UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg og om OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

BEGRUNDELSE

Ifølge artikel 251, stk. 2, litra c) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, afgiver Kommissionen udtalelse om ændringsforslag, som Europa-Parlamentet vedtager ved andenbehandlingen.

Nedenfor følger Kommissionens udtalelse om de 18 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget.

1. Sagsforløb

>TABELPOSITION>

Europa-Parlamentets andenbehandling har til formål at stramme den fælles holdning på en række områder. Den indfører en afslutningsdato, 2012, for anvendelsen af undtagelsen på 20.000 driftstimer for bestående anlæg (ændring 4). Bestemmelsen om en mindre streng grænseværdi for emission af SO2 for anlæg, som ikke er i drift i mere end 2 200 timer om året, som rullende gennemsnit over en femårsperiode, er blevet begrænset til anlæg, som ikke er i drift i mere end 700 timer (ændring 33). Undtagelserne og omskrivning af den mindre krævende bestemmelse for indenlandsk brændsel (ændring 7, 9, 21 og noten i ændring 35 og 36) udgår, og grænseværdierne for emission (ændring 35-37, 16 og 38-40) strammes. De resterende ændringer udvider vurderingsbestemmelsen (ændring 5), indeholder forslag til ændringer af beregningen af gasturbiners effektivitet (ændring 20), nedsætter konfidensniveauerne (ændring 22), og er af teknisk/redaktionel art (ændring 2, 3 og 12).

2. Formålet med Kommissionens forslag

Formålet med Kommissionens forslag var at ajourføre de grænseværdier for emission, der gælder for anlæg, der godkendes, efter at forslaget træder i kraft, og at udvide anvendelsesområdet for direktiv 88/609 til at omfatte gasturbiner fra samme dato. Den fælles holdning indeholder også strengere krav end hvad der på nuværende tidspunkt er gældende for anlæg, som er blevet godkendt inden den 1. juli 1987, såkaldte "bestående anlæg".

3. Kommissionens udtalelse om Europa-Parlamentets ændringsforslag

Den 14. marts 2001 vedtog Europa-Parlamentet 18 ændringer. Kommissionen har fuldt ud godkendt 10 af ændringerne (ændring 3, 4, 7, 9, 12, 16, 21, 36, 39, 40), 4 delvis eller principielt (ændring 2, 5, 35 (anden del), 38). De resterende ændringer (20, 22, 33, 35 (første del), 37) kan ikke godkendes.

Kommissionens holdning med hensyn til de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget, er følgende:

3.1. Ændringsforslag, som Kommissionen har accepteret

"Bestående" anlæg som defineret i direktiv 88/609 kan undtages fra de grundlæggende forpligtelser vedrørende nye emissionsstandarder, hvis der inden den 30. juni 2004 er blevet indsendt en erklæring til den kompetente myndighed om, at driftslederen forpligter sig til at lukke anlægget inden 20 000 driftstimer fra den 1. januar 2008.

Ændring 4 indeholder forslag om, at det skal præciseres, at denne undtagelse ophører senest den 31. december 2012. Både af hensyn til udvidelsen og det liberaliserede marked er det ønskeligt at få harmoniserede miljøstandarder så hurtigt som muligt. Kommissionen kan derfor godkende denne ændring.

Siden 1988 har direktiv 88/609 indeholdt forskellige miljøstandarder for fast indenlandsk brændsel og importeret fast brændsel. Ændring 7 og 21 har til formål at lade henholdsvis artikel 5, punkt 2 og bilag VIII i den fælles holdning udgå. Disse ændringer fjerner de alternative krav vedrørende afsvovlning, som kun gælder for indenlandsk fast brændsel, når emissionsgrænseværdierne i bilag III ikke kan overholdes som følge af brændslets beskaffenhed. Ændring 9 går ud på at fjerne de særlige bestemmelser for indenlandsk brunkul. Ændring 35 (note) og 36 (note) indeholder forslag om, at der skal medtages alternative foranstaltninger for fast brændsel, når emissionsgrænseværdierne i bilag III.A og III.B i den fælles holdning ikke kan overholdes på grund af brændslets særlige kendetegn. Kravene om afsvovlning i noten er imidlertid strengere, idet de vil gælde, uanset om der er tale om indenlandsk eller importeret fast brændsel. Noten i ændring 35 og 36 svarer til noten i ændring 13 og 14, som Kommissionen godkendte. Parlamentet vedtog imidlertid ikke ændring 13 og 14.

