den politiske og økonomiske udvikling i Serbien, idet befolkningen i kraft af mobiliteten får mulighed for at
få førstehåndskendskab til EU og fremme Serbiens europæiske integrationsproces; opfordrer til større del-tagelse i projekter for livslang læring og kulturel udveksling; opfordrer Rådet til at overveje oprettelsen af enfælles ordning for behandling af visumansøgninger på en sådan måde, at arbejdsbyrden lettes for de kon-sulater, der har mest arbejde, og for at sikre, at ansøgningerne behandles inden for rimelige tidsfrister;
42. mener, at reformen af uddannelsessystemet ikke kun er absolut nødvendig, men også den eneste
måde, hvorpå Serbien kan udvikle et nyt værdisystem for yngre generationer inden for rammerne af denaktuelle demokratiseringsproces;
43. opfordrer Rådet, Kommissionen og alle medlemsstater til at gøre en fælles indsats for at øge EU's
synlighed i Serbien og opfordrer indtrængende Kommissionen til at undgå yderligere forsinkelser i forbin-delse med ansættelse af personale til dens delegationskontor, herunder eksperter til forvaltning af IPA-midler(Instrument for førtiltrædelsesbistand);
44. opfordrer Udenrigsudvalget og dets Underudvalg om Menneskerettigheder til fortsat at følge situati-
onen i Vojvodina nøje og at følge op på ovennævnte rapport fra dets ad-hoc delegationsundersøgelsesmis-sion til Vojvodina;
45. opfordrer de serbiske myndigheder til så hurtigt som muligt at indføre lovgivning om tilbagelevering
på linje med lovene i andre lande, som giver mulighed for kompensation for de faktiske omkostninger, nårdette er relevant, i stedet for statsobligationer;
46. opfordrer de nye medlemsstater til at spille en aktiv rolle på Serbiens vej mod EU, således at Serbien
kan udnytte deres erfaringer med reformer;
47. opfordrer de serbiske myndigheder til at fortsætte med at tilnærme sig EU's miljølovgivning og -
standarder samt til at gennemføre og håndhæve den vedtagne lovgivning;
48. glæder sig over Serbiens medlemskab af det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk
udvikling; opfordrer Rådet til at øge antallet af programmer vedrørende venskabsbyer og teknisk bistand,navnlig dem, der henvender sig til unge;
49. pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet og til orientering til Kommissionen og
medlemsstaternes og Serbiens regeringer og parlamenter.
P6_TA(2007)0483
Forbindelserne mellem EU og Afrika
Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2007 om status over forbindelserne mellem EU og
Afrika (2007/2002(INI))
Europa-Parlamentet ,
— der henviser til den erklæring og den handlingsplan, der blev udarbejdet på EU-Afrika topmødet i Cairo
den 3. og 4. april 2000 forestået af Organisationen for Afrikansk Enhed og EU,
— der henviser til den strategiske plan for 2004-2007 fra Kommissionen for Den Afrikanske Union (AUC)
vedtaget den 7. juli 2004 på det tredje topmøde mellem de afrikanske stats- og regeringschefer i AddisAbaba, Etiopien,16.10.2008 DA C 263 E/633 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
— der henviser til det udkast til en fælles EU-Afrika strategi, der blev vedtaget på det 8. EU-Afrika trojka-
møde på ministerielt plan den 15. maj 2007 i Bruxelles,
— der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 27. juni 2007 »Fra Cairo
til Lissabon —et strategisk partnerskab mellem EU og Afrika« (KOM(2007)0357),
— der henviser til det fælles dokument af 27. juni 2007 fra Kommissionen og Rådssekretariatet med titlen
»Beyond Lisbon: making the EU-Africa strategic partnership work« (SEC(2007)0856),
— der henviser til den strategiske plan 2006-2010 »One Africa, One Voice« fra Det Panafrikanske Parla-
ment vedtaget i november 2005,
— der henviser til arbejdsdokumentet om en fælles vision for en strategi Den Afrikanske Union (AU)-EU
fra AUC,
— der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og
Stillehavet (AVS) på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden sideundertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (
1) som ændret ved aftalen om ændring af partnerskabsaftalen
undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2) (Cotonou-aftalen),
— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 af 18. december 2006
om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (3) (Development Cooperation
Instrument (DCI)),
— der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og
Sociale Udvalg af 12. oktober 2005 »EU-strategi for Afrika: En EU/Afrika-pagt til fremme af Afrikasudvikling« (KOM(2005)0489),
— der henviser til sin beslutning af 17. november 2005 om en udviklingsstrategi for Afrika (
4),
— der henviser til konklusionerne fra Rådet (Almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den 21. og
22. november 2005 om EU's strategi for Afrika,
— der henviser til konklusionerne fra det femte ministerielle møde mellem den afrikanske trojka og
EU-trojkaen i Bamako, Mali, den 2. december 2005,
— der henviser til teksten »EU og Afrika: på vej mod et strategisk partnerskab«, vedtaget af Det Europæiske
Råd på mødet den 15.-16. december 2005 i Bruxelles,
— der henviser til den fælles fremskridtsrapport fra Kommissionen og Rådets generalsekretariat til Rådet
(Almindelige Anliggender og Eksterne Forbindelser) om gennemførelsen af EU's strategi for Afrika fra12. oktober 2006,
— der henviser til resultaterne og konklusionerne fra drøftelserne mellem de afrikanske civilsamfundsor-
ganisationer om AU's og EU's fælles strategi for Afrikas udvikling arrangeret af AUC i Accra, Ghana, fra26. til 28. marts 2007,
(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.
(2) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27.
(3) EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.
(4) EUT C 280 E af 18.11.2006, s. 475.C 263 E/634 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
— der henviser til fælleserklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsam-
let i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om den europæiske konsensus om udvikling, under-tegnet den 20. december 2005 (
1),
— der henviser til de successive »Human Development Reports« som United Nations Development Pro-
gramme (FN's udviklingsprogram) har udarbejdet,
— der henviser til sine beslutninger af 12. april 2005 om EU's rolle i forbindelse med gennemførelsen af
millenniumudviklingsmålene (2) og af 20. juni 2007 om millenniumudviklingsmålene —midtvejssta-
tus (3),
— der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og
Sociale Udvalg af 12. april 2005 »Hurtigere opfyldelse af millennium-udviklingsmålene —Den Europæ-
iske Unions bidrag« (KOM(2005)0132),
— der henviser til FN's Milleniumerklæring af 8. september 2000, der fastsætter millenniumudviklingsmå-
lene (MDGs) som kriterier fastsat i fællesskab af det internationale samfund med henblik på udryddelseaf fattigdom,
— der henviser til rapporten fra Den Internationale Kommission vedrørende Intervention og Statssuveræ-
nitet »The Responsibility to Protect« (ansvaret for at beskytte) fra december 2001,
— der henviser til Maputo-handlingsplanen om praktisk gennemførelse af kontinentets politiske rammer
for seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder 2007-2010, som blev vedtaget under AU-sundheds-
ministerkonferencens særlige samling fra 18. til 22. september 2006 i Maputo, Mozambique,
— der henviser til Abuja-erklæringen og opfordringen til fremskyndelse af indsatsen for sikring af universel
adgang til hiv-, aids-, tuberkulose- og malariabehandlingstjenester i Afrika, vedtaget på AU's særligetopmøde om hiv og aids, tuberkulose og malaria fra 2. til 4. maj 2006 i Abuja, Nigeria,
— der henviser til den fjerde vurderingsrapport fra Arbejdsgruppe II under Det Mellemstatslige Panel om
Klimaændringer (IPCC) med titlen »Påvirkninger, tilpasning og sårbarhed«,
— der henviser til rapporten om udviklingen i økosystemerne (Millennium Ecosystem Assessment report)
fra 2005, der undersøger udnyttelsen af og rovdriften på jordens naturressourcer,
— der henviser til resultaterne af den offentlige høring om den fælles EU-Afrika strategi, som efter anmod-
ning fra Kommissionen og AUC blev afholdt af European Centre for Development Policy Management,
— der henviser til EF-traktatens artikel 177-181,
— der henviser til forretningsordenens artikel 45,
— der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelse fra Udenrigsudvalget (A6-0375/2007),
A. der henviser til, at den internationale sammenhæng har udviklet sig kraftigt siden 2000, efterhånden
som der er opstået globale udfordringer med hensyn til sikkerhed og migration, klimaændringer ogørkendannelse, bæredygtig forvaltning af offentlige goder, fattigdomsbekæmpelse og pandemier, opret-telsen af AU og udvidelsen af EU,
(1) EUT C 46 af 24.2.2006, s. 1.
