FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 37/95 fastlagt af Rådet den 8. december 1995 med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv 95/. . ./EF af . . . om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet (95/C 356/05)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og

ud fra følgende betragtninger:

Der bør indføres fælles bestemmelser om føring af både til indlandssejlads på Fællesskabets indre vandveje; med Rådets direktiv 91/672/EØF af 16. december 1991 om gensidig anerkendelse af nationale bådførercertifikater for transport af varer og personer ad indre vandveje blev der taget et første skridt i denne retning (4);

på grund af forskellene mellem de nationale retsforskrifter vedrørende vilkårene for erhvervelse af bådførercertifikat for sejlads på indre vandveje og nødvendigheden af gradvis at skærpe sikkerhedskravene for sejlads på indre vandveje er det for at undgå eventuelle konkurrenceforvridninger nødvendigt at vedtage fællesskabsregler for udstedelsen af sådanne certifikater;

i henhold til subsidiaritetsprincippet bør den fornødne ensartethed og gennemskuelighed sikres ved, at Fællesskabet fastlægger en fælles model for nationale bådførercertifikater, som medlemsstaterne anerkender gensidigt uden krav om udskiftning, mens ansvaret for udstedelse af certifikatet overlades til medlemsstaterne selv;på nationale sejlbare vandveje, der ikke er forbundet med en anden medlemsstats sejlbare vandvejsnet, er der ingen international konkurrence, hvorfor der ikke er grund til at gøre dette direktivs fælles bestemmelser for erhvervelse af bådførercertifikater obligatoriske for disse vandveje;

de fælles bestemmelsers første formål skal være at øge sejladsens sikkerhed og beskytte menneskeliv bedre; derfor må de nødvendigvis indeholde mindstekrav, som en ansøger skal opfylde for at erhverve bådførercertifikat for sejlads på indre vandveje;

kravene bør som minimum vedrøre mindstealder for føring af båd, ansøgerens fysiske og mentale egnethed, erhvervserfaring og kundskaber på visse områder, der er relevante for føring af båd; af hensyn til bådens og de ombordværendes sikkerhed kan medlemsstaterne stille supplerende krav, navnlig for at forvisse sig om ansøgerens kendskab til bestemte lokale forhold; der kræves supplerende faglige kundskaber til radarnavigation eller føring af en båd, der befordrer passagerer;

der bør fastlægges hensigtsmæssige procedurer for tilpasning af bilagene til dette direktiv; det bør derfor pålægges det ved direktiv 91/672/EØF nedsatte udvalg at bistå Kommissionen med at tilpasse bilagene -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

1. Medlemsstater, der i overensstemmelse med dette direktiv udsteder et bådførercertifikat gældende for gods- og persontransport ad indre vandveje, i det følgende benævnt »certifikat«, følger den EF-model, der er beskrevet i bilag I.

2. Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger for at undgå forfalskning af disse certifikater.

3. Certifikatet udstedes af den kompetente myndighed i medlemsstaterne i overensstemmelse med dette direktiv. Der tages hensyn til de særlige forhold, som gør sig gældende for de vandveje og de certifikater, der er omhandlet i artikel 1 i direktiv 91/672/EØF, dvs.:

- bådførercertifikat, som er gyldigt for alle vandveje i medlemsstaterne undtagen de vandveje, som er omfattet af reglerne for udstedelse af bådførercertifikater for sejlads på Rhinen (gruppe A);

- bådførercertifikat, som er gyldigt for alle vandveje i medlemsstaterne undtagen de i bilag II til Rådets direktiv 91/672/EØF omhandlede sejlbare vandveje for søgående skibsfart og undtagen de vandveje, som er omfattet af reglerne for udstedelse af bådførercertifikater for sejlads på Rhinen (gruppe B).

4. Certifikatet, som medlemsstaterne udsteder i gruppe A eller gruppe B i overensstemmelse med dette direktiv, er gyldigt for alle Fællesskabets vandveje i henholdsvis gruppe A eller gruppe B.

5. Bådførercertifikatet for sejlads på Rhinen, udstedt i overensstemmelse med den reviderede konvention om sejlads på Rhinen, er gyldigt for alle Fællesskabets vandveje, jf. dog artikel 8, stk. 2.

