ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (85) 599 
 
 
 
Vol. 1985/0 216 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0M(85) 599 endelig udg.
Bruxelles, den 11. no' . . .  jr 1985
REHABILITERINGS- OG GENOPRETNINGSPLAN  
FOR DE AFRIKANSKE LANDE, DER ER MEST BERØRT AF TØRKEN
(Meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet fra Kommissionen)
KOM(85) 599 endelig udg.

I
INDHOLDSFORTEGNELSE
INDLEDNING: 
AFSNIT I:
AFSNIT II:Det europæiske Råds konkulsioner på mødet i Milano
Status over Dublin-planen og første vurdering af den nuværnde 
fødevaresitation
1. Kvantitativ status over gennemførelsen
2. Analyse af gennemførelsesvilkårene
2.1. Tilpasning af produkter og ydelser til de faktiske 
behov
2.2. Tilpasning af gennemførelsesprocedurerne til den 
nødvendige hurtighed i indsatsen
2.3. Intesiverede samordningsbestræbelser
2.4. Fællesskabets svar på det enorme logistiske problem
3. Forventede behov efter den igangværende høst og forslag 
til aktioner
3.1. Vurdering af behovet for fødevarenødhjælp 1985-1986
3.2. Fællesskabets reaktionsevne over for større kriser
Rehabiliterings- og genopretningplan for de afrikanske lande, 
der er mest berørt af tørken
1. Generel anskuelse
1.1. Formål
1.2. Generel karakteristik af de foreslåede foranstaltninger
2. Identificering af rehabiliterings- og genopretningsforan­
staltninger
2.1. Styrkelse af landenes egne muligheder for at imødegå
katastrofer
2.1.1. Styrkelse af landenes egen organisatoriske ka- v 
pacitet, således at de selv kan definere og iværk­
sætte katastrofeplaner
2.1.2. Tidlig konstatering af hungersnødsituationer
2.1.3. Beredskabslagre af fødevarer og udsæd
2.1.4. Logistik i forbindelse med fremsendelse af
2.2. Genopretning af de katastroferamte økonomiers land­hjælpen
brug
2.2.1.Tilvejebringelse af basisinput til produktions­
året 1986-87
2.2.2.Ledsageforanstaltninger med henblik på geneta­
blering af fordrevne personer

II
3. Finansiering af planen - j
{ \
3.1. a) fællesskabsbidrag i S  -  '  
b) bidrag fra medlemsstaterne
'  V ·
3.2. bidrag fra andre bistandsydere
3.3. lokale omkostninger li;·
4. Nødvendig tilpasning af iværfesættelsésprocedurernev V  !
4.1. Administrativ organisation og koordinering
4.2. Iværksættelsesprocedure'r for fællesskabsforanstalt­
ningerne , ,
■ "  -  ·
AFSNIT III: På mellemlang og lang sigt: strukturreformer',og bekæmpelse af
ørkendannelse: Kommissionens arbejdsprogram
Vv.
"'V

INDLEDNING -  1
Det europæiske Råds konklusioner på mødet i Milano
For sa vidt angar hungersnøden i Afrika, konkluderede Det europæiske Råd 
på mødet i Milano den 28.-29. juni 1985, at det var nødvendigt:
V.
- opmærksomt at følge udviklingen i høsten-’i områderne med endemisk tørke;
i den forbindelse sa det med velvilje pa Kommissionens forslag cm, at der på 
fællesskabsbudgettet afsættes en "særlig reservetildeling" til fødevarenød­
hjælp;
- som anbefalet af Kommissionen for fremtiden at iværksætte en overordnet og 
samordnet strategi pa kort og lang sigt til bekæmpelse af tørkens virkninger.
På den baggrund forelægger Kommissionen nu en meddelelse, hvori den
- gør status over Dublin-planen og vurderer den nuværende fødevaresituation;
- foreslår en hasteplan for rehabilitering og genopretning i de lande, der har 
været hårdest ramt;
- skitserer sit arbejdsprogram for foranstaltningerne på mellemlang og lang 
sigt med hensyn til fødevarestrategier og bekæmpelse af ørkendannelse.

