cf. article 2) 
L'article 3 de la proposition de règlement prévolt que la 
Commission établira des objectifs spécifiques et actions 
plurIannuel les assorties de critères pour le choix des mesures 
financées par LIFE. Les lignes budgétaires qui seront fusionnées 
dans LIFE sont Intégrées dans la programmation financière de la DG 
XI. 
2. Justification de l'action 
Un des objectifs généraux de LIFE est de favoriser la mise en 
oeuvre de la politique communautaire de l'environnement. L'approche 
législative suivie jusqu'à présent ayant montré ses limites, 
d'autres moyens d'action doivent être utilisés, en particulier un 
Instrument financier (cf. exposé des motifs). 
Les actions financées par LIFE sont surtout des actions de 
démonstration cofinancées au maximum à 50 X pour les autorités 
publiques et à 30 % pour les entreprises. L'effet multiplicateur 
direct sera donc égal à deux ou trois selon le type d'actions 
visées. L'effet multiplicateur indirect n'est pas mesurable à 
l'heure actuelle, il dépendra des résultats positifs des actions de 
démonstration elles-mêmes. 
3. Suivi et évaluation de l'action 
L'article 3 prévolt que chaque action plurlannuelle de LIFE fera 
l'objet d'une décision de la Commission qui comportera des 
objectifs spécifiques et des Indicateurs de performance. De manière 
à Juger de leur efficacité, les actions financées par LIFE feront 
l'objet d'une évaluation et d'un suivi afin de s'assurer que les 
objectifs auront été atteints en tenant compte des Indicateurs de 
performance et du rapport coût/efficacité. 
- 35 -
FICHE D'IMPACT SUR LA COMPETITIVITE ET L'EMPLOI 
1. Quelle est la Justification principale de la mesure ? 
Créer un Instrument financier qui puisse contribuer à 
favoriser le développement et la mise en oeuvre de la 
politique communautaire de l'environnement. 
II. Caractéristiques des entreprises concernées. 
Les entreprises concernées sont les entreprises 
industrielles ou de service, grandes et petites pour autant 
que leurs installations soient anciennes. En effet, le 
concours financier que pourra apporter l'Instrument doit 
respecter le principe du pollueur-payeur qui Interdit des 
aides aux établissements nouveaux sauf lorsque les 
équipements visent à respecter des normes plus sévères que 
la norme Imposée. 
III. Quelles sont les obligations Imposées directement aux 
entreprises ? 
Aucune 
IV. Quelles sont les obligations susceptibles d'être imposées 
indirectement aux entreprises via les autorités locales ? 
Aucune 
V. Y a-t-il des mesures spéciales pour les PME ? Lesquelles ? 
Une des missions de l'Instrument financier vise 
spécifiquement les P.M.E. Elle prévolt le soutien aux 
P.M.E. qui utilisent des produits toxiques ou dangereux 
pour l'environnement afin de leur permettre de se doter de 
technologies propres. 
L'Instrument prévolt aussi des programmes de démonstration 
pour les technologies de recyclage et de réutilisation des 
déchets ainsi que des programmes d'équipement de techniques 
modernes de surveillance et de contrôle qui sont très 
souvent produits par les P.M.E. 
- 36 -
VI. Quel est l'effet prévisible ? 
a) sur la compétitivité des entreprises ? 
L'action envisagée n'Impose directement aucune obligation 
aux entreprises. Elle vise principalement l'Introduction de 
technologies propres dont l'effet sera positif sur la 
compétitivité des entreprises. L'action aura également un 
Impact favorable sur les secteurs équipements et 
Installations de dépollution. 
b) sur I'emploi ? 
Les conséquences sur l'emploi de l'augmentation de la 
compétitivité des entreprises sont favorables mais 
difficilement quant If labiés. Les mesures envisagées 
entraîneront certainement des besoins en main d'oeuvre 
locale. 
VII. Les partenaires sociaux ont-ils été consultés ? 
Quels sont leurs avis ? 
La procédure institutionnelle prévoit cette consultation 
dans le cadre du Comité Economique et Social. 
- 37 -
OVERSIGT OVER BUDGETRESSOURCER, 
DER YEPRØRER MILJØET 
I. INDLEDNING 
På mødet den 25. og 26. juni 1990 opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at opstille en 
oversigt over alle de midler fra Fællesskabets budget, der anvendes til støtte for finansieringen af 
foranstaltninger på miljøområdet. Nærværende notat er en reaktion på denne opfordring. Det inde­
holder en kort beskrivelse, for hvert enkelt finansielt instrument, af de bevillinger, der er til rådighed, 
samt de områder, der er dækket, og en analyse af, hvorledes disse bevillinger gennemgående 
anvendes. Denne beskrivelse omfatter kun interventionsbevillingerne, da udgifterne til undersøgelser 
kun udgør et ubetydeligt beløb. 
Dokumentet indeholder endvidere visse oplysninger om de aktiviteter, der finansieres af EIB på miljø­
området. 
Bilag 1 indeholder en række beskrivelser af de enkelte finansielle instrumenter. Bilag 2 indeholder en 
finansiel sammenfatning. Bilag 3 indeholder endelig de oplysninger, som Kommissionens tjeneste­
grene har om miljøudgifterne i visse medlemsstater**. 
Flere finansielle instrumenter yder støtte til miljørelaterede foranstaltninger. Blandt disse instrumenter 
må der skelnes mellem dem, som direkte vedrører miljøet, og dem, som kan have indflydelse på 
miljøet, men har et andet hovedformål end miljøbeskyttelse. 
II. 1. Programmerne for forskning og teknologisk udvikling 
Der er først og fremmest tale om forsknings- og udviklingsaktiviteter, der gennemføres som led i flere 
særprogrammer, der indgår i rammeprogrammet for Fællesskabets indsats inden for forskning og 
teknologisk udvikling 1987-1991, og som videreføres under det nye rammeprogram for 1990-1994. 
Rammeprogrammet for FTU, der gennemføres ved hjælp af kontrakter med omkostningsdeling, 
samordnede aktioner og koordinerings- og uddannelsesaktiviteter, omfatter tre programmer på miljø­
området: 
*} I en undersøgelse, som Kommissionen for øjeblikket er ved at gennemføre, arbejdes der på at opstille en mere komplet 
samlet ramme på dette område. 
- 38 -
STEP-programmet (videnskab og teknologi på miljøbeskyttelsesområdet) vil fra 1989 til 1992 yde et 
finansielt bidrag fra Fællesskabet på 75 mio. ECU til forskning inden for de ni følgende områder: miljø 
og sundhed, risikovurdering i forbindelse med kemikalier, processer i atmosfæren og luftkvalitet, 
vandkvalitet, forskning i økosystemer, beskyttelse og bevarelse af den europæiske kulturarv, tekno­
logier til miljøbeskyttelse og større teknologiske risici. Et nyt program for 1991-1994 er under 
vedtagelse. 
EPOCH-programmet (europæisk program for klimatologi og naturkatastrofer) vil fra 1989 til 1992 yde 
et finansielt bidrag fra Fællesskabet på 40 mio. ECU til forskning inden for de fire følgende områder: 
tidligere klimaændringer, klimaprocesser og -modeller, klimatiske virkninger og klima-afhængige risici 
samt risiko for jordskælv. 
MAST-programmet (havforskning og -teknologi) vil fra juli 1989 til juni 1992 yde et finansielt bidrag 
fra Fællesskabet på 50 mio. ECU til forskning inden for grundlæggende og anvendt havforskning, 
kystzoneforskning og -teknik, havteknologi samt støtteinitiativer. Et nyt program for 1991-1994 er 
under vedtagelse. 
I Det Fælles Forskningscenters FTU-program var der endvidere, fra 1987 til 1990, afsat 137 mio. 
ECU til forskningsaktiviteter vedrørende miljøbeskyttelse, telemåling til overvågning af land- og 
havmiljø og industrielle risici. I samme periode er der ydet 17 mio. ECU til støtte til teknisk-videnskabelige 
aktiviteter på flere miljøområder. 
Ifølge det tredje rammeprogram for Fællesskabets indsats inden for forskning og teknologisk udvikling 
(1990-1994), som blev vedtaget af Rådet den 23. april 1990, skal der gennemføres en særlig indsats 
på miljøområdet til et anslået nødvendigt beløb på 518 mio. ECU (227 i 1990-1992 og 291 i 1993-
1994), som også omfatter FFC's direkte forskningsaktioner. Kommissionen forelagde den 3. maj 
1990 et forslag til særprogram for FTU inden for miljø med følgende hovedmålsætninger: 
- deltagelse i programmer vedrørende globale ændringer 
- miljøteknologi 
- miljøspørgsmåls økonomiske og samfundsmæssige aspekter 
- integrerede forskningsprojekter 
Dette forslag ligger til afgørelse hos Rådet. 