(2) EUT C 33 E af 9.2.2006, s. 311.
(3) »Vedtagne tekster«, P6_TA(2007)0274.16.10.2008 DA C 263 E/635 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
B. der henviser til, at de afrikanske deltagere på det 5. ministerielle møde mellem den afrikanske trojka og
EU-trojkaen den 2. december 2005 i Bamako bifaldt EU-strategien for Afrika fra 2005, og begge parterenedes om at omsætte den i en fælles Afrika-EU strategi, der afspejler deres befolkningers behov ogforhåbninger, og udvikle en handlingsplan for dens gennemførelse,
C. der henviser til, at AU-Rådet i det ovennævnte arbejdsdokument om en fælles vision for en AU-EU-
strategi fastslår, at det bør være klart, at målet med en fælles strategi ikke kan være en validering af deneksisterende EU-strategi for Afrika, men at komme frem til en ny fælles strategi, der kan afspejle beggeparters håb i forening;
D. der henviser til, at formålet med den fælles strategi derfor bør være at udvikle en fælles politisk vision
for og praktiske synsvinkler på det fremtidige partnerskab mellem EU og Afrika baseret på gensidigrespekt, fælles interesser og værdier og ejerskabsprincippet,
E. der henviser til, at begge parters vilje til at omdefinere det fælles partnerskab synes at hidrøre fra en
voksende bevidsthed om, at Afrika og EU ikke længere nødvendigvis er hinandens foretrukne partnere,
F. der henviser til, at den ovennævnte fælles fremskridtsrapport om gennemførelsen af EU's strategi for
Afrika ikke er blevet udarbejdet på grundlag af uafhængig ekstern vurdering,
G. der henviser til, at Afrika er verdens fattigste kontinent og det eneste kontinent, hvor fattigdommen er
vokset i de sidste 25 år,
H. der henviser til, at underskriverne af den ovennævnte Cairohandlingsplan beklager det uacceptable fak-
tum, at over halvdelen af alle afrikanere lever i absolut fattigdom, og vedtager at intensivere kampenimod fattigdom; hovedansvaret for lettelse af fattigdommen påhviler de enkelte lande, men dette mind-sker ikke betydningen af den internationale dimension i kampen imod fattigdom,
I. der henviser til, at Europa-Parlamentet i 2006 har oprettet en ad hoc-delegation for forbindelserne med
PAP, og PAP i 2007 har oprettet et ad hoc-udvalg for forbindelserne med Europa-Parlamentet,
J. der henviser til, at parlamenterne i begge unioner som primære aktører i udviklingsprocessen aktivt må
involveres i de strategier og handlingsplaner, der vedrører de befolkninger, som de repræsenterer,
K. der henviser til, at de fleste afrikanske lande er medlemmer af AVS-gruppen og har undertegnet Coto-
nou-aftalen,
L. der henviser til, at Afrika fastholder sit krav om at blive behandlet som en enhed og om at blive
understøttet i sin panafrikanske integrationsproces, der omfatter Nordafrika, Afrika syd for Sahara ogSydafrika; henviser til, at AU har udviklet sit eget strategiske program for Afrikas udvikling,
M. der henviser til, at regeringerne på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002
blev enige om, at god regeringsførelse bør være baseret på holdbar miljøpolitik, socialpolitik og øko-nomisk politik, demokratiske institutioner, der er lydhøre over for alle menneskers behov, menneske-rettigheder og retsstatsprincippet, antikorruptionsforanstaltninger og ligestilling mellem kønnene samtet gunstigt miljø for investeringer,
N. der henviser til, at det er af afgørende betydning at anlægge en helhedspræget tilgang til menneskeret-
tigheder i den fælles strategi, herunder til økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder,
O. der henviser til, at AU-institutionerne er relativt nye og endnu ikke har opnået samme grad af integra-
tion, organisation og effektivitet som EU-institutionerne,C 263 E/636 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
P. der henviser til, at effektivitet og gensidig ansvarlighed kræver forudsigelige og langsigtede finansielle
ressourcer og klare tidsperspektiver, og at begge parter opfylder deres forpligtelser;
Q. der henviser til, at ansvaret ofte går i en direkte linje fra de nationale udøvende myndigheder til udvik-
lingspartnerne og derved omgår enhver form for parlamentarisk godkendelse af internationale aftaler(og høring af civilsamfundet og de lokale myndigheder);
R. der henviser til, at Afrikas historiske bidrag til årsagerne til klimaændringerne er forsvindende, mens det
som kontinent vil komme til at lide mest under følgerne; der henviser til, at mellem 75 og 250 millio-ner mennesker i Afrika ifølge IPCC's skøn vil komme under øget pres på grund af vandmangel inden2020, og at udbyttet af landbrugsafgrøder, der ernæres af regnvand, vil falde med 50 % inden 2020;
S. der henviser til, at udtømningen af Afrikas naturressourcer er en alvorlig trussel mod fattigdomsbekæm-
pelse og opnåelse af millenniumudviklingsmålene,
T. der henviser til, at Afrika yder verden en lang række økosystemtjenester, herunder oplagring af kulstof i
regnskovene, som det ikke får behørig kompensation for,
Processen, strukturen og principperne for den fælles strategi
Processen og strukturen
1. hilser trojka-udkastet af 15. maj 2007 velkommen som en første fælles bestræbelse på at fastlægge en
fælles strategi;
2. beklager, at ovennævnte 2005-EU-strategi for Afrika blev vedtaget uden indgående drøftelser med
AU-institutionerne og de afrikanske regeringer og parlamenter og uden nogen som helst inddragelse af deteuropæiske og afrikanske civilsamfund og lokale myndigheder; bemærker i denne forbindelse, at dennestrategi dikterer hovedemnerne i den foreslåede nye fælles strategi, og at der således er en risiko for, atandre spørgsmål, der er vigtige for Afrikas bæredygtige udvikling, udelades; håber, at den foreslåede nyefælles strategi bliver resultatet af en tilbundsgående høring af AU-institutionerne;
3. beklager, at de af EF-Kommissionen, EU-Rådet, AU-Kommissionen og AU-Rådet fastsatte tidsfrister for
udarbejdelse og vedtagelse af den fælles strategi har ført til alvorlige indskrænkninger af processen; erkenderden udfordring, der er forbundet med at sikre fuld deltagelse af parlamenter, og understreger, at det erpåtrængende nødvendigt, at ikke-statslige aktører og lokale myndigheder inddrages i fuld udstrækning ogtages med på råd i alle faser af vedtagelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af den fællesstrategi, eftersom Lissabon-topmødet bør betragtes som en milepæl i en længere og åben proces;
4. bifalder Kommissionens bekræftelse af, at Parlamentet har en væsentlig rolle at spille i processen, og
dens løfte om regelmæssigt at underrette Parlamentet om fremskridtene i forberedelsen af den fælles strategisamt dens tilskyndelse til Parlamentet om at deltage i debatterne og også til at tage initiativet; konstatererimidlertid, at tidsplanen for forhandlingerne er fastlagt af EF-Kommissionen, og forventer derfor, at EF-Kom-missionen og AU-Kommissionen tager aktive skridt til at inddrage Europa-Parlamentet og Det Panafrikanske
Parlament i processen med at forberede den fælles strategi og i vedtagelsen og gennemførelsen af denne
strategi;
Fælles principper og visioner
5. er enigt med AU-Rådet i dets visionserklæring om, at Afrika og Europa deler en vision om udvikling,
fred, sikkerhed og velstand, der sætter mennesker i centrum for deres bestræbelser; denne vision bæres fremaf et partnerskab baseret på gensidig respekt, fælles interesser og fælles hensigter, der forpligter begge regio-ner til at udbygge den regionale integration som et middel til at opnå økonomisk og social udvikling; dedeler også en vision om at fremme demokrati, god regeringsførelse og menneskerettigheder som universelleværdier for at fremme udviklingen og styrke samarbejdet i en sammenhæng, hvor solidariteten mellem de tokontinenter og dens uadskillighedrespekteres;16.10.2008 DA C 263 E/637 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
