FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 24/96 fastlagt af Rådet den 26. februar 1996 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/. . ./EF om betegnelser for tekstilprodukter (96/C 196/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), og

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 71/307/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betegnelser for tekstilprodukter (4) har ved flere lejligheder været underkastet omfattende ændringer; direktivet bør derfor kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt;

(2) hvis medlemsstaternes bestemmelser for tekstilprodukters betegnelse, sammensætning og etikettering varierede i de forskellige medlemsstater, ville det skabe hindringer for det indre markeds funktion;

(3) disse hindringer kan fjernes, såfremt der gennemføres ensartede regler for tekstilprodukter, der bringes på markedet på fællesskabsplan; derfor må betegnelserne for dokumenter, som ledsager tekstilprodukterne på de forskellige trin af produktionen, forarbejdningen og fordelingen, harmoniseres; begrebet tekstilfiber bør også omfatte strimler, flade eller rørformede, med en tilsyneladende bredde på højst 5 mm, der er skåret af folier, som ved ekstrudering er fremstillet af de i bilag I, nr. 19 til 38 og nr. 41 anførte polymerer og derefter strakt i længderetningen;

(4) det vil også være nødvendigt at medtage produkter, der ikke udelukkende består af tekstiler, såfremt tekstiler udgør en væsentlig bestanddel af produktet, eller de ved særlige angivelser fremhæves af producenten, forarbejderen eller den handlende;

det er ikke nødvendigt for nr. 30 i bilag II at skelne mellem de forskellige former for polyamid eller nylon og de vedtagne satser bør derfor slås sammen;

(5) den tolerance med hensyn til fremmede fibre, der allerede er fastsat for rene produkter, bør ligeledes gælde for blandede produkter;

(6) for at nå de mål, som ligger til grund for de nationale bestemmelser, bør der indføres mærkningspligt;

(7) hvad angår de produkter, for hvilke det teknisk er vanskeligt at præcisere sammensætningen på fremstillingstidspunktet, kan de på dette tidspunkt eventuelt kendte fibre anføres på etiketten, forudsat at de udgør en vis procentdel af det færdige produkt;

(8) for at undgå de forskelle, der med hensyn til gennemførelsen har vist sig i Fællesskabet, bør der foretages en nærmere fastsættelse af de særlige etiketteringsbestemmelser for visse tekstilprodukter, bestående af to eller flere dele, samt af de bestanddele i tekstilprodukterne, som ikke kommer i betragtning ved etikettering og analyse;

(9) tekstilprodukter, for hvilke der kun gælder en pligt til fælles etikettering, og tekstilprodukter, der sælges metervis eller afskåret, bør udbydes til salg på en sådan måde, at forbrugeren reelt kan gøre sig bekendt med angivelserne på den fælles emballage eller på rullen; det påhviler medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger, der skal vedtages med henblik herpå;

(10) der bør fastsættes visse betingelser for benyttelsen af benævnelser eller betegnelser, der nyder særlig anseelse hos brugeren eller forbrugeren;

(11) det har vist sig nødvendigt at fastsætte metoder til prøveudtagning og analyse af tekstiler for at udelukke enhver mulighed for anfægtelse af de anvendte metoder;

(12) i bilag II til dette direktiv, som omfatter de vedtagne satser, der skal anvendes på den vandfri vægt af hver fiber ved den analysemæssige bestemmelse af tekstilprodukters fibersammensætning, er der for nr. 1 2 og 3 fastsat to forskellige vedtagne satser for beregningen af sammensætningen af kartede eller kæmmede varer, som indeholder uld og/eller hår; det er imidlertid ikke altid muligt for laboratorierne at afgøre, om varer er fremstillet ved kartning eller kæmning, og der kan derfor fremkomme afvigende resultater ved anvendelsen af denne bestemmelse under overensstemmelseskontrol med sådanne varer i Fællesskabet; det bør derfor tillades laboratorierne at anvende en vedtagen enhedssats i de tilfælde, hvor der er tvivl; den midlertidige opretholdelse af de nugældende nationale metoder er dog ikke til hinder for anvendelse af ensartede regler;