11.2. Fællesskabsaktioner på miljøområdet (ACE) 
ACE er et demonstrationsprogram, som gør det muligt at yde finansiel støtte til de seks følgende 
områder: 
- 39 -
1. Demonstrationsprojekter, der tager sigte på udvikling af nye "rene" teknologier, dvs. lidet eller 
ikke-forurenende teknologier, som må formodes at have et lavere forbrug af naturressourcer. 
2. Demonstrationsprojekter, der tager sigte på udarbejdelse af nye teknikker og mere effektive meto­
der med henblik på måling og overvågning af det naturlige miljøs kvalitet. 
3. Projekter, der skal tilskynde til at bidrage til bevarelse eller genoprettelse af stærkt truede biotoper, 
som er hjemsted for arter, der er i fare, og som er af særlig betydning for Fællesskabet, i medfør 
af direktiv 79/409/EØF. 
4. Demonstrationsprojekter, der tager sigte på udvikling af teknikker til genvinding fra og genanven­
delse af affald, herunder spildevand. 
5. Demonstrationsprojekter, der tager sigte på udvikling af teknikker til afmærkning og genetablering 
af områder, der er kontamineret med farligt affald og/eller farlige stoffer. 
6. Projekter, der skal tilskynde til at bidrage til beskyttelse eller genetablering af jordbund, der er 
truet eller ødelagt af brande, erosionsprocesser og ørkendannelse. 
Det finansielle tilskud fra ACE-programmet er på 24 mio. ECU for en periode på fire år fra juli 1987 
til juni 1991. 
De få midler, der er til rådighed i forhold til rækkevidden af de aktionsområder, der er omfattet af 
ACE-programmet, har for nylig fået Kommissionen til at forelægge Rådet tre forslag, som går ud på at 
fokusere Fællesskabets foranstaltninger noget mere på visse prioriterede områder, samtidig med at der 
stilles flere støttemidler til rådighed. Det drejer sig om forslagene vedrørende MEDSPA, ACNAT og 
NORSPA. 
II.3. Særlige foranstaltninger for Middelhavsområdet (MEDSPA) 
I 1984 forelagde Kommissionen en meddelelse, hvori den anførte, at den for en periode på 5 år ville 
gennemføre en række punktuelle aktioner med henblik på at beskytte miljøet i Middelhavsbækkenet. 
Fra 1986 til 1990 har Kommissionen da også finansieret aktioner af demonstrationskarakter for et 
beløb på 16 mio. ECU. 
Den forelagde i marts 1990 Rådet et forslag til forordning med henblik på at fastlægge betingelserne for 
at finansiere prioriterede miljøforanstaltninger i Middelhavsområdet. 
Det beløb, der skønnes nødvendigt til forvaltningen af denne aktion for de første tre år er på 37 mio. 
ECU til finansiering af stimulerings- og oplysningskampagner, som kan supplere de investeringer, der 
finansieres af strukturfondene. 
- 40 -
For EF-landene omfatter støtten fra MEDSPA ikke blot demonstrationsprojekter, som er dækket af 
ACE, men også alle andre pilot- eller demonstrationsprojekter, som vil kunne løse et særligt middelhavs-
problem eller kunne overføre know-how fra Nord til Syd. 
Et andet formål med MEDSPA er at yde den fornødne tekniske bistand og ekspertise til at udarbejde 
påtænkte planer og programmer på nationalt eller lokalt niveau. 
Ifølge Kommissionens forslag skal der endvidere være mulighed for at støtte aktioner til fordel for 
tredjelande i Middelhavsområdet. De valgte aktioner skal navnlig hjælpe disse lande til at opnå en solid 
administrativ struktur på miljøområdet, og yde en teknisk bistand, som sætter dem i stand til at føre en 
sammenhængende politik og konsekvente handlingsprogrammer på dette område. 
11.4. Fællesskabsaktioner med henblik på naturbeskyttelse (ACNAT) 
Den 16. august 1988 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til direktiv om beskyttelse af naturlige 
og delvis naturlige levesteder samt af vilde dyr og planter. 
Af drøftelserne i Rådet om dette forslag fremgik det, at det vil være lettere at gennemføre en tilfreds­
stillende reglementering på dette område, hvis Fællesskabet forpligter sig til øget finansiering. 
I begyndelsen af året forelagde Kommissionen derfor Rådet et forslag, som går ud på at indføre et 
finansielt instrument med særlig henblik på naturbeskyttelse (ACNAT). Dette nye instrument, hvor de 
budgetmæssige forpligtelser for de første tre år anslås til 60 mio. ECU, vil give mulighed for en større 
fællesskabsaktion end ACE, navnlig der hvor det drejer sig om beskyttelse af andre arter end fugle. 
11.5. Særlige foranstaltninger for Fællesskabets nordlige område (NORSPA) 
Kommissionen har for nylig fremsendt et forslag til Rådet om forordning om en aktion til beskyttelse 
af kystzonerne og kystvandene i Det Irske Hav, Nordsøen, Østersøen og det nordøstlige Atlanterhav. 
Dette program, som er et sidestykke til MEDSPA for Fællesskabets nordlige område, går ud på at yde 
finansiel støtte til demonstrationsprojekter med henblik på at begrænse forureningen i de pågældende 
områder og at fremme foranstaltninger, som fremmer anvendelsen af miljøvenlige teknologier i disse 
områder. 
Der anslås at være behov for et budget på 10 mio. ECU for perioden 1991-1992, men der må regnes 
med supplerende beløb til de fem nye tyske delstater. 
- 41 -
11.6. Beskyttelse af skovene 
I forbindelse med den fælles skovbrugspolitik har Rådet vedtaget to forordninger, som går ud på at 
beskytte skovene mod henholdsvis sur nedbør og brande, og udgifterne i denne forbindelse var på 37 
mio. ECU fra 1987 til 1990. 
III. INSTRUMENTER MED ET ANDET HOVEDFORMÅL END 
MILJØBESKYTTELSE 
III.l. Programmerne for forskning og teknologisk udvikling 
Der er flere forskningsprogrammer, som kan finansiere projekter, der har tilknytning til miljøet. Det er 
imidlertid vanskeligt at afgøre, hvilke budgetmidler der rent faktisk er afsat til sådanne projekter. 
Følgende programmer har tydeligst direkte eller indirekte tilknytning til miljøet. 
ECLAIR-programmet (agroindustriel forskning og teknologisk udvikling), hvortil der er afsat 80 
mio. ECU til fem år fra 1988 til 1993, indebærer mulighed for at finansiere forskningsprojekter 
vedrørende landbrugsdriftsmetoder, som er mindre skadelige for miljøet. 
Landbrugsforskningsprogrammet, hvortil der er afsat 55 mio. ECU til fem år fra 1989 til 1993, 
omfatter forskningsaktiviteter på områder, som har tilknytning til miljøbeskyttelse, som for eksempel 
mindre anvendelse af gødning, svampemidler og pesticider, virkningerne af reststoffer, giftstoffer og 
andre skadelige stoffer osv. 
JOULE-programmet (ikke-nuklear energi og rationel energiudnyttelse), 1989 - 1992, anvender en 
del af sine budgetmidler til justering af energi- og miljømodeller. Disse modeller skaber mulighed for 
kvantitative analyser og prognoser vedrørende vekselvirkningerne mellem energi, miljø og økonomi. 
Den forskning, der foregår under JOULE-programmet, går blandt andet ud på at begrænse udslippet af 
forurenende stoffer og gasser, som kan bidrage til drivhuseffekten. Et nyt program for 1991-1994 er 
under vedtagelse. 
Programmet for STRÅLINGSBESKYTTELSE, hvortil der er afsat 21 mio. ECU til to år fra 
1990 til 1991, skal blandt andet øge kendskabet til strålingens virkninger på mennesker og miljø. 
Programmet for forvaltning af radioaktivt affald og programmet for nedlukning af 
nukleare anlæg, skal yde et ekstra bidrag til beskyttelsen af befolkningen og miljøet. 