6. minder om, at humanitær bistand er et af de midler, som det internationale samfund har til rådighed
til at hjælpe med at beskytte truede befolkninger, og understreger, at EU ikke vil undlade at reagere påkrænkelser af den humanitære folkeret; efterlyser en indgående politisk debat mellem medlemsstaterne ogEU-institutionerne om retten —for ikke at sige pligten —til at intervenere i tilfælde af alvorlige krænkelser
af den humanitære folkeret og/eller menneskerettighederne, idet der også tages hensyn til henstillingerne iovennævnte rapport fra Den Internationale Kommission vedrørende Intervention og Statssuverænitet »Theresponsibility to protect«;
7. understreger, at de fælles principper og den fælles vision også bør omfatte respekt for retsstatsprincip-
pet samt deltagelsesdemokrati, pluralisme og de grundlæggende frihedsrettigheder, som er anerkendt i oven-nævnte Cairo-erklæring;
8. bifalder de mål, der er anført i ovennævnte trojka-udkast af 15. maj 2007: (i) et politisk partnerskab
mellem EU og Afrika, (ii) fortsat fremme af fred, sikkerhed, bæredygtig udvikling, menneskerettigheder samtregional og kontinental integration i Afrika for at nå millenniumudviklingsmålene, (iii) fælles imødegåelse afde globale udfordringer og (iv) et partnerskab, der sætter mennesket i centrum; insisterer på, at disse målnøje afspejler de prioriteringer, der er udtrykt af afrikanerne, og minder om, at denne udvikling ikke destomindre er denne strategis prioriterede hovedmål;
9. opfordrer Kommissionen til at redegøre for, hvordan den nye strategi vil afspejle landestrategidoku-
menterne (CSP) og de nationale og regionale indikative programmer under Cotonou-aftalen, og hvordan deeventuelle nye elementer, der opstår ved etableringen af den nye fælles strategi i december 2007, vil influerepå disse strategidokumenter og indikative programmer;
10. beklager, at Kommissionens og Rådets bidrag til strategien ikke indeholder et klart løfte om at
behandle Afrika som en enhed, eftersom dette er et af Afrikas hovedkrav; bemærker i denne forbindelse,at man bør følge en »kontinent til- kontinent«-tilgang, for så vidt angår niveauet for politisk dialog ogforhandlinger, uden at der lægges hindringer i vejen for en anden strategi med hensyn til gennemførelse af
politikker; anmoder EU-institutionerne om at tilpasse sine instrumenter for udviklingssamarbejde til dette
nye politiske krav fra AU og for samtidig fuldt ud at støtte Afrikas politiske og økonomiske integrations-proces på kontinentalt plan;
11. opfordrer EU-institutionerne til at skabe en ny programmerbar og forudsigelig panafrikansk finansie-
ringsmulighed fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), de tematiske DCI-instrumenter (DevelopmentCo-operation Instrument) og midlerne fra det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument med hen-blik på at støtte og finansiere gennemførelsen af den nye fælles strategi;
12. beklager, at den fælles strategi ikke henviser til AU-Kommissionens ovennævnte strategiske plan for
2004-2007, og opfordrer indtrængende EF-Kommissionen til at tilrettelægge de aktioner, som den foreslår,med henblik på politisk, finansiel, logistisk og teknisk understøttelse samt understøttelse hvad angår men-neskelige ressourcer, af AU's institutioner og de initiativer og prioriteringer, som disse institutioner harudarbejdet, i stedet for at foreslå nye donorstyrede initiativer og parallelle strukturer;
13. bekræfter, at der af begge parter kræves ansvarsbevidsthed, hvad angår input, dialog og gensidig
ansvarlighed; fastholder i denne forbindelse, at den fælles strategi også skal tage hensyn til det faktum, atparterne står lige med hensyn til rettigheder og ansvar, men ikke hvad angår deres integrationsniveau elleromfanget af og niveauet for udvikling af deres finansielle, tekniske og menneskelige ressourcer, og at strate-gien skal gennemføres på en realistisk måde, og det i dette øjemed er nødvendigt at definere »partnerskab«
og »ejerskab« på baggrund af disse forhold;
Struktur: de fire prioriterede aktionsområder
14. fastholder, at fair og bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse skal være en fælles forpligtelse og
det overordnede mål for EU-Afrika samarbejdet og grundlaget for de enkelte politiske instrumenter, ogunderstreger den centrale betydning af millenniumudviklingsmålene, der giver en på globalt plan vedtagetramme for dette mål;C 263 E/638 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
15. er af den opfattelse, at der i forbindelse med den fælles strategi også skal lægges vægt på den rolle,
som kvinderne, unge mennesker og civilsamfundets organisationer spiller i Afrikas udviklingsprocesser
16. opfordrer Kommissionen til at sikre sammenhæng mellem denne nye strategi og andre europæiske
politikker, der kan have en have negativ indflydelse på et nyt strategisk partnerskab mellem EU og Afrika,især handels-, miljø-, migrations- og landbrugspolitikkerne; mener, at den politiske dialog mellem EU ogAfrika bør dække disse områder;
Fred og sikkerhed
17. går ind for en sammenhængende tilgang til konflikter og konfliktsituationer baseret på princippet om
ansvar for at beskytte, herunder konfliktforebyggelse, -løsning og -styring samt genopbygning;
18. er overbevist om, at fred er af afgørende betydning som et første skridt hen imod politisk, økono-
misk og social udvikling, og at bæredygtig og retfærdig økonomisk udvikling er en væsentlig forudsætning
for varig fred;
19. mener, at konfliktforebyggelse også er en væsentlig forudsætning for varig fred og slår til lyd for en
fælles AU-EU strategi for at tage fat på de strukturelle årsager til konflikter ved at iværksætte en bæredygtigudviklingspolitik for at opfylde den afrikanske befolknings grundlæggende behov og bekæmpe arbejdsløshedog social og økonomisk uretfærdighed;
20. minder om, at de skrøbelige staters situation skal gribes an med en konfliktbevidst fremgangsmåde,
der tager hensyn til fremme af menneskelig sikkerhed og søger at få greb om konfliktens politiske økonomiog kilderne til forskelle og diskrimination med henblik på at opnå holdbar fred og sikkerhed; slår til lyd forstørre sammenhæng i EU-politikkerne, f.eks. ved at implementere de nuværende forpligtelser til ikke alene atføre kontrol med våbenhandelen, men også opgradere EU's adfærdskodeks om våbenhandel til en juridiskbindende fælles holdning som led i FUSP og ved at fremskynde implementeringen af EU's strategi forbekæmpelse af ulovlig akkumulation af og handel med håndvåben og lette våben (SALW); understreger iden forbindelse, hvor vigtigt det er at forebygge frem for at løse konflikter; slår til lyd for international
støtte til oprettelse af regionale overvågningsinstanser på et geografisk grundlag, der er i stand til at opfatte
eventuel forværring af interetniske, interreligiøse eller interlinguistiske spændinger og varsko det internatio-nale samfund om situationer i Afrika, der kan blive voldelige;
21. opfordrer Kommissionen og dens delegationer til at være særligt årvågne og rettidigt advare det
internationale samfund om situationer i forbindelse med etniske og religiøse spændinger i Afrika;
22. mener, at den nuværende EU-adfærdskodeks for våbeneksport skal strammes for at imødegå spred-
ningen af håndvåben og lette våben, der forlænger de dødbringende konflikter i mange udviklingslande;mener, at den fælles strategi vil styrke kampen imod våbenhandel;
23. erkender, at allerede skrøbelige stater vil blive yderligere belastet på grund af klimaændringer; under-
streger med hensyn til partnerskabet mellem EU og Afrika på områderne for klimaændring og energi nød-vendigheden af at udvikle en omfattende strategi for tilpasning til klimaændringer i relation til sikkerhed,herunder øget katastrofeforebyggelse og forbedret regeringsførelse og konfliktforebyggelse;
24. er enig i, at fredsfaciliteten for Afrika må styrkes og tilskynder andre civile mekanismer til at bidrage
hertil med øget, fleksibel og bæredygtig finansiering; understreger, at udviklingspolitik er et af hovedværk-tøjerne til at tage fat på de tilgrundliggende årsager til usikkerheden, men at den ikke bør underordnessikkerhedspolitikken; minder i denne forbindelse om, at de kriterier, for at kunne betegnes som offentligudviklingsbistand, der er fastlagt af OECDs udvalg for udviklingsbistand, på nuværende tidspunkt er forbrede til at forhindre, at visse af de udbetalte beløb vil blive brugt til dækning af andre behov end dem,der er direkte forbundet med kampen imod fattigdom og ydelse af ægte bistand, og understreger, at DenEuropæiske Udviklingsfond (EUF) ikke er en passende kilde til finansiering af Den Afrikanske Fredsfacilitet;16.10.2008 DA C 263 E/639 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
25. understreger betydningen af et holdbart demokrati, herunder god regeringsførelse og demokratiske
valg, som også skal omfatte støtte til parlamentarisk kapacitetsopbygning, som navnlig fremmer samarbejdemellem Europa-Parlamentet, Det Panafrikanske Parlament og de regionale parlamenter i Afrika, samt støttetil organisering af civilsamfundet og inddragelse af lokale myndigheder i den politiske dialog og navnligsamarbejde og udveksling mellem afrikanske og europæiske civilsamfundsorganisationer;
26. opfordrer i denne forbindelse til en udvidelse af de valgobservationsaktiviteter, som udøves af både
EU og AU samt andre afrikanske regionale organer, og understreger nødvendigheden af et yderligere sam-
arbejde mellem disse valgobservationsmissioner;
27. understreger betydningen af demokratisk kontrol med de væbnede styrker; opfordrer derfor EU til at
intensivere sine bestræbelser på området for reform af sikkerhedssektoren (SSR), navnlig gennem fuldstæn-dig implementering af Kommissionens og Rådets dokumenter omhandlende SSR;
28. opfordrer til, at der i den fælles strategi optages bestemmelser vedrørende straffrihed; slår i denne
forbindelse til lyd for en styrkelse af Afrikas juridiske og retslige systemer og deres demokratiske kontrol-mekanismer i overensstemmelse med menneskerettighederne for at sætte dem i stand til at retsforfølge
personer, der begår alvorlige forbrydelser mod menneskeheden, i Afrika; gør i denne forbindelse opmærk-
som på de væsentlige fremskridt, der er sket, takket være oprettelsen af en international domstol;
29. opfordrer alle parter, der er involveret i fremme af fred og sikkerhed i Afrika, til at anlægge et køns-
perspektiv og øge repræsentationen af kvinder på alle niveauer i beslutningsprocessen, herunder i alle civileog militære fredsbevarende missioner; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre FN's Sik-kerhedsråds resolution af 31. oktober 2000 om kvinder, fred og sikkerhed (S/RES/1325) fuldt ud;
30. tilskynder til, at der arbejdes hen imod en FN-definition for konfliktressourcer for bedre at bekæmpe
krigsøkonomier;
31. opfordrer til, at konfliktbevidsthed integreres i den fælles strategis målsætninger generelt, ikke kun i
forbindelse med spørgsmål om fred og sikkerhed, men også i handel, forvaltning af naturressourcer, kli-maændringer og andre vigtige udviklingsspørgsmål;
32. opfordrer til, at der i den fælles strategi indføjes en forpligtelse til at nå til enighed om en internati-
onal indsats for bekæmpelse af illegal handel med naturressourcer, som fremmer konflikter, herunder en
definition af, hvad der udgør konfliktressourcer; opfordrer til nedsættelse af en ekspertgruppe, der skal
udvikle en multilateral fremgangsmåde på dette område;
Regeringsførelse, herunder menneskerettigheder og retsstatsprincippet og gensidig ansvarsbevidsthed
33. minder om, at princippet om regeringsførelse og de indikatorer, der bruges til at vurdere den, ikke
kan gennemtvinges af eksterne aktører, men må udvikles i et partnerskab med lokale aktører og på grundlagaf fælles værdier og internationalt anerkendte normer;
34. understreger betydningen af god regeringsførelse og demokratiske valg; slår til lyd for øget støtte til
kapacitetsudviklende aktioner rettet mod parlamentarikere og civilsamfundsorganisationer, navnlig med hen-blik på at sikre budgetkontrol og bekæmpe korruption;
35. gentager sin støtte til det ønske, som Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU gav udtryk
for på sit 9. møde i april 2005, om at en passende del af EUF's bevillinger bruges til politisk uddannelse ogvidereuddannelse af parlamentarikere og politiske og sociale ledere med henblik på en holdbar styrkelse afgod regeringsførelse, retsstatsprincippet, de demokratiske strukturer og samspillet mellem regering og oppo-sition i pluralistiske demokratier baseret på frie valg; mener, at disse midler bør bruges til oprettelse afforvaltningshøjskoler til politisk uddannelse af parlamentsmedlemmer, lokale myndigheder og folk i ansvars-fulde stillinger i politiske partier og organisationer;C 263 E/640 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
36. er enig i, at styrkelse af regeringsførelsen i de afrikanske lande må prioriteres; konstaterer dog, at
regeringsførelsen skal forbedres på begge sider —fra europæisk hold navnlig ansvarsbevidstheden i forbin-
delse med bistandsbevillinger og bedre donorkoordinering med henblik på i højere grad at tage hensyn til desåkaldte »forældreløse«, dvs. støttemæssigt glemte lande; understreger, at de nationale og kontinentale parla-menter har en vigtig rolle at spille på dette område;
37. bifalder indledningen af menneskerettighedsdialogen mellem EU og AU i september 2007 og håber,
at denne snart vil udvikle sig til en effektiv platform, der vil tjene til at tage fat på påtrængende spørgsmålvedrørende enkelte lande, og som samtidig vil give EU og de afrikanske partnere mulighed for at identificereområder af fælles interesse og koordinere deres indsats i FN's Menneskerettighedsråd og andre FN-organer;
38. gentager sin opfordring til Kommissionen og Rådet om, at det regelmæssigt modtager beretning om
indholdet og resultaterne af EU's menneskerettighedsdialoger og drøftelser med tredjelande med særlig fokuspå menneskerettighedsdialogen mellem EU og AU;
39. understreger, at de interparlamentariske organer mellem Europa-Parlamentet og de afrikanske parla-
menter, såsom Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EU samt Den Blandede Parlamentariske For-samling Euromed, spiller en vigtig rolle i styrkelsen af fred og sikkerhed, god regeringsførelse og demokratisamtidig med, at de er effektive platforme for samarbejde og håndtering af spørgsmål af fælles interesse;
40. efterlyser en permanent dialog mellem EU og Afrika om regeringsførelse og etablering af dialogplat-
forme på flere planer, så dialogen ikke afbrydes i tilfælde af uenighed eller politisk krise;
41. understreger, at ngo'erne er udviklingsaktører, der har deres egen berettigelse, idet de yder væsentlige
bidrag på områder såsom regeringsførelse, fred og konfliktløsning, ydelser inden for social service, mennes-kerettigheder, ligestilling mellem kønnene, nedbringelse af fattigdommen og overførsel af viden; under-streger, at princippet om høring af ngo'er i forbindelse med udformning af politikker og implementerings-processer samt udformning af dagsordenen for udvikling bør anvendes i partnerskabet mellem EU ogAfrika;
42. efterlyser øget støtte til eksisterende afrikanske initiativer, såsom African Peer Review Mechanism
(APRM), som er den hidtil mest seriøse bestræbelse, som afrikanske ledere har iværksat for at forbedreregeringsførelsen på kontinentet, og de forskellige instrumenter, der er indført af AU, som vil øge detafrikanske ejerskab af processen;
43. udtrykker alvorlig bekymring over, at de »regeringsførelsesprofiler«, som Kommissionen har udviklet
for de enkelte AVS-lande, som vil være styrende for programmeringen af udviklingsbistanden i forbindelsemed de 2,7 00,000,000. EUR i yderligere midler under den 10. EUF, er udarbejdet uden deltagelse udefra;konstaterer, at spørgsmålet om, hvorvidt støtteberettigede lande kan komme i betragtning til yderligere
midler, er blevet bedømt ud fra et sæt af kriterier forbundet med sådanne spørgsmål som migration, han-
delsliberalisering og kampen imod terrorisme, idet kun et kriterium er direkte forbundet med millennium-udviklingsmålene; udtrykker bekymring over, at Kommissionens »profiler« risikerer at udhule APRM-proces-sen, og at Kommissionen først, efter at programmeringen af de yderligere midler er foretaget, og uden forAPRM-processen foreslår at starte et »regeringsførelsesforum«, og at EU med henblik på at lette mere effektivstøtte til den panafrikanske regeringsførelsesarkitektur vil undersøge nye veje til at øge Fællesskabets ogmedlemsstaternes finansielle støtte; opfordrer Kommissionen til at konsultere og informere Parlamentet ogRådet om opfølgningen og implementeringen af disse midler med henblik på at sikre, at de afsættes tilregeringsførelsesinitiativer med henblik på at støtte AU's regeringsførelsesdagsorden og APRM-processen;
44. fastholder, at gensidig ansvarsbevidsthed også indebærer, at EU må tage fat på egen manglende sam-
menhæng mellem de forskellige EU-samarbejdsaftaler og finansieringsinstrumenter, den manglende harmo-nisering mellem de forskellige EU-aktører (medlemsstaterne samt Kommissionen og dens forskellige tjeneste-grene), og at EU-institutionerne i deres evalueringer udtrykkeligt skal rapportere om fremskridt med hensyntil sammenhængen mellem den interne og den eksterne politik;16.10.2008 DA C 263 E/641 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
45. fastholder, at både EU og de afrikanske partnere som led i de ovennævnte forbindelser bør anerkende
deres forpligtelser med hensyn til respekt for, beskyttelse af og overholdelse af menneskerettighederne i deresinternationale udviklings- og investeringspolitikker og praksis;
46. opfordrer indtrængende Kommissionen og Rådet til fortsat at arbejde for udviklingspolitisk sammen-
hæng i relation til andre EU-politikker på områder som handel, landbrug, fiskeri, migration (hjerneflugt),våbenhandel m.m.;
47. understreger betydningen af parlamentarisk kontrol med de geografiske strategidokumenter; bifalder
derfor Rådets afgørelse om at sende udkastene til strategidokumenter for AVS-landene til Den BlandedeParlamentariske Forsamling AVS-EU »til orientering«, men påpeger, at dette kun er et indledende skridt, ogat parlamenterne bør være i stand til at udøve fuldstændig kontrol med disse programmeringsdokumenter;
48. konstaterer, at et styrket EU-Afrika partnerskab bør indebære, at udviklingen af Afrikas rolle på den
globale arena understøttes, og at der skabes alliancer mellem EU og Afrika med henblik på at tage fat påsådanne spørgsmål som klimaændring og ørkendannelse, handel og styring af den internationale udviklings-arkitektur, herunder de internationale finansieringsinstitutioner;
49. bemærker, at der skal sikres sammenhæng mellem alle aspekter af EU-Afrika-partnerskabet, og at
målene for energipartnerskabet bør udvikles i overensstemmelse med målene for partnerskabet for demo-krati og partnerskabet for fred og sikkerhed;
50. opfordrer indtrængende EF-Kommissionen til at bruge sit støtteprogram for AU til at udvide de
afrikanske parlamenters, de lokale myndigheders og ikke-statslige aktørers adgang til den politiskedialog, der finder sted i AU, og afsætte en del af de 55 000,000 EUR specifikt til at styrke det PanafrikanskeParlament;
51. er enig med det Panafrikanske Parlament i, at der er et akut behov for at styrke Den Afrikanske
Domstols og Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions rolle og kapacitet, herunder den finansielleuafhængighed, og øge antallet af AU-medlemsstater, der har ratificeret protokollen om oprettelse af Dom-stolen, samt øge bestræbelserne på at give enkeltpersoner og ngo'er direkte adgang til den og opfordrerEF-Kommissionen og AUC til at forelægge forslag, der vil kunne bidrage til at sikre, at dette væsentligebehov opfyldes;
52. understreger, at der er et stort behov for, at menneskerettigheder integreres i samtlige AU-organer for
at sikre, at der gøres brug af alle muligheder for at bekæmpe menneskerettighedskrænkelser;
53. anmoder om, at der optages aktionspunkter i den fælles strategi om at fremme konsolidering af fred
og international retfærdighed og bekæmpelse af international kriminalitet i overensstemmelse med folke-retten, og at det erklæres, at EU og medlemsstaterne vil bestræbe sig på at dele deres erfaringer med deafrikanske stater, hvad angår vedtagelse af de nødvendige lovgivningsmæssige tilpasninger for at tiltrædeRom-statutten for Den Internationale Straffedomstol, og at de derfor vil yde teknisk bistand og indlede etnært samarbejde med sigte på at foretage de lovgivningsmæssige og konstitutionelle ændringer, der er nød-vendige for tiltrædelse af og implementering af Rom-statutten;
54. understreger, at partnerskaber med det formål at styrke regeringsførelsen på lokalt og nationalt plan
skal omfatte udvikling af kapacitet til, at klimaændringsspørgsmål kan indgå i de nationale beslutningspro-cesser, til styrkelse af deltagelsen i de internationale klimaforhandlinger og multilaterale institutioner og tilforbedring af risikoforvaltningen og katastrofeforebyggelsesstrategier;
Økonomisk vækst, handel og regional integration
55. understreger, at udviklingsbistand er en nødvendig, men utilstrækkelig forudsætning for bekæmpelse
af fattigdom, og at kun retfærdig og holdbar økonomisk vækst kan gøre det muligt for et land at fremmeudviklingen og for dets folk gradvist at kæmpe sig fri af fattigdom —forudsat, at væksten kombineres med
den rigtige nationale og internationale politik på det sociale område og miljøområdet;C 263 E/642 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
56. mener, at en fælles EU-Afrika strategi bør være baseret på en bæredygtig udviklingspolitik, der tager
hensyn til de afrikanske befolkningers virkelige behov, med sigte på at garantere rimelige indkomster for smålandbrugere, øge lokal produktion, garantere fødevaresikkerhed og gøre landdistrikterne levedygtige ogopbygge nationale og regionale markeder for at bekæmpe fattigdommen i Afrika;
57. mener, at den fælles strategi bør tage hensyn til klimaændringernes ødelæggende indvirkning på de
afrikanske lande, og opfordrer derfor AU og EU til at sætte klimaændring i centrum for denne strategi;
58. erkender de udenlandske offentlige og private investeringers potentiale for fremme af udviklingen;
opfordrer til, at den fælles strategi kommer til at omfatte bistand og foranstaltninger til kapacitetsudviklingfor at gøre de afrikanske lande i stand til at udvikle et attraktivt investeringsklima;
59. beklager, at trojkaens ovennævnte udkast af 15. maj 2007 —på trods af, at fattigdomsbekæmpelse