(13) det er ikke hensigtsmæssigt i et særligt direktiv at harmonisere alle for tekstilprodukter gældende bestemmelser,

(14) bilag III og IV bør i betragtning af den særlige karakter, der kendetegner de deri anførte tilfælde, også omfatte andre produkter, der er undtaget fra etiketteringspligten, herunder de såkaldte, engangsartikler, eller for hvilke kun en fælles etikettering er berettiget;

(15) de bestemmelser, der er nødvendige for fastlæggelse af analysemetoderne og for disses tilpasning til den tekniske udvikling, er gennemførelsesbestemmelser af rent teknisk art; i forbindelse med disse bestemmelser samt ved de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse nærværende direktivs bilag I og II til den tekniske udvikling, bør den udvalgsprocedure, der er fastsat i artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/. . ./EF af . . . 199. om visse metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger (5), finde anvendelse;

(16) de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for direktiver om betegnelser for og etikettering af Tekstilprodukter;

(17) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B, anførte gennemførelsesfrister -

VEDTAGET FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Tekstilprodukter kan kun bringes på markedet inden for Fællesskabet enten før enhver forarbejdning eller under produktionsprocessen og i de enkelte distributionsled, hvis de opfylder bestemmelserne i dette direktiv.

Artikel 2

1. Ved tekstilprodukter forstås i dette direktiv alle produkter, der i rå, halvbearbejdet, bearbejdet, halvforarbejdet, forarbejdet, halvkonfektioneret eller konfektioneret tilstand udelukkende indeholder tekstilfibre, uafhængigt af de til deres blanding eller samling anvendte processer.

2. Ved tekstilfiber forstås i dette direktiv:

- et produkt, der er kenderegnet ved sin bøjelighed, sin finhed og sin store længde i forhold til det største tværmål, og som således egner sig til fremstilling af tekstilprodukter

- bløde strimler, flade eller rørformede, med en tilsyneladende bredde på højst 5 mm, herunder strimler skåret ud af bredere strimler eller af folier, fremstillet af kemiske forbindelser, der tjener til fremstilling af de fibre, som er klassificeret i bilag I under nummer 19 41, og som egner sig til fremstilling af tekstiler; denne tilsyneladende bredde er bredden af den flade eller rørformede strimmel i foldet, fladtrykt, sammentrykt eller snoet form eller, hvis bredden ikke er ensartet, gennemsnitsbredden.

3. Ligestillet med tekstilprodukter og undergivet bestemmelserne i dette direktiv er:

- produkter, hvori tekstilfibrenes vægtandel udgør mindst 80 %

- betræks- og overtræksmateriale, hvori tekstildelenes vægtandel udgør mindst 80 %, til møbler, paraplyer og parasoller, og under samme forudsætning tekstildelene i guldbelægninger med flere lag, i madrasser og camping-artikler samt i varmeisolerende for i sko og handsker

- tekstiler, der er indarbejdet i andre varer og er blevet en bestanddel af disse, såfremt disse varers sammensætning er angivet.

Artikel 3

1. Betegnelserne for de i artikel 2 nævnte fibre samt disses beskrivelse er angivet i bilag I.

2. De i skemaet i bilag I anførte betegnelser kan kun anvendes for sådanne fibre, hvis art er angivet under samme punkt i skemaet.

3. For alle andre fibre er det ikke tilladt at anvende disse betegnelser, både som hovedbetegnelse, i ordforbindelser eller som egenskabsbetegnelse, uanset hvilket sprog der anvendes.

4. Det er ikke tilladt at anvende betegnelsen »silke« til angivelse af formen eller den særlige karakter af tekstilfibre som endeløse filamenter.

Artikel 4

1. Et tekstilprodukt må kun betegnes med tilføjelsen »100 %« eller »ren«, eventuelt »hel-«, når det i dets helhed består af den samme fiber; anvendelse af andre tilsvarende tilføjelser er udelukket.

2. En andel af andre fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets vægt tolereres, for så vidt dette er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af en systematisk tilføjelse. For tekstilprodukter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, forhøjes denne tolerance til 5 %.

Artikel 5

1. Et uldprodukt må kun betegnes som:

- »lana virgen« eller »lana de esquilado«

- friskklippet uld

- »Schurwolle«

- »ðáñèÝíï ìáëëß«,

- »fleece wool« eller »virgin wool«

- »laine vierge« eller »laine de tonte«

- »lana virgine« eller »lana di tosa«

- »scheerwol«

- »la virgem«

- »uusi villa«

- »ren uld«

når det udelukkende består af en fiber, der aldrig har været indarbejdet i et færdigt produkt, som hverken har været underkastet en anden spinde- og/eller filtningsproces end den i fremstillingen af tekstilproduktet nødvendige, eller har været udsat for en fiberbeskadigende behandling eller benyttelse.

2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan betegnelserne i nævnte stykke anvendes for den i en fiberblanding indeholdte uld, når:

a) hele den i blandingen indeholdte uldmængde svarer til betegnelserne i stk. 1

b) mængden af denne uld i forhold til blandingens samlede vægt ikke er under 25 %

c) ulden - i tilfælde af en intim fiberblanding - kun er blandet med en enkelt anden fiber.

I det tilfælde, som er nævnt i dette stykke, er angivelsen af den fuldstændige procentvise sammensætning påbudt.

3. Den af tekniske grunde ved fremstillingen berettigede tolerance for fremmede fibre er begrænset til 0,3 % for produkter, der er omfattet af stk. 1 og 2; dette gælder også for uldprodukter, der har undergået en strøggarnsproces (kartegarnsproces).

Artikel 6

1. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, og hvor mindst 85 % af den samlede vægt udgøres af en fiber, betegnes således:

- enten efter denne fiber med angivelse af dens vægtprocent, eller

- efter denne fiber med tilføjelsen »min. 85 %«, eller

- ved angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.

2. Tekstilprodukter, der består af to eller flere fibre, hvoraf ingen enkelt fiber udgør 85 % af den samlede vægt, angives med betegnelsen og vægtprocenten for mindst de to vægtmæssigt vigtigste fibre efterfulgt af en opregning af betegnelserne for de øvrige fibre, hvoraf produktet er sammensat, i rækkefølge efter faldende vægt, med eller uden angivelse af deres vægtprocent. Dog:

a) kan samtlige de fibre, som for hver enkelts vedkommende indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, betegnes med udtrykket »øvrige fibre« efterfulgt af den samlede vægtprocent

b) skal der, såfremt betegnelsen for en fiber nævnes, og denne fiber indgår med mindre end 10 % i produktets sammensætning, foreligge angivelse af produktets fuldstændige procentvise sammensætning.

3. Produkter med en kæde af ren bomuld og skud af ren hør, i hvilke hørrens procentvise andel udgør mindst 40 % af den samlede vægt af det afslettede væv, kan betegnes som »halvlinned«, og i så fald skal angivelsen af sammensætningen »kæde ren bomuld - skud ren hør« tilføjes.

4. For tekstilprodukter bestemt til den endelige forbruger og med en procentvis sammensætning som anført i stk. 1, 2, 3 og 5:

a) tolereres en andel af fremmede fibre på indtil 2 % af tekstilproduktets samlede vægt, for så vidt denne er berettiget af tekniske grunde og ikke er resultatet af systematisk tilsætning; denne tolerance forhøjes til 5 % for produkter, i hvis fremstilling strøggarnsprocessen (kartegarnsprocessen) indgår, dog med forbehold af den i artikel 5, stk. 3, omhandlede tolerance;

b) tillades, i forhold til den samlede vægt af de på etiketten anførte fibre, en fremstillingstolerance på 3 % mellem de anførte fiberprocenter og de fiberprocenter, der fremgår af analysen; nævnte tolerance gælder også for fibre, der i overensstemmelse med stk. 2 opregnes i rækkefølge efter faldende vægt og uden angivelse af deres vægtprocent. Denne tolerance finder ligeledes anvendelse på artikel 5, stk. 2, litra b).

Ved analysen beregnes disse tolerancer særskilt; den samlede vægt, der skal anvendes ved beregning af den i litra b) nævnte tolerance, er den samlede vægt af fibrene i det færdige produkt, bortset fra eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a).

Sammenlægning af de i litra a) og b) omhandlede tolerancer er kun tilladt, såfremt de ved analysen eventuelt konstaterede fremmede fibre, der tolereres i medfør af litra a), viser sig at være af samme kemiske art som en eller flere af de fibre, der er anført på etiketten.

For særlige produkter, hvis fremstillingsteknik nødvendiggør større tolerancer end dem, der er anført i litra a) og b), kan der ved den i artikel 23, stk. 1, omhandlede kontrol af overensstemmelsen kun tilledes større tolerancer i ganske særlige tilfælde, og såfremt der fra fabrikanten foreligger en tilstrækkelig begrundelse herfor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.

5. Udtrykkene »forskellige fibre« eller »ubestemt tekstilsammensætning« kan anvendes for ethvert produkt, hvis sammensætning vanskeligt kan præciseres på fremstillingstidspunktet.

Artikel 7

Med forbehold af de tolerancer, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3 og artikel 6, stk. 4, kan anførelse af synlige isolerbare fibre, med hvilke en rent dekorativ virkning skal opnås, og som ikke overstiger 7 % af det færdige produkts vægt, samt fibre (f. eks. metalliske), der anvendes med henblik på at opnå en antistatisk virkning, og som ikke overstiger 2 % af det færdige produkts vægt, undlades i de i artikel 4 og 6 omhandlede procentvise sammensætninger. Ved de i artikel 6, stk. 3, nævnte produkter skal disse procenter ikke beregnes på grundlag af stoffets vægt, men særskilt på grundlag af vægten af skud og vægten af kæde.

Artikel 8

1. Tekstilvarer, som defineret i dette direktiv, etiketteres eller mærkes ved enhver form for udsendelse på markedet som led i den industrielle og handelsmæssige proces; etikettering og mærkning kan erstattes eller suppleres af ledsagende handelsdokumenter, når varerne ikke udbydes til salg til den endelige forbruger, eller når de leveres ifølge bestilling fra staten eller anden offentligretlig juridisk person, eller i medlemsstater, hvor dette begreb ikke kendes, en tilsvarende enhed.

2. a) De i artikel 3 6 samt i bilag I anførte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning skal tydeligt angives i handelsdokumenterne. Denne forpligtelse udelukker i særdeleshed anvendelsen af forkortelser i kontrakter, fakturaer og salgsdokumenter; hulkortkoder er dog tilladt, såfremt betydningen af disse koder oplyses i samme dokument.

b) Ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger, i særdeleshed i kataloger, brochurer, på emballage, etiketter og mærker, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om tekstilfibrenes sammensætning angives med let læselige og tydeligt synlige ensartede bogstaver.

Andre end i dette direktiv fastsatte angivelser og oplysninger holdes tydeligt adskilt fra disse. Denne bestemmelse anvendes dog ikke på de varemærker eller firmabetegnelser, som måtte være knyttet umiddelbart til de i dette direktiv foreskrevne angivelser.

Såfremt der ved salg eller udbud til salg til de i første afsnit nævnte forbrugere angives et varemærke eller en firmabetegnelse, hvorved en af de i bilag I anførte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, som egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser, skal de i artikel 3 6 samt i bilag I fastsatte betegnelser, benævnelser og angivelser om fibrenes sammensætning dog angives umiddelbart ved varemærket eller firmabetegnelsen med let læselige eller tydeligt synlige bogstaver.

c) Medlemsstaterne kan forlange, at den i denne artikel foreskrevne etikettering eller mærkning også sker på deres nationale sprog ved salg eller udbud til salg til den endelige forbruger på deres område.

For spoler, små vindsler, fed, nøgler og alle andre små enheder, af sy-, stoppe- og broderegarn kan medlemsstaterne kun udøve den i første afsnit omhandlede ret, for så vidt angår den fælles etikettering på emballagerne eller udstillingsarrangementerne. Med forbehold af de i bilag IV, nr. 18, anførte tilfælde kan etikettering af de enkelte enheder ske på et hvilket som helst af Fællesskabets sprog.

d) Medlemsstaterne kan ikke forbyde anvendelsen af andre end de i artikel 3, 4 og 5 anførte benævnelser eller angivelser om produkternes særkende, når disse benævnelser eller angivelser er i overensstemmelse med god handelssædvane i medlemsstaterne.

Artikel 9

1. Ethvert tekstilprodukt, der består af to eller flere dele, som ikke har samme fiberindhold, skal forsynes med en etiket, der angiver fiberindholdet for hver af disse dele. Denne etikettering er ikke nødvendig for dele, der udgør mindre end 30 % af den samlede vægt af produktet fraregnet det synlige forstof.

2. To eller flere tekstilprodukter med samme fiberindhold, som sædvanligvis danner et samlet hele, behøver kun at forsynes med en etiket.

3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 12 gælder følgende:

a) Fibersammensætningen for nedennævnte korsetvarer anføres ved angivelse af sammensætningen af produktet som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af følgende dele:

- for brystholdere: ydre og indre stof i skåle og ryg

- for hofteholdere: forstykker, bagstykker og sidestykker

- for korseletter: ydre og indre stof i skåle, samt forstykker, bagstykker og sidestykker.

Fibersammensætningen for andre korsetvarer end dem, der er nævnt i første afsnit, anføres ved angivelse af sammensætningen for varen som helhed eller ved angivelse enten samlet eller særskilt af sammensætningen af de forskellige dele af de pågældende varer, idet etikettering ikke er påkrævet for dele, der udgør mindre end 10 % af produktets samlede vægt.

Den særskilte etikettering af de forskellige dele af nævnte korsetvarer skal foretages på en sådan måde, at den endelige forbruger let kan se, hvilken del af produktet, der er omfattet af angivelserne på etiketten.

b) Fibersammensætningen af ætsede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af det ætsede stof, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.

c) Fibersammensætningen for broderede tekstilprodukter anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af bundstoffet og af broderegarnet, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse; hvis de broderede dele udgør mindre end 10 % af produktets overflade, er det tilstrækkeligt at angive sammensætningen af bundstoffet.

d) Sammensætningen af garner, der består af en kerne og en omspinding af forskellige fibre, og som udbydes som sådanne til forbrugerne, anføres for produktet som helhed og kan angives ved særskilt at anføre sammensætningen af kernen og af omspindingen, idet disse bestanddele skal angives med benævnelse.

e) Fibersammensætningen af tekstilprodukter i fløjl og plys eller lignende produkter anføres for produktet som helhed og kan, når de pågældende produkter består af et bundstof og et slidlag af forskellige fibre, angives særskilt for disse to bestanddele, der skal angives med benævnelse.

f) Sammensætningen af gulvbelægninger og -tæpper, hvis bund og slidlag består af forskellige fibre, kan anføres alene for slidlaget, der skal angives med benævnelse.

Artikel 10

1. Uanset bestemmelserne i artikel 8 og 9:

a) kan medlemsstaterne ikke forlange etikettering eller mærkning med betegnelse og angivelse af sammensætningen for de i bilag III nævnte tekstilprodukter, der befinder sig på et af de i artikel 2, stk. 1, nævnte forarbejdningstrin. Bestemmelserne i artikel 8 og 9 finder dog anvendelse, såfremt disse produkter er forsynet med en etiket eller en mærkning, der angiver betegnelsen, sammensætningen eller varemærket eller navnet på en virksomhed, hvorved en af de i bilag I nævnte betegnelser eller en dermed forvekslelig betegnelse anvendes som hovedbetegnelse, egenskabsbetegnelse eller i ordforbindelser

b) kan de i bilag IV nævnte tekstilprodukter udbydes til salg med en fælles etikettering, der indeholder de i dette direktiv fastsatte angivelser om sammensætningen, såfremt de er af samme art og udviser samme sammensætning

c) kan etiketteringen vedrørende sammensætningen af tekstilprodukter, der sælges i metermål, ske udelukkende på det stykke eller den rulle, der udbydes til salg.

2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at de i stk. 1, litra b) og c), nævnte produkter udbydes til salg på en sådan måde, at den endelige forbruger reelt kan gøre sig bekendt med sammensætningen af de pågældende produkter.

Artikel 11

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger der gives, når tekstilprodukter bringes på markedet, ikke kan give anledning til forveksling med de i dette direktiv fastsatte betegnelser og angivelser.

Artikel 12

Med henblik på anvendelsen af artikel 8, stk. 1, og de øvrige bestemmelser i dette direktiv om etikettering af tekstilprodukter fastsættes de fiberprocenter, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6, uden hensyn til følgende bestanddele:

1. For samtlige tekstilprodukter:

Ikke-tekstildele, ægkanter, etiketter og emblemer, borter, lidser og besætning, der ikke udgør en integrerende del af produktet, knapper og spænder overtrukket med tekstilmaterialer, tilbehør, smykkebesætning, faste bånd, elastiske snore og bånd, der er anbragt på særlige og begrænsede steder på produktet, og på de i artikel 7 fastsatte betingelser, synlige og isolerbare fibre med en dekorativ virkning samt antistatiske fibre.

2. a) For gulvbelægninger og -tæpper: samtlige bestanddele bortset fra slidlaget.

b) For møbelstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af slidlaget.

For svære gardinstoffer: bindekæde og -skud og fyldkæde og -skud, der ikke udgør en del af retsiden.

c) For andre tekstilprodukter: indlægsstoffer, forstærkninger, lærredsindlæg og -underlag, sygarn, for så vidt det ikke erstatter stoffets skud og/eller kæde, polstringsmaterialer, der ikke har en isolerende funktion, og med forbehold af artikel 9, stk. 1 for.

I denne bestemmelse:

- betragtes sådanne bundstoffer i tekstilprodukter, der tjener til støtte for slidlaget, navnlig bundstoffer i plaider og i dobbelte stoffer samt bundstoffer i fløjls- og plysprodukter og tilsvarende produkter, ikke som indlægsstoffer, der skal ses bort fra

- forstås ved forstærkninger sådanne garner og stoffer, der er tilsat på særlige og begrænsede steder på tekstilprodukter for at forstærke disse steder eller bibringe dem stivhed eller tykkelse.

3. Fedtstoffer, bindemidler, betyngninger, appreturmidler, imprægneringsmidler, hjælpemidler til farvning og trykning samt andre midler til behandling af tekstilprodukter. Hvor der ikke er fastsat fællesskabsbestemmelser, træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at undgå, at disse bestanddele er til stede i et sådant omfang, at forbrugeren vildledes.

Artikel 13

1. Kontrol af tekstilprodukters overensstemmelse med de sammensætningsangivelser, der er foreskrevet i dette direktiv, foretages efter de analysemetoder, der fastlægges i de i stk. 2 nævnte direktiver.

Med henblik herpå bestemmes de i artikel 4, 5 og 6 omhandlede fiberprocenter ved på hver enkelt fibers tørvægt at anvende den dertil svarende vedtagnes sats, som er anført i bilag II, efter forudgående fradrag af de i artikel 12, nr. 1, 2 og 3 nævnte bestanddele.

2. De metoder til prøveudtagelse og de analysemetoder, der i medlemsstaterne skal anvendes til bestemmelse af fibersammensætningen i de af dette direktiv omfattede produkter, fastlægges i særlige direktiver.

Artikel 14

Medlemsstaterne kan hverken forbyde eller forhindre, at tekstilprodukter bringes på markedet på grund af produkternes betegnelser eller angivelser om deres sammensætning, når produkterne opfylder de i dette direktiv fastsatte bestemmelser.

Dette direktiv er ikke til hinder for, at de i hver enkelt medlemsstat gældende bestemmelser om beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, om angivelse af købs- eller oprindelsessted og om bekæmpelse af illoyal konkurrence finder anvendelse.

Artikel 15

Bestemmelserne i dette direktiv anvendes ikke på tekstilprodukter, der:

1) er bestemt for udførsel til tredjeland

2) med henblik på transit befinder sig under toldkontrol i medlemsstaterne

3) indføres fra tredjelande med henblik på forædling

4) uden at salg finder sted, overgives til hjemmearbejdere eller selvstændige virksomheder med henblik på videreforarbejdning.

Artikel 16

1. De tilføjelser til bilag I og de tilføjelser og ændringer til bilag II til nærværende direktiv, der er nødvendige for at tilpasse disse bilag til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 6 i direktiv . . ./. . ./EF.