Det er blevet tydeligt, at den forskelsbehandling, der finder sted af indenlandsk fast brændsel i forhold til andre former for fast brændsel, kunne være uforenelig med det stigende kommercielle mandat for sektoren for store forbrændingsanlæg, og især på baggrund af det multinationale ejerskab og liberaliseringen af el-markedet. I betragtning af fristen for ophævelse af de eksisterende bestemmelser for indenlandsk fast brændsel og da Kommissionen ikke har modtaget nogen meddelelse om, at de nuværende bestemmelser for fast indenlandsk brændsel nogensinde er blevet brugt, kan Kommissionen acceptere ændring 7, 9, 21 og noten i ændring 35 og 36.

Ændring 38 går ud på at stramme emissionsgrænseværdierne for NOx for bestående anlæg og især for anlæg med en kapacitet på mere end 300 MWth . I forbindelse med NOx vil den fælles holdning kun få en meget marginal virkning på emissioner som følge af de mindre stramme emissionsgrænseværdier, der er indeholdt deri. I betragtning af at der fortsat er behov for at reducere emissionen af NOx på grund af deres bidrag til forsuringen og dannelsen af troposfærisk ozon er det ønskeligt, at der fastsættes strengere emissionsgrænseværdier end de værdier, der er fastsat i den fælles holdning. Samtidig er det vigtigt, at det sikres, at de standarder, der fastsættes, ikke er overdrevent dyre for især små anlæg. Denne del af ændring 38 svarer til ændring 17 for anlæg i samme størrelseskategori, som blev godkendt af Kommissionen. Imidlertid vedtog Parlamentet ikke ændring 17. Kommissionen kan derfor delvis godkende ændring 38 for anlæg med en kapacitet på mere end 300 MVth.

I forbindelse med SO2 foreslås det i ændring 16 og 36 (første del), og i forbindelse med nitrogendioxid i ændring 39 og 40, at emissionsgrænseværdierne for anlæg, som vil blive godkendt, efter at direktivet er trådt i kraft, skal strammes. Kommissionen kan også godkende nogle strengere bestemmelser i dette tilfælde, da miljøkravene kan integreres i investeringsbeslutningerne og der kan udvikles omkostningseffektive løsninger. Ændring 36 (første del) svarer til ændring 14 (første del), som Kommissionen godkendte, men som Parlamentet ikke vedtog). Da ændring 16, 36 (første del), 39 og 40 kun resulterer i strengere bestemmelser for anlæg i 100-300 MVth størrelseskategorien, kan Kommissionen acceptere dem.

Ændring 3 og 12 omhandler den gradvise ophævelse af direktiv 86/609 og det nye direktivs ikrafttræden. Ændring 12 fastsætter datoen den 31. december 2007 for gennemførelsen af strengere emissionsgrænseværdier for nye anlæg, der er godkendt efter 1. juli 1987 og omfattet af artikel 4, stk. 1, i den fælles holdning. Det er nødvendigt med en overgangsperiode inden de nye emissionsgrænseværdier for anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 4, stk. 1, skal overholdes. Kommissionen kan godkende disse ændringer, idet overgangsperioden for overensstemmelse for denne kategori af anlæg ikke ville være gældende, hvis disse bestemmelser ikke fandtes. Den endelige udformning af ændring 12 skal måske ændres yderligere for at sikre, at der er overensstemmelse med resultatet af overvejelserne vedrørende andre ændringer, som Parlamentet har foreslået.

3.2. Ændringer, som Kommissionen principielt har accepteret

Ændring 2 tilstræber en sidestilling mellem listen over affald, der anvendes som brændsel, i den fælles holdning med listen af affald, som er undtaget fra det for nyligt vedtagne direktiv om affaldsforbrænding (2000/76/EF), således at der sikres en vedvarende dækning mellem de to lovgivningsinstrumenter. Kommissionen kan i princippet acceptere denne ændring, forudsat at det sikres, at den endelige tekst også vil muliggøre en fortsat lovgivningsmæssig dækning mellem de to direktiver.