6. Nationale bådførercertifikater, jf. bilag I til nærværende direktiv, der anerkendes gensidigt i medfør af direktiv 91/672/EØF, og som er udstedt senest atten måneder efter datoen for nærværende direktivs ikrafttræden, forbliver gyldige uden ombytningspligt.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

a) »kompetent myndighed«: myndighed, der af medlemsstaten er beføjet til at udstede certifikatet efter at have overbevist sig om, at ansøgeren opfylder de gældende krav;

b) »bådfører«: person, som er egnet og kvalificeret til at føre båd på medlemsstaternes vandveje, og som har ansvaret om bord for sejladsen;

c) »medlem af brobesætningen«: person, som regelmæssigt har deltaget i føringen af og har stået til rors på et indlandsfartøj.

Artikel 3

1. Dette direktiv gælder for alle førere af både, der er beregnet til gods- eller persontransport ad indre vandveje: motorpramme, slæbebåde, skubbebåde, pramme, skubbede lægtertog eller konvojer i parvis formation, bortset fra:

- førere af både til godstransport, hvis bådens længde er under tyve meter;

- førere af både til passagerbefordring, hvis båden foruden besætningen ikke medfører flere end tolv personer.

2. Efter høring af Kommissionen kan en medlemsstat fra direktivets anvendelsesområde undtage førere af både, som udelukkende besejler nationale sejlbare vandveje, der ikke er forbundet med en anden medlemsstats sejlbare vandvejsnet, og for dem udstede nationale bådførercertifikater på betingelser, som kan afvige fra de i dette direktiv fastsatte betingelser. Sådanne nationale certifikaters gyldighed er begrænset til de pågældende sejlbare vandveje.

Artikel 4

1. For at erhverve et certifikat skal ansøgeren opfylde de mindstekrav, der er fastsat i artikel 5 til 8. Certifikatet påtegnes med gruppe A eller B, alt efter hvor bådføreren må føre båd.

2. Certifikater udstedt af medlemsstaterne i overensstemmelse med de mindstekrav, der er nævnt i stk. 1, anerkendes gensidigt.

Artikel 5

For at erhverve et certifikat skal ansøgeren være fyldt 21 år. Medlemsstaterne kan dog fortsat udstede certifikater til ansøgere, der er fyldt 18 år. En medlemsstat kan gøre anerkendelsen af et certifikat i gruppe A eller B, der er udstedt af en anden medlemsstat, betinget af, at de betingelser for minimumsalder, der i den pågældende medlemsstat gælder for udstedelse af et certifikat i samme gruppe, er opfyldt.

Artikel 6

1. Ansøgeren skal godtgøre sin fysiske og mentale egnethed ved en undersøgelse foretaget af en læge, der er anerkendt af den kompetente myndighed. Undersøgelsen vedrører navnlig syns- og høreevnen, evnen til at skelne farver, armenes og benenes motorik, samt ansøgerens neuropsykiatriske og vaskulære sundhedstilstand.

2. Senest tre måneder efter at være fyldt 65 år og derefter hvert år skal indehaveren af et certifikat gennemgå den i stk. 1 omhandlede lægeundersøgelse; den kompetente myndighed attesterer ved en påtegning på certifikatet, at bådføreren har opfyldt denne forpligtelse.

Artikel 7

1. Ansøgeren skal dokumentere at være i besiddelse af mindst fire års erhvervserfaring som medlem af brobesætningen på et indlandsfartøj.

2. For at kunne komme i betragtning skal erhvervserfaringen være attesteret af medlemsstatens kompetente myndighed ved en påtegning i en personlig tjenestebog. Erhvervserfaringen kan være opnået på alle vandveje i medlemsstaterne. For vandveje, som har deres løb både inden for og uden for Fællesskabets område, f.eks. Donau, Elben og Oder, tages der hensyn til erhvervserfaring, som er opnået på alle strækninger af disse vandveje.

