BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

• Forslagets begrundelse og formål

Med meddelelsen om den europæiske grønne pagt lancerede Kommissionen en ny vækststrategi for EU, som har til formål at omdanne EU til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Dette bekræfter på ny Kommissionens ambition om at øge klimamålene og gøre Europa til det første klimaneutrale kontinent senest i 2050. Hensigten er desuden at beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og virkninger. Nødvendigheden og værdien af den europæiske grønne pagt er kun vokset i lyset af covid-19-pandemiens alvorlige indvirkning på EU-borgernes sundhed og økonomiske velfærd.

Klimaændringerne er en presserende udfordring. I overensstemmelse med de videnskabelige resultater i særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) skal der globalt opnås nulemission af CO2 omkring 2050 og neutralitet for alle andre drivhusgasser senere i århundredet. Denne presserende udfordring kræver, at EU intensiverer sin indsats og udviser globalt lederskab ved at blive klimaneutral senest i 2050. Dette mål er fastsat i meddelelsen "En ren planet for alle" — En europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi.

På grundlag af en omfattende konsekvensanalyse foreslog Kommissionen i sin meddelelse af 17. september 2020 om "Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030" at hæve EU's ambitionsniveau og fremlagde en omfattende plan om at øge Den Europæiske Unions bindende mål for 2030 i retning mod nettoreduktionsemissioner på mindst 55 % på en ansvarlig måde. En forhøjelse af 2030-ambitionen på nuværende tidspunkt bidrager til at skabe sikkerhed for politiske beslutningstagere og investorer, således at de beslutninger, der træffes i de kommende år, ikke fører til fastlåsning af emissionsniveauer, der er uforenelige med EU's mål om at være klimaneutral senest i 2050. 2030-målet er i overensstemmelse med Parisaftalens mål om at holde den globale temperaturstigning et godt stykke under 2 °C og fortsætte bestræbelserne på at holde den på 1,5 °C.

I meddelelsen foreslås det, at EU bevæger sig hen imod et strengere fastsat bidrag fra sektoren for arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) og som et yderligere skridt kombinerer ikke-CO2-drivhusgasemissioner fra landbruget med sektoren for arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug og derved skaber en ny reguleret arealsektor (som omfatter emissioner og optag fra landbrug, skovbrug og andre arealanvendelser). Dette kan fremme synergier mellem arealbaserede afbødningsforanstaltninger og muliggøre en mere integreret politikudformning og -gennemførelse på nationalt plan og EU-plan. Ifølge den analyse, der ligger til grund for meddelelsen, vil arealsektoren kunne blive klimaneutral omkring 2035 på en omkostningseffektiv måde og efterfølgende generere større CO2-optag end drivhusgasemissioner.

Det Europæiske Råd godkendte det nye bindende EU-mål for 2030 på mødet i december 2020. Rådet opfordrede også Kommissionen "til at vurdere, hvordan alle økonomiske sektorer bedst kan bidrage til 2030-målet, og til at fremsætte de nødvendige forslag ledsaget af en tilbundsgående undersøgelse af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger på medlemsstatsniveau, idet der tages hensyn til nationale energi- og klimaplaner, og den eksisterende fleksibilitet evalueres".

Med henblik herpå gøres EU's mål om klimaneutralitet retligt bindende i den europæiske klimalov, hvor 2030-ambitionen hæves ved fastsættelsen af et mål om en nettoemissionsreduktion på mindst 55 % senest i 2030 i forhold til 1990.

For at følge den kurs, der foreslås i den europæiske klimalov, og opfylde dette øgede ambitionsniveau inden 2030, har Kommissionen revideret den gældende klima- og energilovgivning, som forventes at reducere drivhusgasemissionerne med 40 % senest i 2030 og med 60 % senest i 2050.

Denne "Fit for 55"-lovgivningspakke er som bebudet i Kommissionens klimaplan den mest omfattende byggesten i bestræbelserne på at gennemføre det ambitiøse nye klimamål for 2030, og alle økonomiske sektorer og politikker vil skulle yde et bidrag.

Den oprindelige lovramme for sektoren for arealanvendelse, sektoren for arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug (LULUCF), som er fastsat i forordning (EU) 2018/841, blev vedtaget i 2018 og omhandler CO2-emissioner og -optag samt emissionerne af drivhusgasserne CH4 og N2O fra forvaltningen af jord, skove og biomasse i perioden fra 2021 til 2030. Den bidrager til Unionens tidligere emissionsreduktionsmål på mindst 40 % senest i 2030 i forhold til 1990 ved at sikre, at summen af de samlede emissioner ikke overstiger summen af de samlede optag, der genereres af sektoren efter anvendelsen af regnskabsreglerne og fleksibiliteten i forhold til den indsatsfordelingssektor, der er fastsat i forordning (EU) 2018/842.

Forslaget om ændring af forordning (EU) 2018/841 som en del af "Fit for 55"-pakken har til formål at styrke LULUCF-sektorens bidrag til den hævede samlede klimaambition for 2030. Med henblik herpå fastsættes det overordnede EU-mål for nettooptag af drivhusgasser i LULUCF-sektoren til 310 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2030, styrkes medlemsstaternes forpligtelse til at forelægge integrerede afbødningsplaner for arealsektoren, og overvågningskravene skærpes ved brug af digitale teknologier, tilpasses målene til de tilknyttede politiske initiativer vedrørende biodiversitet og bioenergi, fastsættes EU-målet om klimaneutralitet for 2035 i arealsektoren (som omfatter både LULUCF-sektoren og landbrugets ikke-CO2-sektor og forpligtes Kommissionen til at fremsætte forslag til nationale bidrag til 2035-målet senest i 2025 i dette forslag.

Den foreslåede ændring omfatter kun mindre, ikkevæsentlige ændringer i de lovgivningsmæssige rammer for LULUCF for den første overholdelsesperiode, dvs. fra 2021 til 2025. Derimod sker der betydelige ændringer ved begyndelsen af den anden overholdelsesperiode fra 2026 til 2030. Med henblik på at forenkle gennemførelsen og overholdelsen vil de Kyoto-inspirerede regnskabsregler for landarealer ikke længere blive anvendt efter 2025, og fleksibiliteten mellem LULUCF og indsatsfordelingssektorerne vil blive tilpasset i overensstemmelse med den europæiske klimalov. Unionens samlede mål for nettooptag af drivhusgasser på 310 mio. ton CO2-ækvivalenter fordeles mellem medlemsstaterne som årlige nationale mål for perioden fra 2026 til 2030 og baseres på de emissioner og optag, der rapporteres i drivhusgasopgørelserne, og de forvaltede arealer. Der indføres et nyt system til forvaltning af målopfyldelsen, og fleksibilitetsmekanismen for arealanvendelse, som omhandler risikoen for, at medlemsstaterne ikke opfylder deres forpligtelser, justeres. Fra og med 2031 vil forordningens anvendelsesområde blive udvidet til at omfatte ikke-CO2-emissioner fra landbrugssektoren, således at hele arealsektoren for første gang er omfattet af ét klimapolitisk instrument.