[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 10.9.2009

KOM(2009) 344 endelig

2009/0130 (CNS)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodac-oplysninger med henblik på retshåndhævelse

{KOM(2009) 342 endelig}{SEK(2009) 936}{SEK(2009) 937}

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

110 | Begrundelse og formål Oplysninger om borgere i EU-medlemsstaterne og om tredjelandsstatsborgere er tilgængelige i mange former og systemer i medlemsstaterne og på EU-niveau. I nationale retsakter og EU-retsakter er der fastsat regler og betingelser for, hvornår de retshåndhævende myndigheder kan få adgang til disse oplysninger for at udføre deres opgaver i henhold til loven. Fingeraftryksoplysninger er særligt nyttige med henblik på retshåndhævelse, da de udgør en væsentlig faktor ved fastlæggelsen af en persons nøjagtige identitet. Det er gang på gang blevet anerkendt, at databaser over fingeraftryk er nyttige for kriminalitetsbekæmpelsen. Oplysninger om asylansøgeres fingeraftryk indsamles og lagres i den medlemsstat, hvor asylansøgningen blev indgivet, og i Eurodac. I alle de medlemsstater, der besvarede Kommissionens spørgeskema, havde de retshåndhævende myndigheder direkte eller indirekte adgang til deres nationale databaser, der indeholder asylansøgeres fingeraftryk, med henblik på kriminalitetsbekæmpelse. Under høringen af eksperterne blev det klart, at de nationale retshåndhævende myndigheder, der søger i nationale databaser, som indeholder fingeraftryk af asylansøgere, i forbindelse med efterforskningen af forbrydelser, finder, at der er en betydelig genkendelsesprocent. Selv om medlemsstaterne har held med at søge på asylansøgeres fingeraftryk på nationalt plan, lader det imidlertid til, at det er mere problematisk at få adgang til databaser over asylansøgeres fingeraftryk i andre medlemsstater. Grunden hertil er, at der er en strukturel mangel på information og kontrol, eftersom der indtil videre ikke findes et enkelt system, som de retshåndhævende myndigheder har adgang til, og som gør det muligt at finde ud af, hvilken medlemsstat der har oplysninger om en asylansøger. Hvis der ikke opnås noget resultat ved søgning i et nationalt system til automatisk identifikation af fingeraftryk under anvendelse af Rådets afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (Prümafgørelsen), der skal implementeres af medlemsstaterne senest i juni 2011, er det ikke dermed sikkert, at der ikke er nogen oplysninger i en medlemsstat. De retshåndhævende myndigheder vil derfor ikke alene stadig være uvidende om, hvorvidt der overhovedet findes oplysninger og i hvilken medlemsstat, men ofte også om, hvorvidt disse oplysninger vedrører den samme person. De retshåndhævende myndigheder vil kun få at vide, om der foreligger oplysninger i en anden medlemsstats database, hvis en retsinstans udsteder en begæring om gensidig juridisk bistand, hvori den anden medlemsstat anmodes om at foretage en søgning i sine databaser og fremsende de relevante oplysninger. |

120 | Generel baggrund I Haagprogrammet blev det anført, at der skulle ske en bedre udveksling af oplysninger med henblik på styrkelse af sikkerheden. En af programmets idéer er at gøre fuld brug af ny teknologi, herunder - hvor det er relevant - gennem direkte (online-)adgang for de retshåndhævende myndigheder og derunder for Europol til eksisterende centrale EU-databaser. I konklusionerne fra det blandede udvalg under Rådet (retlige og indre anliggender), der holdt møde den 12. og 13. juni 2007, var det opfattelsen, at for at målet om at forbedre sikkerheden og forstærke bekæmpelsen af terrorisme kan nås fuldt ud, bør medlemsstaternes politimyndigheder og retshåndhævende myndigheder samt Europol på visse betingelser have adgang til Eurodac for at foretage søgninger som led i udførelsen af deres opgaver i relation til forebyggelse, afsløring og efterforskning af terrorhandlinger og andre grove strafbare handlinger. Det opfordrede derfor Kommissionen til snarest muligt at forelægge de nødvendige forslag til at nå dette mål. De retshåndhævende myndigheders manglende mulighed for at få adgang til Eurodac for at bekæmpe terrorisme og anden grov kriminalitet blev også anført som en mangel i Kommissionens meddelelse af 24. november 2005 til Rådet og Europa-Parlamentet om øget effektivitet, kompatibilitet og synergi blandt europæiske databaser inden for retlige og indre anliggender. De gældende instrumenter om udveksling af oplysninger vedrørende retshåndhævelse giver ikke mulighed for med tilstrækkelig sikkerhed i tide at kunne konstatere, om en medlemsstat faktisk har oplysninger om en asylansøgers fingeraftryk. Det betyder, at de retshåndhævende myndigheder, hvis der ikke træffes nogen foranstaltninger på EU-plan, fortsat vil være uvidende om, hvorvidt der overhovedet foreligger oplysninger om et fingeraftryk, i hvilken medlemsstat oplysningerne findes, og hvorvidt oplysningerne angår den samme person. Uden effektive og sikre midler til at afgøre, om der foreligger oplysninger i en anden medlemsstat, bliver de offentlige myndigheders arbejde uforholdsmæssigt dyrt, eller det bringer anvendelsen af loven i fare, fordi der ikke kan træffes yderligere effektive og rimelige foranstaltninger til at fastslå en persons identitet. |