2. Efter denne procedure fastsættes også nye metoder til kvantitativ analyse af binære og ternære blandinger, bortset fra de metoder, der er omhandlet i Rådets direktiv . . ./. . ./EF og direktiv 73/44/EØF af 26. februar 1973 (6) om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kvantitativ analyse af ternære tekstilfiberblandinger.

3. Betegnelsen for den i artikel 5 i direktiv . . ./. . ./EF omhandlede komité skal lyde »Udvalget for direktiverne om betegnelser for og etikettering af tekstilprodukter«.

Artikel 17

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 18

De i bilag V, del A anførte direktiver ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V, del B anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.

Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.

Artikel 19

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 96 af 6. 4. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. C 195 af 18. 7. 1994, s. 9.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 15. februar 1995 (EFT nr. C 56 af 6. 3. 1995, s. 53), Rådets fælles holdning af . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende) og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. L 185 af 16. 8. 1971, s. 16. Direktivet er senest ændret ved direktiv 87/140/EØF (EFT nr. L 56 af 26. 2. 1987, s. 24).

(5) Se side DOC. 20 i denne Tidende.

(6) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1973, s. 1.

BILAG I

>TABELPOSITION>

BILAG II

>TABELPOSITION>

BILAG III

VARER, FOR HVILKE DER IKKE KAN FORESKRIVES ETIKETTERING ELLER MÆRKNING (artikel 10, litra a))

1. Ærmeholdere

2. Armbåndsremme til ure, af tekstilmaterialer

3. Etiketter og våbenskjolde

4. Håndtag, polstrede, af tekstilmaterialer

5. Kaffevarmere

6. Tevarmere

7. Overtræksærmer

8. Muffer, ikke af plys

9. Kunstige blomster

10. Nålepuder

11. Malet lærred

12. Tekstilprodukter til forstærkning og indlæg

13. Filt

14. Brugte, konfektionerede tekstilprodukter, såfremt de udtrykkeligt betegnes som sådanne

15. Gamacher

16. Indpakningsmaterialer, ikke nye og solgte som sådanne

17. Hatte af filt

18. Sadelmagervarer, af tekstilmaterialer

19. Rejseartikler, af tekstilmaterialer

20. Håndbroderede tapisserier, færdige eller til færdiggørelse, og materialer til fremstilling deraf, herunder broderegarn, der sælges særskilt fra bunden og er specielt oplagt med henblik på anvendelse til sådanne tapisserier

21. Lynlåse

22. Knapper og spænder, overtrukket med tekstilmaterialer

23. Bogomslag, af tekstilmaterialer

24. Legetøj

25. Tekstile dele af fodtøj, undtagen varmeisolerende for

26. Dækkeservietter o.l. af flere bestanddele med en overflade på mindre end 500 cm²

27. Grydelapper og ovnhandsker

28. Æggevarmere

29. Kosmetiketuier

30. Tobakspunge af stof

31. Stofetuier til briller, cigaretter og cigarer, tændere og kamme

32. Beskyttelsesartikler til sportsbrug, undtagen handsker

33. Toilettasker

34. Skopudseetuier

35. Begravelsesartikler

36. Engangsartikler med undtagelse af vat

I dette direktiv forstås ved engangsartikler, tekstilartikler, der er beregnet til brug én gang eller i en begrænset periode, og hvis normale brug udelukker enhver istandsættelse til samme brug eller til senere lignende brug

37. Tekstilartikler, der er undergivet reglerne i den europæiske farmakopé, og som dækkes af en benævnelse, der henviser dertil, ikke-engangsbandager til medicinsk og ortopædisk brug samt ortopædiske tekstilartikler i almindelighed

38. Tekstilartikler, herunder reb, tovværk og sejlgarn (med forbehold af nr. 12 i bilag IV), der normalt er bestemt til:

a) anvendelse som hjælpemiddel ved produktion og forarbejdning af varer

b) indbygning i maskiner, installationer (varmeanlæg, klimaanlæg, belysningsanlæg osv.), husholdningsapparater mm., køretøjer og andre transportmidler eller til anvendelse ved drift og vedligeholdelse heraf eller til brug som udstyr for disse, med undtagelse af presenninger og tekstiltilbehør til biler, som sælges særskilt fra disse

39. Tekstilartikler, der er bestemt til beskyttelse og sikkerhed, såsom sikkerhedsbælter, faldskærme, redningsveste, nødstiger, indretninger til beskyttelse mod brand, skudsikre veste samt særlige beskyttelsesdragter (f.eks. beskyttelse mod ild, kemikalier eller andre sikkerhedsrisici)

40. Pneumatisk oppustelige anlæg (sportshaller, udstillingsstader, lagerhaller osv.) forudsat at der gives oplysninger om præstationsgrænser og tekniske specifikationer for disse artikler

41. Sejl

42. Tekstilartikler til dyr

43. Flag og bannere

BILAG IV

VARER, FOR HVILKE KUN EN FÆLLES ETIKETTERING ELLER MÆRKNING ER PÅKRÆVET (artikel 10, litra b))

1. Karklude, gulvklude

2. Pudseklude

3. Borter, lidser og besætning

4. Possement

5. Bælter

6. Seler

7. Strømpe- og sokkeholdere

8. Snørebånd

9. Bånd

10. Elastikbånd

11. Indpakningsmateriale, nyt og solgt som sådant

12. Indpakningssnor og høstbindegarn; andet sejlgarn, reb og tovværk end det, der er omhandlet i nr. 38 i bilag III (1)

13. Dækkeservietter o.lign.

14. Lommetørklæder

15. Hårnet

16. Slips og slipssløjfer til børn

17. Hagesmække; vaskeklude og -handsker

18. Sy-, stoppe- og broderegarn i små detailsalgsoplægninger med en nettovægt på højst ét gram

19. Gardin- og persiennegjorde

(1) For de i dette nummer anførte produkter, der sælges afskåret, er den fælles etikettering den, der findes på rullen. Det i dette nummer omhandlede reb og tovværk omfatter bl.a. reb og tovværk til bjergbestigning og sejlsport.

BILAG V

DEL A

OPHÆVEDE DIREKTIVER

(jf. artikel 18)

- Rådets direktiv 71/307/EØF (EFT nr. L 185 af 16. 8. 1971, s. 16) og deres efterfølgende ændringer:

- Rådets direktiv 75/36/EØF (EFT nr. L 14 af 20. 1. 1975, s. 15)

- Rådets direktiv 83/623/EØF (EFT nr. L 353 af 15. 12. 1983, s. 8)

- Kommissionens direktiv 87/140/EØF (EFT nr. L 56 af 26. 2. 1987, s. 24).

DEL B

>TABELPOSITION>

BILAG VI

>TABELPOSITION>

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Den 25. januar 1994 forelagde Kommissionen med hjemmel i EF-traktatens artikel 100 A et forslag om betegnelser for tekstilprodukter (1).

2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 15. februar 1995 (2) og den 27. april 1994 (3).

3. Rådet fastlagde sin fælles holdning den 26. februar 1996 i overensstemmelse med traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

4. Formålet med Kommissionens forslag er at gennemføre en officiel kodificering af de gældende regler for betegnelser af tekstilprodukter, således at det nye direktiv træder i stedet for de forskellige direktiver, der er omfattet af kodificeringen.

III. GENNEMGANG AF DEN FÆLLES HOLDNING

5. Da der er tale om en officiel kodificering i henhold til den interinstitutionelle aftale af 20. december 1994, dvs. en kodificering af eksisterende tekster uden substansændringer, har Rådet i overensstemmelse med denne aftale ikke ændret substansen i Kommissionens forslag.

6. Kodificeringen indebærer en ændring af retsgrundlaget fra traktatens artikel 100 til traktatens artikel 100 A. For Rådet og Kommissionen kodificerer direktivet den gældende lovgivning uden på nogen måde at ændre substansen. Kodificeringen medfører ingen ændring af den tidligere situation.

(1) EFT nr. C 96 af 6. 4. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. C 56 af 6. 3. 1995 , s . 53.

(3) EFT nr. C 195 af 18. 7. 1994, s. 9.