Programmet for RÅSTOFFER og GENBRUG, hvortil der er afsat 45 mio. ECU til tre år fra 
1990 til 1992, omfatter blandt andet forskning til forbedring af europæiske virksomheders konkurrence­
evne indenfor prøvetagning, analyse og klassifikation af affald, genbrugsteknologi og affaldsbaseret 
energiproduktion. 
- 42 -
DRIVE-programmet (informationsteknologi og telekommunikation i forbindelse med vejtransport), 
hvortil der er afsat 60 mio. ECU til tre år fra juni 1988 til maj 1991, har blandt andet til formål at 
udvikle moderne og intelligente teknologier til sikker landevejstransport og at begrænse farerne for 
forurening. 
EURET-programmet (forskning på transportområdet i Europa), hvortil der er afsat 25 mio. ECU til 
fire år fra 1990 til 1993, og hvor en del af budgetmidlerne skal bruges til begrænsning af ydre 
generende virkninger (støj og forurening) ved en optimeret udnyttelse af transportnettet samt logistik. 
MONITOR-programmet (strategiske analyser, fremtidsstudier og vurderinger inden for forskning 
og teknologi), hvortil der er afsat 22 mio. ECU til fire år fra juli 1989 til juni 1993. 
Den sektor der vedrører strategisk analyse (delprogrammet S AST) omfatter blandt de analyser, der skal 
gennemføres, en undersøgelse vedrørende, hvilken videnskabelig og teknologisk strategi der kan 
medvirke til at overvinde de miljøproblemer, der er er forbundet med transport. 
Blandt andre analyser, der vedrører miljøorienterede emner, kan nævnes undersøgelse af, hvilke 
muligheder der er for at opnå en bedre miljøforvaltning ved hjælp af ny informations- og teleteknologi 
og modelberegninger. 
Forskningsprogrammet for EKSF omfatter projekter, som bidrager til bekæmpelse af luftforure­
ningen, nyttiggørelse af affald, konsekvensanalyser osv. Fra 1986 til 1990 blev der anvendt 12,8 mio. 
ECU til dette formål. 
Det tredje rammeprogram (1990-1994) omfatter andre områder, hvor Kommissionen allerede har 
forslag til rådsbeslutninger om særprogrammer for FTU, som har direkte indflydelse på miljøet. Der er 
tale om programmer for telematiksystemer, forskning i genbrugsteknologi og integrerede projekter som 
"renere biler" i programmet for industri- og materialeteknologi, måling og prøvning til opgaver som 
overvågning af forureningen i Nordsøen eller metoder til bestemmelse af den kemiske form af 
forurenende stoffer, havforskning og -teknologi, FTU-programmet inden for bioteknologi, landbrug 
og agroindustri, biomedicin og sundhed, biovidenskab og -teknologi med henblik på 
udviklingslandene, ikke-nuklear energi, strålingsbeskyttelse og reaktorsikkerhed i forbindelse med 
nuklear fission, aspekter vedrørende sikkerhed og hensyntagen til miljøet ved demonstration af 
mulighederne for at producere energi ved kontrolleret termonuklear fusion samt programmet 
vedrørende menneskelige ressourcer og mobilitet. Alt dette er et ydtryk for den store vægt, der lægges 
på miljø i Fællesskabets FTU-indsats 1990-1994. 
- 43 -
Programmet for europæisk samarbejde inden for industriforskning og -teknologi (EUREKA) 
omfatter projekter som Eurotrac, Euromar og Eurocare, der henholdsvis vedrører troposfærekemi, 
udvekslinger ved luft/hav-grænsefladen og monumentnedbrydende mekanismer. Dette er ikke blot af 
interesse for Fællesskabet, men også for andre europæiske lande. 
III.2. Strukturfondene 
I perioden fra 1985 til 1988 bidrog EFRU finansielt med et beløb på 135 mio. ECU til medfinansiering 
af forskellige projekter, som har indflydelse på miljøbeskyttelsen. Fra 1985 har EFRU endvidere 
medvirket til finansieringen af flerårige programmer, som omfatter foranstaltninger, der har tilknytning 
til miljøbeskyttelse. Ved en programvis gennemgang er det dog ikke muligt at fastslå, i hvor høj grad 
hvert enkelt projekt tjener miljøformål. Det kan imidlertid anslås, at der er blevet anvendt omkring 70 
mio ECU til miljøforanstaltninger i løbet af perioden 1985-1987 og 55 mio. ECU i 1988. 
Reformen af strukturfondene har medført, at tilskuddene fra disse fonde er blevet koncentreret i de 
regioner og sektorer, der er udsat for udviklingsproblemer. 
Fire af strukturfondenes mål vedrører i særlig grad Fællesskabets miljøpolitik: 
- udvikling af tilbagestående regioner (mål nr. 1) 
- omstilling i de regioner, der er hårdt ramt af den industrielle tilbagegang (mål nr. 2) 
- fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne (mål nr. 5a) 
- fremme af udviklingen i landdistrikterne (mål nr. 5b) 
For perioden 1989-1993 forventes mål nr. 1, 2 og 5b tildelt henholdsvis 38 300 mio. ECU, 7 205 mio. 
ECU og 2 795 mio. ECU. TU mål nr. 5a blev der mellem 1987 og 1989 afsat 2 406 mio. ECU. 
De vigtigste former for programmer, som forelægges af medlemsstaterne, vedrører udviklingen i 
enkelte sektorer, normalt spredt over flere regioner, samt udviklingen i flere sektorer på regionalt eller 
lokalt plan. Der er meget store forskelle i projekternes størrelse, som strækker sig fra nogle få millioner 
ECU til flere milliarder ECU, og således afspejler spredningen i såvel territoriale udstrækning som de 
fastsatte mål. 
Medlemsstaterne har i deres regionaludviklingsplaner, som tager sigte på de fire nævnte mål, foreslået 
aktioner, som samtidig omfatter såvel økonomisk og social udvikling som miljøbeskyttelse. 
Fællesskabets støtterammer, som er affødt heraf, yder et væsentligt finansielt bidrag til disse 
foranstaltninger. Under mål nr. 1 er miljøforbedring et prioriteret kriterium i 6 ud af 7 lande. 
For de samme regioner, som er omfattet af mål nr. 1, anslås strukturfondenes bidrag til fordel for 
miljøet til 1 967 mio. ECU i perioden 1989-1993, hvilket udgør 6% af tilskuddet fra Fællesskabet. 
- 44 -
For de områder, der er omfattet af mål nr. 2, og dem, der er omfattet af mål nr. 5b, anslås dette bidrag 
henholdsvis til 535 mio. ECU og 310 mio. ECU, dvs. 15% og 12% af tilskuddet fra Fællesskabet. 
I forbindelse med mål nr. 5a anslås Fællesskabets finansiering til fordel for miljøformål (artikel 19 i 
forordning (EØF) nr. 797/85) til 39 mio. ECU for perioden 1989-1993, dvs. 1% af de samlede 
bevillinger. 
Følgende tabel viser fordelingen af disse beløb pr. medlemsstat. 
Bidrag fra strukturfondene (i mio. ECU) 
Måll Mål 2 Mål 5a Mål 5b lait 
Grækenland 202 
Spanien 675 
Frankrig 19,5 
Irland 228 
Italien 622 
Portugal 168 
Det Forenede Kongerige 53 
Danmark 
Tyskland 
Nederlandene 
Belgien 
Luxembourg 94 
72,5 
43 
90 
53 
108 
3 
9 12 
2 
20 
1 79,5 
73 
22 
26 
110 202 
849,5 
165 
228 
690 
168 
181 
55 
238 
4 
9 
IALT 1967,5 537 39 310,5 2854 
De vigtigste områder er: 
- beskyttelse af naturressourcer, herunder vandressourcer og udnyttelse heraf 
- forvaltning af arealer, som er vigtige for miljøet, forebyggelse af erosion og brande 
- miljøvenlige landbrugsmetoder 
- infrastrukturer til støtte for udviklingen, navnlig i industrizoner og turistområder (offentlig transport, 
diverse net osv.) 
- forvaltning af husholdningsaffald, industriaffald og giftigt affald 
- restaurering af vandressourcer 
- støtte til renere teknologi, herunder demonstrationsprojekter 
- uddannelse til supplering af ovennævnte foranstaltninger. 