3. Den i stk. 1 omhandlede erhvervserfarings mindste varighed kan nedsættes med højst tre år:

a) hvis ansøgeren er indehaver af et af den kompetente myndighed anerkendt diplom, der godtgør, at den pågældende har gennemgået en særlig uddannelse i sejlads på indre vandveje, hvori der indgår praktikantperioder med bådføring; nedsættelsen kan ikke overstige varigheden af denne særlige uddannelse; eller

b) hvis ansøgeren kan dokumentere erhvervserfaring som medlem af brobesætningen på et søgående skib; for at opnå den maksimale nedsættelse på tre år skal ansøgeren kunne dokumentere søfartserfaring af mindst fire års varighed.

4. Den i stk. 1 omhandlede erhvervserfarings mindste varighed kan nedsættes med højst tre år, hvis ansøgeren har bestået en praktisk eksamen som bådfører; gyldigheden af certifikatet begrænses i så fald til både med samme nautiske specifikationer som den båd, hvorpå den praktiske eksamen er aflagt.

Artikel 8

1. Ansøgeren skal have bestået en eksamen i faglige kundskaber; denne eksamen skal mindst omfatte de generelle emner, der er anført i bilag II, kapitel A.

2. Efter høring af Kommissionen kan en medlemsstat for visse vandveje, bortset fra de i bilag II til direktiv 91/672/EØF anførte vandveje for søgående skibsfart, forlange, at bådførere opfylder supplerende krav om kendskab til lokale forhold.

Ligeledes efter høring af Kommissionen kan en medlemsstat for føring af passagerbåde på visse begrænsede strækninger forlange, at bådføreren har et mere indgående fagligt kendskab til særlige bestemmelser om passagerers sikkerhed, navnlig i tilfælde af ulykke, brand eller forlis.

Artikel 9

1. For at få tilladelse til at føre båd med radarnavigation skal bådføreren være i besiddelse af en særlig attest udstedt af den kompetente myndighed til godtgørelse af, at den pågældende har bestået en eksamen i de faglige kundskaber, der er anført i bilag II, kapitel B.

Medlemsstaterne anerkender kvalifikationsbeviser, der er udstedt i henhold til reglerne for udstedelse af kvalifikationsbeviser for føring af båd med radarnavigation på Rhinen.

2. Hvis ansøgeren opfylder kravene i stk. 1, attesterer den kompetente myndighed ved en påtegning på certifikatet, at ansøgeren er kvalificeret til at føre båd med radarnavigation.

Artikel 10

For at få tilladelse til at føre båd til transport af passagerer på medlemsstaternes vandveje skal enten bådføreren eller et andet medlem af besætningen være i besiddelse af en særlig attest udstedt af den kompetente myndighed til godtgørelse af, at den pågældende har bestået en eksamen i de faglige kundskaber, der er anført i bilag II, kapitel C.

Artikel 11

Efter fremgangsmåden i artikel 12 kan Kommissionen tage de nødvendige initiativer til at tilpasse den model for bådførercertifikatet, der er gengivet i bilag I, og de krav om fornødne faglige kundskaber, der er anført i bilag II.

Artikel 12

1. Med henblik på anvendelsen af artikel 11 bistås Kommissionen af det udvalg, der er nedsat ved artikel 7 i direktiv 91/672/EØF.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. a) Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse.

b) Hvis foranstaltningerne ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underretter Kommissionen dog straks Rådet om dem. I så fald kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fra datoen for denne underretning. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for samme tidsrum.

Artikel 13

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest atten måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til de foranstaltninger, som de træffer på det område, der er omfattet af dette direktiv.

3. Hvor der er behov for det, bistår medlemsstaterne hinanden i anvendelsen af dette direktiv.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft den tyvende dag efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . ., den . . . .

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 280 af 6. 10. 1994, s. 5.

(2) Udtalelse afgivet den 25. januar 1995 (EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995, s. 5).

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 2. marts 1995 (EFT nr. C 68 af 20. 3. 1995, s. 41), Rådets fælles holdning af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1991, s. 29.