2.-
AFSNIT I: Status over Dublin-planen og første vurdering af den nuværende Føde 
varesituation
1. Kvantitativ status over gennemførelsen
DUBLIN-planen (1), der blev vedtaget af stats- og regeringscheferne  
den 4. december 1984, er pr. 1. oktober 1985 gennemført i sin helhed, for  
så vidt angår foranstaltningerne i praksis. Vedlagte tabel viser, at den  
i 1985 har omfattet:
- som nødhjælp (175 mio. ECU) 281 610 t. kornækvivalent leveret af Kom­
missionen, hvortil kommer anden hjælp til en værdi af 56 mio. ECU; gen­
nemførelse i praksis 94%.
- som led i Kommissionens normale program for fødevarehjælp: 324 385 t. 
kornækvivalent til en værdi af 81 mio. ECU, beregnet på CIF-stadie; 
gennemførelse i praksis 80%.
- som led i medlemsstaternes bilaterale programmer: 631 020 t. korn- 
ækvivalent til en anslået værdi af 158 mio. ECU, beregnet på CIF-sta- 
diet; gennemførelse i praksis 80%.
Fællesskabets bistand til bekæmpelse af hungersnøden i 1985 har således i 
alt udgjort 1 237 015 tons kornækvivalent til en samlet værdi af 414 mio. 
ECU; via Kommissionens normale program for fødevarehjælp er der desuden 
leveret 12 600 t. produkter af forskellig art (mælkepulver, butteroil, 
sukker, bælgfrugter, tørret fisk og vegetabilsk olie) til en værdi af 
16 mio. ECU. Fællesskabets samlede bistand kan således anslås til 
430 mio. ECU (ekskl. anden hjælp fra medlemsstaterne end korn); gennem- 
førelse i praksis 87%.
Denne bistand har været koncentreret på de 8 lande i Afrika, der er 
hårdest ramt af hungersnøden: Etiopien, Sudan, Mocambique, Angola, 
Mauretanien, Mali, Niger og Tchad. Den udgør ca. 1/3 af den bistand, den 
internationale samfund som helhed har ydet. Den har ifølge den seneste 
FN—rapport bidraget til "at redde millioner af menneskeliv .
2. Analyse af gennemførelsesvilkårene (kvalitativ status).
MRrl  henblik på løsning af de utallige vanskeligheder og problemer,  der har  
været i praksis, er Kommissionens og Fællesskabets indsats gået i fire  
hovedretninger.
2.1.Tilpasning af produkter og ydelser til de faktiske behov
For så vidt angår de leverede produkter, har Fællesskabets bistand 
takket være sin smidighed kunnet tilpasse de reelle behov: ikke blot 
korn eller kornækvivalent (mel, semulje), men også mange forskellige 
produkter med stort energipotentiel (sukker, vegetabilsk olie, mælke­
pulver, bælgefrugter) og navnlig levering af udsæd, som er af af­
gørende betydning for den næste høst, samt iværksættelse af sund­
heds- og ernæringsprogrammer for udsatte grupper (mødre og børn).
(1) Der mindes om, at Dublin-planen efterfølger to nødhjælpsprogrammer, som 
Kommissionen allerede havde iværksat for Afrikas vedkommende i april 1984 
(83 mio. ECU) og oktober 1984 (60 mio. ECU).

For så vidt angår kvaliteten af de præsterede ydelser, har Kommissionen 
bestræbt sig på at øge antallet af foranstaltninger, der havde til for­
mål enten at bevare de lokale eller regionale markedsmuligheder (også 
via veritable tresidede transaktioner mellem nabolande) eller at give 
de befolkningsgrupper, som hungersnøden havde drevet bort fra deres 
hjemegne, mulighed for at klare sig selv (foranstaltninger i form af 
"mad for arbejde", fremstilling af tørret kød på basis af lokalt kvæg, 
produktion af grønsager uden for den normale sæson).
På dete kontinent med flere væbnede konflikter har Kommissionen des­
uden været særlig opmærksom på problemet med flygtninge og fordrevne 
personer og bidraget med 35 mio. ECU alene i kontant bistand til FN's 
flygtningshøjkommissariats (UNHCR) og Den internationale Røde Kors 
Komitées (IRKK) programmer.
Dublin-planen har således langtfra bare været en kornplan på basis af 
de europæiske overkua.
2. Tilpasning af gennemførelsesprocedurerne til den nødvendige hurtighed 
i indsatsen
Kommissionen oprettede straks under generaldirektoratet for udvik­
ling en særlig gruppe bestående af et mindre antal tjenestemænd,  der 
skulle arbejde permanent med sagen, og som fik beslutningsbeføjelser 
inden for rammerne af de globale tildelinger for hvert land. Det har 
medført øget hurtighed i beslutningerne.
Gennemførelsesprocedurerne for nødhjælpen, som i forvejen er meget 
smidige, blev fremskyndet yderligere. Med bistand fra generaldirek­
toratet for landbrug og modtagerlandenes ambassader blev der tilret­
telagt forenklede udbudsprocedurer. Den tid, der gik mellem anmodning, 
tilvejebringelse og levering i havnene, kunne i visse tilfælde re­
duceres til 40-60 dage.
Desuden blev også procedurerne for den normale fødevarehjælp forenklet 
og accelereret. Så snart Rådet den 19. februar 1985 havde godkendt 
forordningen om gennemførelsen for året, traf Kommissionen de første 
afgørelser om tildelinger til landene, således at hovedparten af af­
gørelserne vedrørende de hungersnødramte lande kunne træffes, efter at 
der var gået fire måneder af 1985.
.3. Intensiverede samordningsbestræbelser
I overensstemmelse med stats- og regeringschefernes anbefalinger 
deltog Kommissionen mellem november 1984 og juli 1985 i fem koordi­
neringsmøder med medlemsstaterne, hvor den fungerede som formand og 
igangsætter. Disse møder, hvis deltagere var praktikere,gav ikke blot 
mulighed for en altid nyttig informationsudveksling, men også for i 
fællesskab at planlægge bistandstilbud, afskibninger og ankomster med 
henblik på afhjælpning af transportflaskehalsen.  Denne forudgående sam­
ordning i Fællesskabet lettede den bredere samordning med andre bi­
standsydere.

4.-
Kommissionen arbejdede på stedet ikke blot sammen med modtager­
landenes regeringer, men også med fire internationale organisationer 
og 24 europæiske ikke-statslige organisationer, med hvilke den af­
holdt to koordineringsmøder med samme praktiske sigte som møderne 
med medlemsstaterne, mens samtlig kontakten udvidedes med de store 
tredjelandsbistandsydere^USA, Canada, Australien).
Kommissionen må i særlig grad fremhæve den indsats, der er ydet af de 
ikke-statslige organisationer (NGO), som under de allervanskeligste 
forhold ofte har været de bedst placerede til at nå mennesker, det 
måske ellers ikke havde været muligt at yde hjælp.
Idet Kommissionen var overbevist om, at den bedste, den mest konkrete 
og den mest operationelle koordinering kun var mulig på stedet, ud­
delegerede den mange af sine beslutningsbeføjelser til delegationerne 
på stedet. Med dette ansvar kunne Kommissionens delegerede i de hungers­
nødramte lande således helt og fuldt støtte FN's indsats (f.eks. i 
Etiopien) og endog i visse tilfælde gå i spidsen for koordineringen 
(f.eks. med hensyn til transport i Sudan).
2.4. Fællesskabets svar på det enorme logistiske problem
Efterhånden som det internationale samfunds reaktion gav sig udslag i 
en forøgelse af fødevareleverancerne, blev det tydeligt, at nøgle- 
problemet med hensyn til distributionen ville være et enormt logistisk 
problem som følge af ophobning i havnene og en transport, der ikke 
kunne klares af en forældet lastvognspark i ofte vanskeligt tilgænge­
lige område (Etiopien) eller over sådanne afstande, som det drejer 
sig om i lande på størrelse med kontinenter (Sudan, Mali, Tchad,
Niger). Problemet forværredes med regnens komme, som var gavnlig for 
den næste høst, men som skabte uendelige vanskeligheder på vej- og 
jernbanenettene.
Fællesskabets reaktion på disse forhindringer var pragmatisk, ubureau­
kratisk og effektiv. Kommissionen, som ikke vil nøjes med at levere FOB 
eller CIF, har bestræbt sig på i videst muligt omfang at finansiere om­
kostningerne ved den interne transport i landene for sine produkter og 
i visse tilfælde også for medlemsstaternes produkter. Den tilskyndede 
medlemsstaterne til at levere nye lastvogne (over 600 i alt) med re­
servedelelagre og mobile reparations- og vedligeholdelsesenheder. Den 
har med en eksemplarisk hurtighed bidraget til at finansiere rehabili­
teringen af jernbanen i Sudan. Den har siden maj og frem til slutningen 
af oktober organiseret en omfattende luftbro i Sudan - "Community Air- 
Life" - ved hjælp af 9 store transportfly og 3 helikoptere fra med­
lemsstaterne (Tyskland, Belgien, Italien, Det forenede Kongerige, 
Frankrig, Danmark, Nederlandene) og USA: via denne luftbro er der leve­
ret over 10 000 t. til DARFUR-regionen i det vestligste Sudan, hvor 
flere hundrede tusinde menneskers liv stod på spil. Kommissionen har 
deltaget i denne operation, bl.a. ved finansiering af brændstof, med 
et beløb på 7 mio. ECU.

5.-
Takket være denne indsats samt koordineringen af ankomsterne blev  
lagersituationen pa ny normal i september i alle de vestafrikanske  
havne der betjener Majetanien, Mali, Niger og Tchad. Den har også
DUbouti) SipnV° tre havne, der betjener Etiopien (Massaoua og
‘  M  de^ giver fortsat anledning til bekymring i Etiopiens 
tredje havn (Assab) og i sudans eneste havn (Port Sudan).
Kommissionen har til løsningen af denne type opgaver fået betydelig 
støtte fra de logistiske eksperter, der er tilknyttet verdensfødevare­
programmet (WFP), som den i øvrigt har bidraget til at finansiere.
3·  forventede behov efter den igangværende høst og forslag til aktioner
3·!· Vurdering af behovet for fødevarenødhjælp 1985-1986
Således oplysningerne fra EAO's hurtige varslingssystem som de ugent­
lige beretninger fra Kommissionens delegerede synes at tyde på, at ud­
sigterne for den kommende høst som helhed er gunstigere, den det var 
tilføldet på samme tid sidste ar. Der er faldet regn i rette tid og 
over en nogenlunde rimelig periode. Selv om regnmængden stadig ligger 
under trediveårsgennemsnittet (undtagen i Tchad og Sudan), kan der for­
udses en høst, som nok vil være mindre end normalen, men meaet større 
end i 1984. y
Hungersnøden forekommer knap sa truende, men der er fortsat grund til 
forsigtighed, så længe der ikke foreligger mere sikre høstprognoser. Det 
synes allerede nu givet, at der i nogle lande også i den kommende tid 
vil være vanskeligt stillede områder som følge af både utilstrækkelig 
regn og mangel på udsæd og landbrugsredskaber. Situationen er stadig 
alvorligt foruroligende i Etiopien, hvor underskuddet anslås til 
mellem 800 000 og 1  mio. t korn.
Men hvordan det end forholder sig, så vil Kommissionen i nær fremtid 
tilrettelægge et koordineringsmøde med medlemsstaterne med henblik 
på gennemgang af fødevaresituationen i de forskellige lande, hvor 
hungersnøden har hærget, og ligeledes med henblik på at drage kon­
klusionerne af de gennemførte foranstaltninger.
3.2. Fællesskabets reaktionsevne over for større kriser
Da alt således manger til forsigtighed, er tiden endnu ikke inde til, 
som Rådet (budgetspørgsmål) gjorde det ved førstebehandlingen af 
1986-budgettet, at opgive den strategiske nødhjælpsreserve på 300 000 t 
kornækvivalent (165 mio. ECU), som Kommissionen havde medtaget i sit 
foreløbige forslag til 1986-budgettet. Foruden at denne reserve kunne 
vise sig nyttig til afhjælpning af høstunderskuddene i 1985 og uudn- 
værlig i tilfælde af, at 1986-høsten giver underskud - hvilket ikke 
kan forudsiges på nuværende tidspunkt - .drejer det sig om et initaitiv,

6.-
som blev modtaget med "velvilje" af stats- og regeringscheferne i 
Milano, der udtrykkeligt pålagde Rådet (udviklingsspørgsmål) "snarest 
at tage dette forslag op til behandling". Kommissionen vil derfor 
fastholde sin indstilling med hensyn til dette punkt i den videre 
budgetprocedure.

7.-
AFSNIT II - REHABILITERINGS- OG GENOPRETNINGSPLAN FOR DE AFRIKANSKE LANDE,
DER ER MEST BERØRT AF TØRKEN ~
I Milano sa stats- og regeringscheferne velvilligt på de retningslinjer, Kom­
missionen havde foreslået med henblik på rehabilitering af de kriseramte økono­
mier og forebyggelse af virkningerne af nye katastrofer. I den plan, som Kom­
missionen her foreslår, har den udvalgt de foranstaltninger, der skal gennem­
føres som hasteforanstaltninger, allerede inden Lomé III iværksættes på det 
konkrete plan.
1. Generel anskuelse
1.1. Formål
Nu da den kritiske fase af hungersnøden synes overstået (1), er det
umiddelbart nødvendigt at koncentrere sig om to typer foranstaltninger:
a) styrkelse af landenes egne muligheder for at klare tilsvarende kata­
strofer, som kan forekomme i fremtiden;
b) afhjælpning af deres økonomiske og finansielle lammelse som følge af 
tørkens virkninger for samtlige aktiviteter i landdistrikterne, bl.a. 
ved genopretning af landbrugsproduktionen.
1.2. Generel karakteristik af de foreslåede foranstaltninger
- Disse foranstaltninger skal gennemføres som hasteforanstaltninger for 
at opnå en øjeblikkelig virkning: forberedelse af landbrugsproduk­
tionsåret 1986-87, istandsættelse af transport- og oplagringssystemerne 
for at være parat, hvis der viser sig en ny katastofe i 1986-87.
- Dette kortsigtede mål og den hurtighed, det kræver, indebærer, at det 
er nødvendigt at koncentrere sig om det væsentligste, som kan gennem­
føres på meget kort tid. Der er i den forbindelse behov for stærkt for­
enklede sagsforberedelses- ,  beslutnings- og gennemførelsesprocedurer.
- Trods den påkrævede hurtighed bør de foranstaltninger, der skal gennem­
føres, også være et led i en rehabilitering og genopretning pa mellem­
lang og lang sigt. Rehabiliteringen af transportsystmerne begrænses 
f.eks. i første omgang til punktuelle foranstaltninger, som imidlertid 
bør indgå i den samlede rehabiliteringsplan for disse systemer.
Mere generelt bør samtlige foranstaltninger, uanset om det er haste­
foranstaltninger, være i overensstemmelse med de økonomiske rehabili­
teringsprogrammer, der på emmelmlang sigt gennemføres i de pågældende 
lande.
- Foranstaltningerne defineres på dette stadium i generelle træk; de ved­
rører ikke nødvendigvis alle lande under ét. Der skal således udar­
bejdes mere præcise operationelle programmer for hvert enkelt land. 
Desuden vil Kommissionen for hvert land tilstræbe en koncentration pa 
en eller to typer foranstaltninger for ikke at sprede indsatsen for 
meget. I den forbindelse skal samordningen, først med medlemsstaterne 
og derefter med andre bistandsydere, muliggøre en rationel fordeling
af opgaverne, idet samtlige hastende behov tilgodeses.
(1) der er fortsat alvorlige problemer i visse lande, navnlig Etiopien

8.-
- Denne plan vedrører ikke de strukturelle problemer (reformer i føde­
vareproduktionssystemerne, bekæmpelse af ørkendannelse osv.), der om­
fattes af de normale rammer for gennemførelsen af Lomé III (se af­
snit III).
2. Identificering af rehabiliterings- og qenopretningsforanstaltninger
2.1. Styrkelse af landenes egne muligheder_for_at_imødegå_katastrofer
Erfaringerne i 1984-85 har vist, hvilke vanskeligheder der først og frem­
mest gør sig gældende i de afrikanske lande med hensyn til afbødning af 
virkningerne af en katastrofal tørke: organisatoriske vanskeligheder, 
langsommelighed i konstateringen af krisen, forsinkelser i den udenlandske 
bistands ankomst og endelig og navnlig en utilstrækkelig intern trans­
portkapacitet.
Det er således nødvendigt hurtigt at iværksætte nedenstående foranstalt­
ninger for at være parat, hvis der skulle vise sig en ny katastrofe i 
1986-87.
2.1.1. Styrkelse af landenes egen organisatoriske kapacitet, således at de 
selv kan definere og iværksætte katastrofeplaner
- Af hensyn til en hurtig mobilisering af alle disponible midler bør 
hvert land oprette en "central enhed" med præcise beslutnings- og 
koordineringsbeføjelser, som, når der viser sig en katastrofe, skal 
iværksætte en forud fastlagt katastrofeplan. Disse nationale enheder 
bør foretage en fælles koordinering på regionalt plan navnlig med 
hensyn til problemer vedrørende transport og levering af fødevarer 
og i øvrigt udgøre de udenlandske bistandsyderes hovedpartner i til­
fælde af krise.
- Bistanden vil bestå i at stille rådgivning og faglig bistand til rå­
dighed med henblik på udarbejdelse af disse "forud fastlagte" planer, 
navnlig for så vidt angår transport- og distributionssystemerne for 
hjælpen. Den kan også omfatte finansiering af foranstaltninger, der 
sikrer, at disse enheder fungerer effektivt.
2.1.2. Tidlig konstatering af hunqersnødsituationer
- Indtil der tages mere avancerede varslingsinfrastrukturer i brug 
(bl.a. for så vidt angår teledetektion),  bør der ydes landene bi­
stand med henblik på styrkelse af:
.  en minimal agro-meteorologisk overvågning;
.  mulighederne for formidling til den centrale enhed af oplysninger 
indsamlet i marken (logistiske midler og radio);
.  systemer for sammenholdelse af "foruroligende" indikatorer med
hensyn til fødevareknaphed: befolkningsbevægelser, fødevarepriserne 
på markederne, ernæringsmæssig overvågning af målgrupper.
Der er allerede iværksat eller planlagt foranstaltninger i Sahel på 
dette område; gennemførelsen af disse foranstaltninger bør frem- 
skyndes, styrkes og udvides til alle truede distrikter.

9.-
- På disse områder er bistand i form af faglig bistand samt logistiske 
og driftsmæssige midler påkrævet; den vil kunne formidles via NGO.
2.1.3. Beredskabslagre af fødevarer og udsæd
- Uanset hvor hurtigt den internationale hjælp iværksættes, når den 
altid først frem til de hungersnødramte omrader efter maneders for­
løb. Landene bør derfor oprette eller genoprette "stødpudelagre", 
således at de kan løse de første påtrængende problemer. De bør også 
kunne oprette de nødvendige udsædslagre til genopretning af produktionen 
efter omfattende hungersnød.
- Bistanden vil bistå i
.  tilvejebringelse af produkter til disse lagre, først og fremmest på 
grundlag af de overskud, der findes i landet eller regionen (tresidede 
aktioner);
.  levering af forholdsvis billige oplagringsmidler, som er smidige i 
brug (f.eks. plastpresenninger);
.  organisering af opbevaringen af disse lagre af fødevarer og udsæd.
- Der vil blive lagt meget stor vægt på evnen til at forvalte disse lagre 
samt decentralisering af lagrene.
- Der må sikres, at disse lagre nøje opfylder beredskabskriterier, og 
at distribueringen af dem ikke medfører skadelige markedsvirkninger.
- Ved fastlæggelsen af størrelsen af beredskabslagrene må der tages hen­
syn til oplagringskapaciteter i den private sektor, som det offentlige 
system bør supplere, men som det ikke skal erstatte.
- Der bør samtidig iværksættes foranstaltninger med henblik på reak­
tivering af bøndernes egen oplagringskapacitet på landbysplan, bl.a. 
ved hjælp af forholdsvis billige midler til beskyttelse af høsten.
2.1.4. Logistik i forbindelse med fremsendelse af hjælpen
Foranstaltningerne på dette område bør først og fremmest tage sigte
på at afhjælpe de "sorte punkter", der blev konstateret ved distri­
bueringen af fødevarehjælpen i 1984-83.
Det vil navnlig dreje sig om:
- at styrke kapaciteten for losning, oplagring og tømning i havne, hvor 
der har været åbenbare mangler; i den forbindelse vil visse aktioner 
være af regional karakter;
- at fjerne de vigtigste "sorte punkter", der er konstateret på jern­
bane- eller vejtransportinfrastrukturen frem til mere afsides be­
liggende områder, hvor der på ny kan opstå akutte hungersnødsitua­
tioner .

10.-
Der tænkes i den forbindelse på lette infrastrukturer (f.eks bund- 
broer, midlertidige broer) udbedring af vejbelægninger, der er øde­
lagt efter transport af den hidtidige hjælp, hvilket kan nødvendig­
gøre en styrkelse af vedligeholdelsestjenesterne, osv.
Det drejer sig således om gennemførelse af det nødvendige minimum for 
at sikre, at det i begyndelsen af 1987 er muligt at komme frem til de 
områder, hvor der potentielt kan opstå fødevarekrise;
at sikre, at det eksisterende tunge transportmateriel vedligeholdes 
tilfredsstillende, fungerer godt og eventuelt styrkes, for det rullende 
materiels vedkommende må der navnlig påregnes oprettelse af reservedels­
lagre (sliddele) og styrkelse af vedligeholdelses- og reparations- 
tjenesterne (mobile enheder for bilparken, med det nødvendige personale 
og den nødvendige logistik).
2.2. Genopretningaf de katastroferamte_økonomiers_landbrug
Tørken har efterladt sig katastroferamet økonomier: nedgang i land- 
brugsektorindtægterne, der er så meget mere dramatisk, som hovedparten 
af de berørte lande har en forholdsvis stor gæld, forflyttede og svæk­
kede befolkninger, store forstyrrelser i husdyrbruget osv.
Genopretning af en normal aktivitet i landdistrikterne forudsætter 
løsning af tre typer problemer:
2.2.1. Tilvejebringelse af basisinput til produktionsåret 1986-87
Ud fra de konkrete situationer i de enkelte lande drejer det sig om at:
- give dem mulighed for at importere det nødvendige input, såsom gød­
ningsstoffer og fytosanitære produkter, ikke for at øge anvendelsen 
heraf, men for igen at nå minimumforbrugsniveauet;
- forsyne bønderne med midler til at købe dette importerede input samt 
genoprette deres bestand at trækdyr og skaffe den nødvendige udsæd; 
med henblik herpå vil det være nødvendigt at bidrage til genetable­
ring af systemerne for kort- og mellemfristet landbrugskredit.
Importprogrammer og styrkelse af landbrugskreditten vil således kunne 
sammenkobles, idet de første sikrer "revolverende" midler til finan­
siering af det andet.

11.-
2.2.2. Ledsageforanstaltninger med henblik på genetablering af fordrevne 
personer
Ud levering af basisinput til de traditionelle afgrøder er det nød­
vendigt at fortsætte eller iværksætte fire typer foranstaltninger,  der 
skal lette bøndernes genetablering inden for deres oprindelige rammer:
- sikring af vandforsyning ved restaurering af vandforsyningsinfra- 
struktur og navnlig forøgelse af dybden af brønde de steder, hvor 
grundvandstanden er faldet betydeligt;
- udvikling af lavninger og mindre arealer med kunstvanding, der gør 
det muligt at dyrke grønsager i tørtiden, i stil med, hvad Fælles­
skabet allerede i 1985 har iværksat i visse tørkeramte områder (se 
afsnit I, punkt II.2.1.).
Ved foranstaltninger af denne type vil NGO's initiativ og samarbejde 
være af stor nytte.
- De steder, hvor den sanitære situation fortsat er foruroligende 
(risiko for epidemier), er der behov for at videreføre de nødvendige 
forebyggende og helbredende foranstaltninger.
- For så vidt angår de sårbare grupper (børn, gravide kvinder), der har 
været hårdest ramt af hungersnøden, er der behov for fortsat le­
vering af proteinrige kosttilskud.
Ligeledes med hensyn til disse foranstaltninger vil NGO's deltagelse 
være af stor nytte, både når det drejer sig om at konstatere problemerne 
og om at iværksætte foranstaltninger til løsning af dem.
3. Finansiering af planen
3.1. Europæiske midler fra to kilder:
a) fællesskabsbidrag: inden for rammerne af 4. og 5. EUF disponerer
KommissIonen-over visse reserver, der ikke er øremærkede, og som så­
ledes ikke hidrører fra de nationale indikativprogrammer eller regio­
nalfonden: beløb, der ikke er anvendt under Lomé I og II til rente­
godtgørelser i forbindelse med lan fra Banken, renter indtjent ved 
placering af midler. Disse reservers stilling gør det muligt at af­
sætte mio. ECU fra EUF til rehabiliteringsplanen, udelukkende i
form af gavebistand;

12.-
b) bidrag fra medlemsstaterne: medlemsstaterne skulle tilsammen på^bi- 
lateraI-basis-ydS~et-5eløb af mindst samme størrelsesorden som Fæl­
lesskabsbidraget til foranstaltninger, der samordnes med Kommissionens 
foranstaltninger.
Den europæiske plan vil således beløbe sig til mindst mio. ECU.
3.2. Til dette beløb kan der komme bidrag fra andre bistandsydere, herunder 
de ikke-europæiske lande, der deltog i Bonn-topmødet,  hvad enten de 
slutter sig til fællesskabsplanen eller på eget initiativ gennemfører 
lignende foranstaltninger.
3.3. Endvidere vil visse lokale omkostninger i forbindelse med planen kunne 
finansieres af de afrikanske lande selv pa grundlag af counterpart- 
midlerne fra fødevarehjælpen.
4. Nødvendig tilpasning af iværksættelsesprocedurerne
Den hurtighed, hvormed foranstaltningerne skal gennemføres, forudsætter, 
at der træffes en række forholdsregler af administrativ art.
4.1. Administrativ organisation_og_koordinering
- for hvert land, der modtager bistand, vil Kommissionen nedsætte en 
lille gruppe, der først og fremmest skal have til opgave at forberede 
og gennemføre rehabiliterings- og genopretningsplanen. Disse grupper 
bør have en kontaktperson i de forskellige medlemsstater;
- Kommissionen vil også oprette en Task Force for koordinering; ud over 
at forestå den samlede tilrettelæggelse af de egentlige fællesskabs­
foranstaltninger får den også til hovedopgave at deltage i koordinerings­
møder med medlemsstaterne, hvor der skal foretages en sammenligning af
de bilaterale programmer og fællesskabsprogrammerne samt gennemførelses- 
procedurerne.
Denne Task Force skal desuden være ansvarlig for kontakterne med de 
øvrige bistandsydere, herunder IBRD, samt med NGO og modtagerlandenes 
ambassader;
- men både for så vidt angår den nøjagtige identificering af foranstalt­
ningerne og for så vidt angår iværksættelsen af dem vil det være 
nødvendigt med deltagelse af grupper "på stedet": der må således i 
hvert land nedsættes "arbejdsgrupper", hvori delegationen deltager 
sammen med repræsentanter for de berørte medlemsstater og eventuelle 
andre bistandsydere.
4.2. Iværksættelsesprocedurer_for_fællesskabsforanstaltningerne
Hvis man vil sikre, at rehabiliterings- og genopretningsplanen faktisk ud­
formes og gennemføres inden for de påregnede frister, er det nødvendigt at 
fastlægge og anvende procedurer, der afviger fra de klassiske, og som 
under alle omstændigheder er enklere og hurtigere.