- 45 -
Reformen af strukturfondene giver Kommissionen mulighed for på eget initiativ at iværksætte aktioner, 
som er af særlig betydning for Fællesskabet, og som ikke eller i utilstrækkelig grad er dækket af 
medlemsstaternes ovennævnte udviklingsplaner. Disse initiativer kan enten bidrage til løsningen af 
alvorlige problemer, som har direkte tilknytning til gennemførelsen af Fællesskabets andre politikker, 
og som har indflydelse på regionernes samfundsøkonomiske situation, fremme den regionale 
anvendelse af Fællesskabets politikker eller bidrage til løsningen af problemer som er fælles for visse 
kategorier af regioner. 
Fællesskabsinitiativet ENVIREG, som blev lanceret den 9. maj 1990, er specielt miljøorienteret. 
Formålet med initiativet er at bistå Fællesskabets mest ugunstigt stillede regioner med at løse visse af 
deres miljøproblemer for således at bidrage til at basere deres økonomiske og sociale udvikling på et 
solidere grundlag. Det skal endvidere lette gennemførelsen på regionalt plan af Fællesskabets 
miljøpolitik på visse områder (herunder navnlig forvaltning af vandressourcer, by- og industriaffald) 
ved at bistå de dårligst stillede områder med at klare disse miljøproblemer. Der vil blive lagt særlig 
vægt på en formindskelse af forureningen i kystområder, navnlig langs Middelhavet, hvis økonomi i 
væsentlig grad afhænger af turisme. 
ENVIREG er med til at finansiere infrastrukturer og udstyr (eller moderniseringen heraf), som er 
nødvendige for at nå disse mål. Samtidig støtter det og tilskynder det til udvikling af disse regioners 
lokale myndigheders muligheder for at forvalte miljøet. Der lægges særlig vægt på udvikling af 
knowhow i forbindelse med miljøforvaltning, gennemførelse af foranstaltninger til forbedring af 
forureningsbekæmpende installationers funktion, ekspertise med hensyn til valget af eventuelle 
løsninger og udveksling af erfaringer på regionalt plan og på fællesskabsniveau. 
Det samlede bidrag fra strukturfondene til ENVIREG i perioden 1990-1993 anslås til 500 mio. ECU. 
Fællesskabets tilskud til hvert enkelt foreslået operationelt program fastlægges på grundlag af behovene 
inden for de pågældende områder samt af programmernes kvalitet. Et af evalueringskriterierne for 
programmernes kvalitet er, i hvor høj grad Fællesskabets miljøpolitik er blevet gennemført på de 
områder, der er fastsat i ENVIREG, og som er blevet valgt under hensyntagen til deres betydning for 
den økonomiske udvikling. 
- 46 -
Alle de operationelle programmer er blevet forelagt, og Kommissionen er i færd med at behandle dem 
og i forbindelse med partnerskabet at samarbejde med de nationale myndigheder med henblik på 
forbedringer for så vidt angår fastlæggelsen af de planlagte foranstaltninger. 
Ud over ENVIREG er der også andre fællesskabsinitiativer, som kan yde finansiel støtte til aktioner, 
som går ud på at forbedre miljøet: 
- RECHAR kan finansiere miljøforbedringer i zoner, som er blevet alvorligt ødelagt af kulminedrift, 
for eksempel gennem udnyttelse af slaggebjerge og oprettelse af grønne områder 
- INTERREG kan fremme grænseoverskridende samarbejde med henblik på forurenings­
bekæmpelse, bortskaffelse af affald og miljøbeskyttelse 
- STRIDE kan få betydning for forskning i tilknytning til naturressourcerne og miljøvilkårene i de 
pågældende regioner 
- REGEN, som letter oprettelsen af gasledningsnet i afsides regioner, bidrager således til 
begrænsning af forureningen i forbindelse med energiproduktion 
- REGIS tager sigte på i de pågældende regioner at udvikle en turisme, som går på opdagelse uden 
for de mest betrådte turistområder, som er bedre integreret i den lokale struktur, og som ikke er til 
fare for biologisk sårbare områder. 
Der er andre programmer af fællesskabsbetydning, som blev lanceret inden reformen af struktur­
fondene, og som for øjeblikket er ved at blive gennemført, der også vedrører visse aspekter, som har 
tilknytning til miljøet (RESIDER, RENAVAL og VALOREN). 
III.3. Energi 
Som i mange andre tilfælde er det praktisk talt umuligt at fastslå, hvilke økonomiske og 
samfundsmæssige aspekter, der er de fremherskende i forskningsaktionerne og demonstrationsprojek­
terne på energiområdet. Det er dog navnlig indirekte bidrag disse aktiviteter yder til miljøbeskyttelse. 
Ikke desto mindre blev der fra 1987 til 1989 under kulforskningsprogrammet ydet 7,2 mio ECU til 
begrænsning af emissioner til atmosfæren, til forgasning af kul med henblik på produktion af renere 
brændstoffer samt en mere acceptabel bortskaffelse af mineaffald og aske. 
Hvad demonstrationsprojekter angår blev der anvendt 74,2 mio. ECU til forgasning af fast brændsel 
og bedre forbrænding af fast brændsel. 
- 47 -
THERMIE-programmet (fremme af energiteknologi i Europa) omfatter støtte til projekter, der gør 
det muligt at indføre ny energiteknologi. Blandt de områder, hvor der skal gennemføres projekter, kan 
nævnes rationel energiudnyttelse, anvendelse af solenergi, biomasse, geotermisk energi, vandkraft og 
vindenergi samt økologiske metoder til omdannelse af kul og andet fast brændsel, og det anslås, at der 
er behov for et beløb på 350 mio. ECU hertil i perioden 1990-1992. 
III.4. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 
EIB kan finansiere projekter inden for en lang række områder, såfremt de er teknisk og økonomisk 
levedygtige. De skal direkte eller indirekte bidrage til en øget økonomisk produktivitet og understøtte 
regionaludviklingen eller være af fælles interesse for flere medlemsstater eller for Fællesskabet som 
helhed. 
På miljøområdet omfatter de offentlige og private investeringsprojekter, som med fordel kan 
finansieres, blandt andet infrastrukturer såsom vandforsyningsinfrastrukturer - vandledninger, 
kloakker og spildevandsrensningsanlæg, bortskaffelse af spildevand, rensning af drikkevand -
rensning af grundarealer, affaldsbehandling og anlæg til beskyttelse af havvand. EIB kan også 
finansiere specifikke projekter vedrørende forureningsbekæmpelse. 
Ifølge årsberetningen fra 1988 beløb EIB's finansieringer af investeringer, som direkte går ud på at 
beskytte eller forbedre miljøet, sig til over 1,2 mia. ECU, dvs. 14,3% af de samlede finansieringer, 
mod et gennemsnit på 9,3% af de samlede finansieringer fra 1984 til 1987. 
11989 beløb investeringerne med særlig sigte på at beskytte eller forbedre miljøet og livskvaliteten sig 
til 1,7 mia. ECU, dvs. ca. 15% af EIB's finansieringer. Der er andre finansieringer, som også har haft 
positiv indflydelse på miljøet. 
- 48 -
Følgende tabel viser fordelingen pr. sektor i de elleve modtagerlande: 
EIB's finansiering i 1989 (i mio. ECU) 
Bevarelse og forvaltning af vandressourcer 
Affaldsforvaltning 
Bekæmpelse af luftforurening 
Jordbundsbevarelse 
Andre formål 899 
150 
337,4 
61,3 
102 
Byudvikling af lignende art 178,3 
lait 1728 
Som følge af en aftale forhandlet med Kommissionen har EIB systematisk ved behandlingen af de 
projekter, som den har fået forelagt, vurderet deres virkning på miljøet og sikret sig, at de nationale 
eller Fællesskabets direktiver og bestemmelser på området er overholdt. 
I 1988 fastlagde Den Europæiske Investeringsbank og Verdensbanken i fællesskab et program for 
miljøet i Middelhavsområdet med henblik på at udbygge og effektivisere deres aktion. 
Dette program har givet anledning til en regional undersøgelse, som gjorde det muligt at indkredse 
hovedproblemerne og at fastlægge prioriterede aktionsområder. 
I begyndelsen af 1990 indledtes denne fællesaktions operationelle fase ved at oprette et særligt 
instrument til teknisk bistand (METAP-programmet), som forener EIB, Verdensbanken, Kommis­
sionen for De Europæiske Fællesskaber, som yder støtte gennem MEDSPA, og De Forenede 
Nationers Miljøprogram. 
IV. FINANSIELLE INSTRUMENTER. SOM YDER TILSKUD I TREDJELANDE 
Der skal endvidere gøres opmærksom på de finansielle instrumenter, der yder tilskud i tredjelande, og 
som finansierer eller vil kunne finansiere miljøforanstaltninger. 