BILAG I

MODEL TIL BÅDFØRERCERTIFIKAT FOR SEJLADS PÅ INDRE VANDVEJE (85 mm × 54 mm - lyseblå bund)

Kortets fysiske karakteristika skal være i overensstemmelse med ISO-standard 78.10

>START GRAFIK>

>SLUT GRAFIK>

>START GRAFIK>

>SLUT GRAFIK>

BILAG II

FAGLIGE KUNDSKABER, DER KRÆVES FOR ERHVERVELSE AF BÅDFØRERCERTIFIKAT FOR SEJLADS PÅ INDRE VANDVEJE

KAPITEL A

Generel viden om gods- og persontransport

DEL 1: CERTIFIKAT I GRUPPE A

1. Navigation

a) Nøje kendskab til færdsels- og signalregler på indre vandveje og vandveje for søgående skibsfart, navnlig European Code for Inland Waterways (CEVNI) og de internationale søvejsregler, herunder også farvandssignaler og -afmærkning

b) Kendskab til generelle geografiske, hydrologiske, meteorologiske og morfologiske forhold på de vigtigste indre vandveje og vandveje for søgående skibsfart

c) Landbaseret navigation omfattende:

bestemmelse af ruten, positionslinjer og bådens position, nautiske skrifter og bekendtgørelser, anvendelse af søkort, navigationshjælpemidler og afmærkningssystemer, procedurer for efterprøvning af kompas, basiskendskab til tidevandsforhold.

2. Manøvrering og føring af båd

a) Føring af båd under hensyntagen til påvirkninger fra vind, strøm, strømhvirvler og dybgang, så den nødvendige flydeevne og stabilitet sikres

b) Rorets og skruens rolle og funktionsmåde

c) Opankrings- og fortøjningsmanøvrer under alle forhold

d) Manøvrer i sluse eller havn, manøvrer ved passage af modgående trafik og overhaling.

3. Bådens konstruktion og stabilitet

a) Kendskab til grundprincipperne for bådkonstruktion, navnlig forhold, som er relevante for passagerernes, besætningens og bådens egen sikkerhed

b) Elementært kendskab til Rådets direktiv 82/714/EØF af 4. oktober 1982 om indførelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje (1)

c) Elementært kendskab til bådens vigtigste konstruktionselementer

d) Teoretisk kendskab til reglerne for flydeevne og stabilitet samt deres praktiske anvendelse, herunder navnlig for så vidt angår sødygtighed

e) Supplerende forskrifter, herunder navnlig supplerende udstyr, for søgående skibsfart.

4. Bådens maskiner

a) Elementært kendskab til maskinernes konstruktion og funktionsmåde med henblik på at sikre, at de fungerer efter hensigten

b) Styring af og kontrol med hoved- og hjælpemotorers gang, handlemåde ved motorstop.

5. Lastning og losning

a) Brug af dybgangsskalaer

b) Bestemmelse af lasteevne ved hjælp af målebrev

c) Laste- og losseoperationer; stuvning (plan for lastens anbringelse).6. Handlemåde under særlige omstændigheder

a) Grundprincipper for forebyggelse af ulykker

b) Forholdsregler ved havari, kollision og grundstødning, herunder lukning af lækager

c) Anvendelse af redningsudstyr og -materiel

d) Førstehjælp ved ulykker

e) Forebyggelse af brand og brug af brandslukningsanlæg og -udstyr

f) Forebyggelse af forurening af vandvejene

g) Særlige forhold ved redning af personer, båden og lasten på vandveje for søgående skibsfart, overlevelse på havet.

DEL 2: CERTIFIKAT I GRUPPE B

1. Navigation

a) Nøje kendskab til færdsels- og signalregler på indre vandveje, navnlig European Code for Inland Waterways (CEVNI), herunder også farvandssignaler og -afmærkning

b) Kendskab til generelle geografiske, hydrologiske, meteorologiske og morfologiske forhold på de vigtigste strækninger ad indre vandveje

c) Bestemmelse af ruten, kendskab til nautiske skrifter og bekendtgørelser, afmærkningssystemer.

2. Manøvrering og føring af båd

a) Føring af båd under hensyntagen til påvirkninger fra vind, strøm, strømhvirvler og dybgang, så den nødvendige flydeevne og stabilitet sikres

b) Rorets og skruens rolle og funktionsmåde

c) Opankrings- og fortøjningsmanøvrer under alle forhold

d) Manøvrer i sluse eller havn, manøvrer ved passage af modgående trafik og overhaling.

