Udtalelse om udkast til Kommissionens direktiv om ændring af Kommissionens direktiv 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af teletjenester () (95/C 236/05)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 27. februar 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Roger Ramaekers til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. maj 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 326. plenarforsamling af 31. maj og 1. juni 1995, mødet den 1. juni 1995, med 98 stemmer for, 72 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU tager til efterretning, at Kommissionen agter at tage skridt til at sikre:

- enhver operatør ret til at levere alle teletjenester bortset fra taletelefonitjenester til offentligheden og de tjenester, der specifikt udelukkes fra anvendelsesområdet for direktiverne 90/388/EØF og 94/46/EF,

- effektiviteten af de foranstaltninger, der skal liberalisere telesektoren.

1.2. ØSU finder det prisværdigt, at Kommissionen ønsker at høre alle berørte parter om det omhandlede emne og således anmoder om deres bemærkninger () med henblik på at forelægge Rådet en rapport om høringen på samlingen i juni 1995, før udkastet til direktiv vedtages.

1.3. ØSU noterer sig, at Kommissionen agter omgående at fjerne alle eksisterende begrænsninger i brugen af kabelnet til ikke-monopoliserede tjenester, så potentialet i de eksisterende infrastrukturer kan udnyttes fuldt ud. Kommissionen påpeger endvidere, at man ved hjælp af de net, der drives af godkendte kabel-tv-leverandører, faktisk kan levere et øget antal tjenester, hvis der foretages yderligere investeringer heri.

1.4. ØSU bemærker, at nogle medlemsstater ifølge Kommissionen har fjernet tidligere begrænsninger i leveringen af bestemte data og ikke-monopoliserede tjenester via kabel-tv-net, mens andre medlemsstater opretholder omfattende begrænsninger.

ØSU noterer, at sådanne begrænsninger kun må begrundes »ud fra overordnede offentlige interesser eller ufravigelige hensyn, dvs. væsentlige krav«.

1.5. Ifølge Kommissionen må medlemsstaterne i henhold til direktiv 90/388/EØF frem til en bestemt dato fortsat forbeholde de nationale teleselskaber retten til at levere taletelefoni med henblik på at sikre tilstrækkelige indtægter til etableringen af et universelt tilgængeligt telefonnet.

Det skal i den forbindelse bemærkes, at et midlertidigt forbud mod levering af taletelefoni via kabel-tv-net af samme årsag kan være begrundet.

1.6. ØSU tager til efterretning, at det foreslåede direktiv om afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net ifølge Kommissionen ikke vil hindre, at udsendelsen af tv-kanaler til offentligheden fortsat er underlagt særlige regler, som medlemsstaterne indfører.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU noterer sig, at grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net har været udlagt til offentlig høring frem til den 15. marts 1995. Det er beklageligt, at ØSU ikke har rådet over høringsresultaterne under udarbejdelsen af denne udtalelse.

Efter ØSU's mening kan det udkast til direktiv, der behandles i denne udtalelse, ikke isoleres fra grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net.

2.2. ØSU ønsker at kæde emnet for udkastet til direktiv om afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net til levering af teletjenester sammen med den overordnede problemstilling, der behandles i de to dele af grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net.

2.3. ØSU henviser til sin udtalelse () om Kommissionens handlingsplan »Europa på vej mod informationssamfundet«, især til punkterne 3.1.2.5, 3.1.2.6, 3.1.2.7 og 3.1.2.8 ØSU udtrykte ikke mindst bekymring over den foreslåede tidsplan og udtalte følgende: »ØSU konstaterer, at Ministerrådet på mødet den 17. november 1994 ikke kunne gå ind for, at de alternative infrastrukturer skulle liberaliseres før den 1. januar 1998. På den baggrund er det beklageligt, at Kommissionen den 21. december 1994 vedtog et udkast til direktiv om liberalisering af infrastrukturer til kabeldistribution pr. 1. januar 1996. ... Dette initiativ griber ind i spillereglerne på tidsplanet og dermed også i industristrategien.«

2.4. ØSU minder om, at det i sin udtalelse () om Kommissionens handlingsplan »Europa på vej mod informationssamfundet« påpegede følgende i punkt 3.1.2.8: »... man kan ikke med rimelighed anvende den foreslåede tidsplan for infrastrukturliberaliseringen uden at have fastlagt begrebet universel tjeneste, begrundelsen herfor, konsekvenserne, sikringsmekanismerne, udviklingen og finansieringen«. ØSU finder det i den forbindelse prisværdigt, at Kommissionen ønsker at give et konkret svar på problemet med den universelle tjenestes finansiering, idet der i anden del af grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur foreslås en finansieringsfond.

