xmai SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 378 endelig udg. 
Bruxelles, den 28. juli 1993 
FORBRUGERPOLITIK 
ANDEN TREÅRIGE HANDLINGSPLAN 
1993-1995 
Det Indre marked skal stilles til de europæiske 
forbrugeres rådighed 
FQPPPUGIRPQUTfK 
ANDEN TREÅRIGE HANDLINGSPLAN 
1993-1995 
Det indre marked skal stilles til de europæiske 
fnrhrnnArAe rArlinhAri forbrugeres rådighed 
- MEDDELELSE FRA CHRISTIANE SCRIVENER 
INDHOLD 
Indledning s. 
PQl h StyrKel90 a,f f«\lessKafrslovgivningen Qffl 
f pr bruger spØTfl9fflå,| s. 9 
A. Status over den første handlingsplan s. 9 
B. Faktisk gennemførelse af fællesskabslovgivningen 
om forbrugerspørgsmål s. 13 
C. Nye aktioner s. 16 
Del II; oiriioe prioriterede områder wed henblik På 
forbedring af forbrugerbeskyttelsen s. 18 
A. Styrkelse af forbrugeroplysningen s. 18 
B. Større og mere udvidet medindflydelse s. 24 
C. Forbedring af domstol sadgangen og af afgørelse 
af tvister s. 25 
D. Tilpasning af de finansielle tjenesteydelser 
til forbrugernes behov s. 27 
E. Forberedelse af nye etaper s. 29 
- Konklusion s. 30 
- 3 -
Indledning 
(1) Fjernelsen af kontrollen ved Fællesskabets grænser den 1. Januar 
1993 har gjort det muligt i overensstemmelse med Den Europæiske 
Fællesakt at gennemføre det indre marked, i hvilket varer, 
arbejdstagere, tjenesteydelser og kapital bevæger sig frit. Dette 
er resultatet af det ambitiøse lovgivningsprogram, som Fællesska­
bet har gennemført for at fjerne en række hindringer af teknisk, 
Juridisk og skattemæssig art I udvekslingerne mellem medlemssta­
terne. 
(2) En række foranstaltninger, som udgør direkte eller indirekte 
fordele, er blevet vedtaget til fordel for forbrugerne i Fælles­
skabet i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked. 
Liberaliseringen af indkøb over grænserne og den øgede konkur­
rence, som dette medfører, de skattenedsættelser, som den indbyr­
des tilnærmelse af den indirekte beskatning har resulteret i i 
nogle af medlemsstater, fjernelsen af toldkontrollen med de 
rejsendes bagage, når de rejser inden for Fællesskabet, og fjer­
nelsen af toldformat I iteterne ved flytninger mellem to medlems­
stater eller for visse typer postpakker er håndgribelige frem­
skridt for forbrugerne i det integrerede Europa. 
(3) Forbrugeren nyder ligeledes godt af de fremskridt, som Fællesska­
bet har opnået på transportområdet og på miljøområdet. Med hensyn 
- 4 -
til flytransportsektoren har den "tredje pakke", som Rådet vedtog 
i Juli 1992, bidraget til en liberalisering af et marked, der 
Indtil da havde været lukket, ved at tvinge flyselskaberne til at 
være mere effektive og ti I i sidste ende at nedsætte deres priser 
samtidig med, at servicen over for passagererne opretholdes eller 
forbedres. Forordningen af 1989 om en adfærdskodeks for edb-
reservationssystemer har unægteligt bidraget til beskyttelse af 
forbrugernes interesser. Forbrugerne har ligeledes fremover nye 
rettigheder, herunder en kontant kompensation, takket være 
forordningen af 1991 om en ordning for kompensation til rutefly­
passagerer, der afvises på grund af overbooking. Endelig giver 
åbningen af de nationale markeder for virksomheder inden for vej-
og søtransportsektoren, der ikke er hjemhørende i den pågældende 
medlemsstat, forbrugerne et større udvalg af og billigere 
tjenesteydelser. 
(4) Der findes ligeledes en nøje sammenhæng mellem forbrugerpolitik­
ken og miljøpolitikken. Denne forbindelse går begge veje. Gennem­
førelsen af målene for miljøbeskyttelse kræver en tilpasning af 
forbrugernes adfærd, således at ressourcerne kan anvendes på en 
rationel måde og spild bekæmpes. Fællesskabets 5. handlings­
program "Mod en bæredygtig udvikling" har til formål at integrere 
denne dimension I hver enkelt sektorpolitik, og nødvendigheden af 
at indføre varige produktionsformer og forbrugsmønstre baseret på 
partnerskab og på medlemsstaternes, de økonomiske aktørers og 
befolkningens fælles ansvar understreges^1). På den anden side 
(1) K0M(92) 23 endelig udgave - vol. II - stk. 3.2, 3.3, 4.1, 7,4 og 
7.5. 
- 5 -
er miljøforanstaltninger uomtvisteligt til fordel for forbruger­
ne, Idet de forbedrer livskvaliteten og sikkerheden i forbindelse 
med industrianlæg. 
Miljøovervejelserne bør således også indgå i forbrugerpolitikken, 
og miljøpolitikken bør være rettet mod forbrugerne og producen­
terne. 
(5) Andre fællesskabspolitikker bidrager ligeledes til at forbedre 
forbrugernes stilling i det indre marked. Dette er f.eks. tilfæl­
det med den konkurrencepolitik, som Kommissionen aktivt fører 
gennem kontrol med aftaler, dominerende stillinger, koncentratio­
ner og offentlig støtte. Den frie konkurrence er faktisk det 
regulerende princip, der i en åben markedsøkonomi gør det muligt 
at optimere produktionsfaktorerne til fordel for forbrugerne, som 
i sidste ende er de eneste aftagere af alle de varer og tjeneste­
ydelser, som virksomhederne og de offentlige myndigheder leverer. 
(6) Kommissionens indsats på det sociale område og for at skabe 
større samhørighed er ligeledes til fordel for forbrugeren. For­
brugerpolitikken forbedrer gennem dens betydelige bidrag til en 
succesrig gennemførelse af det indre marked og gennem den vægt, 
der lægges på at sikre det størst mulige udvalg af varer og 
tjenesteydelser, det økonomiske potentiale og beskæftigelses­
udsigterne i Fællesskabet. En Øget vægt på forbrugernes forvent-
nInger og på, hvad de kan acceptere med hensyn til varer og 
tjenesteydelser, vil forbedre Fællesskabets producenters konkur­
renceevne, hvorved de stilles mere fordelagtigt på de udenlandske 
markeder. 
- 6 -
(7) Den indbyrdes sammenhæng mellem forbrugerpolitikken og de andre 
fællesskabspolitikker understreger således, hvor kompliceret 
selve forbrugerbegrebet er. Der er tale om fysiske eller 
Juridiske personer med en større eller mindre købekraft, som 
anskaffer eller anvender varer og tjenesteydelser til Ikke-
erhvervsmæssige formål. En passende balance mellem beskyttelsen 
af forbrugernes interesser og de andre politikker, der regulerer 
og ledsager gennemførelsen af det indre marked, er således et 
vigtigt krav på fællesskabsplan. 
(8) Alt i alt er det vigtigt, at gennemførelsen og udbygningen af det 
indre marked resulterer i konkrete fordele for forbrugeren i 
dennes dagligdag. Kun derved kan det indre marked opnå forbruger­
nes tillid og i sidste ende blive succesrigt. Det vigtigste mål 
den anden treårige handlingsplan til fordel for forbrugerne - der 
efterfølger den første handlingsplan, som Kommissionen gennem­
førte mellem 1990 og 1992 - som dækker perioden 1993-1995, er 
således reelt at stille det indre marked til de europæiske for­
brugeres rådighed. Et andet mål er at vurdere de andre fælles­
skabspolitikker ud fra et forbrugersynspunkt. 