3. Bådens konstruktion og stabilitet

a) Kendskab til grundprincipperne for bådkonstruktion, navnlig forhold, som er relevante for passagerernes, besætningens og bådens egen sikkerhed

b) Elementært kendskab til Rådets direktiv 82/714/EØF af 4. oktober 1982 om indførelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje

c) Elementært kendskab til bådens vigtigste konstruktionselementer

d) Teoretisk kendskab til reglerne for flydeevne og stabilitet samt deres praktiske anvendelse.

4. Bådens maskiner

a) Elementært kendskab til maskinernes konstruktion og funktionsmåde med henblik på at sikre, at de fungerer efter hensigten

b) Styring af og kontrol med hoved- og hjælpemotorers gang, handlemåde ved motorstop.

5. Lastning og losning

a) Brug af dybgangsskalaer

b) Bestemmelse af lasteevne ved hjælp af målebrev

c) Laste- og losseoperationer; stuvning (plan for lastens anbringelse).

6. Handlemåde under særlige omstændigheder

a) Grundprincipper for forebyggelse af ulykker

b) Forholdsregler ved havari, kollision og grundstødning, herunder lukning af lækager

c) Anvendelsen af redningsudstyr og -materiel

d) Førstehjælp ved ulykker

e) Forebyggelse af brand og brug af brandslukningsanlæg og -udstyr

f) Forebyggelse af forurening af vandvejene.

KAPITEL B

Supplerende viden, der er obligatorisk for radarnavigation

a) Kendskab til radarteori: generelt om radiobølger og principper for radarens funktionsmåde

b) Færdighed i at benytte radarapparat, fortolkning af radarbillede, analyse af de oplysninger, apparatet giver, og kendskab til begrænsningerne i de oplysninger, radaren giver

c) Anvendelse af drejningsviser

d) Kendskab til reglerne for radarnavigation i European Code for Inland Waterways (CEVNI).

KAPITEL C

Supplerende obligatorisk viden ved transport af passagerer

1. Summarisk kendskab til tekniske forskrifter vedrørende: passagerbådes stabilitet i tilfælde af havari, vandtæt skotinddeling, dybeste lastevandlinie

2. Førstehjælp ved ulykker

3. Forebyggelse af brand og brug af brandslukningsudstyr

4. Brug af redningsudstyr og -materiel

5. Forholdsregler til beskyttelse af passagerer generelt og navnlig hvis skibet skal forlades i tilfælde af havari, kollision, grundstødning, ildebrand, eksplosion eller andre situationer, hvor der kan opstå panik

6. Kendskab til sikkerhedsprocedurer (nødudgange, landgangsbroer, brug af nødror).

(1) EFT nr. L 301 af 28. 10. 1982, s. 1.

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Den 8. september 1994 fremsendte Kommissionen et direktivforslag til Rådet, der bygger på EF-traktatens artikel 75, og som vedrører harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet (1).

Europa-Parlamentet afgav sin udtalelse den 2. marts 1995 (2), og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav sin den 25. januar 1995 (3).

På baggrund af disse udtalelser fremsendte Kommissionen den 18. oktober 1995 et ændret forslag til Rådet (4).

Rådet fastlagde sin fælles holdning i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 189 C den 8. december 1995.

II. FORMÅLET MED FORSLAGET

Kommissionen har fremsat forslaget, fordi en række betingelser for erhvervelse af bådførercertifikater er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Selv om sejlads ad indre vandveje ifølge sin natur er en international aktivitet, er betingelserne for at opnå bådførercertifikat forskellige fra land til land, hvilket kan bevirke konkurrenceforvridninger mellem transportørerne i nogle medlemsstater. Endvidere bør sikkerhedsvilkårene for sejlads ad indre vandveje gradvis skærpes som følge af, at transportenhedernes størrelse vokser på det internationale net. Denne sikkerhed, som sigter mod at beskytte både mennesker og materiel bedre, kræver, at betingelserne for erhvervelse af certifikatet harmoniseres, og helst i opadgående retning.