130 | Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11. december 2000 om oprettelse af "Eurodac" til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublinkonventionen ("Eurodac-forordningen"). Den 3. december 2008 vedtog Kommissionen et forslag om ændring af Eurodac-forordningen med henblik på at gøre Eurodac-systemet mere effektivt. På nuværende tidspunkt findes der visse EU-instrumenter, der giver mulighed for, at medlemsstater kan indhente fingeraftryk og andre oplysninger i forbindelse med retshåndhævelse fra andre medlemsstater. Det første instrument, der sandsynligvis vil blive brugt til at indhente fingeraftryk, er Prümafgørelsen. På grundlag af denne rådsafgørelse giver medlemsstaterne hinanden automatisk adgang til bl.a. nationale systemer til automatisk identifikation af fingeraftryk på grundlag af en forespørgsel om genkendelse. Hvis der efter en forespørgsel i henhold til Prümafgørelsen sker genkendelse, kan der anmodes om yderligere oplysninger, herunder personoplysninger, i den medlemsstat, som havde registreret fingeraftrykkene i sit nationale system til automatisk identifikation af fingeraftryk, herunder om gensidig juridisk bistand. Denne procedure kan være effektiv for de medlemsstater, hvor asylansøgeres fingeraftryk lagres sammen med andre fingeraftryk, der er indsamlet af de retshåndhævende myndigheder i et nationalt system til automatisk identifikation af fingeraftryk; den er imidlertid ikke effektiv for de medlemsstater, som kun lagrer asylansøgeres fingeraftryk i deres nationale systemer, når de står i forbindelse med en forbrydelse. Et andet instrument, der kan bruges til at indhente oplysninger om fingeraftryk, er Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. Denne rammeafgørelse gør det lettere at udveksle oplysninger (både fingeraftryk og øvrige oplysninger), som de retshåndhævende myndigheder har eller har adgang til i medlemsstaterne. Rammeafgørelsen har haft virkning siden den 18. december 2008. Det sidste instrument, som medlemsstaterne kunne bruge, er gensidig juridisk bistand, hvor retsinstanserne i medlemsstaterne kan få adgang til samlinger af fingertryk, ikke kun fra straffesager, men også fra f.eks. asylansøgere, i henhold til den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager. De sidste to instrumenter kan ikke bruges, når det ikke vides, hvilken medlemsstat der har oplysningerne om et fingeraftryk. På nuværende tidspunkt findes der intet system, der kan bruges til at finde frem til den pågældende medlemsstat. |

140 | Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Forslaget er fuldt ud i overensstemmelse med det overordnede mål om at indføre et EU-område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Der er navnlig foretaget en indgående undersøgelse af forslaget for at sikre, at bestemmelserne er fuldt ud forenelige med de grundlæggende rettigheder og navnlig asylretten og retten til beskyttelse af personoplysninger, der er anerkendt i henholdsvis artikel 8 (beskyttelse af personoplysninger) og artikel 18 (asylretten) i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, hvilket fremgår af konsekvensanalysen, der følger med dette forslag. Med hensyn til den særlige situation for personer, der søger international beskyttelse, blev der givet udtryk for bekymring over, at oplysninger, der var uddraget af Eurodac med henblik på retshåndhævelse, kunne falde i hænderne på de lande, som ansøgerne var flygtet fra, og fra hvis side de frygtede at blive forfulgt. Det kunne have skadelige virkninger for ansøgeren og dennes slægtninge og venner og ville derfor kunne afskrække flygtninge fra overhovedet at indgive en formel ansøgning om international beskyttelse. Som følge af denne undersøgelse indeholder forslaget et særligt forbud mod at videregive personoplysninger, der er opnået i henhold til dette forslag, til tredjelande, organisationer og enheder. Derudover indeholder forslaget bestemmelser om omfattende overvågning og evaluering. Evalueringen vil omfatte en vurdering af, om anvendelsen af afgørelsen har ført til en stigmatisering af dem, der søger international beskyttelse. For at sikre, at indgreb i retten til beskyttelse af personoplysninger er lovlig og står i et rimeligt forhold til sit formål, fastsættes der endvidere bestemmelse om strenge adgangsbetingelser, hvilket også udelukker, at der foretages en rutinemæssig søgning efter fingeraftryk i Eurodac. Forslaget er endvidere fuldt ud foreneligt med databeskyttelsesprincipperne, idet Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager, finder anvendelse på det. Denne rammeafgørelse indeholder de principper, medlemsstaterne skal følge, når de behandler data fra en EU-database, såsom Eurodac, og pålægger samtidig medlemsstaterne en forpligtelse til at pålægge effektive sanktioner for tilsidesættelse af databeskyttelsesprincipperne. |

2. HØRING AF INTERESSEDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

211 | Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil Kommissionen hørte de stater, der anvender Dublinreglerne, dvs. medlemsstaterne, Island, Norge og Schweiz samt Europol, ved hjælp af to spørgeskemaer og et ekspertmøde, der fandt sted i Bruxelles den 25.-26. september 2007. På dette møde havde eksperterne mulighed for at præcisere svarene i spørgeskemaet og uddybe deres holdning. Derudover hørte Kommissionen mellemstatslige organisationer, ikke-statslige organisationer og andre videnskabelige eksperter, der arbejder på området asyllovgivning/asylpolitik, grundlæggende rettigheder og beskyttelse af personoplysninger på et møde i Bruxelles den 8. oktober 2007. Tre medlemmer af Europa-Parlamentet, Jean-Marie Cavada, Ewa Klamt og Sarah Ludford, deltog også i mødet. Endelig hørte Kommissionen repræsentanter for de nationale databeskyttelsesmyndigheder i de stater, der gennemfører Dublinreglerne, samt Europols fælles kontrolinstans og den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse på et møde i Bruxelles den 11. oktober 2007. |

212 | Sammendrag af svarene og hvordan der er taget hensyn til dem Høringsproceduren havde stor indvirkning på udformningen af forslaget til retsakt. Mere specifikt påvirkede det valget af retsakt og de forskellige parametre herfor. Høringerne viste, at medlemsstaterne var meget positive over for muligheden for at sammenligne fingeraftryk med Eurodac med henblik på retshåndhævelse, mens ikke-statslige organisationer på områderne borgerrettigheder og asyl ikke var særlig positive. Forslaget udgør en afbalancering af de forskellige berørte gruppers holdninger, idet det indeholder adskillige garantier og begrænsninger. |

Ekspertbistand |

229 | Der var ikke behov for ekstern ekspertbistand. |

230 | Konsekvensanalyse I konsekvensanalysen blev der overvejet tre valgmuligheder og en række underliggende valgmuligheder. De tre valgmuligheder var at bevare status quo, at fremsætte et forslag til retsakt, der gør det muligt at anmode om sammenligning med Eurodac-oplysninger med henblik på retshåndhævelse og at fremsætte et forslag til retsakt, der gør det muligt at anmode om sammenligning med Eurodac-oplysninger med henblik på retshåndhævelse og samtidig fastsætter regler for udvekslingen af supplerende oplysninger, når der har været genkendelse på en forespørgsel i Eurodac. Oprindeligt blev der overvejet en fjerde valgmulighed, men den blev forkastet, fordi den ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger. Ved et valg mellem at bevare status quo og fremsætte et forslag til retsakt er det tydeligt, at sidstnævnte har flest fordele. At give de retshåndhævende myndigheder adgang til Eurodac er den eneste hurtige, præcise, sikre og omkostningseffektive måde at finde frem til, om der foreligger oplysninger om asylansøgere i medlemsstaterne, og i givet fald hvor. Der findes ingen rimelige, effektive alternativer til Eurodac til at fastslå eller kontrollere en asylansøgers nøjagtige identitet, som sætter de retshåndhævende myndigheder i stand til at opnå samme resultat. En sådan entydig identifikation er vigtig for de retshåndhævende myndigheder for at forebygge og bekæmpe terrorisme og grov kriminalitet, som tredjelandsstatsborgere er involveret i, og for at beskytte ofrene for terrorisme eller grov kriminalitet. Adgangen til Eurodac kan ikke anses for at være uforholdsmæssig i lyset af de mål, der skal nås. De to valgmuligheder, der vedrører forslag til retsakter, har begge samme indvirkning på de grundlæggende rettigheder. Den tredje valgmulighed vil medføre, at medlemsstaterne får stillet supplerende oplysninger om asylansøgeren til rådighed ved hjælp af en særlig procedure, når der anmodes herom, mens der i forbindelse med den anden valgmulighed vil blive gjort brug af de eksisterende instrumenter for at lette adgangen til supplerende oplysninger. Selv om målene mere effektivt vil kunne nås ved brug af den tredje valgmulighed, vurderes det, at gennemførelsesomkostningerne herved vil blive højere sammenlignet med den anden valgmulighed. På nuværende tidspunkt er der derudover ingen tegn på, at de nuværende instrumenter til udveksling af retshåndhævelsesoplysninger ikke vil være tilstrækkelige for at sikre udveksling af supplerende oplysninger. |

231 | Kommissionen foretog en konsekvensanalyse som anført i arbejdsprogrammet SEK(2009) 936. |

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

305 | Resumé af forslaget I forslaget fastlægges grundlaget for medlemsstaternes og Europols ret til at anmode om en sammenligning af fingeraftryksoplysninger eller et latent aftryk med Eurodac-oplysninger. Ved en vellykket sammenligning, der fører til genkendelse i Eurodac, vil svaret været ledsaget af alle de oplysninger, der ligger i Eurodac vedrørende det pågældende fingeraftryk. Forslaget til Rådets afgørelse vil ikke indeholde bestemmelser vedrørende anmodninger om supplerende oplysninger efter en genkendelse . De vil derimod være omfattet af de eksisterende instrumenter vedrørende udveksling af retshåndhævelsesoplysninger. Forslagets anvendelsesområde vil være bekæmpelse af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser såsom menneskehandel og narkotikahandel. Selv om Eurodac ikke på nuværende tidspunkt giver mulighed for søgninger på grundlag af et latent aftryk, kan denne søgefacilitet tilføjes Eurodac-systemet inden for rammerne af projektet vedrørende det biometriske matchsystem (BMS). Denne søgefacilitet er meget vigtig, hvad angår retshåndhævelse, da det i de fleste tilfælde kun er muligt at finde latente aftryk på det gerningssted, der undersøges. |

310 | Retsgrundlag Traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra b), og artikel 34, stk. 2, litra c). |

320 | Subsidiaritetsprincippet Subsidiaritetsprincippet finder anvendelse, da Fællesskabet ikke har enekompetence på det område, forslaget vedrører. |

Dette forslags mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne af følgende årsag(er): |

321 | Den foreslåede foranstaltning kræver en ændring af Eurodac-forordningen for at tilføje endnu et formål med systemet, nemlig at anvende Eurodac-oplysninger til at bekæmpe terrorisme og kriminalitet. En sådan ændring kan kun foreslås af Kommissionen. Uden en sådan ændring har medlemsstaterne ikke ret til at handle. |

323 | Alle foranstaltninger, medlemsstaterne træffer alene, vil sandsynligvis blive alt for dyre og uforholdsmæssige. |

En indsats på fællesskabsplan vil af nedenstående grunde udgøre et mere effektivt redskab til at nå målene i forslaget. |

324 | At give ret til at konsultere Eurodac vil udgøre den enkleste, forholdsmæssigt bedste og billigste måde at dække den indkredsede mangel på oplysninger på. |

327 | De foreslåede foranstaltninger gør det kun muligt at anmode om en sammenligning med Eurodac-oplysninger. Det yderligere samarbejde og den yderligere udveksling af oplysninger er omfattet af de nuværende instrumenter og overlades til medlemsstaterne. |

Forslaget er derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsager: |

331 | At give de retshåndhævende myndigheder adgang til Eurodac er den eneste hurtige, præcise, sikre og omkostningseffektive måde at finde frem til, om der foreligger oplysninger om asylansøgere i medlemsstaterne, og i givet fald hvor. Der findes ingen rimelige, effektive alternativer til Eurodac til at fastslå eller kontrollere en asylansøgers nøjagtige identitet, som sætter de retshåndhævende myndigheder i stand til at opnå samme resultat. I forbindelse med de foreslåede foranstaltninger fokuseres der på, hvad der er vigtigt for konsultationsretten, og foranstaltningerne går ikke ud over, hvad der er påkrævet. |

332 | De foreslåede foranstaltninger medfører færrest omkostninger for Fællesskabet og medlemsstaterne, da der gøres brug af eksisterende databaser og eksisterende strukturer for informationsdeling, og det ikke tilstræbes at oprette nye systemer af denne art. |

Reguleringsmiddel/-form |

341 | Foreslået reguleringsmiddel: Andet. |

342 | Andre reguleringsmidler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grunde: Da der er tale om grundlæggende rettigheder, vil det ikke være hensigtsmæssigt at anvende andre reguleringsmidler end en afgørelse, jf. afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. |

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER |

401 | Forslaget vil medføre en teknisk ændring af Eurodac for at give mulighed for at foretage en sammenligning på grundlag af et latent aftryk. |

5. YDERLIGERE OPLYSNINGER |

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

531 | Forslaget omfatter en klausul om fornyet gennemgang. |

E-12135 |

2009/0130 (CNS)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodac-oplysninger med henblik på retshåndhævelse

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra b), og artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[1], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Haagprogrammet om styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 4. november 2004, indeholder en opfordring til at forbedre udvekslingen af oplysninger over landegrænserne, herunder ved at udvide adgangen til eksisterende dataregistre i Den Europæiske Union.

(2) I forbindelse med bekæmpelsen af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser er det af afgørende betydning, at de retshåndhævende myndigheder råder over så fuldstændige og ajourførte oplysninger som muligt, for at de kan udføre deres arbejde. Oplysningerne i Eurodac, som er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. …/…[ den nye Eurodac-forordning ][2], er nødvendige for at kunne forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. De myndigheder, medlemsstaterne har udpeget, og Europol bør derfor på de i denne afgørelse fastsatte betingelser have adgang til oplysningerne i Eurodac med henblik på sammenligning.

(3) Kommissionen anførte i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 24. november 2005 om øget effektivitet, kompatibilitet og synergi blandt europæiske databaser inden for retlige og indre anliggender[3], at myndigheder, der er ansvarlige for national sikkerhed, kunne få adgang til Eurodac i nærmere afgrænsede tilfælde, hvor der er en begrundet mistanke om, at gerningsmanden til en terrorhandling eller en anden alvorlig forbrydelse har søgt asyl. I meddelelsen fastslog Kommissionen, at det af hensyn til proportionalitetsprincippet måtte kræves, at der med henblik herpå kun kunne søges i Eurodac, når der forelå et tungtvejende hensyn til den offentlige sikkerhed, dvs. hvis den forbryder eller terrorist, der skal identificeres, har begået en så forkastelig handling, at det kan retfærdiggøres at søge i en database, hvor der registreres personer med ren straffeattest, og den konkluderede, at tærsklen for, hvornår myndigheder med ansvar for intern sikkerhed kunne foretage forespørgsler i Eurodac, derfor altid skulle være væsentligt højere end tærsklen for søgning i databaser over forbrydere.

(4) Desuden skal Europol spille en nøglerolle i samarbejdet mellem medlemsstaternes myndigheder vedrørende efterforskning af kriminalitet på tværs af grænserne til støtte for kriminalitetsforebyggelse, analyser og efterforskning på EU-plan. Europol bør derfor også have adgang til oplysninger fra Eurodac inden for rammerne af sine opgaver i overensstemmelse med afgørelse 2009/371/RIA om oprettelse af den europæiske politienhed (Europol)[4].

(5) Denne afgørelse supplerer forordning (EF) nr. […/…] [ den nye Eurodac-forordning ], for så vidt som den på grundlag af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union giver hjemmel til at tillade medlemsstaternes myndigheder og Europol at anmode om sammenligning med Eurodac-oplysninger.

(6) Eftersom Eurodac blev oprettet for at lette anvendelsen af Dublinforordningen, vil det, hvis der gives adgang til Eurodac med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser, udgøre en ændring i forhold til det oprindelige formål med Eurodac, og en sådan ændring griber ind i retten til respekt for privatlivet, for så vidt angår de personer, hvis personoplysninger behandles i Eurodac. Et sådant indgreb skal ske i henhold til loven, og loven skal være formuleret tilstrækkeligt præcist til, at borgerne kan indrette deres adfærd herefter, og skal beskytte den enkelte mod vilkårlighed og med tilstrækkelig klarhed angive omfanget af det skøn, der indrømmes de kompetente myndigheder, og bestemme, hvordan skønnet skal udøves. Ethvert indgreb skal i et demokratisk samfund anses for nødvendigt for at opnå et lovligt formål, og indgrebet skal stå i et rimeligt forhold til det lovlige formål, der forfølges med det.

(7) Det oprindelige formål med oprettelsen af Eurodac omfattede ikke muligheden for at anmode om sammenligning af oplysninger med databasen på grundlag af et latent aftryk, som er det spor af fingeraftryk, der kan findes på et gerningssted, men muligheden herfor er af afgørende betydning inden for politisamarbejde. Muligheden for at sammenligne et latent aftryk med de fingeraftryksoplysninger, der er lagret i Eurodac, vil give de myndigheder, medlemsstaterne har udpeget, et særdeles værdifuldt redskab til at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser, for eksempel når de eneste beviser, der findes på et gerningssted, er latente aftryk.

(8) I denne afgørelse fastsættes det, under hvilke betingelser det skal være muligt at indgive anmodning om sammenligning af fingeraftryksoplysninger med Eurodac-oplysninger med henblik på at forebygge, opdage eller efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser, og der træffes bestemmelse om de nødvendige retssikkerhedsgarantier for at sikre, at den grundlæggende ret til respekt for privatlivet beskyttes i forhold til de personer, hvis personoplysninger behandles i Eurodac.

(9) Det er nødvendigt at udpege de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt de nationale centrale adgangspunkter, hvorigennem anmodninger om sammenligning med Eurodac-oplysninger indgives, og at føre en liste over de operative enheder inden for de udpegede myndigheder, som er bemyndigede til at anmode om en sådan sammenligning særligt med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA af 13. juni 2002 om bekæmpelse af terrorisme[5] og andre alvorlige lovovertrædelser som nævnt i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne[6].

(10) De udpegede myndigheders operative enheder bør indgive anmodninger om sammenligning med oplysninger i den centrale Eurodac-database til det nationale adgangspunkt gennem kontrolmyndigheden, og anmodningerne bør begrundes. Kontrolmyndighederne bør have ansvar for at sikre, at de betingelser for at få adgang, der er fastsat i denne afgørelse, fuldt ud er opfyldt. Kontrolmyndighederne bør derefter gennem det nationale adgangspunkt fremsende anmodningen om sammenligning til det centrale Eurodac-system efter at have kontrolleret, om alle betingelserne for at få adgang er opfyldt. I særlige tilfælde af hastende karakter bør kontrolmyndigheden behandle anmodningen straks og først foretage kontrollen bagefter.

(11) Af hensyn til beskyttelsen af personoplysninger og navnlig for at udelukke massesammenligninger, der bør forbydes, bør behandling af Eurodac-oplysninger kun ske på grundlag af konkrete sager og kun, når det er nødvendigt for at forebygge, opdage og efterforske terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. Endvidere bør der kun gives adgang, når sammenligning med medlemsstaternes nationale databaser og andre medlemsstaters elektroniske databaser over fingeraftryk, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet[7]("Prümafgørelsen"), har givet negative resultater. Et sådant særligt tilfælde foreligger navnlig, når anmodningen om sammenligning angår en nærmere bestemt konkret situation eller en nærmere bestemt konkret fare, som har forbindelse til en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse, eller angår nærmere angivne personer, som der er vægtige grunde til at antage vil begå eller har begået terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser . En særlig situation foreligger endvidere, når anmodningen om sammenligning angår en person, der er offer for en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse . De udpegede myndigheder og Europol bør således kun anmode om en sammenligning med Eurodac-oplysninger, når de har rimelige grunde til at antage, at en sådan sammenligning vil give oplysninger, som kan bidrage væsentligt til at forebygge, opdage eller efterforske en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse .

(12) Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager[8] gælder for personoplysninger, som behandles i henhold til denne afgørelse.

(13) Videregivelse af oplysninger, der er opnået i henhold til denne afgørelse, til tredjelande, internationale organisationer og private enheder bør forbydes for at sikre retten til asyl og for at beskytte ansøgere om international beskyttelse mod at få deres oplysninger afgivet til et tredjeland. Dette forbud griber dog ikke ind i medlemsstaternes ret til at videregive disse oplysninger til de tredjelande, som Dublinforordningen finder anvendelse på, idet det skal sikres, at medlemsstaterne har mulighed for at samarbejde med disse tredjelande med henblik på anvendelsen af denne afgørelse.

(14) Nationale myndigheder, der har beføjelser til at føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger, bør kontrollere lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger, og den fælles kontrolinstans, der er oprettet ved Europol-afgørelsen, bør kontrollere lovligheden af Europols databehandling.

(15) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[9], særlig artikel 21 og 22 vedrørende behandlingernes fortrolige karakter og behandlingssikkerhed, finder anvendelse på Fællesskabets institutioners og organers behandling af personoplysninger, når denne behandling sker som led i institutionernes eller organernes varetagelse af deres opgaver som ansvarlige for den operationelle forvaltning af Eurodac i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteter, der helt eller delvis falder ind under fællesskabsretten.

(16) Den faktiske anvendelse af denne afgørelse bør evalueres med jævne mellemrum.

(17) Målene for denne afgørelse, nemlig at opstille betingelser for, hvornår de myndigheder, medlemsstaterne har udpeget, og Europol kan indgive anmodning om sammenligning med oplysninger i den centrale Eurodac-database, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger kun gennemføres på fællesskabsplan; Rådet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, som er omhandlet i artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og defineret i artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikler, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(18) I overensstemmelse med artikel 47 i traktaten om Den Europæiske Union berører denne afgørelse ikke Det Europæiske Fællesskabs kompetencer, specielt inden for rammerne af forordning (EF) nr. […/…] [den nye Eurodac-forordning] [10] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[11].

(19) I denne afgørelse overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til beskyttelse af personoplysninger og asylretten. Afgørelsen bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1 Emne og anvendelsesområde

I denne afgørelse fastsættes betingelserne for, at de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne, og Den Europæiske Politienhed (Europol) kan anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger med de oplysninger, der er lagret i den centrale Eurodac-database med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser.

Artikel 2 Definitioner

1. I denne afgørelse forstås ved:

a) "Eurodac": den database, der er oprettet ved forordning (EF) nr. […/…] [den nye Eurodac-forordning]

b) "Europol": Den Europæiske Politienhed, der er oprettet ved Rådets afgørelse […/…/RIA]

c) "Eurodac-oplysninger": alle fingeraftryksoplysninger, der er lagret i den centrale database i henhold til artikel 9 og artikel 14, stk. 2, i [den nye Eurodac-forordning]

d) "terrorhandlinger": strafbare handlinger i henhold til national lovgivning, som svarer til eller må ligestilles med lovovertrædelserne i artikel 1-4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA

e) "alvorlige lovovertrædelser": de former for kriminalitet, der svarer til eller må ligestilles med de lovovertrædelser, der nævnes i artikel 2, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA, hvis de kan straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst tre år i henhold til national ret

f) "fingeraftryksoplysninger": oplysninger om fingeraftryk af alle en persons fingre eller som minimum pegefingrene og, hvis disse mangler, aftryk af alle andre fingre eller et latent aftryk

g) "det nationale adgangspunkt": det udvalgte nationale system, der kommunikerer med det centrale system omhandlet i artikel 4, stk. 2, i [den nye Eurodac-forordning]

h) "forvaltningsmyndigheden": den enhed, der er ansvarlig for den operative forvaltning af Eurodac, jf. artikel 5 i [den nye Eurodac-forordning] .

2. Definitionerne i forordning (EF) nr. […/…] [den nye Eurodac-forordning] finder ligeledes anvendelse.

Artikel 3 Udpegede myndigheder

1. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der kan få adgang til Eurodac-oplysninger i henhold til denne afgørelse. De udpegede myndigheder skal være en af de myndigheder i medlemsstaterne, der har ansvaret for forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. De udpegede myndigheder må ikke omfatte organer eller enheder, der særligt beskæftiger sig med spørgsmål angående national sikkerhed.

2. Hver medlemsstat fører en liste over de udpegede myndigheder.

3. Hver medlemsstat fører på nationalt plan en liste over de operative enheder inden for de udpegede myndigheder, der er bemyndiget til at anmode om sammenligninger med oplysninger i Eurodac gennem det nationale adgangspunkt.

Artikel 4 Kontrolmyndigheder

1. Hver medlemsstat udpeger ét statsligt organ til kontrolmyndighed. Kontrolmyndigheden skal være en af de myndigheder i medlemsstaten, der har ansvaret for forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser. Kontrolmyndigheder må ikke omfatte organer eller enheder, der særligt beskæftiger sig med spørgsmål angående national sikkerhed.

2. Kontrolmyndigheden sikrer, at betingelserne er opfyldt for at anmode om sammenligning af fingeraftryk med Eurodac-oplysninger.

3. Det er kun kontrolmyndigheden, der kan fremsende anmodninger om sammenligning af fingeraftryk til det nationale adgangspunkt, der kommunikerer med det centrale system .

Artikel 5 Europol

1. Europol udpeger en specialiseret enhed med hertil bemyndigede Europol-embedsmænd til at være dens kontrolmyndighed og udpeger i samråd med en medlemsstat det nationale adgangspunkt i den pågældende medlemsstat til at indsende Europols anmodninger om sammenligning af fingeraftryksoplysninger til det centrale system.

2. Europol udpeger en operativ enhed, der kan anmode om sammenligninger med Eurodac-oplysninger gennem dens nationale adgangspunkt.

KAPITEL II

PROCEDURE FOR SAMMENLIGNING OG FREMSENDELSE AF OPLYSNINGER

Artikel 6 Procedure for sammenligning af fingeraftryksoplysninger med Eurodac-oplysninger

1. De udpegede myndigheder i artikel 3, stk. 1, og Europol kan indgive begrundede elektroniske anmodninger til kontrolmyndigheden om videregivelse af fingeraftryksoplysninger til det centrale Eurodac-system via det nationale adgangspunkt med henblik på sammenligning. Når kontrolmyndigheden modtager en anmodning, foretager den en prøvelse af, om betingelserne i artikel 7 eller 8 for at anmode om en sammenligning er opfyldt.

2. Når alle betingelserne for at anmode om en sammenligning er opfyldt, fremsender kontrolmyndigheden anmodningen til det nationale adgangspunkt, der viderebringer den til det centrale Eurodac-system med henblik på sammenligning med alle oplysningerne i Eurodac.

3. I særlige hastetilfælde kan kontrolmyndigheden fremsende fingeraftryksoplysningerne til det nationale adgangspunkt til sammenligning straks ved modtagelsen af en anmodning fra en udpeget myndighed og først efterfølgende foretage en prøvelse af, om alle betingelserne i artikel 7 eller 8 er opfyldt, herunder af, om der faktisk forelå et særligt hastetilfælde. Den efterfølgende kontrol skal finde sted uden unødigt ophold efter behandlingen af anmodningen.

4. Når det under den efterfølgende kontrol viser sig, at der ikke var ret til adgang, tilintetgøres de oplysninger, Eurodac har meddelt, af alle myndigheder, der har haft adgang til dem, og disse myndigheder giver kontrolmyndigheden meddelelse om, at oplysningerne er blevet tilintetgjort.

Artikel 7 Betingelser for de udpegede myndigheders adgang til Eurodac-oplysninger

1. De udpegede myndigheder kan inden for deres kompetenceområde kun anmode om, at fingeraftryksoplysninger sammenlignes med de oplysninger, der er lagret i den centrale Eurodac-database, hvis sammenligninger med deres nationale databaser over fingeraftryk og andre medlemsstaters elektroniske databaser over fingeraftryk, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA[12], har givet negative resultater, og

a) sammenligningen er nødvendig med henblik på forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser

b) sammenligningen er nødvendig i en konkret sag

c) der er rimelig grund til at antage, at søgning i Eurodac-oplysningerne vil bidrage væsentligt til forebyggelse, opdagelse eller efterforskning af en af de pågældende lovovertrædelser.

2. Anmodninger om sammenligning med oplysninger i Eurodac kan kun angå søgninger ved hjælp af fingeraftryksoplysninger.

Artikel 8 Betingelser for Europols adgang til Eurodac-oplysninger

1. Europol kan indgive anmodninger om sammenligning med Eurodac-oplysninger inden for rammerne af sin kompetence, når det er nødvendigt for at udføre dens opgaver i henhold til Europol-afgørelsen med henblik på en konkret analyse eller på en generel analyse af strategisk art.

2. Anmodninger om sammenligning med Eurodac-oplysninger kan kun angå sammenligninger af fingeraftryksoplysninger.

3. Behandling af oplysninger, som Europol får ved sammenligning med Eurodac, kan kun ske med tilladelse fra oprindelsesmedlemsstaten. Denne tilladelse indhentes gennem Europols nationale enhed i den pågældende medlemsstat.

Artikel 9 Kommunikation mellem kontrolmyndighederne og de nationale adgangspunkter

1. Eurodacs kommunikationsinfrastruktur skal anvendes til datatransmission fra medlemsstaternes kontrolmyndigheder og Europol til de nationale adgangspunkter og omvendt. Al kommunikation skal ske elektronisk.

2. Fingeraftryk skal behandles digitalt af medlemsstaterne og oversendes i det dataformat, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. […/…] [den nye Eurodac-forordning] , for at sikre, at sammenligningen kan foretages ved hjælp af det elektroniske system til genkendelse af fingeraftryk.

KAPITEL III

BESKYTTELSE AF PERSONOPLYSNINGER

Artikel 10 Beskyttelse af personoplysninger

1. Rammeafgørelse 2008/977/RIA finder anvendelse på behandling af personoplysninger i henhold til nærværende afgørelse.

2. Europols behandling af personoplysninger i henhold til denne afgørelse skal ske i overensstemmelse med [Europol-]afgørelsen […/.../RIA] og de bestemmelser, der vedtages til gennemførelse heraf, og skal overvåges af den uafhængige fælles kontrolinstans, som er oprettet ved afgørelsens artikel 34.

3. Personoplysninger, der fås fra Eurodac i henhold til denne afgørelse, må kun behandles med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige lovovertrædelser.

4. Personoplysninger, som en medlemsstat eller Europol får fra Eurodac i henhold til denne afgørelse, skal slettes af de nationale registre og af Europols registre efter en måned, medmindre oplysningerne skal bruges under medlemsstatens eller Europols igangværende efterforskning af en konkret forbrydelse.

5. De nationale kompetente myndigheder, der er udpeget i medfør af rammeafgørelse 2008/977/RIA, fører tilsyn med lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger i henhold til denne afgørelse, herunder af fremsendelsen af sådanne oplysninger til og fra EURODAC.

Artikel 11 Datasikkerhed

1. Den ansvarlige medlemsstat garanterer oplysningernes sikkerhed under deres fremsendelse til de udpegede myndigheder i henhold til denne afgørelse og ved modtagelsen af dem.

2. Hver medlemsstat træffer i forhold til sit nationale system de nødvendige foranstaltninger, herunder i form af en sikkerhedsplan, med henblik på:

a) fysisk at beskytte oplysninger, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur

b) at forhindre, at uautoriserede personer får adgang til de nationale anlæg, hvor medlemsstaten udfører operationer i overensstemmelse med Eurodacs formål (kontrol ved indgangen til anlægget)

c) at forhindre, at databærerne kan læses, kopieres, ændres eller fjernes uden tilladelse hertil (kontrol med databærere)

d) at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring og sletning af indlæste personoplysninger (kontrol med opbevaring)

e) at forhindre uautoriseret behandling af oplysninger i Eurodac samt uautoriseret ændring eller sletning af oplysninger, der er behandlet i Eurodac (kontrol med behandling af oplysninger)

f) at sikre, at personer med tilladelse til søgning i Eurodac kun får adgang til de oplysninger, som er omfattet af deres tilladelse, og kun ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige adgangsmetoder (kontrol med dataadgang)

g) at sikre, at alle myndigheder med ret til at anmode om sammenligninger med oplysninger i Eurodac opretter profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som har tilladelse til at få adgang til, indlæse, ajourføre, slette og søge i oplysningerne, og på anmodning straks stiller disse profiler til rådighed for de nationale tilsynsmyndigheder, der er udpeget i henhold til artikel 25 i rammeafgørelse 2008/977/RIA (personaleprofiler)

h) at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse)

i) at sikre, at det er muligt at efterprøve og fastslå, hvilke oplysninger der er behandlet i Eurodac, hvornår, af hvem og med hvilket formål (kontrol med registrering af oplysninger)

j) at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring og sletning af personoplysninger under fremsendelsen af personoplysninger til eller fra Eurodac eller under transporten af datamedier, navnlig ved hjælp af passende krypteringsteknikker (kontrol med transport)

k) at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, og træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger vedrørende intern kontrol for at sikre overholdelse af denne afgørelse (egenkontrol).

Artikel 12 Forbud mod videregivelse af oplysninger til tredjelande, internationale organer og private enheder

Personoplysninger, som en medlemsstat eller Europol har fået fra den centrale Eurodac-database i henhold til denne afgørelse, må ikke videregives eller stilles til rådighed for tredjelande, internationale organisationer eller private enheder i eller uden for Den Europæiske Union. Dette forbud griber dog ikke ind i medlemsstaternes ret til at videregive disse oplysninger til de tredjelande, som Dublinforordningen finder anvendelse på, når betingelserne i artikel 13 i rammeafgørelse 2008/977/RIA er opfyldt.

Artikel 13 Registrering og dokumentering

1. Medlemsstaterne og Europol sikrer, at enhver behandling af data på foranledning af anmodninger om sammenligning med oplysninger i Eurodac i henhold til denne afgørelse registreres eller dokumenteres, så det kan kontrolleres, om anmodningen opfylder betingelserne, og prøves, om behandlingen af oplysninger og dataintegriteten og -sikkerheden er i overensstemmelse med reglerne, og så der kan foretages egenkontrol.

2. Registret eller dokumentationen skal i alle tilfælde vise:

a) det nøjagtige formål med anmodningen om sammenligning, herunder om der er tale om en terrorhandling eller en anden alvorlig lovovertrædelse, og for Europol, det nøjagtige formål med anmodningen om sammenligning

b) henvisningen til den nationale fil

c) datoen og det nøjagtige tidspunkt, hvor det nationale adgangspunkt anmodede det centrale Eurodac-system om sammenligning

d) navnet på den myndighed, der har anmodet om adgang til sammenligning, og på den ansvarlige person, der har fremsat anmodningen og behandlet oplysningerne

e) brug af hasteproceduren i artikel 6, stk. 3, og den beslutning, der er truffet med hensyn til den efterfølgende kontrol, hvor dette er relevant

f) de oplysninger, der er anvendt til sammenligningen

g) referenceangivelsen på den embedsmand, der har foretaget søgningen, og den embedsmand, der har givet ordre til søgningen eller leveringen, i overensstemmelse med de nationale bestemmelser eller bestemmelserne i Europol-afgørelsen.

3. Disse registre eller denne dokumentation kan kun bruges til kontrol med lovligheden af behandlingen af oplysningerne i databeskyttelsesøjemed samt til at garantere oplysningernes sikkerhed. Kun registre, som indeholder oplysninger, der ikke er personoplysninger, må bruges til den overvågning og evaluering, som er omhandlet i artikel 17. De kompetente nationale tilsynsmyndigheder, der har ansvar for at kontrollere, at anmodningen opfylder betingelserne, og at prøve, om behandlingen af oplysninger og dataintegriteten og –sikkerheden er i overensstemmelse med reglerne, skal have adgang til disse registre efter anmodning med henblik på opfyldelse af deres forpligtelser.

KAPITEL IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 1 4 Omkostninger

Hver medlemsstat og Europol opretter og vedligeholder for egen regning den tekniske infrastruktur, som er nødvendig for at gennemføre denne afgørelse, og bærer omkostningerne i forbindelse med anmodninger om sammenligning med oplysninger i Eurodac som omhandlet i denne afgørelse.

Artikel 15 Sanktioner

Medlemsstaterne og Europol træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der kan pålægges sanktioner for enhver brug af oplysninger fra Eurodac i strid med bestemmelserne i denne afgørelse, herunder administrative og/eller strafferetlige sanktioner, og at sanktionerne er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og har afskrækkende virkning.

Artikel 16 Meddelelse om udpegede myndigheder og kontrolmyndigheder

1. Medlemsstaterne giver Kommissionen og Rådets generalsekretariat meddelelse om, hvilke myndigheder de har udpeget, senest [tre måneder efter denne afgørelses ikrafttræden] og meddeler straks senere ændringer heraf.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen og Rådets generalsekretariat meddelelse om, hvilke myndigheder der er deres kontrolmyndigheder, senest [tre måneder efter denne afgørelses ikrafttræden] og meddeler straks senere ændringer heraf.

3. Europol giver Kommissionen og Rådets generalsekretariat meddelelse om, hvem der er dens kontrolmyndighed, og om hvilket nationalt adgangspunkt, den har valgt, senest [tre måneder efter denne afgørelses ikrafttræden] og meddeler straks senere ændringer heraf.

4. Kommissionen offentliggør hvert år de i stk. 1, 2 og 3 nævnte oplysninger i Den Europæiske Unions Tidende .

Artikel 17 Overvågning og evaluering

1. Medlemsstaterne og Europol aflægger hver deres årsrapport om, hvor effektiv sammenligningen af fingeraftryksoplysninger med Eurodac-oplysninger har været, idet rapporterne skal indeholde oplysninger og statistisk materiale om det nøjagtige formål med sammenligningerne, herunder om, hvilke typer terrorhandlinger eller alvorlige lovovertrædelser der var tale om, og om antallet af anmodninger om sammenligning, antallet af sager, der har ført til korrekt identifikation, og typen heraf samt om, hvorvidt der var behov for de særlige hastetilfælde, om brugen heraf, og om, i hvilke sager det under kontrolmyndighedens efterfølgende kontrol ikke blev anerkendt, at der var tale om et særligt hastetilfælde. Årsrapporterne fremsendes til Kommissionen.

2. Tre år efter denne afgørelses ikrafttræden og derefter hvert fjerde år udarbejder Kommissionen en samlet evaluering af denne afgørelse. Denne evaluering skal omfatte en gennemgang af de opnåede resultater set i forhold til målene og en vurdering af, om de principper, som ligger til grund for denne afgørelse, stadig er gyldige, og skal angive eventuelle nødvendige henstillinger. Kommissionen forelægger evalueringsrapporterne for Europa-Parlamentet og Rådet.

3. Forvaltningsmyndigheden, medlemsstaterne og Europol sender Kommissionen de oplysninger, som er nødvendige for at udarbejde de i stk. 2 nævnte evalueringsrapporter. Disse oplysninger må aldrig bringe arbejdsmetoderne i fare eller omfatte oplysninger, som afslører kilder, medarbejdere eller efterforskninger hos de udpegede myndigheder.

Artikel 18 Ikrafttræden og anvendelsesdato

1. Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

2. Denne afgørelse finder anvendelse fra datoen angivet i artikel 33, stk. 2, i forordning […] [den nye Eurodac-forordning] .

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT C […] af […], s. […].

[2] EUT L […] af […], s. […].

[3] KOM(2005) 597 endelig af 24.11.2005.

[4] EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37.

[5] EFT L 164 af 22.6.2002, s. 3.

[6] EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1.

[7] EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

[8] EUT L 350 af 30.12.2008, s. 60.

[9] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

[10] ………………………….

[11] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

[12] EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.