Ændring 5 tilstræber at medtage emissioner af tungmetaller fra store fyringsanlæg i den i artikel 4, stk. 7, anførte vurdering. Den tilstræber også at omfatte emissioner fra sø- og lufttransport samt forslag til begrænsning af emissioner fra disse sektorer. Kommissionen kan acceptere denne del af ændringerne for så vidt angår tungmetalemissionerne og kan i princippet acceptere den del af ændringen, som vedrører emissioner fra store fyringsanlæg i marinesektoren. Kommissionen kan imidlertid ikke acceptere, at emissioner fra luftfartøjer medtages i anvendelsesområdet for lovgivning om en stationær kilde i betragtning af de anderledes anvendelseskendetegn inden for luftfartsektoren.

3.3. Ændringer, som Kommissionen ikke har accepteret

Ændring 33 tilstræber at mindske den gennemsnitlige driftsperiode over en femårsperiode, som er mindre end 2 200 timer om året, til 700 timer om året, hvori en højere emissionsgrænseværdi på 800 mg/Nm3 end den, som ellers ville være gældende, kan anvendes. Kommissionen har gennemført en analyse, som viser, at den fælles holdning væsentligt vil reducere emissionerne af SO2 i Fællesskabet og især efter udvidelsen. Der er derfor meget lidt begrundelse for denne ændring og Kommissionen kan derfor ikke godkende ændring 33.

Ændring 35 (første del) og ændring 37 indeholder forslag om en stramning af de emissionsgrænseværdier for SO2, som er gældende for "bestående" og "nye" anlæg i medfør af artikel 4, stk. 1. I betragtning af den store reduktion i SO2-emissionerne fra store forbrændingsanlæg som følge af den fælles holdning, den geografiske fordeling af emissionsreduktionerne og bestemmelsen om en vurdering i artikel 4, stk. 7, for at vurdere mulighederne for yderligere emissionsreduktioner fra store forbrændingsanlæg, kan Kommissionen ikke acceptere disse ændringer.

Ændring 20 vedrører gasturbiner. Den tilstræber at reducere strengheden i den fælles holdning ved at reducere effektivitetsgrænserne for effektiviteten til 70% i stedet for 75% for gasturbiner i et kombineret kraftvarmesystem, hvor en højere emissionsgrænseværdi på 75 mg/Nm3 er tilladt. I forbindelse med gasturbiner i kombinerede anlæg med en kapacitet på under 250 MWth nedsættes effektivitetsgrænsen fra 55% til 50%, hvorover den højere emissionsgrænseværdi på 75 mg/Nm3 kan være gældende. Den tilstræber også yderligere at definere, på hvilke vilkår effektiviteten skal beregnes. Derudover tilstræber den at undtage gasturbiner med bivalent fyring, der er i drift i mindre end 500 timer årligt med let fyringsolie som nødbrændsel. Kommissionen kan ikke acceptere denne ændring, da den svækker den fælles holdning, tilføjer detaljer, som ikke er nødvendige, og tilstræber indførelse af undtagelser for nødanvendelse, som er unødvendige.

Ændring 22 tilstræber at gøre overensstemmelseskriterierne for anlæg, der er omfattet af artikel 4, stk. 2, dvs. godkendt efter det nye direktivs ikrafttræden, strengere, ved at reducere de konfidensintervaller, der anvendes ved beregningen af de validerede gennemsnitsværdier pr. dag. Konfidensintervallerne for de pågældende forurenende stoffer er de samme som dem, der for nylig blev vedtaget i direktivet om affaldsforbrænding (2000/76/EF). De afspejler den usikkerhed ved målingerne, som skal komme operatøren til gode, når det vurderes, om værdierne er blevet overholdt. Da Kommissionen ikke har materiale, der kan støtte en nedsættelse af konfidensintervallerne, kan Kommissionen ikke acceptere denne ændring.

3.4. Ændret forslag

I henhold til artikel 250, stk. 2, i EF-traktaten ændrer Kommissionen sit forslag som anført ovenfor.