1.Indledning

En god affaldshåndtering er en byggesten i den cirkulære økonomi og bidrager til, at affald ikke påvirker miljøet og sundheden negativt. En korrekt gennemførelse af EU's affaldslovgivning vil fremskynde omstillingen til en cirkulær økonomi. Lokale aktører har en afgørende rolle i affaldshåndteringen og deres inddragelse i politikudviklingen og -gennemførelsen samt opbakning til deres aktiviteter er nødvendig for at sikre overholdelse af EU-lovgivningen.

I denne rapport gennemgås medlemsstaternes gennemførelse af centrale elementer i denne lovgivning, der peges på udfordringer, som hindrer fuld overholdelse af lovgivningen, og der gives henstillinger om hvordan håndteringen af bestemte affaldsstrømme kan forbedres.

Rapportens grundlag er de oplysninger, som er angivet i de nationale gennemførelsesrapporter i perioden 2013–2015 om:

-direktiv 2008/98/EF om affald (affaldsrammedirektivet)

-direktiv 2002/96/EF og direktiv 2012/19/EU om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE-direktivet)

-direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (emballagedirektivet)

-direktiv 1999/31/EF om deponering af affald (affaldsdeponeringsdirektivet) og

-direktiv 86/278/EØF om slam fra rensningsanlæg (direktivet om spildevandsslam).

Disse oplysninger suppleres af nylige grundige analyser af adskillige affaldsstrømme, nemlig kommunalt affald (rapporten om tidlig varsling) , bygnings- og nedrivningsaffald, farligt affald og affald af elektrisk og elektronisk udstyr.

2.Kommunalt affald – rapporten om tidlig varsling

I 2016 blev der i gennemsnit produceret 480 kg kommunalt affald pr. person i Europa, heraf blev 46 % genavendt eller omdannet til kompost, mens en fjerdedel blev deponeret. Kommunalt affald repræsenterer kun omkring 10 % af det samlede affald, der produceres i EU. Det er dog en af de mest indviklede affaldsstrømme at håndtere på grund af dens blandede sammensætning, dens mange producenter og spredningen af ansvaret for affaldshåndteringen.

De retlige forpligtelser vedrørende kommunalt affald (affald fra husstande og lignende affald) er fastlagt i affaldsrammedirektivet. Disse omfatter et mål om, at der senest i 2020 skal være truffet forberedelser med henblik på at genbruge/genanvende 50 % af kommunalt affald. Direktivet blev nyligt revideret med henblik på at omfatte nye og mere ambitiøse mål: 55 % skal være nået senest i 2025, 60 % senest i 2030 og 65 % senest i 2035. I det reviderede direktiv indføres desuden et system for rapporter om tidlig varsling til at evaluere medlemsstaternes fremskridt hen imod disse mål tre år forud for de respektive frister.

Med henblik på at forberede dette arbejde og hjælpe medlemsstaterne med at opfylde 2020-målet, har Kommissionen allerede udarbejdet sin første rapport om tidlig varsling. På grundlag af en dybdegående analyse af medlemsstaternes resultater inden for genanvendelse og affaldspolitikker er det konstateret, at 14 medlemsstater risikerer ikke at kunne opfylde 2020-målet på 50 %. Det drejer sig om: Bulgarien, Kroatien, Cypern, Estland, Finland, Grækenland, Ungarn, Letland, Malta, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet og Spanien.

Scenariemodellering med henblik på dette arbejde bekræfter dette, og det konkluderes, at hvis der ikke træffes yderligere politiske foranstaltninger, er det sandsynligt, at nogle af de berørte medlemsstater ikke engang vil kunne opfylde målet om 50 % senest i 2025.

Afhængigt af de enkelte medlemsstaters særlige problemer og behov og af hvor langt, de er fra at kunne opfylde 2020-målet, er der i tæt samarbejde med de nationale myndigheder blevet udpeget landespecifikke foranstaltninger med henblik på at rette op på manglerne. Rapporten indeholder en vurdering om tidlig varsling, der desuden bygger på de tidligere tiltag til at fremme overholdelsen, som Kommissionen har udarbejdet i samarbejde med medlemsstaterne. Hvis de nationale og lokale myndigheder hurtigt gennemfører de foreslåede foranstaltninger, formindskes risikoen for at målene ikke opfyldes betydeligt. I arbejdsdokumenterne fra Kommissionens tjenestegrene, som ledsager denne rapport, skitseres disse tiltag. Der kan også peges på et antal fælles prioriteter.

Tekstboks 1: Håndtering af kommunalt affald §Formidle de nationale mål for genanvendelse videre til kommunerne med ansvar for affaldsindsamlingsordningerne og sikre, at der er konsekvenser for de kommuner, som ikke opfylder målene. §Indføre foranstaltninger (inkl. afgifter) for at udfase deponering og andre former for behandling af restaffald (f.eks. mekanisk-biologisk behandling og forbrænding) med henblik på at give økonomiske incitamenter til fremme af affaldshierakiet. §I samarbejde med lokale og regionale myndigheder udvikle vejledning til kommunerne i form af en mindstestandard for ydelser for særskilt indsamling. Arrangere teknisk bistand og kapacitetsopbygningsprogrammer på nationalt plan for kommunerne. §Indføre obligatoriske krav om sortering af bioaffald og sikre, at planlagt eller eksisterende infrastruktur til affaldsbehandling svarer til indsamlingssystemerne. §Opfordre til samarbejde mellem kommunerne om planlægning af infrastruktur og/eller indkøb af tjenesteydelser for at sikre stordriftsfordele og fordeling af den økonomiske byrde. §Forbedre ordningerne for udvidet producentansvar, så de mindst svarer til de generelle minimumskrav, der er fastlagt i det reviderede affaldsrammedirektiv. §Indføre foranstaltninger til at tilskynde husstande til at sortere affald, herunder hyppigere indsamling af de særskilte affaldsstrømme i forhold til de blandede strømme. §Forbedre overvågningen og rapporteringen bl.a. ved at sikre, at data indsamles på kommunalt plan. §Anvende EU-midlerne mere effektivt med henblik på at udvikle en infrastruktur til affald, der sikrer medfinansiering af indsatser vedrørende forebyggelse, genbrug og genanvendelse.

3.Bygnings- og nedrivningsaffald