(9) Ikke desto mindre findes der stadig en række specifikke områder, 
som f.eks. domstolsadgang i forbrugerspørgsmål, navnlig i forbin­
delse med "små tvister", grænseoverskridende betalinger, 
garantier og mærkning, hvor forbrugerens Europa endnu ikke er 
gennemført. 
- 7 -
TU trods for de fremskridt, der er sket på Kommissionens og 
forbrugerorganisationernes initiativ, er forbrugeroplysningen 
utilstrækkelig. Det er nødvendigt med nye aktioner for at opnå en 
tilstrækkelig beskyttelse af forbrugernes sundhed, sikkerhed og 
økonomiske interesser. 
(10) Den anden treårige handlingsplan indgår i gennemførelsen af 
Maastricht-Traktaten om Den Europæiske Union. I den nye traktat 
ophøjes forbrugerbeskyttelsen ti I en egentlig fællesskabspolitik. 
I artikel 3s fastlægges målet for Fællesskabets aktion "Bidrag 
til styrkelse af forbrugerbeskyttelse". I artikel 129A præciseres 
det, at "Fællesskabet bidrager til virkeliggørelsen af et højt 
forbrugerbeskyttelsesniveau ved: 
a) foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 100A 
som led i gennemførelsen af det indre marked, 
b) særlige aktioner, som støtter og supplerer den politik, som 
medlemsstaterne fører med hensyn på at beskytte forbrugernes 
sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og sikre en 
passende forbrugeroplysning." 
Maastricht-Traktaten åbner således et nyt område for Fællesska­
bets aktion ved at give Fællesskabet både en større og mere 
veldefineret kompetence på området. Kommissionen har til hensigt 
at udnytte alle mulighederne i de nye bestemmelser. Når ratifice-
ringsprocedurerne er afsluttet, vil den påbegynde overvejelser om 
dette spørgsmål. Dette vil ske under hensyntagen til subsidia­
ritetsprincippet, der fortolkes på en positiv måde, det vil sige 
sådan at Fællesskabets aktion giver et optimalt resultat. 
- 8 -
(11) Den anden treårige handlingsplan er centreret omkring to grund­
læggende principper: 
styrkelse af Fællesskabets forbrugerlovgivning; 
prioritering af særlige områder med henblik på en forbedring 
af forbrugerbeskyttelsen og på at gøre forbrugerne opmærksom­
me på deres rettigheder. 
- 9 -
I. Styrkelse af fællesskabslovgivningen om forbrugerspørgsmål 
(12) Historisk indgår Fællesskabets indsats på forbrugerbeskyttelses­
området I følgende programmer og planer. Det første program blev 
iværksat i 1975, det andet i 1981, og programmet i 1985 var et 
nyt fremskridt. Den første handlingsplan dækkede perioden 1990-
1992. I disse programmer og denne handlingsplan har man bestræbt 
sig på at behandle en bred vifte af initiativer på alle de 
områder, som er af interesse for forbrugerne. Resultatet af disse 
initiativer har været vedtagelse af et omfattende lovgivnings­
mæssigt grundlag, der udgør en egentlig forbrugerlovgivning på 
fællesskabsplan. Fællesskabet må for reelt at stille det indre 
marked til forbrugernes rådighed og som forberedelse til 
gennemførelsen af Maastricht-Traktaten styrke lovgivningen, 
navnlig ved at varetage gennemførelsen af eksisterende tekster og 
ved at sikre, at Rådet vedtager de af Kommissionen fremsatte 
forslag, som endnu ikke er blevet godkendt af Rådet, og ved at 
forberede nye foranstaltninger. 
A. Status over den første handlingsplan 
(13) Vedtagelsen af den første handlingsplan til fordel for forbruger­
ne og oprettelsen af en tjeneste for forbrugerpolitik under 
Kommissionen har bidraget til at øge bevidstheden omkring 
- 10 -
betydningen af forbrugerdimensionen på fællesskabsplan og i 
forbindelse med forberedelsen af det indre marked. Størstedelen 
af Kommissionens forslag er blevet vedtaget enstemmigt af Rådet, 
selv i de tilfælde, hvor enstemmighed ikke var påkrævet, til 
trods for at dette nogle gange indebar vanskelige forhandlinger. 
Det har faktisk vist sig muligt at tage hensyn til såvel 
forbrugernes som leverandørernes eller ydernes interesser, hvor 
modstridende de end måtte være. Dialog og samråd har i de fleste 
tilfælde gjort det muligt at finde frem til afbalancerede 
løsninger på selv de vanskeligste problemer. Europa-Parlamentets 
støtte på dette område har været konstant. Ved at tage hensyn til 
forbrugernes interesser under drøftelserne i Parlamentet og ved 
at sikre tildelingen af de nødvendige ressourcer har Europa-
Parlamentet aktivt bidraget til udviklingen af Fællesskabets 
forbrugerpol It ik. 
(14) I perioden 1990-1992 blev følgende tekster således vedtaget: 
Rådets direktiv 92/59/EØF af29.06.19920m produktsikkerhed i 
almindelighed*1). 
En række direktiver om indbyrdes tilnærmelse af medlems­
staternes lovgivning om mærkning og præsentation af 
levnedsmidler beregnet på den endelige forbruger, navnlig 
direktiv 90/496/EØF af 24.9.1990, direktiv 91/72/EØF af 
16.1.1991, direktiv 91/238/EØF af 22.4.1991 og direktiv 
92/11/EØF af 22.4.1992. 
(1) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 24. 
- 11 -
Rådets direktiv 90/314/EØF af 13.6.1990*2) om pakkerejser, 
herunder pakkeferier og pakketure. 
Rådets direktiv 90/88/EØF af 22.2.1990 om ændring af direktiv 
87/102/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love 
og administrative bestemmelser om forbrugerkredit*3). 
Siden begyndelsen af 1993 har Rådet endvidere vedtaget følgende 
forslag: 
Sjette ændring af direktiv 76/768/EØF om kosmetiske midler. 
Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontrakt­
vilkår i forbrugeraftaler*4). 
Kommissionen har yderligere fremsat en række forslag, som Rådet 
endnu ikke har vedtaget: 
Forslag til Rådets direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbin­
delse med aftaler vedrørende fjernsalg*5). 
Forslag til Rådets direktiv om tjenesteydelsesansvar*6). 
(Under behandling på baggrund af konklusionerne fra Det 
Europæiske Råds møde i Edlnbourg) 
Forslag til Rådets direktiv om sammenlignende reklame samt 
ændring af direktiv 84/450/EØF om vildledende reklame*7). 
(Under behandling på baggrund af konklusionerne fra Det 
Europæiske Råds møde i Edlnbourg). 
(2) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 59. 
(3) EFT L 61 af 10.3.1990, s. 14. 
(4) EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29. 
(5) EFT C 156 af 23.6.1992, s. 14. 
(6) EFT C 12 af 18.1.1991, s. 8. 
(7) EFT C 180 af 11.7.1991, S. 14. 
- 12 -
Forslag til Rådets direktiv om beskyttelse af køberen i 
kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-
basis*8). 
Vedtagelsen af disse forslag vil i første omgang, eventuelt ændret 
på baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i 
Edlnbourg, være det vigtigste skridt. Disse direktiver supplerer 
således det nuværende grundlag for Fællesskabets forbrugerlovgivning. 
I forbindelse med den første handlingsplan blev der ligeledes 
gennemført en række informations- og uddannelsesaktioner, som er et 
uundværligt tillæg til lovgivningsmæssige og administrative 
foranstaltninger. Det er ikke blot hensigten at tilskynde forbru­
gerne til at drage fuld fordel af de nye muligheder, som indførelsen 
af det indre marked åbner, men også at gøre det muligt for 
forbrugerne aktivt at bidrage til opretholdelse af konkurrencen på 
markedet. 