Ifølge forslaget skal der udstedes et ensartet nationalt bådførercertifikat på grundlag af harmoniserede betingelser og en EF-model, som er gensidigt anerkendt af medlemsstaterne.

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Den fælles holdning, som Rådet har vedtaget, svarer i det store og hele til Kommissionens oprindelige forslag. Dog er der foretaget visse betydningsfulde ændringer vedrørende anvendelsesområde (artikel 1), minimumsalder (artikel 5) og mindste varighed af den krævede erhvervserfaring (artikel 7). Derudover er det oprindelige forslags artikel 9 om transport af farligt gods udgået, da Kommissionen er ved at udarbejde et direktiv om dette spørgsmål. Den tidligere artikel 11 om inddragelse af eller afslag på ansøgning om certifikat er desuden udgået, da Rådet ikke mente, at det føjer noget nyt til den foreliggende situation. Til gengæld er der blevet tilføjet en artikel vedrørende passagertransport (artikel 10, se nedenfor).

Rådets vigtigste ændringer af det oprindelige forslag er anført nedenfor.Artikel 1

Stk. 1 er blevet omformuleret for at undgå, at udstedelse af et bådførercertifikat bliver obligatorisk også for en medlemsstat, hvor en statsborger f.eks. kan have certifikat for sejlads på Rhinen, men som ikke selv udsteder certifikater.

Med hensyn til det geografiske anvendelsesområde (stk. 3) skal det bemærkes, at alle vandveje (inkl. Lek og Waal), hvor Rhin-reglementet gælder, er undtaget (idet direktivet anerkender certifikatet for sejlads på Rhinen), mens det oprindeligt var meningen, at Rhinen oven for Spyckse Veer (dvs. Lek og Waal) skulle være omfattet. Rådet har i dette stykke overtaget formuleringen fra Rhin-reglementet, som for nylig er blevet revideret af Centralkommissionen for Sejlads på Rhinen (CCNR).

Datoen for udstedelse af certifikaterne er blevet udsat (18 måneder efter datoen for direktivets ikrafttræden) for at give medlemsstaterne tilstrækkelig tid til at indføre den nye ordning.

Artikel 3

Rådet har i denne artikels første stykke indført begrænsninger i størrelse og i antal transporterede personer, således at direktivet ikke omfatter både, som hovedsagelig anvendes til private formål. Formålet med at tilføje stykke to er at give de berørte medlemsstater mulighed for at undtage de deri definerede sejlbare vandveje fra direktivets anvendelsesområde.

Artikel 5

Bestemmelserne om minimumsalder er blevet omformuleret for at give de medlemsstater, som udsteder bådførercertifikat fra 18 år, mulighed for ikke på deres område at acceptere, at erhvervet som bådfører udøves af unge mellem 18 og 21 år, som kommer fra en anden medlemsstat.

Artikel 6

Rådet har af sikkerhedshensyn anset det for hensigtsmæssigt at kræve en årlig undersøgelse af indehaveren på 65 år og derover.

Artikel 7

Rådet har af terminologiske grunde besluttet at erstatte udtrykket »mønstringsbog« med »tjenestebog«.

Desuden har Rådet anset det for hensigtsmæssigt at præcisere følgende med hensyn til mulighederne for at nedsætte varigheden af den krævede erhvervserfaring hos ansøgeren (som i henhold til stk. 1 normalt skal være på fire år). I stk. 3, litra a) har Rådet sat den maksimale nedsættelse af den erhvervserfaring, der kræves for at få anerkendt den praktikperiode, der kræves i visse lande, til tre år.

Endvidere har Rådet sat den maksimale nedsættelse, der kan opnås på grundlag af søfartserfaring, til tre år. Endelig har det i et nyt stk. 4 indført samme maksimale nedsættelse på grundlag af en bestået praktisk eksamen, som det f.eks. er fastsat i Frankrig.

Artikel 8

Rådet har erstattet den billigelse fra Kommissionen, der oprindeligt krævedes i denne artikels stk. 2, med en høring.