- 49 -
IV.1. Tredjelande i Middelhavsområdet 
a) Finansprotokollerne til de bilaterale aftaler mellem EØF og tredjelandene i Middelhavsområdet er 
blevet fornyet i 1987. Disse protokoller udløber den 31. oktober 1991. Et af afsnittene i den nye 
middelhavspolitik vedrører den fjerde generation af finansprotokoller med de sydlige og østlige 
middelhavslande. I de indikative programmer, som omhandler de særlige mål for økonomisk og 
teknisk samarbejde, de prioriterede interventionssektorer samt de planlagte aktioner i medfør af 
disse protokoller, er der kun udtrykkeligt fastsat anvendelse af budgetmidler til fordel for 
miljøbeskyttelsesforanstaltninger i nogle få tilfælde (for eksempel til projekter om rensning og 
behandling af spildevand i Egypten). 
Egypten har desuden via finansprotokollen med Det Europæiske Fællesskab opnået tilskud til et 
projekt om oprettelse og forvaltning af et naturreservat i Det Røde Hav. Malta har planlagt at 
gennemføre et generelt projekt om forureningsbekæmpelse, som gør det muligt for Malta at udstyre 
sig med forureningsbekæmpende materiel. 
b) På Fællesskabets budget er der endvidere afsat særlige bevillinger til støtte for videnskabeligt 
samarbejde inden for de aftaler, som Fællesskabet har undertegnet med ikke-associerede lande, som 
er omfattet af en finansprotokol. 
Dette instrument har gjort det muligt at gennemføre en lang række forskningsprojekter og udveks­
ling af forskere på miljøområdet med de to lande, der kan komme på tale, nemlig Israel og 
Jugoslavien, med bidrag fra Fællesskabet på henholdsvis 0,6 og 1,7 mio. ECU. 
c) Rådet vedtog i december 1990 Kommissionens forslag til en ny middelhavspolitik (1992-1996), 
hvor finansiering af foranstaltninger til fordel for miljøet prioriteres højt. 
For de aktioner, der fremmer det multilaterale og regionale eller lokale samarbejde i Middelhavs­
området, har Rådet accepteret en indikativ femårig finansieringsplan på 230 mio. ECU, hvoraf en 
væsentlig del skal gå til miljøforanstaltninger, såsom demonstrationsprojekter eller uddannelses- og 
informationstiltag. 
- 50 -
Med hensyn til EIB's aktioner uden for protokollerne har Rådet endelig accepteret en samlet 
finansiering på i alt 1,8 mia. ECU, hvoraf mindst 350 mio. ECU skal gå til miljøet. Disse lån vil 
være omfattet af en rentegodtgørelse på 3%, som finansieres over bevillinger uden for protokol­
lerne. 
IV.2. Landene i Central- og Østeuropa 
Som led i PHARE-programmet, hvortil der er afsat 500 mio. ECU i 1990, vil 102,5 mio. ECU blive 
anvendt på miljøprojekter, som fordeler sig således: 
Polen 22 mio. ECU 
Ungarn 25 mio. ECU 
Det tidligere DDR 20 mio. ECU 
Den centrale Budapest-region 2 mio. ECU 
Tjekkoslovakiet 30 mio. ECU 
Bulgarien 3,5 mio. ECU 
De finansierede aktioner vedrører hovedsagelig bekæmpelse af luftforurening i Polen, luftforurening, 
vandforurening og energi i Ungarn og Tjekkoslovakiet samt luftforurening, vandforurening og affald i 
det tidligere DDR. 
I 1991 vil der blive afsat 820 mio. ECU til PHARE-programmet, men der er endnu ikke foretaget 
nogen fordeling hverken pr. land eller pr. sektor. 
IV.3. Lande i Latinamerika og Asien 
Midlerne til miljøet i forbindelse med samarbejdet med landene i Latinamerika og Asien hidrører fra de 
bevillinger, der er til rådighed på budgetposterne med følgende formål: 
- samarbejde med henblik på udviklingshjælp 
- økonomisk samarbejde 
- økologi i udviklingslandene. 
I forbindelse med disse poster er det ikke muligt at afgøre, hvor stor en del af bevillingerne, der 
anvendes til miljøbeskyttelse. Det er faktisk vanskeligt at skelne mellem udviklingsorienterede aktioner 
og miljøorienterede aktioner. 
I de fremtidige retningslinjer for samarbejdet med landene i Latinamerika og Asien, som omhandlet i 
Kommissionens meddelelse til Rådet for årene 1991-2000, er der lagt stor vægt på øget miljøbeskyttelse. 
Med dette for øje bør mindst 10% af budgettet til økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde afsættes 
til miljøformål, dvs. omkring 275 mio. ECU. Det bør endvidere understreges, at samarbejdsprojekteme 
bør omfattes af systematiske konsekvensanalyser. 
- 51 -
IV.4. Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne) 
Siden beslutningen om at prioritere levnedsmiddelforsyningen i den tredje Lomé-konvention har 
Fællesskabet lagt stor vægt på at bistå AVS-landene med at beskytte deres miljø og naturressourcer, 
som udgør grundlaget for deres udviklingsmuligheder. Det har desværre ikke hidtil været muligt klart 
at skelne mellem udgifter til udviklingen af landdistrikter og miljøhjælp, således at der kan gives et 
samlet beløb for miljøudgifterne. 
Under alle omstændigheder indeholdt samtlige projekter fra 1986 til 1989 et element til "bekæmpelse af 
ørkendannelse og miljøbeskyttelse", som omfattedes af bevillinger på omkring en milliard ECU. 
Hvad fremtiden angår indeholder Lomé IV-konventionen en meget stram forpligtelse for Fællesskabet 
og AVS-landene til at ofre øget opmærksomhed på miljøet ved tildelingen af de disponible 12 mia. 
ECU. I Lomé IV er der nævnt fem store miljøprioriteter: beskyttelse af vandressourcer, bevarelse af 
tropiske regnskove og artsrigdomme, fremme af en bedre ligevægt mellem by- og landdistrikter, 
bymiljøproblemer og passende kontrol med vandregræshopper. Prioriteringen af miljøaspekter har 
allerede afspejlet sig i de igangværende forhandlinger med AVS-landene om deres nationale indikative 
programmer. 
IV.5. Økologi i udviklingslandene 
Fra 1988 til 1990 er der disponeret over 20,8 mio. ECU under budgetposten "Økologi i udviklings­
landene". Disse forpligtelser vedrører forskning, gennemførlighedsundersøgelser og demonstrations­
projekter i forbindelse med ørkendannelse, regnskove, bevarelse af artsrigdomme, havmiljø, bymiljø­
problemer og metodologi. 
V. NATIONALE BUPGETBESSQURCER 
Oplysninger om, hvilke nationale budgetmidler der anvendes til miljøbeskyttelse, fremgår af et 
kompendium, som blev offentliggjort af OECD i 1986, samt af data, som indsamles af de statistiske 
kontorer i visse medlemsstater. 
De sjældne data, der findes, er, omregnet til ECU i 1985-priser, anført i bilag 3. 
I disse data er der ikke taget hensyn til foranstaltninger, hvor der ved at lempe på de direkte skatter 
tilskyndes til at investere på miljøområdet. Denne form for foranstaltninger anvendes i udstrakt grad i 
visse medlemsstater, navnlig Belgien, Frankrig, Luxembourg og Tyskland. 
- 52 -
Disse data må behandles med yderste forsigtighed, idet 
a) definitionen på miljøudgifter variere fra land til land, og enhver sammenligning er derfor forbundet 
med usikkerhed, også selv om der foreligger tal for samme år 
b) fra tallene i tabel 3 er det umuligt at udlede generelle konklusioner for de medlemslande, hvorfra der 
ikke foreligger oplysninger, da problemernes art, de prioriterede foranstaltninger og de budget­
midler, der er til rådighed, er overmåde forskellige fra land til land 
c) det er vanskeligt at udlede tendenser for Fællesskabet som helhed på grundlag af det begrænsede 
antal lande og anførslen af årlige udgifter. 
Med forbehold af disse betragtninger ser det ud til, at de samlede nationale miljøudgifter (nationale 
budgetter plus de udgifter, der afholdes af private eller erhvervsvirksomheder) er steget fra 1985 til 
1988 både i faste priser og som procent af BNI. Generelt kan der konstateres samme tendens i 
staternes finanslove. 