I den periode, hvor den første treårige handlingsplan blev 
gennemført (1990-1992), blev indsatsen for at fremme forbruger­
oplysningen konkretiseret navnlig i partnerskabsaktioner med 
forbrugerorganisationer eller med medierne. 
(8) EFT C 222 af 29.8.1992, s. 5. 
- 13 -
Blandt de gennemførte aktioner kan nævnes: 
grænseoverskridende forbrugeroplysnings- og rådgivningscentre; 
sammenlignende tests, herunder offentliggørelse af en første 
købervej ledning, hvori der tages hensyn til det indre marked; 
tilskyndelse af producenter af tv-programmer til at behandle 
spørgsmål af interesse for forbrugerne og navnlig til at tage 
hensyn til fællesskabsdimens ionen; 
udarbejdelse af informationsmateriale til udbredelse gennem 
medierne; 
udbredelse af grundlæggende information til formidlende 
organisationer (f.eks. oversigter over forbrugerorganisationer; 
-INFO-C"-bulletinen). 
Med hensyn til domstolsadgang har Kommissionen fremmet gennem­
førelsen af pilotprojekter, navnlig iværksættelse på nationalt plan 
af forsøg med forenklede procedurer med hensyn til afgørelse af 
tvister i forbrugerspørgsmål. 
B. Faktisk gennemførelse af fællesskabslovgivningen o» forbruoer-
SPtfrgsmå,! 
(15) Forbedringen af forbrugerbeskyttelsen kan ikke blot måles i 
antallet af tekster, der vedtages eller træder i kraft. Det er 
ligeledes meget vigtigt, at de foranstaltninger, der træffes på 
fællesskabsplan, af forbrugerne opfattes som en ny reel 
beskyttelse. Man må sikre sig, at de rettigheder, som forbrugerne 
- 14 -
tildeles gennem fællesskabsforanstaltningerne, også reelt 
tildeles dem på nationalt plan, og at forbrugerne har 
uindskrænket mulighed for at påberåbe sig disse rettigheder. 
Dette indbærer en nøje opfølgning både af gennemførelsen og af 
anvendelsen af fællesskabslovgivningen på nationalt plan. 
(16) Medlemsstaterne skulle pr. 1. Januar 1993 have gennemført 42 
direktiver på det forbrugerpolitiske område i de nationale 
lovgivninger. I gennemsnit 94% er gennemført i de nationale 
lovgivninger. Det skal dog bemærkes, at denne gennemsnitsprocent 
dækker over store forskelle, og den er kun et udtryk for, hvor 
mange meddelelser om nationale gennemførelsesbestemmelser, der er 
indsendt, og ikke for den faktiske gennemførelse af de nævnte 
foranstaltninger. 
Kommissionen gør i denne forbindelse opmærksom på det store antal 
klager, som den modtager på dette område. Kommissionen kan 
således kun udtrykke sin tilfredshed med, at alle medlemsstater 
nu har vedtaget lovgivningsmæssige bestemmelser omkring 
vildledende reklame (direkiv 84/450/EØF). Men denne tilfredshed 
dæmpes dog af de klager, som Kommissionen har modtaget, og som 
viser, at der er problemer med gennemførelsen af bestemmelserne i 
forbindelse med grænseoverskridende transaktioner. Kommisionen 
foretager en omhyggelig undersøgelse af de eksisterende 
hindringer, således at den kan foreslå de mest velegnede 
løsninger. 
De direktiver, der for nylig er vedtaget, og som træder i kraft 
inden for de kommende to år, er af ganske særlig betydning for 
forbrugerne, og derfor er det vigtigt at udvikle et nært 
- 15 -
samarbejde med de nationale myndigheder for at sikre en reel 
gennemførelse inden for de frister, som er fastsat i de nationale 
lovgivninger. 
(17) En undersøgelse af de enkelte sektorer viser, at situationen 
endnu er utilfredsstillende for så vidt angår kosmetiske midler, 
pakkerejser og forbrugerkredit (omfattet henholdsvis af det 
ændrede direktiv 76/768/EØF, direktiv 90/314/EØF og det ændrede 
direktiv 87/102/EØF). Disse tre eksempler viser, at der fortsat 
kan bestå problemer efter det tidspunkt, hvor direktivet vil være 
gennemført i de nationale lovgivninger. Disse tre områder er 
endog af stor betydning for forbrugerne. 
(18) Kommissionen må derfor fortsat være særlig opmærksom på 
medlemsstaternes gennemførelse af bestemmelserne i fællesskabs­
lovgivningen. Dette indebærer naturligvis anvendelse af de 
traditionelle muligheder, som er foreskrevet i Traktaten, men 
også forsøg på at skabe et bedre samarbejde og et egentligt 
partnerskab med de nationale myndigheder omkring visse Juridiske 
anliggender. I et nyt arbejdsdokument fra Kommissionen med titlen 
"Styrkelse af effektiviteten af det indre marked. Om et 
strategisk program for det indre marked"*9) gøres der nærmere 
rede for Kommissionens hensigter på dette område. 
(19) Et sådant samarbejde bør navnlig vise sig frugtbart i forbindelse 
med bestræbelserne på at opnå en optimal gennemførelse af de 
fastsatte bestemmelser, uanset om der er tale om administrativ 
praksis (som i forbindelse med sikkerhedskrav til legetøj) eller 
(9) KOM(93) 256 af 2. Juni 1993. 
- 16 -
retspraksis (som i forbindelse med vildledende reklame), navnlig 
når man har konstateret betydelige forskelle medlemsstaterne 
imellem. Kommissionen vil i overensstemmelse med denne tankegang 
arbejde på at fremme udbredelsen af oplysninger om nationale 
erfaringer og på i fornødent omfang at formulere præcise 
målsætninger. 
c. Nye, aktioner 
(20) Kommissionen vil under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet 
foreslå nye lovgivningsmæssige aktioner eller anvendelse af 
bindende instrumenter på de områder, hvor der viser sig behov for 
en konkret fællesskabsaktion. I forbindelse med forbrugernes 
sikkerhed forelagde Kommissionen I begyndelsen af 1993 et forslag 
til beslutning om indførelse af et informationssystem om ulykker 
i hjemmet og i fritiden (EHLASS)*10) for Rådet. Kommissionen 
vil endvidere være meget opmærksom på gennemførelsen af Rådets 
direktiv 92/59/EØF af 29. Juni 1992 om produktsikkerhed i 
almindelighed*11) fra 29. Juni 1992. Kommissionen vil i denne 
forbindelse sørge for, at der etableres et reelt og effektivt 
administrativt samarbejde mellem kontrolmyndighederne. Den vil om 
nødvendigt fremsætte passende forslag i denne henseende. 
Direktivet om produktsikkerhed i almindelighed er således en 
(10) K0M(93)18 endelig udgave af 26. Januar 1993. 
(11) EFT L 228 af 11.8.1992, s. 24. 
- 17 -
passende løsning på forbrugernes behov for sikkerhed i 
forbindelse med produkter, forudsat at der ved gennemførelsen af 
direktivet tages nøje hensyn til den fastlagte målsætning. 
(21) Forbrugernes interesser og forventninger til sikkerhed i 
forbindelse med tjenesteydelser, som de køber, er et anerkendt 
forhold. Kommissionen vil ligeledes koncentrere sig om sundhed og 
sikkerhed. Med henblik herpå vil Kommissionen undersøge 
mulighederne for at fastlægge generelle Juridiske rammer med 
minimumsbestemmelser om tjenesteyderes ansvar. Det er hensigten 
sammen med medlemsstaterne at undersøge, hvilke risici der 
findes, og klart identificere de tilgængelige midler til 
nedbringelse af disse risici, og de foranstaltninger, der skal 
træffes for at sikre en passende beskyttelse. 