Artikel 10 (ny)

Rådet har indført denne artikel, da det mener, at passagertransport kræver visse helt specifikke kundskaber, som indehaveren skal dokumentere (se også det nye kapitel C i bilag II).

Artikel 13 (tidligere artikel 14)

Fristen for lovenes og de administrative bestemmelsers ikrafttræden svarer til den, der er fastsat i artikel 1.

Bilag I

Rådet mente, at gruppen af certifikat (A/B) bør anføres på kortet.

Bilag II

Rådet har besluttet at erstatte bilag II, kapitel A og B, med mere detaljerede bestemmelser, som i stort omfang bygger på Rhinordningen. Derimod har det ikke medtaget det oprindelige forslags punkt 7 i kapitel A, som omhandler kendskab til radiotelefon, da disse kundskaber under alle omstændigheder er fundamentale for ethvert skib. Desuden er (det tidligere) kapitel B vedrørende transport af farlige stoffer udgået ligesom den tilsvarende artikel. Til gengæld er der efter indførelse af den nye artikel 10 blevet tilføjet et nyt kapitel C om passagertransport.

IV. ÆNDRINGSFORSLAG FRA EUROPA-PARLAMENTET

Da samtlige Europa-Parlamentets ændringsforslag er overtaget af Kommissionen i dennes ændrede forslag, indeholder denne del blot en analyse af Rådets holdning til disse ændringsforslag.

Ændringsforslag 1 vedrørende anden betragtning er blevet overtaget af Rådet. Dette samme er tilfældet med ændringsforslag 2, som vedrører tredje betragtning. Derimod har Rådet ikke vedtaget ændringsforslag 3 vedrørende femte betragtning, da det mener, at dette ændringsforslag afspejles i artikel 8 og i bilag II.

Ændringsforslag 4 vedrørende artikel 3, stk. 1, har Rådet ikke vedtaget, da det mente, at listen over bådtyper i det oprindelige forslag er tilstrækkelig detaljeret.

Til gengæld har Rådet vedtaget ændringsforslag 5 vedrørende artikel 5 (minimumsalder), idet den nye formulering præciserer, at udstedelse af et certifikat efter det fyldte 18. år er fakultativ.

Rådet har ligeledes vedtaget ændringsforslag 6, som giver en terminologisk præcisering (artikel 7, stk. 2). Med hensyn til ændringsforslag 7 var Europa-Parlamentets ønske at præcisere i teksten, at begrænsningen i certifikatets gyldighed hænger sammen med bådtypen. Rådet har taget hensyn hertil med det nye stk. 4 i artikel 7.

Til gengæld har Rådet ikke anset det supplerende krav i ændringsforslag 8 for nødvendigt; dette gik ud på at indføje et nyt afsnit a i artikel 8, stk. 2, hvorefter kvalifikationsbeviset skal opbevares sammen med bådførercertifikatet.

Ændringsforslag 9 vedrørende transport af farlige stoffer er blevet formålsløst, efter at den tilsvarende artikel er udgået.

Rådet har vedtaget ændringsforslag 10 om at føre båd med radar for så vidt som beviset for at føre båd med radar på Rhinen nu er udtrykkeligt nævnt og anerkendt.

Med hensyn til ændringsforslag 11, som havde til formål at indføre en ny artikel 10a har Rådet ment, af det ud fra subsidiaritetshensyn ikke er nødvendigt at give Kommissionen ret til at føre tilsyn med medlemsstaternes samråd. Det har derfor ikke taget dette ændringsforslag med.

Ændringsforslag 12, 13, 14 og 15, som alle indeholder præciseringer til bilag II, kapitel A, er ikke vedtaget. Der skal dog gøres opmærksom på, at Rådet ved at erstatte det tidligere bilag II med en ny mere detaljeret udgave er gået i samme retning.

Ændringsforslag 16 er blevet formålsløst, da det tidligere kapitel B om transport af farlige stoffer er udgået.

(1) EFT nr. C 280 af 6. 10. 1994, s. 5.

(2) EFT nr. C 68 af 20. 3. 1995, s. 41.

(3) EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995, s. 5.

(4) Dok. nr. 10953/95 TRANS 160.