VI. KONKLUSIONER 
Selv om der ofte er tale om aktioner, som nok er planlagt, men som endnu ikke er ført konkret ud i 
livet, er det allerede nu muligt at drage følgende konklusioner. 
De gældende procedurer og den sammenfatning, der finder sted under planlægningsprocessen, gør det 
undertiden vanskeligt at vurdere, hvor store beløb der anvendes til finansiering af miljøforanstalt­
ninger. For eksempel vedrører området retablering af industriarealer, som findes i flere programmer for 
mål nr. 2 under Regionalfonden, et miljøelement, som består i behandling af arealet, så det atter kan 
anvendes, men det omfatter ofte også andre omkostninger forbundet med genudnyttelsen af arealet 
(infrastruktur og servicefunktioner). På samme måde omfatter en foranstaltning vedrørende udnyttelse 
af vandressourcer i en region under mål nr. 1 ikke blot et miljøelement, som vedrører beskyttelse af 
vandkvaliteten og forvaltning af vandets anvendelse, men også vandindvindingen og vandforsyningen, 
som står for hovedparten af udgifterne. 
Ved den gennemgang, der er foretaget har det dog været muligt at nå frem til visse konstateringer og 
betragtninger af generel art, navnlig med hensyn til udgiftsudviklingen. Hvad det har været 
vanskeligere at gøre, er at vurdere virkningen af den forpligtelse, der i forbindelse med fællesskabsstøtte 
fra strukturfondene er til at prioritere gennemførelsen af målene for miljølovgivningen, der hvor de 
ikke allerede er gennemført. Denne bestemmelse er en reaktion på den forpligtelse, der kommer til 
udtryk i Traktatens artikel 130 R, til at integrere behovene for miljøbeskyttelse i Fællesskabets øvrige 
politikker. Det tidsmæssige pres, der imidlertid er på tidsplanen for udarbejdelsen af ansøgninger om 
finansiering, indebærer imidlertid at opfølgningsudvalgene får et særlig ansvar i denne forbindelse. 
- 53 -
1. Udviklingen i udgifterne 
Indtil 1987 var bidraget fra de forskellige finansielle instrumenter til miljøorienterede foranstaltninger 
på omkring 60 mio. ECU om året, hvoraf halvdelen gik til forskning og resten til finansiering af 
projekter eller programmer under regionalfonden. 
Fra 1988 kan der konstateres en betydelig stigning i udgifterne både på Fællesskabsplan og i de enkelte 
medlemsstater. Denne stigning gør sig gældende i alle de finansielle instrumenter, men den er særlig 
stor i forbindelse med de forskellige strukturfonde. Fra 1988 til 1993 vil de udgifter, der vedrører 
miljøet, globalt beløbe sig til næsten 4 mia. ECU, eller gennemsnitligt omkring 650 mio. ECU om året, 
hvoraf 90% er udgifter til investeringer, som næsten udelukkende hidrører fra strukturfondene, og 
10% midler bestemt til forskning eller demonstrationsprojekter. Hertil kommer lån fra EIB til et samlet 
beløb på mellem 1,5 og 2 mia. ECU pr. år. 
De disponible budgetmidler til finansielle instrumenter, som i særlig grad vedrører iværksættelsen og 
en tilfredsstillende udførelse af miljøpolitikken, er stadig marginale. De udgjorde i 1990 19 mio. ECU 
ud af et samlet beløb på 48 mio. ECU til miljøafsnittet i kapitel 66 i Kommissionens budget og vil nå 
op på 64,5 mio. ECU i 1991 ud af ialt 104 mio. ECU. 
De bevillinger, der er afsat til forskning, til skovrelaterede aktioner (bekæmpelse af sur nedbør og 
forebyggelse af brand) samt til aktioner, som finansieres under budgetposten "økologi i udviklings­
landene" udgør omkring 50 mio. ECU om året. 
Hvad de nationale budgetter angår, synes de foreliggende tal, selv om de stadig er meget spredte og 
begrænset til enkelte medlemsstater, at vise, at de anvendte beløb, som allerede er høje, har tendens til 
at stige med tiden. 
Tendensen til stigende offentlige udgifter til miljøformål vil fortsætte eller endog blive forstærket i løbet 
af de kommende år. Den skyldes den stigende bevidsthed om, hvor alvorlige de miljøproblemer er, der 
påvirker en meget stor del af Fællesskabets område og resten af jorden. Denne tendens kan kun vende 
sig fra det tidspunkt, hvor bevarelsen af miljøet og behovet for en mere rationel udnyttelse af 
naturressourcerne bliver målsætninger, som rent faktisk er integreret i de forskellige økonomiske 
politikker, og når de egentlige miljøomkostninger ved hver enkelt aktivitet systematisk overvæltes på 
de priser, afgifter eller gebyrer, som producenterne og forbrugerne betaler for de forskellige varer og 
tjenesteydelser. 
Der er endvidere grund til at understrege, at selv om man medregner alle de udgifter, der afholdes i 
Fællesskabet, og som har direkte eller indirekte tilknytning til miljøet, er de pågældende beløb nærmest 
marginale i forhold til de omkostninger, der skønnes nødvendige for at løse alle Fællesskabets 
miljøproblemer. 
- 54 -
2. Der er mange finansieringskilder og instrumenter, som er betinget af de målsætninger og 
begrænsninger, der er særegne for de politikker, som de skal fremme 
De beløb, der på fællesskabsplan anvendes til miljøet, hidrører fra talrige instrumenter, som kan være 
meget forskellige med hensyn til udformning, målsætninger, territoriale anvendelsesområder, 
iværksættelsesprocedurer, finansiering sbestemmelser, administrative regler for ydelse af støtte og 
opfølgningen af projekterne eller programmerne. Der anvendes meget forskellige finansieringskilder, 
selv inden for samme finansielle instrument. For eksempel er forskningsaktioner, som kan have 
betydning for miljøet, fordelt på 14 forskellige programmer. 
Alle aktioner, der finansieres over de nuværende strukturfonde, have forbindelse med den økonomiske 
og sociale udvikling i den direkte berørte erhvervsgren eller region. Disse fondes aktioner, og det 
gælder i særlig grad regionalfonden, begrænses i øvrigt i høj grad, på det territoriale plan, af det 
anerkendte og berettigede behov for at koncentrere de disponible midler til visse regioner, herunder 
navnlig mindre udviklede regioner. 
Det er rigtigt, at en miljøaktion altid er inspireret af ønsket om, at den økonomiske og sociale 
udviklingsproces forløber kontinuerligt. Den kan dog meget ofte kun garantere, at de fordele, der 
følger af en bestemt investering, faktisk koncentreres i den region, hvor investeringen har fundet sted. 
Dette er særlig tydeligt for en stor del af de aktioner, der går ud på at bevare den biologiske arvemasse 
eller at begrænse luft- og vandforurening. For eksempel kan et projekt, der gennemføres i den sydlige 
del af Fællesskabet for at beskytte et biotop, være til hindring for det lokale erhvervsliv, fordi det 
begrænser udviklingsmulighederne for turismen, men til gengæld vise sig meget profitabelt for en 
farmaceutisk industri i et land i den nordlige del af Fællesskabet, som anvender de vegetabilske 
ressourcer fra et sådant biotop. På luft- og vandforureningsområdet kan selv fællesskabsniveauet 
undertiden vise sig utilstrækkeligt til at gennemføre en sammenhængende og effektiv aktion til at sikre 
en rimelig fordeling mellem ulemper og fordele for de forskellige berørte parter. Det er derfor der er 
indledt internationale forhandlinger med henblik på at samordne indsatsen for at få hold på problemer 
som drivhuseffekten eller huller i ozonlaget. 
Alle de omhandlede udgifter bidrager konkret til en forbedring af miljøet, men de er ikke specielt 
beregnet til særlig støtte til Fællesskabets miljøpolitik. Deres hovedformål er ikke systematisk og 
konsekvent at leve op til denne politiks mål og prioriteter. 
- 55 -
3. Stigende miljørelaterede udgifter er ikke nødvendigvis ensbetydende med integrering af 
miljømålsætninger i andre politikker 
Udviklingen i udgifterne til miljøorienterede aktioner vidner om stigende hensyntagen til problemer på 
miljøområdet og er derfor et positivt element. Den viser også, at der er vilje til at integrere miljøhensyn 
i Fællesskabets andre politikker. 