(22) Til trods for, at der på fællesskabsplan findes en komplet 
horisontal og vertikal lovgivning om produktsikkerhed, er en 
konstant årvågenhed nødvendig for at imødegå eventuelle nye 
problemer i forbindelse med beskyttelse af forbrugernes sundhed 
og sikkerhed. Kommissionen vil reagere hurtigt på enhver ny 
situation, der kræver ændring af eksisterende bestemmelser eller 
vedtagelse af supplerende foranstaltninger. Tilpasningen af 
særdirektiver til den tekniske udvikling vil blive fortsat for at 
sikre, at alle nødvendige forbedringer foretages, og at tekniske 
standarder tilpasses efter behov. Dette vil f.eks. være tilfældet 
med tilpasningen til den tekniske udvikling af direktiv 
76/768/EØF. 
- 18 -
(23) Med hensyn til sikkerhed i forbindelse med produkter til 
barnepleje har forbrugerorganisationerne fornyligt fremsat en 
anmodning om indgreb fra Fællesskabets side, og denne anmodning 
støttes af den pågældende industri. Kommissionen vil i lyset af 
subsidiaritetsprincippet undersøge mulighederne for en aktion på 
området. 
Kommissionen vil endvidere i slutningen af 1993 fremsætte et 
forslag til direktiv om angivelser på mærkater på levnedsmidler. 
II Særlige prioriterede områder wed henblik På forbedring af for-
PrUOTrbeskyttej son 
Blandt de prioriterede områder i den anden handlingsplan kan 
nævnes forbrugeroplysning og styrkelse af medindflydelsen. To 
aktionsområder bør I igledes tillægges særlig vægt, nemlig 
domstolsadgang og finansielle tjenesteydelser. 
A. Styrkelse af forbrugeroplysningen 
(24) I rapporten "EF's indre marked efter 1992. Udfordringen tages op" 
- udarbejdet af gruppen af højtstående embedsmænd, der ledes af 
hr. Sutherland, og som vedrører det indre markeds funktion - som 
blev forelagt for Kommissionen den 26. oktober 1992, findes en 
liste over henstillinger, der navnlig har til formål at fjerne 
usikkerheden blandt forbrugerne. I rapporten lægges der vægt på 
- 19 -
indførelse af en informationsstrategi og på en behandling af 
problemerne om domstolsadgang. Kommissionen har til hensigt i 
vidt omfang at tage hensyn til disse henstillinger i forbindelse 
med de fremtidige aktioner inden for forbrugerbeskyttelse. 
Kommissionen vedtog ligeledes den 5. maj 1993 en meddelelse med 
titlien "Pour une meilleure coordination et un renforcement de la 
politique d'Informat In et de Communication sur le Marché Unique" 
("Bedre koordinering og styrkelse af informations- og kommunika­
tionspolitikken om det indre marked"), som skal sikre den størst 
mulige effektivitet i udbredelsen af information om det indre 
marked. Dette initiativ er baseret på princippet om en bedre 
koordinering mellem de forskellige instrumenter og Kommissionens 
tjenestegrene samt på princippet om, at denne information skal 
rettes til visse store kategorier af borgere. I dette dokument 
nævnes således udtrykkeligt forbrugerne som en målgruppe for de 
aktioner, som skal gennemføres. 
(25) Oplysning er vigtig for at sætte forbrugeren i stand ti I at drage 
fordel af det indre marked. Generelt set er det frie valg ikke 
reelt, hvis forbrugerne ikke har kendskab til markedsforholdene, 
og de eksisterende oplysninger ikke udbredes. Manglende oplysning 
bringer forbrugeren i en underlegen situation i forhold til leve­
randørerne og forhindrer den frie konkurrence. Forbrugerorganisa­
tionerne tillægger oplysning stor vægt, hvilket er et udtryk for 
dette områdes betydning, og denne holdning falder sammen med 
Kommissionens. 
- 20 - •.-, 
(26) De aktioner med hensyn til oplysning om produkterenes tekniske 
karakteristika på salgsstederne, som allerede er iværksat, vil 
blive videreført og udvidet. Efter Rådets vedtagelse den 5. april 
1993*11) af resolution om fremtidige foranstaltninger vedrørende 
mærkning af varer i forbrugernes Interesse har Kommissionen til 
hensigt at iværksætte en række aktioner til gennemførelse af 
resolutionen og at sikre en god informativ mærkning. Den metode, 
der anvendes, består i at finde en konsensus mellem 
repræsentanter for leverandørerne og repræsentanter for 
forbrugerne. Man bestræber sig på at nå frem til en aftale om 
behovene for mærkning varekategori for varekategori og på i så 
vid udstrækning som mulig at anvende løsninger, der er godkendt 
af alle aktørerne på markedet. Forbrugeroplysningen bør endvidere 
styrkes, således at forbrugeren kan vælge produkter med fuldt 
kendskab til deres virkninger på miljøet. Med henblik herpå 
understreges det i Det Europæiske Fællesskabs program for politik 
og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling 
(KOM)23 endelig udgave, del II, s. 68: "Individet kan, som 
forbruger, kun gøre et velfunderet og rationelt valg, hvis 
produktinformationen som han/hun får, dækker alle relevante 
aspekter såsom ydeevne, pålidelighed, energieffektivitet, 
varighed, driftsomkostninger osv., og hvis disse oplysninger 
gives på en neutral måde understøttet af reelle og pålidelige 
garantier". Rådets forordning (EØF) nr. 880/92 af 23.3.1992 om en 
EF-ordning for tildeling af et miljømærke vil bidrage hertil. 
(11) EFT C 110 af 20.4.93 
- 21 -
(27) De prisundersøgelser, som Kommissionen har støttet, uri^r 
endvidere en uundværlig informationskilde. De sammenlignende 
tests har ligeledes vist deres betydning gennem den interesse, de 
giver anledning til blandt forbrugerne. De aktioner, der er 
iværksat for at sikre, at forbrugerspørgsmål behandles i 
medierne, navnlig på fællesskabsplan, har ligeledes haft en 
positiv indvirkning. Endvidere må den information om udviklingen 
på forbrugerområdet i Fællesskabet, som Kommissionen sender 
direkte til de formidlende organisationer (forbrugerorgani­
sationer, forbrugerinsti tutter, informationscentre, medier) 
ligeledes udvikles for at styrke de forbindelser, der er oprettet 
mellem disse organisationer. Kommissionens støtte til 
forbrugerorganisationer i forbindelse med disses foranstalt­
ninger til uddannelse af voksne og af unge forbrugere, navnlig 
med henblik på udvikling af didaktisk materiale, må ligeledes 
udvikles yder I i gere. 
(28) Kommissionen har endvidere til hensigt i 1993 at iværksætte et 
nyt initiativ, der består i at offentliggøre en europæisk 
forbrugerguide til det indre marked og i samarbejde med relevante 
forbrugerorganisationer at udarbejde sektorielle eller nationale 
guider i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked. Man 
vil bestræbe sig på at gøre guiden helt konkret anvendelig for 
- 22 -
den europæiske forbruger på det indre marked. Den succes, som 
publikationer udgivet af en række Institutioner eller 
organisationer på lokalt eller regionalt plan har haft, viser 
klart, at der er behov for en sådan guide. Guiden skal udbredes i 
så vid udstrækning som muligt i Fællesskabet, navnlig via de 
formidlende organisationer, herunder det associative net og 
forbrugeropIysn i ngscent rene. 
(29) De tværnationale forbrugeroplysningscentre er et forsøg, der 
allerede har vist sin store betydning. Disse centre, som er 
beliggende i grænseregioner, har til opgave at oplyse om tilbud, 
priser, hvilken lovgivning der finder anvendelse, og alle andre 
praktiske oplysninger i regionen, det vil sige på begge sider af 
grænsen. Disse centres drift varetages af offentlige eller 
private organisationer med kendskab til forbrugerspørgsmål, og 
Kommissionen yder støtte hertil. Der vil blive tilskyndet til et 
nært samarbejde med andre organisationer. Kommissionen tilskynder 
til oprettelse af centrene og afholder i den indledende fase 
halvdelen af driftsudgifterne inden for et fastsat loft. I første 
omgang er det tanken at oprette 10 centre. Seks er allerede 
blevet oprettet i Lille, Luxembourg, Barcelona, Gronau, 
Aachen/Eupen/Heerlen og Vale do Ave. Fire andre centre skal efter 
planen åbne i 1993 i Marseille-Turin, Flensborg, Kehl og Vitoria. 