2.5. I sin udtalelse () om »udkastet til Kommissionens direktiv om ændring af direktiverne 88/301/EØF og 90/388/EØF« med hensyn til satellitkommunikation [SEK(93) 1891 endelig udg.] bekræftede ØSU, at det bør »være et overordnet mål at definere universaltjenesten og fastlægge dens omfang, udformning og finansiering, før der foretages en fuldstændig liberalisering inden for taletelefoni«, således som ØSU allerede havde påpeget i sin »udtalelse () om situationen i teletjenestesektoren« [KOM(93) 159 endelig udg.].

2.6. ØSU konstaterer, at Rådet enstemmigt går ind for, at alle teletjenester, herunder taletelefoni, og teleinfrastrukturer liberaliseres senest pr. 1. januar 1998. Visse medlemsstater har imidlertid besluttet at foretage liberaliseringen på et tidligere tidspunkt.

2.7. ØSU bemærker, at multimedieområdet er præget af en meget hurtig teknologisk udvikling, og mener, at brugen af kabel-tv-net kan føre til udvikling af tjenester, der anvender de pågældende teknologier.

2.8. ØSU mener, at liberaliseringen af ikke-monopoliserede tjenester og brugen af kabel-tv-net kan skabe en konkurrence, der kan forbedre kvaliteten af de tilbudte tjenester og mindske de tilknyttede omkostninger.

2.9. I den forbindelse gentager ØSU, at det ønsker et informationssamfund, der giver alle EU-borgere adgang til tjenester af høj kvalitet og til en rimelig pris. Dette mål forudsætter ikke, at man opretholder monopoler af nogen som helst art.

3. Særlige bemærkninger

3.1. ØSU tager til efterretning, at Kommissionen agter at afskaffe begrænsningerne i brugen af tv-infrastruktur til levering af mobilkommunikationstjenester (Kommissionens meddelelse om høringen vedrørende grønbogen om mobil- og personkommunikation [KOM(94) 492 endelig udg., punkt VI.2.1]. Dette spørgsmål kan efter ØSU's mening ikke adskilles fra emnet for nærværende udtalelse.

3.2. ØSU konstaterer endvidere, at det i anden del af grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net () hedder, at det må undgås, at bidragene til den universelle tjeneste hæmmer udviklingen af nye tjenester, som i dag er kendetegnet ved højere omkostninger og mindre udbredelse, f.eks. mobiltelefoni. Sådanne tjenester kunne som følge af de underliggende omkostninger og de høje takster fritages, i det omfang de ikke udgør en trussel mod taletelefoni-leverandørernes evne til at finansiere den universelle tjeneste.

3.3. ØSU finder denne fremgangsmåde uacceptabel, eftersom mobiltelefoni vil tiltrække de mest rentable brugere og dermed berøve det faste taletelefoni-net denne brugergruppe. I så fald er der en reel risiko for, at der opstår et mobilnet af høj kvalitet, som de mest velstillede brugere har adgang til, og et fast taletelefoni-net, der bliver mindre og mindre rentabelt og dermed må yde en service af lavere kvalitet til de mindre velstillede. Der er med andre ord risiko for, at det tvedelte samfund, der frygtes i Bangemann-rapporten og Kommissionens handlingsplan, bliver en realitet.

3.4. ØSU må imidlertid erkende, at en opretholdelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net kan hæmme udviklingen af nye interaktive tjenester. Det skal dog henvise til punkt 4.5 i sin udtalelse () om Kommissionens handlingsplan »Europa på vej mod informationssamfundet«: »Samtidig med at man kortlægger de sociale konsekvenser af de nye teknologier, bør man også gennemføre behovsanalyser for at sikre, at informationssamfundet opfylder faktiske behov i det europæiske samfund og ikke begrænses til et udbud af tjenester, der er umiddelbart økonomisk rentable«.

3.5. ØSU konstaterer, at det foreslåede direktiv om afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net pr. 1. januar 1996 kan tænkes at træde i kraft, før det lykkes at etablere det klare og stabile lovfundament, der omtales i Kommissionens handlingsplan.

3.6. ØSU frygter ikke mindst, at spørgsmålet om fastlæggelse af den universelle tjeneste og dens finansiering ikke vil kunne besvares klart inden den 1. januar 1996.