og opnåelse af millenniumudviklingsmålene inden 2015 fortsat med rette har højeste prioritet —mangler
konkrete forslag til fremme af vækst gennem fremme af små og mellemstore virksomheder og udenlandskedirekte investeringer, styrkede ejendomsrettigheder og reduktion af administrative byrder;
60. opfordrer indtrængende EU til at sikre, at låneorganisationer såsom Den Europæiske Investeringsbank
(EIB) og Centret for Virksomhedsudvikling (CVU) fremmer små og mellemstore virksomheder i Afrika, ogoverholde principperne i Verdensbankens »Extractive Industries Review« fra 2004 vedrørende forsvarlig for-valtning ved udnyttelsen af naturressourcer; mener, at den uformelle sektor bør gøres til genstand for størreopmærksomhed, og at praksis med mikrofinansiering bør udvides og fremmes med henblik på også at gøreden til et instrument til at styrke kvindernes stilling og sikre deres sociale integration
61. understreger, at liberaliseringen af handlen er et af de mest effektive incitamenter til økonomisk
vækst samt politiske og sociale fremskridt, og at den er en ubetinget forudsætning for at nedbringe fattig-dommen og en vigtig katalysator for en bæredygtig udvikling i hele verden;
62. henviser til, at de økonomiske partnerskabsaftaler (EPA) skal udformes og forhandles som miljøaf-
taler, hvilket vil sige, at de skal være baseret på principperne om asymmetri til fordel for AVS-landene, støttetil regional AVS-integration, etablering af en solid og bæredygtig ramme for fremme af handel og investe-
ringer i AVS-regionerne og indførelse og konsolidering af regionale markeder inden nogen form for åbning
af markedet for EU; anmoder derfor Kommissionen om i givet fald at afholde sig fra at iværksætte åbningenaf markederne, indtil de konkrete udviklingsniveauer er nået, og samtidig arbejde på at finde løsninger, mensforhandlingerne fortsættes;
63. erkender, at EPA'erne, såfremt deres indhold er i fuld overensstemmelse med målene for udviklings-
politikken, kan blive et væsentligt redskab for den afrikanske handel og regionale integration, dog kun underforudsætning af, at de er »udviklingsvenlige«, og tillader undtagelser og lange overgangsperioder, hvor der erbehov for det, for at hjemlige producenter og industrier kan tilpasse sig de nye markedsforhold;
64. mener, at den fælles strategi bør tilskynde til dialog for at undersøge sammenhængen mellem EPA'er
og handelsaftalen med Nordafrika, så de kan bidrage til Afrikas kontinentale integration;
65. slår til lyd for en differentieret fremgangsmåde baseret på diversificering, der støtter eksisterende
bedste praksis, og som garanterer rimelige arbejdsvilkår i udviklingslandene, såsom Fair Trade-bevægelsen'svilkår, idet de eksisterende regionale økonomiske samfund i Afrika understøttes, og det gøres muligt forpanafrikansk integration at følge sin egen rytme og dagsorden; understreger, at det er vigtigt at styrke syd-syd-handelen, samtidig med, at man fremmer den regionale integration og bevarer et højere niveau afinvesteringer både internt i Afrika og udefra; understreger i den forbindelse nødvendigheden af en inten-siveret teknisk bistand til udvikling af Afrikas kapacitet til at producere en bredere vifte af varer og tjeneste-ydelser;16.10.2008 DA C 263 E/643 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
66. fastholder, at de regionale økonomiske samfund bør være grundpillerne i den afrikanske integrations-
proces og etableringen af et panafrikansk marked og ikke alene bør handle direkte med Europa, samt atEPA'er ikke bør undergrave Afrikas egen dagsorden for regional integration, men at de også bør væreinstrumenter for syd-syd-integration og handel; opfordrer derfor EU til at respektere Afrikas egen integra-tionsproces som omhandlet i Traktaten om oprettelse af Det Afrikanske Økonomiske Fællesskab (Abuja-traktaten) fra juni 1991, ifølge hvilken Det Afrikanske Økonomiske Fællesskab skal oprettes ved en gradvisproces, som opnås gennem koordination, harmonisering og gradvis integration af aktiviteterne i de eksiste-rende og kommende regionale økonomiske samfund i Afrika;
67. konstaterer, at fattigdom i Afrika først og fremmest er et landdistriktsfænomen, idet over 70 % af
Afrikas fattigste er afhængige af landbruget for at kunne overleve og alligevel er udviklingsbistanden til
landbrug faldende; bifalder derfor alle yderligere initiativer til kapacitetsudvikling i den afrikanske landbrugs-sektor, f.eks. ved at støtte såsædsbanker og forskning i diversificering af afgrøderne; opfordrer til, at lokalmerværdi-eksport overholder princippet om »Everything but Arms«;
68. minder om, at god regeringsførelse og gennemsigtighed i udnyttelsen af naturressourcerne er vigtige
for udvikling; minder om, at ressourcesektoren kun kan blive en styrke for bæredygtig udvikling, hvis densnegative sociale og miljømæssige virkninger minimeres, og dens fordele og omkostninger fordeles retfærdigtblandt befolkningen; opfordrer EU, de afrikanske og andre partnere såsom Kina til at øge deres bestræbelseri disse øjemed; opfordrer de afrikanske lande til at sikre, at indtægterne også bruges til at diversificere deresøkonomi og udvike økonomiske aktiviteter på et højere niveau i produktionskæden udover ren udvinding afnaturressourcer;
69. bifalder Kommissionens initiativ med henblik på et EU-Afrika partnerskab for energi, idet det aner-
kender, at hensigtsmæssig brug af indkomst fra bæredygtige energikilder kan anvendes som en drivkraft forøkonomisk vækst og udvikling; understreger, at partnerskabet primært bør koncentrere sig om at skaffeprisoverkommelig energi med henblik på fattigdomsnedbringelse baseret på effektivitet og vedvarende ener-gikilder i stedet for at sikre Europas energiforsyning;
70. understreger, at opnåelsen af langsigtet økonomisk vækst og udvikling nødvendiggør en omfattende
strategi for at standse den vedvarende rovdrift på Afrikas naturressourcer; understreger navnlig det akuttebehov for at standse skovenes fortsatte forsvinden og fjerne incitamenter, der fremmer ødelæggelse afskovene; opfordrer derfor EU til at indføre kulstofkredit for tropiske skove og jordudnyttelse i EU's emis-sionshandelsordning, og skabe incitamenter for genoprettelse af forringede økosystemer;
Investering i mennesker
71. konstaterer, at Afrikas prioritet i ethvert partnerskab er koncentreret om den socioøkonomiske udvik-
ling af dets befolkning;
72. minder om, at udviklingsmålene ikke vil kunne opnås, hvis ligestilling mellem kønnene og kvinders
rettigheder ikke respekteres; konstaterer, at EU i sine vigtige politiske dokumenter har understreget sit enga-gement i kønnenes ligestilling, og at AU selv er kommet vidt, hvad angår løfter på dette område, der børdanne grundlag for partnerskabet; understreger derfor, at den fælles strategi bør bidrage til integration afligestillingsaspektet og til gennemførelse af specifikke og konkrete aktioner med henblik på styrkelse af
kvindernes indflydelse og stilling;
73. minder om, at sundhed er en af de væsentligste drivkræfter bag økonomisk vækst, og at især børne-
dødelighed er en tydelig indikator for fattigdom; understreger derfor vigtigheden af at beskytte børn imodsygdom, især de sygdomme, der kan forebygges gennem nye eller underanvendte vacciner;
74. understreger vigtigheden af at beskytte piger og øge bevidstheden om tidligt ægteskab, voldtægt,
sexchikane i skoler samt pigers sårbarhed over for hiv/aids;C 263 E/644 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
75. understreger, at den nuværende internationale forpligtelse til at sikre uddannelse og sundhed for alle