Disse 10 centre dækker naturligvis ikke alle behovene 
- 23 -
i grænseregionerne. Kommissionen har derfor til hensigt rt udvide 
forsøget ved at tilskynde til oprettelse af nye centre, idet det 
fortsat foretrækkes, at de oprettes i grænseregioner. 
Disse centres aktivitet vil blive vurderet i forbindelse med 
Kommissionens nye sammenhængende politik over for alle de net, 
der findes i Fællesskabet, som vil blive fastlagt inden længe på 
baggrund af Kommissionens vedtagelse den 30. Juni af dens nye 
informations- og kommunikationsstrategi. Grundlaget for denne 
politik vil være en definition af en række rettigheder og 
pligter, som de forskellige net, Kommissionen yder støtte til, 
har. Målet er en valorisering af synergien mellem de forskellige 
aktører på området information med en fællesskabsdimens ion. 
Kommissionen vil i 1995 udarbejde en evalueringsrapport på 
grundlag af de erfaringer, som disse informationscentre i 
grænseregioner har indhøstet. 
(30) Disse initiativer må suppleres med aktioner i medierne med 
henblik på bevidstgørelse af forbrugerne om deres nye rettigheder 
på det indre marked. Disse aktioner vil indgå i gennemførelsen af 
henstillingerne i Suther land-rapporten om bedre oplysning af 
Fællesskabets borgere og i gennemførelsen af ovennævnte informa­
tions- og kommunikationsstrategi. Det vil navnlig være hensigts­
mæssigt, eventuelt i samarbejde med informationskontorerne i 
medlemsstaterne, at undersøge, i hvor vid udstrækning disse 
aktioner vil kunne gennemføres ved hjælp af tv. 
- 24 -
B. Stirre og Lare ucSvidet sned indflydelse 
(31) Det Rådgivende Forbrugerråd har siden 1989 været den instans, der 
på anmodning fra Kommissionen eller på eget initiativ har gjort 
det muligt for forbrugerorganisationerne at fremsætte udtalelser 
om alle spørgsmål vedrørende forbrugeroplysning og -beskyttelse. 
De mange afgivne udtalelser viser, at dette forum er af stor 
betydning. Kommissionen har til hensigt at bibeholde denne 
struktur og at bestræbe sig på at forbedre dens effektivitet. 
(32) Dette råds nuværende struktur giver det dog en udelukkende 
rådgivende rolle. Erfaringer fra flere medlemsstater viser, at 
disse institutioners betydning vokser, når de fungerer som 
egentlige samråds instanser, der er så vidtrækkende i deres 
arbejde som muligt. 
(33) En styrkelse af medindflydelsen vil navnlig kunne indebære en 
mere passende repræsentation af forskellige forbrugerstrøm­
ninger. Medindflydelsen bør endvidere udvides til produktions­
sektoren i overensstemmelse med fastsatte retningslinjer. Det er 
vigtigt direkte at inddrage virksomhederne og deres repræ­
sentanter på fællesskabsplan i fastlæggelsen af retningslinjerne 
på forbrugerbeskyttelsesområdet. Et sådant skridt skulle gøre det 
muligt at undgå eller neddæmpe de forskelle i synspunkter eller 
endog konfrontationer, der opstår i løbet af beslutningsprocessen 
og nogle gange forsinker fællesskabsinitiativernes ikrafttræden. 
- 25 -
(34) Kommissionens medlem med ansvar for forbrugerpolitik indledte i 
foråret 1993 høringer, navnlig med forbrugerorganisationernes 
europæiske repræsentanter, om principperne i reformen af Det Råd­
givende Forbrugerråd, som skulle kunne samle enighed blandt de 
berørte parter. Målet er at nå frem til et udkast til reform 
inden udgangen af 1993. 
(35) De nationale organisationer fungerer i medlemsstaterne som part­
nere, der muliggør samråd med forbrugerne. Styrkelsen af samrådet 
bør derfor ligeledes ske gennem støtte til de nationale 
forbrugerorganisationer. Der bør først og fremmest gøres en 
indsats i de lande, hvor organisationerne er mindre 
strukturerede, fordi de først for nyligt er blevet udviklet. 
Kommissionen vil således fortsat yde aktiv støtte til 
organisationerne i de sydlige medlemsstater og i Irland, der 
allerede har været genstand for særlig opmærksomhed. 
C. Forbedring af domstolsadgangen og af afgørelsen af tvister 
(36) I Suther land-rapporten understreges domstolsadgangens betydning 
for et indre marked, som svarer til forbrugernes og producen­
ternes forventninger. Det fremgår af rapporten, at det på grund 
- 26 -
af forskellene i Juridisk kultur er vanskeligt at forestille sig 
en harmonisering af de nationale civilretlige procedurer, men at 
aktørerne har større og større behov for at få adgang til 
domstolene i andre medlemsstater. Det fremgår af rapporten, at 
der er sket en stigning I antallet af tvister af tværnational 
karakter, som berører forbrugere. I rapporten anbefales en 
undersøgelse af betingelserne for domstolsadgang i Fællesskabet, 
og der foreslås løsninger for at sikre en effektiv beskyttelse af 
forbrugernes rettigheder, med samtidig Indførelse af mekanismer 
til udenretslig afgørelse af tvister og domstolsadgang for 
forbrugerorgan I sat ionerne. 
(37) Kommissionen vil undersøge de foreslåede muligheder. En grønbog 
om forbrugernes domstolsadgang vil blive udarbejdet inden 
udgangen af 1993. I grønbogen overvejes ligeledes de mulige 
retningslinjer for retshjælp til Fællesskabets forbrugere under 
hensyntagen til de erfaringer, der er indhøstet fra de 
forskellige pilotprojekter i medlemsstaterne, som Kommissionen 
har støttet. 
(38) Endvidere kan forbrugertransaktioner give anledning til tvister, 
som retssystemet ikke altid er tilpasset til, navnlig når de 
involverede beløb er små. I disse tilfælde stiller retssystemets 
utilstrækkelighed forbrugeren forsvarsløs i situationer, som dog 
er skadelige for denne. Når disse tvister er af tværnational 
karakter, virker problemerne ødelæggende for forbrugerens tillid 
ti I det indre marked. 
- 27 -
(39) Man må derfor stræbe efter en mere forenklet afgørelse af 
tvister. Der er allerede gennemført forsøg i denne henseende. Der 
vil i samarbejde med de nationale organisationer blive gennemført 
nye initiativer, navnlig vedrørende afgørelse af tværnationale 
tvister. 
D. Tilpasning af de finansielle tjenesteydelser til forbrugernes 
behov 
(40) Fællesskabet har allerede vedtaget en række vigtige foranstalt­
ninger, der gør det muligt for de finansielle institutioner uden 
hindringer at gennemføre transaktioner på det indre marked, og 
passende bestemmelser om den nødvendige kontrol. Forbrugerne 
nyder ligeledes godt heraf, navnlig inden for bank-, forsikrings-
og værdipapirsektoren. Der findes dog stadig nogle problem­
områder. Man har truffet en række initiativer med hensyn til 
betalingsmidler, som fik konkret form i henstillingerne om 
grænseoverskridende betalinger og anvendelse af kreditkort. Disse 
tekster fik dog ikke alle de konsekvenser, som man forventede. 
