DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/44

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer«

(KOM(2003) 671 endelig — 2003/0262 (COD))

(2004/C 112/12)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 24. november 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Renate Heinisch til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 4. marts 2004.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 407. plenarforsamling den 31. marts-1. april 2004, mødet den 31. marts 2004, følgende udtalelse med 95 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1. Indledning

1.1 De forskellige nationale bestemmelser i de enkelte EU-medlemsstater har gjort markedet for fødevarer, der tilsættes vitaminer, mineraler eller andre stoffer, uensartet, hvilket hindrer de frie varebevægelser. Derfor er en fælles europæisk regulering — også til beskyttelse af forbrugerne — meget ønskelig.

1.2 Selv om man må gå ud fra, at en varieret kost giver alle de livsnødvendige vitaminer, mineraler og øvrige stoffer, er det af flere årsager ikke alle befolkningsgrupper i EU, der får en sådan ernæring (1).

1.3 Tilsætning af vitaminer, mineraler eller andre stoffer med henblik på berigelse kan i denne sammenhæng ses som en af mange foranstaltninger til at forbedre forsyningen af vigtige næringsstoffer til befolkningen, der dog ikke erstatter en afbalanceret og varieret kost.

1.4 For at forbedre befolkningens ernæring er det imidlertid nødvendigt med yderligere tiltag som eksempelvis oplysningskampagner eller skoleundervisning i sundhed. Man skal frem for alt være særlig opmærksom på visse målgrupper, herunder de ældre, som oftere end andre udviser mangel på bestemte næringsstoffer. Man må endvidere ikke overse betydningen af kosttilskud.

1.4.1 EØSU opfordrer i denne sammenhæng til, at der udvikles passende strategier til sikring af en tilstrækkelig indtagelse af folinsyre hos befolkningen. Dette kan ske gennem enten en obligatorisk berigelse af visse fødevarer på europæisk plan eller målrettede nationale oplysningskampagner.

1.5 Tilsætning af vitaminer og mineraler eller andre stoffer med henblik på berigelse bør dog ikke blive en norm, ligesom ikke-berigede fødevarer ikke må diskrimineres. Forbrugerne bør ikke få indtryk af, at fødevarer, der er blevet tilsat vitaminer, mineraler eller andre stoffer, generelt er bedre end ikke-berigede fødevarer.

2. Resumé af forslaget

2.1 Formålet med forslaget til forordning om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer er at harmonisere bestemmelserne i EU-medlemsstaterne om markedsføring af levnedsmidler, hvortil producenterne frivilligt har tilsat vitaminer, mineraler eller visse andre stoffer.

2.2 Forslaget har ikke til hensigt at harmonisere de retlige bestemmelser om obligatorisk tilsætning af vitaminer og mineraler til fødevarer. I enkelte medlemsstater findes der allerede bestemmelser om denne obligatoriske berigelse af bestemte fødevaregrupper, som skal bidrage til at rette op på visse kendte regionsbestemte ernæringsunderskud. Da disse bestemmelser i høj grad afspejler de regionale forhold, ville det være uhensigtsmæssigt med en harmonisering på dette område.

2.3 Kun de vitaminer og mineraler samt kombinationer af disse, der står anført i forordningens bilag I og II, må tilsættes fødevarer. De må kun blive tilsat med det mål enten at berige fødevarer, give produkter, som erstatter andre fødevarer, en tilsvarende næringsværdi eller restituere vitamin- eller mineralniveauer, der er blevet reduceret under fremstillingen, opbevaringen eller håndteringen af fødevarerne.

2.4 Friske, uforarbejdede produkter (herunder frugt, grøntsager og kød) og drikkevarer med et alkoholindhold på mere end 1,2 % vol. må normalt ikke beriges med vitaminer og mineraler. Denne restriktion kan i fremtiden blive udvidet til også at omfatte andre fødevarer eller fødevaregrupper.

2.5 Der vil blive indført særlige mærkningsbestemmelser for fødevarer, der har fået tilsat vitaminer og mineraler.

2.6 Tilsætning af andre stoffer end vitaminer og mineraler omfattes ligeledes af dette forslag til forordning.

2.7 Ved at anføre stoffer i forordningens bilag III, vil det være muligt enten at forbyde eller begrænse tilsætningen af visse stoffer til fødevarer. Stoffer kan dog også holdes under observation, hvis der er tvivl om deres sikkerhed.

2.8 For at fremme overvågningen har medlemsstaterne mulighed for at etablere et anmeldelsessystem, hvor de kompetente myndigheder skal have tilsendt en model af den mærkning, som anvendes til fødevaren.

3. Generelle bemærkninger

3.1 EØSU hilser Kommissionens forslag til harmonisering af bestemmelserne om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer velkommen. Forslaget er meget afbalanceret både med hensyn til den frie varebevægelighed og forbrugerbeskyttelse.