udtrykkeligt skal integreres i den fælles strategi; konstaterer, at sundhed og uddannelse bør være centrum forenhver udviklingsstrategi, der tager sigte på fattigdomsbekæmpelse, og at der bør lægges særlig vægt påadgang til tjenesteydelser, især for kvinder, børn, sårbare grupper og personer med handicap;
76. mener, at svage sundhedssystemer, herunder den katastrofale mangel på menneskelige ressourcer, er
en af de betydeligste hindringer for opnåelse af millenniumudviklingsmålene for sundhed, og understreger,at styrkelsen af sundhedssystemerne bør være et væsentligt element af den fælles strategi, herunder anerken-delse af den væsentlige rolle, som ikke-statslige sundhedsplejeinstanser spiller, såsom samfundsbaserede orga-nisationer, når det gælder om at levere sundhedstjenester, især i områder, som er vanskelige at nå, og blandtde mest marginaliserede befolkningsgrupper;
77. bemærker, at 63 % af alle hiv-smittede mennesker i verden lever i Afrika, og at den gennemsnitlige
forventede levealder i et antal afrikanske lande er drastisk faldende på grund af aids-epidemien; understregerderfor, at universel adgang til hiv/aids-, tuberkulose- og malariabehandlingstjenester, især universel adgang tilprævention, behandling, pleje og understøttelse, i Afrika bør indgå i den fælles strategi, eftersom dissesygdomme har kraftig indflydelse på den økonomiske og sociale udvikling i Afrika;
78. understreger, at kvinder og piger er særlig sårbare over for seksuelt overførte infektioner, herunder
hiv/aids, og svangerskabsrelaterede komplikationer, der medfører høj moder- og spædbørnsdødelighed;opfordrer derfor til, at seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder optages i den fælles strategi i tråd
med den ovennævnte Maputo-handlingsplan om fuldstændig gennemførelse af kontinentets politiske ram-
mer for seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder 2007-2010;
79. konstaterer at efterligning af medicinalprodukter i Afrika, der hovedsagelig vedrører fatale sygdomme
som malaria, tuberkulose og hiv/aids, er en voksende svøbe, der truer millioner af menneskers liv; tilskynder
EU og de berørte lande til at træffe foranstaltninger, især lovmæssige og strafferetlige foranstaltninger, for atbekæmpe denne svøbe;
80. understreger, at særlig opmærksomhed bør rettes mod sårbare befolkningsgrupper såsom internt
fordrevne personer og flygtninge; understreger derfor, at sundhedsydelser, herunder ydelser vedrørendereproduktiv sundhed og forsyninger også bør ydes under humanitære kriser;
81. understreger betydningen af at yde større understøttelse af NEPAD (Nyt Partnerskab for Afrikas
Udvikling) som det vigtigste afrikanske initiativ for bæredygtig udvikling;
82. fastholder, at landbrug og fødevaresikkerhed bør være af allerstørste betydning for den fælles strategi,
og understreger, at EU-politikkerne, herunder støttepolitikken, ikke må skade Afrikas landbrugssektor ogtrue fødevaresikkerheden; opfordrer derfor til, at strategien støtter den afrikanske landbrugssektors øgedekonkurrenceevne og produktivitet, også i forbindelse med Doha-udviklingsrunden; opfordrer endvidere EUtil at yde finansiel støtte til Det Omfattende Landbrugsprogram for Afrika vedtaget af AU og NEPAD;
83. understreger —også i forbindelse med den bekymrende og voksende ørkendannelse —nødvendig-
heden af at understøtte bæredygtige landbrugsmetoder; minder i denne henseende om, at vækst skal værebredt baseret, orienteret på små enheder og resultere i øgede beskæftigelsesmuligheder, hvis den skal havefattigdomsbekæmpende virkning;
84. fastholder, at problemet med ørkendannelse og adgang til vand for alle bør være af allerstørste
betydning for den fælles strategi; udtrykker især bekymring over de mangfoldige negative virkninger aførkendannelsen for blandt andet fødevaresikkerhed, migration, flygtninge og internt fordrevne;
85. påpeger, at Afrika er det kontinent, der forventes at lide mest alvorligt under følgerne af klimaæn-
dringen, og opfordrer derfor indtrængende EU, AU og deres medlemsstater samt investorer og virksomheds-aktører til at anerkende deres ansvar for klimaændringen, og opfordrer dem til at udvikle en miljøvenligudviklingsstrategi, der kan afværge situationen, herunder en finansiel ramme for miljøtilpasning; opfordrer16.10.2008 DA C 263 E/645 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
endvidere EU til at yde finansiel støtte til NEPAD's handlingsplan for miljøinitiativet, som blev vedtaget af
den afrikanske ministerkonference om miljø (AMCEN) i Brazzaville, Congo, i 2006 og som blev godkendt afdet 8. AU topmøde i Addis Ababa, Etiopien, i januar 2007;
86. bifalder Kommissionens initiativ med at indlede et partnerskab mellem EU og Afrika om klimaæn-
dring og starte en »global alliance om klimaændring«; understreger i den forbindelse, at EU skal stille væsent-lige midler til rådighed for tilpasningsforanstaltninger i afrikanske lande; understreger også, at tilpasning ikkekun skal betragtes som et humanitært anliggende; understreger, at risikobegrænsningen og »klimasikre«foranstaltninger skal integreres i den overordnede udviklingsdagsorden, herunder i strategidokumenterneom fattigdomsbekæmpelse (PRSP og CSP);
87. opfordrer til, at den fælles strategi tager fat på de tilgrundliggende årsager til migration, og til, at
opmærksomheden i særlig grad rettes mod migranters rettigheder og integration og mod problemet medhjerneflugt især inden for sundhedssektoren ved at foreslå praktiske løsninger med henblik på vellykketcirkulær migration; understreger, at begrænsning af indvandringen i EU hverken bør betragtes som en for-udsætning for støtte eller en udviklingsstrategi;
88. mener, at kultur er en nøglefaktor for interkulturel dialog og forståelse mellem religionerne, for en
følelse af national og regional identitet, et stærkt socialt grundlag og som et sikkert grundlag for solidaritet iog mellem de enkelte folk, og at en dagsorden for bæredygtig udvikling derfor skal omfatte kultur;
89. mener, at gældssanering, siden gælden i et antal afrikanske lande stadig er en tung byrde, der mod-
virker enhver udviklingsbestræbelse, bør overvejes i hvert enkelt tilfælde og gøres betinget af en styrkelse afregeringsførelsen, den økonomiske politik og gældsforvaltning, herunder især sikring af, at gæld ikke syste-matisk fornys af andre låneydere;
90. anerkender nytten og relevansen af budgetstøtte, der især gør det muligt at forbedre de grundlæg-
gende sociale tjenester, mens den samtidig bidrager til at styrke de afrikanske landes struktur; slår dog til lydfor tilbageholdenhed med ydelse af bistand i form af budgetstøtte; understreger, at budgetstøtte bør behand-les separat for hvert enkelt land afhængigt af dets særlige situation, og at den ikke er egnet for skrøbeligestater eller konfliktramte lande; opfordrer til oprettelse af indikatorer for menneskelig og social udvikling,for kønsbudgettering og for uddannelse og sundhed; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til atvidereudvikle sin foreslåede »MDG-kontrakt« med de lande, der skal nyde godt af budgetstøtten; insistererpå, at budgetstøtte skal ledsages af en styrkelse af parlamenternes, de nationale revisionsretters, lokalemyndigheders og civilsamfundets kapacitet til at kontrollere processen for at undgå, at basale sociale service-instanser bliver underbemidlede; mener, at budgetstøtte ikke bør erstatte støtte til visse væsentlige udvik-lingssektorer, såsom uddannelses- og sundhedssektoren eller sektorer, som risikerer at blive tilsidesat afmodtagerregeringerne;
91. understreger, at bæredygtig udvikling kun er mulig, hvis den indebærer udvikling for alle, herunder