(41) Det er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere 
ordentligt, at de grænseoverskridende betalingsmidler er 
- 28 -
effektive, idet de er endnu en forudsætning for, at forbrugeren 
kan have tillid til det indre marked. Det ansvar, der er 
forbundet med anvendelsen af kreditkort, er ligeledes vigtigt. 
Andre aspekter, som f.eks. transparensen i udbuddet på markedet 
for lån mod underpant eller "home-banking", bør gøres til 
genstand for den samme opmærksomhed. 
(42) Bindende retsakter kan fungere som middel til at skabe fremskridt 
I disse sektorer. Det vil dog være hensigtsmæssigt først at 
udnytte alle muligheder for samråd mellem de berørte parter, 
endog uden for de allerede etablerede fora for dialog. 
(43) Med hensyn til grænseoverskridende betalinger er der allerede i 
samarbejde med bankverdenen skabt fremskridt. Kommissionen 
undersøger dog i øjeblikket situationen nøje, således at den kan 
foretage en klar evaluering af alle de resterende problemer. 
Kommissionen erklærer sig endnu engang parat til at handle -
herunder til at foreslå enhver lovgivning, som måtte vise sig 
nødvendig - hvis problemerne berettiger hertil. På andre områder 
har Kommissionen til hensigt at fremme dialogen mellem 
forbrugerorganisationer og alle andre berørte organisationer for 
at klarlægge, hvilke forbedringer der skal foretages. 
Resultaterne af disse samråd bør for at være effektive 
formaliseres i faste aftaler med bankverdenen i det omfang, hvor 
sådanne aftaler kan opnås. Hvis det skulle vise sig umuligt at nå 
frem til præcise aftaler - i form af pagter, som 
- 29 -
vedtages Inden udgangen af 1993, og som kan træde l kraft senest 
i midten af 1994 - eller hvis virkningerne af sådanne aftaler 
viser sig utilfredsstillende, er der ikke andre alternativer end 
vedtagelse af bindende foranstaltninger. 
E. Forberedelse af nye etaper 
(44) Den nuværende handlingsplan dækker en periode på tre år. Det er 
således ikke formålet at opstille en udtømmende liste over 
nødvendige, ønskelige elier mulige aktioner med henblik på 
beskyttelse af forbrugerne. Hvis man skal være realistisk, må man 
begrænse sig til en række prioriterede mål. Det vil dog ligeledes 
være hensigtsmæssigt at forberede fremtiden, navnlig ved at 
formalisere resultaterne af de undersøgelser, der er gennemført 
på visse områder inden for forbrugerbeskyttelse, og ved at 
tilskynde til en debat forud for beslutningstagningen. 
(45) Kommissionen har således til hensigt i 1993 at udarbejde en 
grønbog om garantier og betingelser i forbindelse med 
eftersalgsservice. Dette er nemlig et område, der er af stor 
betydning, hvis forbrugeren skal tilskyndes til at drage fordel 
af de muligheder, som det indre marked åbner. Indkøb på tværs af 
grænserne kan kun udvikles 1 det omfang, forbrugeren er sikker på 
at få de samme garanti- og efterså Igsbetingelserne, uanset hvor 
leverandøren af en vare befinder sig. Et andet tilknyttet 
- 30 -
spørgsmål, som må undersøges, er problemet omkring fritagelse for 
ansvar, som leverandørerne nogle gange kræver af forbrugerne i 
forbindelse med salg af visse varer eller tjenesteydelser. 
JSstnMuslon 
(46) I henhold til den anden handlingsplan vedrørende forbruger­
politikken skal Kommissionens Initiativer i perioden 1993-1995 
koncentreres omkring specifikke områder, der er afgørende for 
forbrugerens tillid til det indre marked, som f.eks. forbruger­
oplysning, domstolsadgang, forbrugernes sundhed og sikkerhed. 
Fremskridt Inden for Fællesskabets forbrugerpolitik begrænser sig 
dog Ikke kun til aktioner på forbrugerbeskyttelsesområdet. Det er 
ligeledes en forudsætning for sådanne fremskridt, at der tages 
hensyn til forbrugernes interesser ved fastlæggelsen af andre 
fællesskabspolitikker og -beslutninger i det omfang, de vedrører 
forbrugerne. Kommissionen har således til hensigt fortsat at 
bestræbe sig på at Indarbejde forbrugerpolitikken i Fællesskabets 
andre politikker. Dette mål er en integrerende del af den anden 
handlingsplan vedrørende forbrugerpolitikken. 
- 31 -
SAMMENFATTENDE OVERSIGT OVER OG TIDSPLAN FOR DE AKÏIONEH, 
DER ER PLANLAGT I FORBINDELSE MED DEN ANDEN HANDLINGSPLAN 
Styrkelse af lovgivningen 
Forslag til Rådets direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbindelse 
med aftaler vedrørende fjernsalg (vedtagelse 1993) 
Forslag til Rådets direktiv om sammenlignende reklame samt 
ændring af direktiv 84/450/EØF om vildledende reklame (behandles 
på baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i 
Edinbourg) (beslutning 1993) 
Forslag til Rådets direktiv om beskyttelse af køberen i 
kontrakter om brugsret til fast ejendom på time share-basis 
(vedtagelse 1993) 
Forslag til Rådets direktiv om tJenesteydelsesansvar (behandles 
på baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i 
Edinbourg) (beslutning 1993) 
- 32 -
Korrekt og optimal gennemførelse af gældende direktiver: ud over 
de traditionelle procedurer gennemførelse af samråd og partner­
skab med medlemsstaterne. Udveksling af information om national 
praksis (1993, 1994, 1995) 
Forslag til Rådets beslutning om et informationssystem på fælles­
skabsplan om ulykker i hjemmet og i fritiden (vedtagelse 1993) 
Gennemførelse af direktiv 92/59/EØF om produktsikkerhed i almin­
delig (1994) 
Tilpasning af eksisterende direktiver til den tekniske udvikling 
(1993, 1994, 1995) 
II Prioritering af særlige områder med henblik på en forbedring af 
forbrugerbeskyt te I sen. 
Forbedring af mærkning (1994, 1995) 
Forslag til direktiv om angivelser i forbindelser med mærkning af 
levnedsmidler (1993) 
Støtte til prisundersøgelser og sammenlignende tests (1993, 1994, 
1995) 
Forbedring af informationen om problemer i forbindelse med 
forbrugerspørgsmål, navnlig gennem en valorisering af anvendelsen 
af audiovisuelle midler (1994, 1995) 
- 33 -
Støtte til uddannelsesaktioner for voksne og unge forbrugere 
(1994, 1995) 
Guide til det indre marked for den europæiske forbruger og 
nationale eller sektorbestemte guider (1993, 1994) 
Reform af Det Rådgivende Forbrugerråd, oprettelse af et forbru­
gerforum (1994) 
Støtte til de nationale forbrugerorganisationer og navnlig for­
brugerorganisationerne i de sydlige medlemstater og i Irland 
(1993, 1994, 1995) 
Grønbog om forbrugernes domstolsadgang (1993) 
Forsøg med en forenklet afgørelse af tvister (1993, 1994, 1995) 
Forbedringer (på kontraktbasis) af kontraktforholdene i forbin­
delse med finansielle tjenesteydelser, navnlig på områderne 
grænseoverskridende betalinger, ansvarlig forbindelse med 
kreditkort, transparansen på markedet for lån mod underpant, 
"homebanking". Såfremt dette viser sig umuligt, udarbejdelse af 
forslag til bindende instrumenter (1993, 1994) 
Grønbog om garantier og eftersåIgsservice (1993) 
Evalueringsrapport om de grænseoverskridende informationscentres 
erfaringer (1995) 
jif 
FINANSIEBINGSQVERS !_GT. 
SEKTION 1 
1. Titel 
Forbrugerpolitik - anden treårige handlingsplan 1993-1995. 