En virkelig integration kan dog ikke udelukkende begrænses til finansiering af aktiviteter, der direkte 
vedrører miljøbeskyttelse. Den kan heller ikke begrænses til overholdelse af de forskrifter, der er 
fastlagt i de gældende bestemmelser. Den kræver, at miljøovervejelser er blandt de elementer, der 
inspirerer og er afgørende for den samlede politiske strategi, der skal støttes af det pågældende 
finansielle instrument. Således er det for eksempel ikke tilstrækkeligt ved finansieringen af en motorvej 
at sørge for, at de gældende bestemmelser vedrørende konsekvenserne for miljøet er overholdt. Ved 
afgørelsen skal der i højere grad tages hensyn til den ønskede ligevægt mellem de forskellige 
transportmidler, også hvad angår de gener, som de medfører i form af forurening, og en bedre 
udnyttelse af ufornyelige energiressourcer. 
Også hvor det drejer sig om at finansiere en foranstaltning, som direkte tager sigte på miljøet, er 
overholdelsen af de gældende bestemmelser ikke nogen garanti for, at der er taget hensyn til de 
retningslinjer eller prioriteter, der er fastsat for Fællesskabets miljøpolitik. Som eksempel kan nævnes 
en medlemsstat, der overvejer at opføre et forbrændingsanlæg for gigtigt affald. Anlægget svarer til et 
økonomisk behov, og infrastrukturen giver blandt andet mulighed for at placere nye virksomheder, 
som kan producere det pågældende affald. De vigtigste betingelser for at kunne få støtte fra fonden er 
dermed tilfredsstillet. En virkelig integration af miljøovervejelser skulle imidlertid have knyttet 
forebyggende foranstaltninger, genanvendelse og genbrug til en, måske anderledes, foranstaltning til 
bortskaffelse af restaffald. 
Dårlige miljømæssige valg kan i lige så høj grad som dårlige økonomiske valg skade udviklingsud-
sigterne på længere sigt og dermed gå ud over den langsitede rentabilitet af de foretagne investeringer. 
Miljøovervejelserne bliver faktisk efterhånden mere og mere afgørende for forbrugernes valg, uanset 
om det drejer sig om levested, turisme, fritid eller forbrugsprodukter. Dette er dog fremover en 
selvfølge for de mest dynamiske og klarsynede industridrivende. Hensyntagen til disse faktorer ved 
fastlæggelsen af udviklingsstrategier svarer ikke blot til et ønske om at forbedre miljøvilkårene i 
Fællesskabet, men det er også af naturlig interesse for de lande og regioner, der for øjeblikket er i færd 
med end indhalingsmanøvre. 
- 56 -
Det er derfor vigtigt at fortsætte indsatsen for at integrere miljøet i de aktioner, der gennemføres under 
Fællesskabets forskellige finansieringsinstrumenter, en indsats som forpligter Kommissionen, men 
også de nationale og regionale ansvarlige, som bidrager til at fastlægge programmer, og som står for 
gennemførelsen heraf. Denne integration er ikke begrænset til udviklingen af en række nye aktiviteter 
under forskellige af Fællesskabets finansielle instrumenter. Den manifesterer sig i en ændring af den 
måde, hvorpå man gennemfører og udvikler alle aktiviteter under disse instrumenter. 
- 57 -
BIDRAG FRA EFRU INDEN REFORMEN 
(i mio. ECU) 
1. Finansiering af projekter 
1985 1986 1987 1988 I ALT 
Kystsikring 3,8 1,2 6,7 11,2 22,9 
Restaurering og beskyttelse af 
vandressourcer 11,4 29,5 6,7 7,2 54,8 
Beskyttelse og rensning af 
jordarealer 0,3 9,3 4,4 9,1 23,1 
Forbrænding og genbrug af 
affald 8,0 2,8 6,1 9,8 26,7 
Forureningsbekæmpelse - 2,6 1,3 3,7 7,6 
IALT 23,5 45,4 25,2 41 135,1 
2. Finansiering af programmer 
EFRU har siden 1975 medfinansieret flerårige programmer, som indeholder foranstalt­
ninger, der har tilknytning til miljøbeskyttelse. 
I forbindelse med de kvotafrie programmer vedrørende tekstiler, jern- og stålsektoren og 
skibsbygning har EFRU finansieret foranstaltninger til retablering af forfaldne industri-
og byarealer. Endvidere indeholder visse programmer, som EFRU har medfinansieret 
siden 1985, delprogrammer eller foranstaltninger, som vedrører miljøbeskyttelse. Bilag 1 
Den programvise behandling gør det imidlertid ikke muligt, at fastslå arten af hvert enkelt 
projekt på dette område, som finansieres via disse programmer. Tabellerne over finan­
sieringen af disse programmer gør det imidlertid muligt at foretage et skøn over EUFR's 
bidrag til miljøbeskyttelse for hvert enkelt delprogram eller foranstaltning. Det bliver på 
omkring 70 mio. ECU for perioden 1985-1987 og 55 mio. ECU for 1988. 
- 58 -
BIDRAG FRA STRUKTURFONDENE INDEN FOR 
FÆLLESSKABSSTØTTERAMMERNE 
(i mio. ECU) 
Regioner under mål nr. 1 
Bidraget fra strukturfondene til miljøbeskyttelse går navnlig til følgende områder: 
- indsamling og behandling af affald 
- rensning af vand 
- restaurering af kystzoner og flodbækkener 
- genbeplantning af skov til beskyttelse, produktion og bevarelse af grundvand 
- beskyttelse, bevarelse, udvikling og nyttiggørelse af naturressourcer 
- problemer forbundet med bycentre under ekspansion, industrizoner og zoner, hvor der 
kommer mange turister. 
Den geografiske fordeling af finansielle bidrag udtrykt i mio. ECU: 
% i forhold til Fællesskabets samlede tilskud 
inden for Fællesskabsstøtterammerne 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Portugal 20 2 
675 
19,6 
228 
622 
168 
Det Forenede Kongerige 53 
I ALT 1 967,5 3,8 
8,8 
2,7 
8 
10 
2,9 
9,6 
6,7 
- 59 -
Regioner under mål nr. 2 
De aktioner, der finansieres på miljøbeskyttelsesområdet, vedrører ikke blot retablering af 
industriarealer og byfornyelse, men også: 
behandling og genbrug af industriaffald 
rensning af vand 
information om, demonstration af, rådgivning om og fremme af renere teknologi i SMV 
samt gennemførelse af pilotprojekter på dette område 
støtte til uforurenende investeringer eller bidrag til miljøforbedringer 
fremme af de offentlige transportmidler 
oprettelse og bevarelse af naturparker 
Den geografiske fordeling af finansielle bidrag udtrykt i mio. ECU: 
Nye 
aktioner Eksisterende 
aktioner I alt % i forhold til 
Fællesskabets 
samlede støtte under 
Fællesskabsstøtterammen 
Danmark 
Tyskland 
Frankrig 
Italien 
Nederlandene 
Det Forenede 
Kongerige 
Belgien 
Spanien 53 
108,3 
72,5 
43,1 
2,8 
90,3 
9 
94,1 2 
8,1 
36,6 
2 
2,6 
51,4 
5,2 
3,7 7,3 
116,4 
109,1 
45,1 
5,4 
141,7 
14,2 
97,8 24,3 
34,7 
18,1 
20,4 
7 
10,4 
7,9 
13,3 
I ALT 425,4 111,6 537 15,1 
Tallene i ovenstående tabel er skøn over Fællesskabets deltagelse i miljøbeskyttelse. Det er meget 
vanskeligt at bestemme det samlede bidrag fra strukturfondene, som er afsat til mål nr. 2 under 
Fællesskabsstøtterammerne med henblik på finansiering af aktioner til retablering af industri­
arealer, byfornyelse og miljøbeskyttelse i snæver forstand. Dels er de nye aktioner, der er 
planlagt på dette område fordelt på prioriterede aktionslinjer, og dels er der grund til at medregne 
interventioner af denne art, som allerede er i gang under allerede eksisterende aktioner, som er 
ved at blive gennemført (PIM, PNIC, OID, PC, kvotafrie), som ikke desto mindre udgør 
integrerende dele af de pågældende Fællesskabsstøtterammer. 
- 60 -
Regioner under mål nr. 5b 
Miljøbeskyttelse og bevarelse af nedarvede naturværdier er et prioriteret element i udviklingen i 
landdistrikter. 