3.7. ØSU bemærker, at spørgsmålet om mediernes konvergens, især med hensyn til telekommunikation og radiospredning, stadig drøftes indgående på lovgivningsplan.

ØSU henviser i den forbindelse til sin udtalelse () om Kommissionens handlingsplan: »Det foreslåede program for liberalisering af tjenester og infrastrukturer skal gøres afhængigt af visse forudsætninger, der skal bygge på tilvejebringelse af et klart og stabilt lovfundament, især vedrørende:

- mediekoncentration og -ejerskab

- definition og sikring af den universelle tjeneste

- sikring af privatlivets fred

- intellektuelle ejendomsrettigheder

- retsbeskyttelse og sikkerhed

- audiovisuelt:

- etik

- information

- kultur

- standardisering: interoperabilitet

- takster (udligning, krydssubsidier).«

ØSU konstaterer, at medlemsstaterne allerede har vedtaget regler for de liberaliserede tjenester.

3.8. ØSU pointerer, at det er meget forskelligt, hvor fremskreden udviklingen af kabel-tv-net er i de forskellige EU-lande. Det skal i den forbindelse understreges, at et direktiv til afskaffelse af begrænsninger i brugen af denne type net ville have meget forskellige konsekvenser i de forskellige medlemsstater, især for de nationale teleselskaber.

3.9. ØSU konstaterer, at Grækenland og Italien ikke råder over et kabel-tv-net, mens mere end 90 % af husstandene i Belgien, Luxembourg og Holland er tilsluttet et kabelnet.

ØSU påpeger, at Storbritannien for indeværende ganske vist er det eneste EU-land, hvor tv-nettet må bruges til liberaliserede tjenester, men at nettets dækningsgrad kun er på 5 %. Frankrig og Holland tillader, at tv-distributionsnettet anvendes til visse liberaliserede tjenester.

3.10. Det må undgås, at kabel-tv-leverandørerne, der ofte har et lokalt monopol, blot erstatter statsmonopolerne, da det ville være i modstrid med liberaliseringsmålet.

3.11. Det må også påses, at indførelsen af nye multimedietjenester ikke fører til konkurrence på markedet for taletelefoni, før de nødvendige lovgivningsforanstaltninger på området er truffet.

3.12. Det vil endvidere være nødvendigt at indføre mekanismer, der sikrer, at omkostningerne ved de nye multimedietjenester ikke væltes over på alle kabel-tv-nettets brugere.

I første omgang vil udviklingen af multimedietjenester nemlig kun vedrøre erhvervsmæssige applikationer, idet applikationerne til de private husholdninger, såsom taxameterbetalt tv (»pay per view«) og telekøb ikke kan forventes at være udviklet før år 2004.

I den forbindelse udtrykker ØSU tilfredshed med, at Kommissionen i artikel 2 i sit udkast til direktiv kræver, at der føres separate regnskaber for aktiviteter som henholdsvis leverandør af netkapacitet og leverandør af teletjenester.

3.13. I denne situation, hvor den hurtige teknologiske udvikling står i modsætning til den langsommelige udarbejdelse af lovrammen, ville det være hensigtsmæssigt at oprette en europæisk regelgivningsinstans, så man dermed kunne beskytte borgernes og forbrugernes rettigheder og interesser.

3.14. For at tydeliggøre sigtet med dette udkast til direktivændring bør artikel 1, stk. 1, efter ØSU's opfattelse omformuleres således: »enhver kabelbaseret infrastruktur, som en medlemsstat har godkendt til distribution og transport af radio- og tv-signaler ...«; tilsvarende bør artikel 1, stk. 2, affattes således: »... fjerne alle begrænsninger på levering af kapacitet til distribution og transport af signaler via kabel-net ...«.

4. Konklusioner

4.1. ØSU erkender, at afskaffelsen af begrænsninger i brugen at kabel-tv-net åbner mulighed for udvikling af nye teletjenester.

4.2. ØSU mener dog ikke, at man kan fjerne begrænsningerne i anvendelsen af kabel-tv-net uden først at fastlægge et klart lovfundament, især vedrørende den universelle tjeneste.

4.3. ØSU tillægger spørgsmålet om finansiering af den universelle tjeneste grundlæggende betydning. Forud for enhver liberalisering af kabelinfrastrukturer skal det nøje præciseres, hvilke tjenesteleverandører der skal yde finansieringsmidler til den universelle tjeneste.

4.4. ØSU lægger særlig vægt på, at spørgsmålet om mobilkommunikationsleverandørernes deltagelse i finansieringen af den universelle tjeneste afklares, før der tages skridt til liberalisering af kabel-tv-net.

4.5. ØSU fremhæver, at det er meget forskelligt, hvor fremskreden udviklingen af kabel-tv-net er i de forskellige EU-lande, og at det foreslåede direktiv til afskaffelse af begrænsninger i brugen af kabel-tv-net vil have meget forskellige konsekvenser. Anvendelsen af det foreslåede direktiv ville endog føre til illoyale konkurrenceforhold for visse nationale teleselskaber; nogle teleselskaber ville befinde sig i en reel konkurrencesituation, mens andre kun ville gøre det teoretisk set, fordi der ikke findes kabel-tv-net i visse medlemsstater.

4.6. ØSU noterer, at tidsplanen blev drøftet på Ministerrådets møde den 17. november 1994. Rådet har ikke ytret ønske om at afskaffe begrænsningerne i brugen af kabel-tv-net før den 1. januar 1998.

4.7. Af alle disse grunde mener ØSU, at det er for tidligt at iværksætte et direktiv på området pr. 1. januar 1996.

4.8. I lyset af Ministerrådets afgørelse, de store forskelle i kabel-tv-nettenes udviklingsniveau og forskellene i de konsekvenser, anvendelsen af det foreslåede direktiv ville have i de enkelte medlemsstater, mener ØSU derfor, at det må overlades til den enkelte medlemsstat at afgøre, om denne foranstaltning skal iværksættes før den 1. januar 1998.

Bruxelles, den 1. juni 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 76 af 28. 3. 1995, s. 8.

() EFT nr. C 110 af 21. 4. 1995, s. 37.

() EFT nr. C 127 af 7. 5. 1994.

() EFT nr. C 32 af 2. 2. 1994.

() Foreligger d.d. ikke på dansk.

() EFT nr. C 379 af 31. 12. 1994.

() EFT nr. C 110 af 21. 4. 1995, s. 37.

BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag, som opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer, blev forkastet under forhandlingerne:

Modudtalelse

Sektionens udtalelse erstattes med følgende:

»1. Indledning

1.1. Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 ophævede begrænsninger i leveringen af tillægstjenester, datatjenester og privat taletelefoni. Dette direktiv er blevet karakteriseret som en hjørnesten i EU's rammelovgivning om liberalisering af det europæiske marked for teletjenester.

1.2. Rådets resolution 93/C 213/01 af 22. juli 1993 om behovet for yderligere udvikling på telekommunikationsmarkedet fastlægger de generelle rammer for udviklingen af EU's lovgivning på området. Heri fastsættes den 1. januar 1998 som frist for den fuldstændige liberalisering (dog med yderligere overgangsperioder for visse medlemsstater).

1.3. Lovgivningsmæssige begrænsninger hindrer i øjeblikket brugen af alternativ infrastruktur som f.eks. kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede teletjenester på tredjeparts eller egne vegne.

1.4. I Europa-Parlamentets resolution af 20. april 1993 (A3-0113/93) og Rådets resolution af 22. december 1994 () opfordres Kommissionen til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at kunne udnytte potentialet i kabelnettenes eksisterende infrastrukturer til teletjenester, og snarest muligt at afskaffe medlemsstaternes begrænsninger i brugen af kabelnet til ikke-monopoliserede tjenester.

1.5. Nogle medlemsstater har allerede fjernet tidligere begrænsninger i leveringen af bestemte data- og/eller ikke-monopoliserede telefontjenester via kabel-tv-net. Mindst to medlemsstater tillader taletelefoni [de nærmere enkeltheder findes i grønbogen KOM(94) 682 - afsnit III.3].

1.6. Som led i strategien til informationssamfundets forberedelse lægger Kommissionen stor vægt på de talrige ønsker om en fremskyndet, men begrænset liberalisering af infrastrukturerne allerede nu. ØSU formoder, at Kommissionen gradvist vil fremsætte særskilte forslag til ændring af direktiv 90/338/EØF.

1.7. Kommissionen arbejder for øjeblikket på den generelle lovgivningsramme, som er påkrævet, for at teletjenester og -net kan liberaliseres fuldstændigt pr. 1. januar 1998. I henhold til Rådets resolutioner skal de nødvendige forslag til forskrifter og foranstaltninger fremlægges inden den 1. januar 1996.

1.8. Kommissionens direktivudkast er et led i denne proces. ØSU finder det positivt, at Kommissionen hører alle interesserede parter, før den vedtager sit direktivudkast (), og at den vil forelægge Rådet en rapport om høringen i juni 1995.

2. Kommissionens direktivudkast

2.1. I direktiv 90/388/EØF blev teletjenester, bortset fra taletelefonitjenester til offentligheden og de tjenester, der specifikt udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, åbnet for konkurrence.

2.2. De lovgivningsmæssige begrænsninger, der forhindrer brugen af alternativ infrastruktur til levering af teletjenester, er årsag til flaskehalse på områder som datakommunikation, tillægstjenester og tilrådighedsstillelse af data- og taletelefonitjenester for virksomheder og lukkede brugergrupper.

2.3. Kommissionen foreslår, at alle begrænsninger i brugen af transmissionskapacitet via kabel-tv-net afskaffes, at alle tjenesteleverandører får mulighed for at bruge kabel-tv-nettene til levering af deres tjenester, og at sammenkobling med det offentlige telenet tillades. Kommissionen kræver endvidere gennemsigtighed og ikke-diskriminerende adfærd i de tilfælde, hvor en enkelt leverandør stiller både tele- og kabel-tv-net til rådighed, og at der føres separate regnskaber.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU bifalder Kommissionens direktivudkast.

3.2. I mange medlemsstater vil udkastet i begyndelsen kun have ringe effekt, eftersom kabel-tv-nettene enten slet ikke eksisterer eller kun findes på lokalt plan og dermed ikke er landsdækkende. Det er både meget tidskrævende og omkostningskrævende at etablere et kabel-tv-net.

3.3. I de medlemsstater, hvor der allerede findes kabel-tv-net, og hvor tjenesteleverandørerne ønsker at benytte dem, er udkastet dog et skridt i den rigtige retning. Det vil også lette den fremtidige planlægning.

3.4. Planlægningen er et vigtigt element, eftersom mange af de eksisterende operatørejede net har begrænset kapacitet, og kabel-tv-nettene kan sikre større kapacitet og højere teknisk kvalitet. Kombineret med de fordele, de nye teknologier hurtigt vil medføre, åbnes der mulighed for en bred vifte af nye tjenester, hvormed væksten på markedet stimuleres.

3.5. ØSU er ikke blind for, at der frygtes at ville gå arbejdspladser tabt. Erfaringerne viser dog i mange tilfælde, at eventuelle tabte arbejdspladser kan opvejes takket være de nye produkters og tjenesters jobskabende effekt.

3.6. Kommissionen har forsikret ØSU om, at dette udkast på ingen måde vil være til skade for de kommende forslag om den universelle tjeneste, som imødeses med stor spænding (grønbogens anden del).

4. Særlige bemærkninger

4.1. Artikel 1

ØSU bifalder, at direktivet udvides til også at omfatte kabel-tv-net, men beklager, at udkastet ikke omfatter andre alternative infrastrukturer, som er til rådighed, f.eks. en række net drevet af jernbane- og forsyningsselskaber. ØSU håber, at denne mangel hurtigt vil blive afhjulpet.

4.2. Artikel 4

Direktivet bør - som foreslået - træde i kraft den 1. januar 1996. Det er et vigtigt og positivt skridt fremad for de medlemsstater, der allerede råder over kabel-tv-net (på landsplan eller lokalt). Det vil have minimal virkning i andre medlemsstater.

5. Konklusioner

5.1. ØSU tilslutter sig Kommissionens udkast, men er klar over, at mange vigtige spørgsmål inden for telekommunikation og beslægtede områder skal løses, før de nye, mindre restriktive lovbestemmelser kan få deres fulde virkning. Blandt disse spørgsmål, hvoraf mange er omtalt i ØSU's udtalelse om informationssamfundet (), kan der peges på:

- universaltjenesten inden for telekommunikation

- åben adgang til og sammenkobling med de offentlige telenet og -tjenester

- licensudstedelse på teleområdet

- loyal konkurrence

- internationale aspekter

- beskæftigelsesudfordringen

- mediekoncentration og -ejerskab

- intellektuelle ejendomsrettigheder

- retsbeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred.

ØSU tager den tidsplan, der foreslås i grønbogens anden del, til efterretning og ser frem til at udtale sig om Kommissionens kommende forslag. I mellemtiden bør behandlingen af dette udkast videreføres.«

Afstemningsresultat

77 stemmer for, 97 stemmer imod, 2 stemmer hverken for eller imod.