13.-
a) For så vidt angår godkendelsen af foranstaltningerne.  De fælles­
skabsforanstaltninger ?  der finansieres af EUFj bør ved en hastepro­
cedure forelægges EUF-Udvalget pa én gang i form af et samlet program, 
der omfatter forslag til hovedretningslinjerne for de foranstaltninger, 
der skal gennemføres i hvert modtagerland. Inden for rammerne af dette 
program og den tildeling af midler, der fastsættes for de enkelte 
lande, skal Kommissionen i vidt omfang kunne tage initiativer, træffe 
beslutninger og foretage tilpasninger til udviklingen i situationen; 
den aflægger derefter beretning derom til medlemsstaterne.
b) For så vidt angår finansieringsaftalerne med modtagerlandene:  der indgås 
forenklede finansieringsaftaler vedrørende programmerne for de enkelte 
lande.
c) For sa vidt angår gennemførelsesprocedurerne bør der sondres mellem:
- foranstaltninger, der i kraft af deres art indebærer import i mod­
tagerlandene (f.eks. gødningsstoffer, pesticider, reservedele til 
transportnet). Som en undtagelse fra EUF-procedurerne forhandles 
er med hvert af modtagerlandene om en delegering af gennemførelses­
beføjelserne til Kommissionen, således at denne i disse landes navn 
og for deres regning kan iværksætte internationale eller begrænsede 
udbud og indgå kontrakterne. Disse kontrakter underskrives af
Task Forcen i forståelse med modtagerlandenes ambassader;
- foranstaltninger, der i kraft af deres art indebærer indkøb eller 
tjenester, der skal gennemføres i modtagerlandene (f.eks. mindre 
landbrugsredskaber, mindre vandforsyningsarbejder). Gennemførelsen 
af disse foranstaltninger, herunder iværksættelse af udbud, ind­
gåelse af kontrakter, arbejder udført ved det offentliges foran­
staltning og gennemførelse af betalinger, overlades helt til mod­
tagerlandene, dog med det forbehold, at den i hvert enekit tilfælde 
skal godkendes af Kommissionens delegerede, der skal aflægge efter­
følgende beretning til Bruxelles.
d) Tidsplan
- Det samlede program for fællesskabsforanstaltningerne med fast­
læggelse af hovedretningslinjerne for de foranstaltninger, der 
skal gennemføres i hvert enkelt modtagerland, bør kunne godkendes 
af fællesskabsinstanserne meget hurtigt. Der vil forudgående blive 
gennemført en snæver fællesskabskoordinering, således at der for 
hvert land kan opnås en rationel fordeling af opgaverne.
- De første konkrete afgørelser om iværksættelsen bør kunne træffes 
straks efter: hurtigst muligt i begyndelsen af 1986.

14.-
AFSNIT III - PA MELLEMLANG OG LANG SIGT:  STRUKTURREFORMER OG BEKÆMPELSE 
— '  AF ØRKENDANNELSE: KOMMISSIONENS ARBEJDSPORGRAM
Kommissionen har foretaget en evaluering af de fødevarestrategier, den 
har indledt i fire AVS-lande; den vil aflægge beretning herom og drage 
konklusionerne både med hensyn til videreførelsen af foranstaltningerne 
i de pågældende lande og med hensyn til udvidelsen af dem til andre 
lande inden for rammerne af den igangværende programmering og iværk­
sættelsen af Lomé III.
For så vidt angår miljøbeskyttelse og især bekæmpelse af ørkendannelse, 
forbereder Kommissionen en helhedsplan, hvor der i første omgang vil 
blive laqt vægt på genplantningsforanstaltninger; de forskellige ge°~ 
qrafiske sektorer og metoderne vil blive defineret i samarbejde med 
medlemsstaterne. Når omkostningerne ved planen fastlægges, forventes 
det som anført af stats- og regeringscheferne, at der ved al bistand, 
der ydes fra Europa, Fællesskabet og bilateralt, gives prioritet 
til denne type indsats, at bistanden ydes i et længere tidsrum, og at 
bistandsindsatsen tilrettelægges sammenhængende. Med henblik herpå 
vil Kommissionen i sin plan foreslå en passende koordineringsstruktur.
*** * * * * * * * * *

Q_U_B_L_I_N_ i_P_L_A_N_E_N
Status over gennemførelsen pr. 1.10.1985 af forpligtelserne vedrørende nødhjælp og fødevarehjælp i 
form af korn til fordel for de otte hårdest ramte afrikanske lande 
(Etiopien, Sudan, Mali, Mauretanien, Niger, Tchad, Angola, Mocambigue)
(i tons kornækvivalent og overslag i ECU)
Forpligtelser 
i altGennemført og 
under gennemførelse
FÆLLESSKABET - NØDHJÆLP
- fødevarer 
og udsædMængde
Værdi281.610
108.212.000100%
- anden hjælp Værdi 55.652.000 10058
- reserver pr. land Værdi 11.136.000 -
subtotal Værdi 175.000.000 94?ó
FÆLLESSKABET - FØDEVAREHJÆLP
Mængde 324.000 88%
(anslået 250 pr. ton) Værdi 31.096.250 -
MEDLEMSSTATERNE - FØDEVAREHJÆLP
Mængde 631.000 80%
(anslået 250 ECU pr. ton) Værdi 157.755.000 -
Eødevarehjælp og udsæd i altMængde
Værdi1.237.015
347.063.25087%
Anden hjælp i alt Værdi 55.652.000 100%
Reserver pr. land i alt Værdi 11.136.000 -
I ALT Værdi 413.851.250 87% I