Af de samme årsager som anført for regioner under mål nr. 2 er det meget vanskeligt at bestemme 
det nøjagtige bidrag fra strukturfondene til miljøbeskyttelse. 
Bidragene (i mio. ECU) fra de forskellige Fællesskabsstøtterammer anslås til følgende: 
Nye 
aktioner Eksisterende 
aktioner I alt % i forhold til 
Fællesskabets 
samlede støtte under 
Fællesskabsstøtterammen 
Belgien 
Nederlandene 
Spanien 
Italien 
Frankrig 
Tyskland 
Danmark 
Foren. Kongerige 
Luxembourg 79,5 
22,0 
65,3 
99,5 
I ALT 266,3 7,8 
10,5 
25,8 
44, 1 79,5 
22,0 
73,1 
110,0 
25,8 
310,4 27,9 
5,7 
10,1 
2,9 
7,4 
11,9 
- 61 -
BIDRAG FRA DET FÆLLES FORSKNINGSCENTER 
(i mio. ECU) 
Regnskabsår Forpligtede beløb (mio. ECU) IM 
Rammeprogram Videnskabelig og 
teknisk støtte 
1987 29,9 0,6 30,5 
1988 33,2 4,2 37,4 
1989 35,8 4,8 40,6 
1990 (skøn) 38 7,4 45,4 
Aktiviteterne under rammeprogrammet vedrører: 
miljøbeskyttelse (luftforurening, vandkvalitet, kemiske produkter, kemisk affald osv.) 
telemåling til overvågning af land- og havmiljøet 
industrielle risici (analyse, forebyggelse og styring af risici, herunder hensyntagen til 
menneskelige faktorer). 
Aktiviteterne under videnskabelig og teknisk støtte vedrører hovedsageligt: 
vandkvalitet og luftforurening (forvaltning af centrallaboratoriet for gennemførelsen af 
direktiver og europæisk system til evaluering af forurenende stoffer) 
Europæisk fortegnelse over markedsførte kemiske stoffer 
projektet vedrørende større uheld, herunder iværksættelse af et Mars-system 
overvågning af baggrundsstråling 
anvendelse af telemåling i CORINE-projektet og til overvågning af kystzoner. 
- 62 -
BIDRAG FRA F&U-PROGRAMMERNE PÀ MILJØOMRÅDET 
(i mio. ECU) 
Rammeprogrammet 1987 1988 1989 19901} 1987-1990 
1984-1987 26,9 16,4 3 4,2 50,5 
1987-1991 - - 9,3 98,5 107,8 
1990-1994 ... o 0 
I ALT 26,9 16,4 12,3 102,7 158,3 
De tre særprogrammer for forskning og teknologisk udvikling inden for miljø, som finansieres af 
Fællesskabet, er: 
STEP, som dækker de forskningsemner, der i særlig grad vedrører miljøbeskyttelse, kultur­
arv, større teknologiske risici og brandsikring, og som omfatter ni forskningsområder: 
miljø og sundhed 
risikovurdering i forbindelse med kemikalier 
processer i atmosfæren og luftkvalitet 
vandets kvalitet 
beskyttelse af jordbunden og grundvandet 
forskning i økosystemer 
beskyttelse og bevarelse af den europæiske kulturarv 
teknologier til miljøbeskyttelse 
større teknologiske risici og brandsikring 
EPOCH - som behandler de emner, der vedrører klimatologi og naturkatastrofer, og som 
omfatter fire forskningsområder: 
• tidligere klimaforhold og klimaændringer 
• klimaprocesser og -modeller 
• klimatiske virkninger og klima-afhængige risici 
• risiko for jordskælv. 
MAST - som dækker emnet havforskning og -teknologi - tager sigte på at bidrage til 
skabelsen af et videnskabeligt og teknologisk grundlag for udnyttelse, anvendelse, 
forvaltning og beskyttelse af europæiske kystvande og regionale have, og det omfatter 
følgende forskningsaktiviteter: 
• kystzoneforskning og -teknik 
• havteknologi og støtteinitiativer 
• grundlæggende og anvendt havforskning. 
1} Budgetmidler, herunder fremførsel af bevillinger fra 1989. 
- 63 -
EKSF-FQRSKNJNQSBIPRAQ 
(i mio. ECU) 
Regnskabsår Anvendte beløb Emner 
1986-1990 12,81 (mio. ECU) - luftforurening 
- forurening af ferskvand og havvand 
- affaldsproblemer og nyttiggørelse af 
affald 
- konsekvensanalyser 
- støjgener 
Selv om de aktiviteter, der gennemføres i medfør af EKSF-Traktatens artikel 55, ikke direkte 
tjener miljøformål, kan man gå ud fra, at visse forskningsprojekter vedrører miljøproblemer. 
Tallene i ovenstående tabeller skal betragtes som et skøn, som umuligt kan blive nøjagtigt, over 
bidraget fra dette budget til miljøaspekter. 
- 64 -
BIDRAG FRA "ENERGIBUDGETTET" 
(i mio. ECU) 
1987 1988 1989 
1) Kulforskningsprogrammet 
- begrænsning af emissionerne af 0,17 1,35 1,41 
gasser og svævestøv 
- optimal udnyttelse af mineaffald og 0,46 0,18 0,46 
kulslagger 
- forgasning af kul 1,04 0,92 1,23 
2) r^mQnstratiQnsprQgrammgt 
- forbrænding af fast brændsel 15,75 22,48 14,64 
- forgasning af fast brændsel 14,86 3,07 3,45 
Det budget, der er afsat til demonstrationsprogrammerne på energiområdet og til programmerne 
for teknisk kulforskning (EKSF), yder kun indirekte bidrag til miljøpolitikken. Mange af 
demonstrations- og forskningsprojekterne på energiområdet har betydning for miljøet, men det er 
vanskeligt at afgøre hvilket aspekt, der er det fremherskende: økonomi eller økologi. 
Budgetressourcer anvendt til ilIJørelaterede aktioner I Ftllesskabet (i «lo. ECU) Bi lag 2 
Forskning 
-Mlljøprograner 
(STEP/EPOCH/MAST) 
-FFC 
-Nye miljøprogrammer (herunder 
direkte FFC-aktIoner) 
-EKSF 
Deionstration vedrørende 
• MJ* 
MEDSPA 
NORSPA 
ACE-teknologl) 
ACNAT ) 
Kul 
Strukturfonde 
Gaiie EFRU 
EFRU låi nr. 1 
lâl nr. 2 
ENVIREG 
EUGFL 5a 
5b 
skove 
Tredjelande 
Økologi 1 udviklingslandene 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 Programmer 
Vsrdi Varighed 
(mio. ECU) (år) 
162 4 
137 4 
518 4 
12,8 6 
62.6 9 
13.5 4 
59.6 5 
74.3 3 
260 4 
1967.5 5 
537 3 
500 4 
39 5 
310 5 
58 6 
20.8 3 
Det sailede beløb, der kan identificeres soi «idler anvendt til miljøforanstaltninger er på 4409 lio. ECU. Forpligtelsesbevillingerne har fra 1989 vtret betydeligt 
større end de tidligere forpligtelsesbevillinger (omkring 650 «lo. ECU on året mod 135 nio. ECU on året). 
- 66 -
Bilag 3 
NATIONALE MILJØUDGIFTER 
(i mio. ECU) 
1- Samlede udgifter 
1985 1986 1988 
Mio. ECU %BNI Mio. ECU % BNI Mio. ECU % BNI 
Tyskland 11480 1,52 - - 16610 1,78 
Frankrig 6 950 0,86 7 090 0,86 6 910 1,27 
Nederlandene 1960 1,26 - 2 680 1,50 
Fore. Kongerige 7 430 1,25 - - -
1. Qffenflige udgifter 
1985 1986 1988 
Mio. ECU %BNI Mio. ECU % BNI Mio. ECU % BNI 
Tyskland 5 910 0,78 - - 8 190 0,86 
Danmark 620 0,77 660 0,82 
Frankrig 4 520 0,56 4 630 0,56 5 250 0,69 
Italien 890 0,13 1290 0,13 
Nederlandene 1480 0,95 - - 1680 0,94 
Fore. Kongerige 3 720 0,62 
ISSN 0254-1459 
KOM (91) 28 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA —ot 
Katalognummer : CB-CO-91-043-DA-C 
ISBN 92-77-69216-2 
SALGSPRIS ta og med 30 sider: 3,50 ECU for hver 10 tiAcr itomlnvw 1/IS ECU 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg