RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

i henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 552/97 om tvangsarbejde i Myanmar/Burma

1. Indledning

1. Myanmar/Burma er et begunstiget land under den særlige ordning for de mindst udviklede lande (Everything but Arms - "alt undtagen våben", herefter benævnt "EBA-ordningen") som omhandlet i artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer for perioden fra den 1. januar 2009[1]. Begunstigede lande under EBA-ordningen er opført i forordningens bilag I, kolonne D.

2. retsgrundlag for den midlertidige tilbagetrækning af GSP-præferencerne

2. Myanmars/Burmas adgang til toldpræferencerne i henhold til forordning (EF) nr. 3281/94[2] og forordning (EF) nr. 1256/96[3] blev trukket midlertidigt tilbage ved Rådets forordning (EF) nr. 552/97[4]. Forordning (EF) nr. 732/2008 ændrede forordning (EF) nr. 552/97 og dermed henvisningen til disse forordninger. Forordning (EF) nr. 732/2008 er det nuværende retsgrundlag for forvaltning og gennemførelse af EU's generelle toldpræferenceordning (herefter "GSP").

3. Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 552/97 som ændret ved artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 732/2008 skal anvendelse af forordning (EF) nr. 552/97 bringes til ophør, når en rapport fra Kommissionen om tvangsarbejde i Myanmar viser, at de arbejdsformer, som er nævnt i artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 732/2008, ikke længere eksisterer.

4. Artikel 15, stk. 1, litra a) i forordning (EF) nr. 732/2008 fastslår, at de i denne forordning omhandlede præferenceordninger kan trækkes midlertidigt tilbage for alle eller visse varer, der har oprindelse i et begunstiget land, som følge af alvorlig og systematisk overtrædelse af principperne i de i bilag III, del A, opførte konventioner, konstateret af de relevante overvågningsorganer. Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) konvention vedrørende tvunget eller pligtmæssigt arbejde, nr. 29, (1930) er opført i afsnit A, bilag III, til forordning (EF) nr. 732/2008.

3. konklusioner fra ilo's overvågningsorganer

3.1. Resumé af ILO's tiltag med hensyn til tvangsarbejde i Myanmar/Burma

5. ILO's undersøgelseskommission blev oprettet i 1997 med det formål at kontrollere, om Myanmars/Burmas regering overholdt konvention nr. 29. På baggrund af regeringens åbenlyse og vedholdende overtrædelse af konventionen kom undersøgelseskommissionen med følgende henstillinger:

a) lovtekster, især Village Act og Towns Act, skulle tilpasses til konvention nr. 29

b) det skulle sikres, at myndighederne, især militæret, i praksis ikke længere anvendte tvangsarbejde

c) det skulle sikres, at de sanktioner, der i medfør af straffelovens § 374 kunne pålægges for anvendelse af tvangs- eller pligtarbejde, blev håndhævet strengt i overensstemmelse med artikel 25 i konvention nr. 29.

6. Da regeringen ikke havde truffet de fornødne foranstaltninger for at gennemføre undersøgelseskommissionens henstillinger, vedtog Den Internationale Arbejdskonference (ILC) på sin 87. samling i juni 1999 en resolution om den udbredte brug af tvangsarbejde i Myanmar/Burma (herefter "1999-resolutionen").

7. På sin 88. samling vedtog ILC efterfølgende en resolution i henhold til statuttens artikel 33 om foranstaltninger, der skulle sikre, at Myanmar/Burma overholder undersøgelseskommissionens henstillinger (herefter benævnt "2000-resolutionen"). Det er det eneste tilfælde i ILO's historie, hvor konventionens artikel 33 er blevet anvendt for at sikre, at et medlem overholder internationale forpligtelser.

3.2. Bemærkninger fra Komitéen for Gennemførelse af Konventioner og Henstillinger

8. Komitéen for Gennemførelse af Konventioner og Henstillinger hilser i sine bemærkninger fra 2012 den positive udvikling i Myanmar/Burma velkommen, herunder indsendelse til parlamentet af lovforslag om ophævelse af Towns Act og Village Act fra 1907. Komitéen har imidlertid konstateret, at regeringen - til trods for bestræbelserne på at gennemføre undersøgelseskommissionens henstillinger – endnu ikke har gennemført disse henstillinger til fulde. Foruden lovændringerne skal regeringen stadig tage skridt til at sikre, at myndighederne, især militæret, i praksis ikke længere anvender tvangsarbejde og at de strafferetlige sanktioner for pålæggelse af tvangsarbejde bliver håndhævet strengt over for civile og militære myndigheder.

3.3. Rapport fra ILO's forbindelsesofficer

9. På det særlige møde om Myanmar i 2012 (konvention nr. 29), som blev afholdt i udvalget om anvendelse af standarder, rapporterede ILO's forbindelsesofficer, at der var blevet konstateret en væsentlig udvikling på en række områder siden udvalgets sidste vurdering af situationen i 2011. På baggrund af undersøgelseskommissionens henstillinger er den tidligere lovgivning blevet ophævet og ny lovgivning er blevet vedtaget, herunder lovgivning, der fastslår, at det er strafbart at anvende tvangsarbejde. Lovovertrædere, især millitærpersonale, som beskyldes for anvendelse af tvangsarbejde, bliver nu retsforfulgt og straffet i henhold til lovgivningen. Selvom der er sket en mærkbar nedgang i brugen af tvangsarbejde, eksisterer problemet stadig, og der indløber fortsat klager herover. Regeringen har anerkendt problemet ved at indlede et samarbejde med ILO om en fælles strategi for at få afskaffet alle former for tvangsarbejde senest i 2015 og helst før, og den har indvilget i at udarbejde en detaljeret handlingsplan for gennemførelsen af denne strategi.

3.4. Konklusioner fra ILO's udvalg om anvendelse af standarder

10. På et særligt møde den 4. juni 2012, der tjente til at undersøge, om regeringen i Myanmar/Burma overholdt konvention nr. 29, vedtog udvalget om anvendelse af standarder konklusionerne om Myanmar/Burma. Udvalget tog både bemærkningerne fra Komitéen for Gennemførelse af Konventioner og Henstillinger og rapporten fra ILO's forbindelsesofficer til efterretning. I sine konklusioner ser udvalget positivt på:

a) de fremskridt der er gjort med hensyn til at efterleve undersøgelseskommissionens henstillinger fra 1998. Udvalget noterede sig, at regeringen havde taget mange vigtige skridt i den henseende siden sidste års møde

b) den detaljerede handlingsplan, som regeringen og ILO havde udarbejdet. Udvalget insisterede på, at alle arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer skulle spille en aktiv rolle med hensyn til at prioritere og fremme gennemførelsen af de dele af planen, som var mest relevante for den øjeblikkelige gennemførelse af undersøgelseskommissionens henstillinger

c) regeringsrepræsentantens udtalelse om, at straffefrihedskulturen ikke ville blive accepteret, og præsidentens opfordring til, at lovgivningen overholdes i hele landet. Udvalget vurderede, at de foranstaltninger, der var blevet truffet for at retsforfølge tvangsarbejde, burde styrkes, og at den nyligt vedtagne lovgivning skulle anvendes effektivt for at sikre komplet ansvarlighed i henhold til loven. Udvalget havde tillid til, at der ville blive pålagt effektive og afskrækkende sanktioner som straf for anvendelse af tvangsarbejde inden for alle sektorer, og det opfordrede regeringen til at se nærmere på virkningen af de foranstaltninger, den havde indberettet, så disse kunne styrkes, hvor det var nødvendigt.

11. Udvalget gav dog udtryk for sin stadige bekymring over den forfatningsmæssige bestemmelse, ifølge hvilken der kan gøres en undtagelse fra forbuddet mod tvangsarbejde i tilfælde af opgaver, der pålægges af staten i overensstemmelse med lovgivningen og i offentlighedens interesse. Komitéen hilste regeringsrepræsentantens udtalelse om, at forfatningen ville kunne ændres, hvis befolkningen ønskede det, velkommen, og stolede på, at man ville tage de fornødne skridt til at sikre, at enhver undtagelse med hensyn til tvangsarbejde, som blev fastsat inden for de forfatnings- og lovgivningsmæssige rammer, blev stærkt begrænset til den snævre række af undtagelser, der er nævnt i konvention nr. 29.

3.5. Den Internationale Arbejdskonferences resolution

12. Under hensyn til de konklusioner, som ILO's konferenceudvalg om anvendelse af standarder vedtog den 4. juni 2012, og en betragtning om, at de eksisterende foranstaltninger ikke længere ville bidrage til at sikre den ønskede overholdelse af undersøgelseskommissionens henstillinger, vedtog Den Internationale Arbejdskonference (ILC) den 13. juni 2012 resolutionen om foranstaltninger vedrørende Myanmar vedtaget i henhold til artikel 33 i ILO's statut og besluttede:

a) med øjeblikkelig virkning at ophæve restriktionerne for ILO's tekniske samarbejde og bistand til Myanmars/Burmas regering i henhold til punkt 3, litra b), i 1999-resolutionen, for at gøre det muligt for ILO at bistå regeringen, arbejdsgivere og arbejdstagere på en lang række af de områder, der falder inden for ILO's mandat

b) at ophæve foranstaltningen i punkt 3, litra c), i 1999-resolutionen, så Myanmars/Burmas regering og landets arbejdsmarkedsparter igen får adgang til at deltage i ILO's møder, kollokvier og seminarer på lige fod med alle andre medlemmer

c) med øjeblikkelig virkning og for en periode på et år at suspendere henstillingen i artikel 1, litra b), i 2000-resolutionen, ifølge hvilken medlemmerne skal revidere deres forhold med Myanmar/Burma for at sikre, at tvangsarbejde ikke finder sted inden for disse forhold. ILC vil i 2013 revidere henstillingen igen på baggrund af de informationer, der er tilgængelige om bekæmpelsen af tvangsarbejde i Myanmar/Burma.

4. Konklusioner og anbefalinger

13. Kommissionen konkluderer på baggrund af ovenstående oplysninger, at de fremskridt, som Myanmar/Burma har gjort med hensyn til efterlevelse af ILO's henstillinger, retfærdiggør, at de overtrædelser af de principper, som er fastlagt i konvention nr. 29, ikke længere er at anse for "alvorlige og systematiske".

14. Det anbefales derfor, at Myanmar/Burma igen får adgang til de generelle toldpræferencer.

15. Kommissionen bør fortsat holde øje med udviklingen i Myanmar/Burma hvad angår tvangsarbejde og reagere herpå i overensstemmelse med de gældende procedurer, herunder om nødvendigt, med en ny ophævelse af toldpræferencer.

[1] EUT L 211 af 6.8.2008, s. 1.

[2] Rådets forordning (EF) nr. 3281/94 af 19. december 1994 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1995-1998 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande (EFT L 348 af 31.12.1994, s. 1).

[3] Rådets forordning (EF) nr. 1256/96 af 20. juni 1996 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1999 for visse landbrugsprodukter med oprindelse i udviklingslande (EFT L 160 af 29.6.1996, s. 1).

[4] EFT L 85 af 27.3.1997, s. 8.