2. Budgetposter 
Tjenesten for Forbrugerpolitik, kapitel B 510, A (driftsbevillin­
ger, GD X B 3300 A 3059 
3. Retsgrundlag 
Selvstændigt initiativ fra Kommissionens side i medfør af bestem­
melserne i artikel 100A i Traktaten og artikel 129A i Maastricht-
Traktaten. 
4. Beskr i ve I se 
En række foranstaltninger, der spænder fra lovgivningsinitiativer 
til forskellige former for oplysningsvirksomhed med henblik på at 
opfylde handlingsplanens målsætning om, at det indre marked skal 
stilles til de europæiske forbrugeres rådighed. De specifikke mål 
er følgende: 1) faktisk gennemførelse af fællesskabslovgivningen, 
2) styrkelse af forbrugeroplysningen, 3) større og mere udvidet 
medindflydelse, 4) forbedring af domstolsadgangen og af afgørelsen 
af tvister, 5) tilpasning af de finansielle tjenesteydelser til 
forbrugernes behov. 
4.1. Varighed 
Handlingsplanen dækker årene 1993, 1994 og 1995. 
4.2. Målgruppe 
Samtlige borgere i Fællesskabet. 
5. Klassifikation af udgifterne 
Ikke-obligatori ske udgifter på grundlag af opdelte bevillinger. 
6. Udgifternes art 
Udgifterne omfatter navnlig tilskud til forbrugerorganisationer, 
indgåelse af kontrakter samt tilskud til en hel række tjeneste­
ydere. 
^ 
Finansiel le virkninger 
Handlingsplanen bliver iværksat på grundlag af de beløb, dør fast­
sættes i Fællesskabets årlige budgetter. Budgettet for forbruger­
politik i 1993 (kapitel B 510) er på 16 mio. ECU; det foreløbige 
budgetforslag for 1994 (kapitel B 510) er på 15 mio. ECU og 
programmet for 1995 anslås at koste 16 mio. ECU. I henhold til 
overslagene bliver der ikke behov for særlige ekstraindtægter. I 
GD X's arbejdsprogram skal der tages hensyn ti I de særlige initia­
tiver, der er planlagt med hensyn til forbrugeroplysning. 
8. Finanskontrol 
Samtlige udgifter kan i givet fald blive kontrolleret af Revisions­
rettens og Kommissionens tjenestegrene. 
Udbetaling finder først sted efter modtagelse af behørig dokumen­
tation. 
SEKTION 2 
Administrative udgifter 
Handlingsplanen er baseret på den antagelse, at de eksisterende 
personaleressourcer er tilstrækkelige til, at den kan gennemføres. 
SEKTION 3 
Costbenef i tanaIyse 
Handlingsplanen tager, i overensstemmelse med Suther land-rapportens 
konklusioner, sigte på at styrke forbrugernes medindflydelse på det 
indre marked, ved at den tager fat på og fjerner de forhindringer, der 
stadig forekommer. 
Til grund for den nuværende stillingtagen ligger en række kvantitative 
evalueringer af vaner og holdninger. I forlængelse af handlingsplanen 
vil der i begyndelsen af 1996 med mellemrum blive lavet EUROBAROMETER-
undersøgelser for at evaluere de fremskridt, der kan konstateres på 
området. På grundlag heraf vil der blive udarbejdet en evaluerings­
rapport om de opnåede resultater, som vil blive forelagt for Rådet og 
Parlamentet. 
Subs id i arItet 
Kommissionen har ikke blot ansvaret for at sørge for, at borgerne fuldt 
ud erkender, på hvilke måder gennemførelsen af det indre marked 
indvirker på deres dagligdag, men den er også den eneste institution, 
der er i stand til at sikre, at der tages behørigt hensyn til fælles-
skabsd i mens i onen. 
•>£ 
A. RETSAKTER AF SÆRLIG INTERESSE 
FOR FORBRUGERNE 
I. KVALITET OG PRODUKTSIKKERHED 
L PRODUKTSIKKERHED I ALMINDELIGHED 
Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed 
(EFT L 228 af 11.08.1992, s. 24-32) 
2. SER (SYSTEME D'ECHANGE RAPIDE) 
Rådets beslutning 84/133/EØF af 2. marts 1984 om indførelse af et fællesskabssystem for hurtig 
udveksling af oplysninger om farer i forbindelse med anvendelse af forbrugsgoder = SER = 
CONSOM ALERT 
(EFT L 70 af 13.03.1984, s. 16-17) 
3. EHLASS (EUROPEAN HOME AND LEISURE ACCIDENT SURVEILLANCE SYSTEM) 
Rådets beslutning 86/138/EØF af 22 april 1986 om et demonstrationsprojekt med henblik på 
oprettelse af et informationssystem på fællesskabsplan for ulykker, der sker i forbindelse med 
forbrugsprodukter = EHLASS 
(EFT L 109 af 26.04.1986, s. 23-27) 
4. KOSMETIK 
a) Kosmetiske midler 
Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om kosmetiske midler 
(EFT L 262 af 27. 09.1976, s. 169-200) 
b) Analysemetoder 
Kommissionens første direktiv 80/1335/EØF af 22. december 1980 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers 
sammensætning. 
(EFT L 383 af 31.12.1980, s. 27-46) 
rr 
5. TEKSTILPRODUKTER 
a) Betegnelser for tekstilprodukter 
Rådets direktiv 71/307/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
betegnelser for tekstiiprodukter. 
(EFT L 185 af 16.08.1971, s. 16-26) 
b) Analysemetoder 
Rådets direktiv 72/276/EØF af 17. juli 1972 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
visse metoder for kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger 
(EFT L 173 af 31.07.1972, s. 1-27) 
Rådets direktiv 73/44/EØF af 26. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning 
om kvantitativ analyse af temære tekstilfiberblandinger. 
(EFT L 83 af 30.03.1973, s. 1-19) 
6. LEGETØJ 
Rådets direktiv 88/378/EØF af 3. maj 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om sikkerhedskrav til legetøj 
(EFT L 187 af 16.07.1988, s. 1-13) 
7. FARLIGE EFTERLIGNINGER 
Rådets direktiv 87/357/EØF af 25. juni 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om produkter, der på grund af deres ydre fremtræden kan forveksles med andre 
produkter og herigennem være til fare for forbrugernes sundhed eller sikkerhed = "farlige 
imitationer". 
(EFT L 192 af 11.07.1987, s. 49-50) 
Vi 
L PRISER 
a) Priser på levnedsmidler 
Rådets direktiv 79/581/EØF af 19. juni 1979 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse 
af priser på levnedsmidler. 
(EFT L 158 af 26.06.1979, s. 19-21) 
b) Priser på ikke-levnedsmidler 
Rådets direktiv 88/314/EØF af 7. juni 1988 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse 
af priser på ikke-levnedsmidler. 
(EFT L 142 af 09.06.1988, s. 19-22) 
2. DØRSALG 
Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med 
aftaler indgået uden for fast forretningssted - "dørsalg". 
(EFT L 372 af 31.12.1985, s. 31-33) 
3. REKLAME 
Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
love or administrative bestemmelser om vildledende reklame. 
(EFT L 250 af 19.09.1984, s. 17-29) 
4. KREDIT 
Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit. 
(EFT L 42 af 12.02.1987, s. 48-53) 
5. TURISME 
Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1900 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketuiv 
(EFT L 158 af 23.06.1990, s. 59-64) 
6. AFTALER 
Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler. 
(EFT L 95 af 21.04.1993, s. 29-34) 
i,C 
B. ØVRIGE FÆLLESSKABSTEKSTER 
AF INTERESSE FOR FORBRUGERNE 
(FORBRUGERTJENESTEN IKKE ANSVARLIG) 
1. PRODUKTSIKKERHED 
Rådets forordning (EØF) Nr. 339/93 af 8. februar 1993 om kontrol med, at produkter indført fra 
tredjelande overholder produktsikkerhedsreglerne. 