kvinder og mindretalsgrupper og/eller sårbare grupper;
92. understreger vigtigheden af, at EU støtter strategier med sigte på at forbedre kvindernes indflydelse
og stilling, herunder gennem støtte til mikrokredit samt programmer for seksuel og reproduktiv sundhed,hvilket er afgørende i kampen mod hiv/aids;
Gennemførelse og overvågning
93. anmoder Kommissionen og Rådets generalsekretariat om også at sende alle yderligere fremskridts-
rapporter om gennemførelsen af EU's strategi for Afrika til Europa-Parlamentet; opfordrer dem til endvidereat sende information om udbetaling og implementering af de 2,7 mia. EUR i tillægsbevillinger under den10. EUF, som er afsat til regeringsførelsesinitiativer udviklet af Kommissionen for de enkelte AVS-lande;C 263 E/646 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
94. anmoder Kommissionen om at angive, hvordan den 9. EUF er blevet brugt og omprogrammeret for
at muliggøre implementeringen af EU's strategi for Afrika; opfordrer til en uafhængig evaluering af dennestrategi; opfordrer Kommissionen til at foreslå en fælles mekanisme til at gennemføre og evaluere den nyefælles strategi på et såvel teknisk som politisk grundlag, herunder alle finansielle EF-instrumenter til udvik-ling på alle niveauer;
95. bifalder EU's og AU's hensigt om at udarbejde en handlingsplan for den første fase af den fælles
strategi; påpeger, at denne skal indeholde konkrete finansielle og målelige indikatorer på alle gennemførel-sesniveauer (lokalt, nationalt, regionalt og kontinentalt) og på tværs af alle relevante instrumenter for finan-sielt samarbejde, der vil gøre overvågningen lettere og mere gennemsigtig; understreger, at parlamenters,lokale myndigheders og civilsamfundets overvågning skal være en del af den officielle overvågningsproces;
96. opfordrer Kommissionen til at sikre, at enhver overvågningsramme omfatter overvågning af de for-
pligtelser, som AU og EU har indgået, såsom millenniumudviklingsmålene, den ovennævnte Cotonou-aftale,den ovennævnte opfordring til handling fra Abuja og verdenserklæringen om menneskerettigheder;
97. opfordrer til, at den fælles strategi udtrykkeligt omfatter en kommunikationsstrategi med henblik på
at udvikle bevidsthed i offentligheden om, hvad regeringerne foretager sig, og sørge for feedback for at sikre,at regeringerne tager hensyn til deres vælgeres behov, hvad angår disse politikker;
98. tilskynder til, at der, som en del af den fælles strategi, skabes politisk rum for en ægte og effektiv
dialog mellem befolkningerne gennem passende finansiering og garantier om politisk uafhængighed, ogoprettes mekanismer, hvorigennem civilsamfundet og ikke-statslige aktører kan give input til beslutnings-processen på regeringsplan og holde myndighederne ansvarlige over for befolkningen;
99. opfordrer Kommissionen til at redegøre for, hvordan den vil finansiere den nye strategi og sit hand-
lingsprogram; konstaterer, at den 10. EUF, det geografiske program for Sydafrika og de tematiske program-mer DCI og ENPI er de eneste væsentlige midler til gennemførelse af den fælles strategi; opfordrer indtræn-
gende Kommissionen til at sikre sammenhæng i implementeringen af disse samarbejdsinstrumenter og den
fælles strategi; anmoder Kommissionen om at underrette Europa-Parlamentet og Det Panafrikanske Parla-ment i alle faser af processen (programmering, identifikation, bedømmelse, finansiering af gennemførelsenog evaluering);
100. opfordrer til, at den første handlingsplan kommer til at indeholde en særlig bevillingspakke til pan-
afrikanske institutioner, aktiviteter der skal gennemføres på panafrikansk plan samt de nye partnerskaber(Lissabon-initiativet); insisterer også på, at nationale, regionale og kontinentdækkende parlamenter udtryk-keligt skal betragtes som støtteberettigede;
101. glæder sig over, at Rådet har oprettet en ad hoc-arbejdsgruppe med eksperter fra interesserede
medlemsstater til at koordinere medlemsstaternes holdninger i de spørgsmål, der er omfattet af den fællesstrategi, og anmoder Kommissionen og Rådet om regelmæssigt at underrette Europa-Parlamentet om aktivi-teterne i denne arbejdsgruppe;
102. slår fast, at både Det Panafrikanske Parlament (PAP) og Europa-Parlamentet som vigtige regerings-
førelsesinstitutioner må være afgørende aktører i opfølgningen på den fælles strategi, og at også de lokalemyndigheder og ikke-statslige aktører, såsom AU's ECOSOCC og dens pendant i EU, ECOSOC (ØSU), skalinddrages;
103. er derfor fast besluttet på sammen med PAP nøje at overvåge gennemførelsen af den fælles strategi
og handlingsprogrammerne; slår derfor til lyd for oprettelse af en blandet EP-PAP parlamentarisk delegationsom et forum for drøftelse på demokratisk vis af de spørgsmål, der vedrører forbindelserne mellem befolk-ningerne i EU og Afrika;16.10.2008 DA C 263 E/647 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007
104. er fast besluttet på sammen med de panafrikanske institutioner at overvåge, at der er sammenhæng
mellem udviklingspolitikken og EU's øvrige politikker, der kan få konsekvenser for udviklingslandene iAfrika;
105. mener, at parlamentarisk kontrol og godkendelse af udviklingsbistandspakker skal være en forud-
sætning for udbetaling af midler;
106. beslutter sammen med PAP at tilrettelægge et fælles parlamentarisk arrangement forud for det andet
EU-Afrika topmøde berammet til december 2007 i Lissabon;
*
**
107. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemssta-
ternes regeringer og parlamenter, AU-Kommissionen, AU-Rådet, Det Panafrikanske Parlament, AVS- Mini-sterrådet og Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU.
P6_TA(2007)0484
International traktat om forbud mod klyngebomber
Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2007 om en global traktat om forbud mod fragmen-
tationsammunition
Europa-Parlamentet ,
— der henviser til sine tidligere beslutninger om de skadelige virkninger af visse typer af konventionel
ammunition (landminer og fragmentationsammunition, ammunition med forarmet uran, fosforgranater,
eksplosivt efterladt krigsmateriel (ERW)), der anvendes af såvel stater som af ikke-statslige aktører,
— der navnlig henviser til sin beslutning af 16. november 2006 om konventionen om forbud mod bio-
logiske våben og toksinvåben (BTWC), fragmentationsbomber og konventionelle våben (1), hvori EU
anmodes om at støtte initiativet til at vedtage en omfattende og effektiv konvention om et globaltforbud mod fragmentationsammunition;
— der henviser til protokol V af 28. november 2003 om eksplosivt efterladt krigsmateriel til FN's konven-
tion om visse konventionelle våben (CCW) (»Protokol V om ERW«) og glæder sig over dens ikrafttrædenden 12. november 20061,
— der henviser til Oslo-erklæringen, der blev vedtaget den 22.-23. februar 2007 af en række stater,
FN-organisationer, Den Internationale Røde Kors Komité, koalitionen mod fragmentationsammunition»Cluster Munitions Coalition« og andre humanitære organisationer, der blev enige om inden 2008 atvedtage et retligt bindende internationalt instrument, der skal forbyde anvendelse, produktion, overfør-sel og oplagring af fragmentationsammunition, der forårsager uacceptabel skade på civile (»Oslo-proces-sen«),
— der henviser til det udkast til forhandlingsmandat om fragmentationsammunition i forbindelse med
CCW-konventionen, som Tyskland på vegne af Den Europæiske Union har forelagt gruppen af rege-ringseksperter under den nævnte konvention,
(1) EUT C 314 E af 21.12.2006, s. 327.C 263 E/648 DA 16.10.2008 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 25. oktober 2007