3.2 EØSU noterer, at det nuværende forslag ikke indeholder det princip om udarbejdelse af ernæringsprofiler, som er omtalt i Kommissionens foreløbige forslag. Da det imidlertid må antages, at der kun tilsættes stoffer, hvis der også kan udarbejdes anprisninger af dem, er EØSU enig med Kommissionen, når denne i indledningen bemærker, at det foreliggende forslag ikke behøver at indeholde udtrykkelige bestemmelser om ernæringsprofiler, da disse allerede er reguleret i Kommissionens forslag om ernærings- og sundhedsmæssige angivelser om fødevarer.

3.3 EØSU ønsker desuden at gøre udtrykkeligt opmærksom på, at der skal sikres overensstemmelse mellem dette forslag og de påtænkte bestemmelser i forslaget til forordning om ernærings- og sundhedsanprisninger.

3.4 EØSU bifalder uforbeholdent forbuddet mod tilsætning af vitaminer og mineraler til drikkevarer med et alkoholindhold på mere end 1,2 % vol samt til friske, uforarbejdede produkter. Det er ubestrideligt, at der er mulighed for at blive afhængig af alkohol, hvorfor der ikke bør tilskyndes til alkoholindtagelse gennem tilsætning af vitaminer og mineraler.

3.5 EØSU noterer, at medlemsstaternes egne bestemmelser kan bibeholdes pga. manglende harmoniserede gennemførelsesbestemmelser. Det drejer sig bl.a. om fastsættelsen af maksimumsgrænser for tilsætningen af vitaminer og mineraler til fødevarer. EØSU så dog gerne, at en sådan bestemmelse blev formuleret mere præcist ved eksempelvis at anvende formuleringen i artikel 11 af direktiv 2002/46/EF om kosttilskud (2).

4. Særlige bemærkninger

4.1 Artikel 8: EØSU noterer, at den anbefalede daglige dosis for fødevarer ikke uden videre – i modsætning til kosttilskud — kan angives i mængder, da opfattelsen af portionsstørrelser i de enkelte EU-medlemsstater varierer kraftigt. Risikoen for overdosering af vitaminer og mineraler bør dog ikke desto mindre fjernes. EØSU anbefaler derfor i denne forbindelse, at der træffes passende foranstaltninger.

4.1.1 Forbrugerne skal desuden gøres opmærksomme på betydningen af en afbalanceret kost og frem for alt på det forhold, at fødevarer, der er tilsat vitaminer, mineraler eller andre stoffer, kun udgør en del af en afbalanceret kost og ikke kan erstatte en sådan. Denne oplysning bør angives på mærkningen.

4.1.2 Lignende bestemmelser er allerede fastsat i direktiv 2002/46/EF om kosttilskud (3) (4).

4.2 Artikel 8, stk. 3: EØSU er af den opfattelse, at mærkningen af fødevarer, der er tilsat vitaminer eller mineraler, altid skal indeholde en henvisning til denne tilsætning, og udvalget foreslår derfor, at frivillig mærkning erstattes med obligatorisk mærkning. For det bør være muligt for alle forbrugere uden besvær og med et hurtigt blik at kunne skelne mellem berigede og ikke-berigede fødevarer.

4.3 Kapitel 3: EØSU mener, at de specifikke bestemmelser om mærkning, præsentation og reklame (artikel 8) ligeledes skal gælde for andre stoffer end vitaminer og mineraler, navnlig den obligatoriske angivelse af, hvilke stoffer der er blevet tilsat fødevaren og i hvilke mængder.

5. Konklusion

5.1 EØSU anser forslaget for som helhed at være afbalanceret og harmonisk.

5.2 En obligatorisk angivelse af, hvorvidt fødevaren er beriget, ville imødekomme forbrugerens ret til oplysninger.

5.3 Endvidere bør der træffes passende foranstaltninger, der skal forhindre overdosering af vitaminer, mineraler og andre stoffer. Det er i denne sammenhæng også vigtigt at gøre opmærksom på betydningen af en afbalanceret kost.

5.4 De specifikke mærkningskrav, som i det nuværende forslag kun gælder for fødevarer, der er blevet beriget med vitaminer og mineraler, bør også gælde for fødevarer, hvortil der er blevet tilsat andre stoffer end vitaminer og mineraler.

Bruxelles, den 31. marts 2004 Roger BRIESCH Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Se også »Statusrapport om Europa-Kommissionens indsats på ernæringsområdet i Europa«, oktober 2002 http://europa.eu.int/comm/health/ph_determinants/life_style/nutrition/documents/nutrition_report_da.pdf

og »Euro Diet - Nutrition & Diet for Healthy Lifestyles in Europe«, 1998

http://europa.eu.int/comm/health/ph_determinants/life_style/nutrition/report01_en.pdf

(2) EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51.

(3) EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51.

(4) EFT C 14 af 16.1.2001.