(EFT L 40 af 17.02.1993, s. 1-4) 
Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar. 
(EFT L 210 af 07.08.1985, s. 29-33) 
1.1. LEVNEDSMIDLER 
a) Oplysning og mærkning 
Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedmidler bestemt til den endelige 
forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler. 
(EFT L 33 af 08.02.1979, s. 1-14) 
Rådets direktiv 90/496/EØF af 24. september 1990 om næringsdeklaration af levnedsmidler. 
(EFT L 276 af 06.10.1990, s. 40-44) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser 
og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmider. 
(EFT L 208 af 24.07.1992, s. 1-8) 
b) Levnedsmidler og smittefarer 
Kommissionens direktiv 93/1 l/EØF af 15. marts 1993 om frigivelse af N-nitrosaminer og N-
nitroserbare stoffer fra flaskesutter og narresutter af elastomere og gummi 
(EFT L 93 af 17.04.1993, s. 37) 
c) Særlige levnedsmidler 
Rådets direktiv 89/398/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring. 
(EFT L 186 af 30.06.1989, s. 27) 
d) Kvalitetskontrol 
Kommissionsn forordning (EØF) Nr. 2251/92 af 29. juli 1992 om kvalitetskontrol af friske frugter 
og grønsager. 
(EFT L 219 af 04.08.1992, s. 9-15) 
Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedmidler 
(EFT L 186 af 30.06.1989, s. 23) 
e) Konserveringsmidler 
Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om tilsætningsstofer, som må anvendes i levnedsmider. 
(EFT L 40 af 11.02.1989, s. 27) 
1.2. FARMACEUTISKE, KEMISKE OG MEDICINSKE PRODUKTER 
a) Lægemidler 
Rådets direktiv 92/26/EØF af 31. marts 1992 om klassificering i forbindelse med udlevering af 
humanmedicinske lægemidler. 
(EFTL 113 af 30.04.1992, s. 5) 
Rådets direktiv 92/27/EØF af 31. marts 1992 om etikettering af og indlægssedler til 
humanmedicinske lægemidler. 
(EFT L 113 af 30.04.1992, s. 8) 
Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler. 
(EFT L 113 af 30.04.1992, s. 13) 
b) Farlige præparater 
Kommissionens direktiv 91/442/EØF af 23. juli 1991 om farlige præparater, hvis emballage skal 
være forsynet med børnesikrede lukninger. 
(EFT L 238 af 27.08.1991, s. 25) 
P 
c) Medicinske anordninger 
Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger. 
(EFTL 169 af 12.07.1993, s. 1) 
1.3. MÆRKNING 
a) Mærkning (tf husholdningsapparater 
Rådets direktiv 79/530/EØF af 14. maj 1979 om oplysning ved mærkning om 
husholdningsapparaters energiforbrug. 
(EFTL 145 af 13.06.1979, s. 1) 
Rådets direktiv 79/53l/EØF af 14. maj 1979 om anvendelse på elbageovne af direktiv 
79/530/EØF om oplysning ved mærkning om husholdningsapparaters energiforbrug. 
(EFTL 145 af 13.06.1979, s. 7) 
Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi-
og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger. 
(EFT L 297 af 13.10.1992, s. 16) 
b) Mærkning af tobaksvarer 
Rådets direktiv 92/41/EØF af 15. maj 1992 om ændring af direktiv 89/622/EØF om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om mærkning af 
tobaksvarer. 
(EFTL 158 af 11.06.1992, s. 30) 
2. TJENESTEYDELSER OG TRANSAKTIONER 
2.1. KREDIT 
Rådets andet direktiv 89/646/EØF af 15. december 1989 om samordning af lovgivningen om 
adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut og om ændring af direktiv 
77/780/EØF. 
(EFT L 386 af 30.12.1989, s. 1) 
2.2. FORSIKRINGER 
Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring 
af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv). 
(EFT L 228 af 11.08.1992, s. 1) 
n 
Rådets direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992 om samordning af love og administrative 
bestemmelser vedrørende direkte livsforsikiingsvirksomhed og om ændring af direktiv 
79/267/EØF og 90/619/EØF (tredje livsforsikringsdirektiv). 
(EFT L 360 af 09.12.1992, s. I) 
2.3. PRISER 
Rådets direktiv 90/377/EØF af 29. juni 1990 om en fællesskabsprocedure med hensyn til 
gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien. 
(EFT L 185 af 17.07.1990, s. 16) 
2.4. KOMMUNIKATION - TRANSPORT 
Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative 
bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed. 
(EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23-30) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en adfærdskodeks for cdb-
reservationssystemer. 
(EFT L 220 af 29.07.1989, s. 1) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 2342/90 af 24. juli 1990 om billetpriser for ruteflyvning. 
EFTL 217 af 11.08.1990, s. 1) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en ordning for kompensation til 
ruteflypassagerer, der afvises på grund af overbooking. 
(EFTL 36 af 08.02.1991, s. 5) 
3. MILJØ 
3.1. GENERELT 
Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private 
projekters indvirkning på miljøet. 
(EFT L 175 af 05.07.1985, s. 40) 
Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger. 
(EFT L 158 af 23.06.1990, s. 56-58) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 880/92 af 23. marts 1992 om en EF-ordning for tildeling af et 
miljømærke. 
(EFT L 99 af 11.04.1992, s. 1-7) 
^ 
3.2. LUFT 
Rådets direktiv 85/210/EØF af 20. marts 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning 
om blyindholdet i benzin. 
(EFT L 96 af 03.04.1985, s. 25) 
Rådets forordning (EØF) Nr. 594/91 af 4. marts 1991 om stoffer, der nedbryder ozonlaget. 
(EFTL 67 af 14.03.1991, s. 1) 
3.3. KEMISKE STOFFER, INDUSTRIELLE RISICI OG BIOTEKNOLOGI 
Rådets direktiv 79/831/EØF af 18. september 1979 om sjette ændring af direktiv 67/548/EØF om 
tilnærmelse af lovgivning om klassificering og etikettering af farlige stoffer. 
(EFT L 259 af 15.10.1979, s. 10) 
Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en 
række industrielle aktiviteter. 
(EFT L 230 af 05.08.1982, s. 1) 
Rådets direktiv 87/217/EØF af 19. marts 1987 om forebyggelse af miljøforurening med asbest. 
(EFT L 85 af 28.03.1987, s. 40) 
3.4. VAND 
Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand. 
(EFTL 31 af 05.02.1976, s. 1) 
Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand. 
(EFT L 229 af 30.08.1980, s. 11) 
Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand. 
(EFT L 135 af 30.05.1991, s. 40) 
3.5. STØJFORURENING 
Rådets direktiv 80/51/EØF af 20. december 1979 om begrænsning af støj fra supersoniske 
luftfartøjer. 
(EFT L 18 af 24.01.1989, s. 26) 
Rådets direktiv 84/538/EØF af 17. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om tilladeligt lydeffektniveau for plæneklippere. 
(EFT L 300 af 19.11.1984, s. 171) 
us 
Rådets direktiv 86/594/EØF af 1. december 1986 om luftbåren støj fra husholdningsapparater. 
(EFT L 344 af 06.12.1986, s. 24) 
Rådets direktiv 89/629/EØF af 4. december 1989 om begrænsning af støjemissionen fra civile 
subsoniske jetfly. 
(EFT L 363 af 13.12.1989, s. 27) 
3.6. AFFALD 
Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald. 
(EFT L 194 af 25.07.1975, s. 23) 
Rådets direktiv 85/339/EØF af 27 juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler 
(EFT L 176 af 06.07.1985, s. 18) 
Rådets direktiv 91/157/EØF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder 
farlige stoffer. 
(EFT L 78 af 26.03.1991, s. 38) 
10 
4/ 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 378 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-93-436-DA-C 
ISBN 92-77-58773-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg