Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. januar 2002 til 31. december 2004"

(2001/C 311/10)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 11. juli 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede at overdrage det forberedende arbejde til Kenneth Walker som hovedordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 384. plenarforsamling af 12.-13. september 2001, mødet den 12. september 2001, følgende udtalelse med 62 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Rådets forordning (EF) nr. 2820/98 af 21. december 1998(1) om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer udløber den 31. december 2001. I 1994 vedtog Kommissionen nogle retningslinjer for GSP's rolle i tiåret 1995-2004(2). Det er nødvendigt med en ny forordning for at kunne gennemføre disse retningslinjer for den resterende del af perioden, dvs. for årene 2002 til 2004. Formålet med denne begrundelse er at forklare nærmere, hvad forslaget til den nye forordning indeholder.

1.2. Retningslinjerne fra 1994 affødte en række vigtige ændringer. Fra 1995 trådte EU's GSP-arrangementer i stedet for den traditionelle måde at give toldfri markedsadgang for begrænsede mængder efter modulationskonceptet, som giver begrænsede præferencer for ubegrænsede mængder. Samtidigt blev der indført nye regler om graduering, hvorefter det blev muligt at udelukke visse eksportsektorer fra de enkelte begunstigede lande. Efterfølgende blev der tilbudt yderligere præferencer som led i særlige ansporende ordninger med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling, især beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder og af miljøet.

1.3. Eftersom de fleste af disse elementer var egentlige nyskabelser, var det vanskeligt at foregribe konsekvenserne heraf. Heldigvis viste det sig, at mange af de bange anelser, man havde haft, inden de blev vedtaget, havde været ubegrundede. Således gav beslutningen om at opgive kontingenter og lofter ikke anledning til en voldsom stigning i præferenceimporten. Da nogle af bestemmelserne i gældende forordning helt klart er altfor forsigtige og komplicerede, må de rettes til.

1.4. På den anden side blev nogle af de forventninger, som de nuværende regler var bygget op omkring, ikke indfriet. Lande, der potentielt var berettigede til at nyde godt af de særlige ansporende ordninger, tøvede med at gribe de muligheder, de fik tilbudt. Det kan derfor være nødvendigt at tilpasse de foranstaltninger, som skal omsætte dem i praksis.

1.5. Gældende GSP-forordning er den første, som samler alle de forskellige ordninger og sektorer, som tidligere blev styret af forskellige forordninger. Den går dog ikke så langt som til fuldt ud at harmonisere og ensrette alle regler og procedurer. Ifølge retningslinjerne fra 1994 er der helt klart et behov for forenkling. Størstedelen af de foreslåede ændringer har dette som mål og indebærer ikke ændringer af selve indholdet.

2. Kommissionens forslag

2.1. Modulation

2.1.1. På det tidspunkt, da gældende GSP-forordning blev vedtaget, var den handelsvægtede gennemsnitlige præferencemargen, der blev tilbudt med GSP, på 3,68 %. Den nuværende gennemsnitlige toldnedsættelse for ikke-følsomme og halvfølsomme varer er i samme størrelsesorden, hvilket også ser ud til at være tilstrækkeligt attraktivt. Dermed ser det ud til, at en ensartet nedsættelse af mestbegunstigelsestoldsatsen med 3,5 procentpoint vil være rimelig for alle følsomme varer.

2.1.2. For de fleste af varerne vil præferencefordelen ved en ensartet nedsættelse af satsen med 3,5 procentpoint være den samme eller lidt bedre end fordelen under gældende forordning, mens fordelen for et begrænset antal varer vil være mindre favorabel.

2.1.3. Men de store forskelle mellem specifikke toldsatser udelukker, at de kan nedsættes med en ensartet sats. Det nuværende system, hvorefter de nedsættes med en procentdel, bør derfor fastholdes. For at forenkle arrangementet bør der anvendes en ensartet nedsættelse på 30 % for alle berørte varer.

2.2. Graduering

2.2.1. For så vidt angår udelukkelse af lande er det nødvendigt at opdatere en af de to kriterier, nemlig bruttonationalindkomsten pr. indbygger. For at anvende et neutralt, regelmæssigt revideret kriterium, bør der refereres til den tærskelværdi, som Verdensbanken benytter til at klassificere lande som højindkomstlande.

2.2.2. For at fremme objektiviteten i ordningen bør listen over begunstigede lande revideres en gang om året.

2.2.2.1. Dette ville dog kunne føre til, at det bliver vanskeligt at forudse tingene. Et land bør derfor først kunne slettes af listen over begunstigede lande, når det i tre på hinanden følgende år har opfyldt udelukkelseskriteriet.

2.2.2.2. For at alle lande behandles ligeligt, bør de lande, som er blevet slettet af listen, kunne genopføres på listen, hvis de i tre på hinanden følgende år ikke opfylder kriteriet for at blive udelukket

2.2.3. For gradueringens vedkommende bør begge grundregler - den såkaldte broderpartsklausul og gradueringsordningen - opretholdes. For at gøre gradueringen mere neutral og automatisk bør den også anvendes mere regelmæssigt, dvs. en gang om året.

2.2.3.1. Denne ændring bør følges op af et nyt krav om, at graduering kun skal finde sted, hvis begunstigede lande opfylder et af kriterierne i tre på hinanden følgende år. Også selv om der ikke er tale om det samme kriterium i alle tre år.

2.2.4. Hverken retningslinjerne fra 1994 eller den nuværende forordning giver mulighed for at ændre gradueringen, hvis kriteriet ikke længere opfyldes. Der bør være en sådan mulighed af samme årsag som i tilfælde af udelukkelse af lande.

2.2.5. Så snart den nye GSP-forordning er blevet vedtaget af Rådet, vil Kommissionen forberede en revision af de sektorer, som skal gradueres ifølge den nye ordning. Resultaterne af denne revision vil træde i kraft den 1. januar 2003.

2.3. De særlige ansporende ordninger

2.3.1. For at sætte skub i den nuværende tendens, der er til at potentielt berettigede lande i højere grad tager imod ordningerne, er det vigtigt, at de bliver mere attraktive. Som i det nuværende arrangement, men mere forenklet, bør de yderligere præferencer fordoble de generelle præferencer, dvs., de skal give en ekstra ensartet nedsættelse med 3,5 procentpoint på mestbegunstigelsesværditolden, og en tillægsnedsættelse af specifik told med yderligere 30 %. Fordelen ved en sådan regel er også, at den er letforståelig.

2.3.2. Fordelen ved de særlige ansporende ordninger kan for øjeblikket også udnyttes af sektorer, hvor det berørte land er gradueret, men kun hvis gradueringen fandt sted under gradueringsmekanismen (og ikke under broderpartsklausulen). For at gøre ordningerne mere attraktive for de mere avancerede udviklingslande (som har større sandsynlighed for at blive gradueret og opfylde kravene i den sociale klausul), bør der også gives fordele, hvis gradueringen finder sted på grundlag af broderpartsklausulen.

2.3.3. I den nuværende form er der knyttet en dobbelt betingelse til den sociale ansporende ordning: for det første skal et land have status som begunstiget land under ordningen, og for det andet skal det certificeres, at varerne fra dette land er fremstillet i overensstemmelse med de relevante arbejdsnormer. Det gælder også for alle råvarer, også de importerede. Det er ikke gennemførligt i praksis, eftersom et begunstiget land ikke er i stand til at foretage den fornødne kontrol heraf. Derfor bør kravet droppes.

2.3.4. Den særlige ansporende ordning til beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder henviste oprindeligt til ILO-konvention nr. 87, 98 og 138. For at bringe den særlige ansporende ordning på linje med begrebet "vigtige arbejdsnormer" bør det også kræves af de begunstigede lande, at de også effektivt overholder ILO's konventioner nr. 29, 100, 105, 111 og 182.

2.3.5. For så vidt angår den særlige ordning til beskyttelse af miljøet er de internationalt godkendte standarder og et internationalt anerkendt certificeringssystem stadig ikke kommet på plads. Desuden har nogle af de nationale certificeringsordninger opnået en vis international anerkendelse. For at der kan tages hensyn hertil, bliver der i udkastet til forslaget benyttet mere generelle termer end i den nuværende forordning.

2.4. Særlig ordning til støtte for de mindst udviklede lande

2.4.1. I dette udkast til forslag er der taget hensyn til, at den nye forordning primært indrømmer toldfri adgang til alle varer fra de mindst udviklede lande.

2.5. Særlig ordning til bekæmpelse af produktion af og handel med narkotika

2.5.1. Kommissionen bør have et klart billede af, i hvor høj grad målene for denne ordning rent faktisk nås. Kommissionen bør derfor føre tilsyn med anvendelsen af ordningen samt med virkningerne heraf, idet den tager hensyn til de vurderinger, som uafhængige internationale organisationer og agenturer har foretaget, og Kommissionen bør udveksle synspunkter med de begunstigede lande om disse vurderinger. Evalueringerne skal ganske vist ikke føre til, at ordningen stoppes inden 2004, men de skal kunne hjælpe med til at besvare spørgsmålet om, hvorvidt det vil være relevant at opretholde ordningen efter denne dato.

2.6. Tilbagetrækning

2.6.1. Generelt bør GSP i højere grad anvendes som et middel til at fremme beskyttelse af de vigtigste arbejdsnormer. Det foreslås derfor, at alvorlig og systematisk overtrædelse af disse normer er en begrundelse for tilbagetrækning af GSP-fordele. Tilsvarende foreslås det også at medtage voldsomme skadevirkninger på miljøet som følge af fremstilling af bestemte produkter som sådanne begrundelser.

3. Bemærkninger

3.1. ØSU bifalder Kommissionens forslag til forordning om ændring af arrangementet med generelle toldpræferencer med henblik på at udvide gennemførelsen af 1994-retningslinjerne for GSP's rolle i tiåret 1995-2004 til den sidste del af denne periode. I lyset af de erfaringer, som er blevet indhøstet i mellemtiden, er det helt klart nødvendigt at foretage en vis finjustering af disse retningslinjer.

3.2. ØSU medgiver, at præferencer, der er i form af en procentdel af mestbegunstigelsestolden, nødvendigvis indskrænkes, hvis mestbegunstigelsestolden sænkes. Det er derfor enig i, at en ensartet nedsættelse af mestbegunstigelsestoldsatsen med 3,5 procentpoint vil være rimelig for alle følsomme varer.

3.2.1. ØSU er enig i, at de store forskelle mellem specifikke toldsatser udelukker, at de kan nedsættes med en ensartet sats, og at der derfor bør anvendes en ensartet nedsættelse på 30 % for alle berørte varer.

3.3. For så vidt angår udelukkelse af lande bemærker ØSU, at det er nødvendigt at opdatere et af de to kriterier, nemlig bruttonationalindkomsten pr. indbygger; det tilslutter sig princippet om at anvende et neutralt, regelmæssigt revideret kriterium og er enig i, at den tærskelværdi, som Verdensbanken benytter, opfylder disse krav.

3.4. ØSU deler Kommissionens bekymring for, at en årlig revision af listen over begunstigede lande kan føre til, at det bliver vanskeligt at forudse tingene, hvilket igen kan skabe modvilje mod processen. Det er derfor enig i, at et land først bør kunne slettes af listen over begunstigede lande, når det i tre på hinanden følgende år har opfyldt udelukkelseskriteriet, og at lande, som er blevet slettet af listen, bør kunne genopføres på listen, hvis de i tre på hinanden følgende år ikke opfylder kriteriet for at blive udelukket.

3.5. ØSU bifalder forslaget om, at begge grundregler for graduering - den såkaldte broderpartsklausul og gradueringsordningen - opretholdes. ØSU er også enig i, at gradueringen bør den også anvendes mere regelmæssigt, dvs. en gang om året, så den bliver mere neutral og automatisk.

3.5.1. ØSU støtter tanken om, at graduering kun skal finde sted, hvis begunstigede lande opfylder et af kriterierne i tre på hinanden følgende år. Også selv om der ikke er tale om det samme kriterium i alle tre år.

3.6. ØSU bemærker, at de særlige ansporende ordninger ikke har levet op til forventningerne, og er enig i, at det forekommer bydende nødvendigt at gøre dem mere attraktive. I betragtning af, at dette initiativ til dato har haft en så ringe succes, må ØSU stille det spørgsmål, om Kommmissionen er gået langt nok i denne retning.

3.6.1. ØSU bifalder princippet om at fjerne den dobbelte betingelse.

3.6.2. ØSU tilslutter sig forslaget om, at det - ud over de eksisterende krav - også bør kræves af de begunstigede lande, at de også effektivt overholder ILO's konventioner nr. 29, 100, 105, 111 og 182.

3.7. ØSU udtrykker tilfredshed med, at det foreliggende forordningsforslag tager højde for den nye forordning, som primært indrømmer toldfri adgang til alle varer fra de mindst udviklede lande; dog skal påpeges, at der er knytter en række betingelser og undtagelser hertil.

3.8. ØSU bifalder, at Kommissionen vil foretage en evaluering af de særlige ordninger til bekæmpelse af produktion af og handel med narkotika med henblik på at måle deres effektivitet. Det håber, at resultaterne af denne evaluering vil blive medtænkt i Kommissionens forslag om forlængelse af GSP-arrangementet efter 2004.

3.9. ØSU noterer sig Kommissionens forslag om, at alvorlig og systematisk overtrædelse af de vigtigste arbejdsnormer samt voldsomme skadevirkninger på miljøet fremover vil blive brugt som begrundelse for tilbagetrækning af GSP-fordele. ØSU forstår og tilslutter sig tankegangen bag dette forslag, men er dog samtidig bekymret for, at der kan gøre sig en vis form for subjektivitet gældende; hvem skal f.eks. definere begreberne "alvorlig", "systematisk" og "voldsomme", og hvordan vil man kunne sikre sig, at disse kriterier anvendes med den samme stringens i alle tilfælde?

3.10. ØSU bifalder, at Kommissionen har benyttet dette forordningsforslag til at arbejde videre mod målet om forenkling, men bemærker samtidig, at den ikke er gået så vidt som til at harmonisere og sammenfatte alle regler og fremgangsmåder. Da en større reform står for døren allerede i 2004, medgiver ØSU, at der kan være en god fornuft i at undgå drastiske ændringer på nuværende tidspunkt; til gengæld håber ØSU, at der ved den lejlighed vil blive sat fuld fokus på behovet for at forenkle, harmonisere, strømline kodificere, slanke og sammenfatte hele systemet.

Bruxelles, den 12. september 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT L 357 af 30.12.1998, s. 1.

(2) KOM(94) 212 endelig udg.