A4-0263/98

Beslutning om Det Europaeiske Monetaere Instituts aarsberetning for 1997 (C4-0313/98)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til EF-traktatens artikel 109 F,

* der henviser til protokol nr. 4 i denne traktat om statutten for Det Europaeiske Monetaere Institut (EMI),

* der henviser til EMI's aarsberetning for 1997, som er udarbejdet og sendt til Europa-Parlamentet og de oevrige institutioner i henhold til artikel 11.3 i instituttets statut (C4-0313/98),

* der henviser EMI's konvergensrapport af 25. marts 1998,

* der henviser til stats- og regeringschefernes beslutning af 2. maj 1998 om, hvilke lande der deltager i den faelles valuta,

* der henviser til oprettelsen af Den Europaeiske Centralbank (ECB) den 1. juni 1998 og afviklingen af Det Europaeiske Monetaere Institut (EMI) fra denne dato,

* der henviser til sin beslutning af 6. maj 1994 om tilsyn med kommercielle banker og finansieringsinstitutter og om valutastabilitet ((EFT C 205 af 25.07.1994, s. 547.)),

* der henviser til sine tidligere beslutninger om EMI's aarsberetninger,

* der henviser til sin beslutning af 10. juni 1997 om samordningen af budget- og skattepolitikkerne i Den Monetaere Union ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 35.)),

* der henviser til sin beslutning af 10. juni 1997 om Det Europaeiske Monetaere Instituts rapport om den faelles monetaere politik i den tredje fase - fastlaeggelse af den operationelle ramme ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 38.)),

* der henviser til sin beslutning af 4. december 1997 om koordinering af den oekonomiske politik i OEMU'ens tredje fase: faelles grundlag og fremgangsmaader fremover ((EFT C 388 af 22.12.1997, s. 36.)),

* der henviser til sin beslutning af 13. januar 1998 om elektroniske penge og Den OEkonomiske og Monetaere Union ((EFT C 34 af 02.02.1998, s. 35.)),

* der henviser til sin beslutning af 2. april 1998 om demokratisk kontrol i OEMU'ens tredje fase ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 9.)),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0263/98),

A. der henviser til, at offentliggoerelsen af denne sidste aarsberetning fra EMI er endnu et skridt paa den historiske vej hen imod indfoerelsen af euroen den 1. januar 1999 og dermed indstiftelsen af en faelles monetaer politik, som vil komme til at ligge til grund for en aendring af de oekonomiske politikker i de medlemsstater, der har indfoert euroen,

B. der henviser til det saavel oekonomiske som politiske ansvar, der vil blive lagt paa ECB og ESCB, hvis funktion i de foerste aar i hoej grad vil vaere afhaengig af, om EMI's udfoerelse af de opgaver, det var blevet paalagt, har vaeret tilfredsstillende,

C. der henviser til, at formaalet med denne betaenkning om EMI's aarsberetning, inden det afvikles, er at undersoege, hvordan EMI generelt har loest de opgaver og udfoert de funktioner, som det havde faaet paalagt gennem traktaten med henblik paa at bidrage til at skabe de betingelser, der er noedvendige for overgangen til den tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union; der derfor henviser til, at denne betaenkning har en saerlig betydning, for saa vidt angaar udformningen af ECB's monetaere politik,

D. der henviser til, at det altid har tillagt det stor betydning, at EMI's og i endnu hoejere grad ECB's aktiviteter er gennemskuelige med det formaal at skabe et positivt indtryk af disse nye institutioner og goere dem trovaerdige i borgernes oejne, saaledes at de kan acceptere euroen og den kommende europaeiske monetaere politik,

E. der henviser til, at Europa-Parlamentet er den eneste direkte valgte demokratiske instans, som EMI skulle aflaegge regnskab overfor, saaledes som det ogsaa vil vaere tilfaeldet med ECB,

F. der henviser til, at ESCB, uden at det gaar ud over maalsaetningen om prisstabilitet, vil stoette Faellesskabets medlemsstater i deres oekonomiske politikker, og at de afgoerelser, der blev truffet paa Det Europaeiske Raad den 13. december 1997 - som betyder, at ministrene fra de stater, der deltager i euroomraadet, uformelt kan moedes for at droefte spoergsmaal i forbindelse med det saerlige ansvar, som de deler vedroerende pengepolitik - vil goere det muligt at opnaa komplementaritet mellem en faelles monetaer politik og de oekonomiske politikker, som forbliver nationale anliggender, selv om de samordnes,

G. der henviser til, at det ikke desto mindre er noedvendigt at udforme en egentlig oekonomisk politik paa unionsplan gennem en mere effektiv koordinering af og kontrol med medlemsstaternes oekonomiske politikker,

1. tager med interesse offentliggoerelsen af den fjerde aarsberetning 1997 fra EMI til efterretning, da denne beslutning er den sidste oversigt over forberedelserne til det europaeiske monetaere system inden indfoerelsen af euroen samt forberedelsen af ECB's kommende europaeiske monetaere politik;

2. mener, at det faste forsaet om at holde sig til almindeligheder, som praeger hele beretningen, ikke slaar til, naar det gaelder om at afklare, hvilken monetaer politik den kommende ECB vil foere;

3. anerkender imidlertid beretningens informationsvaerdi, idet den giver et nyttigt sammendrag af de forskellige specifikke forhold, definitioner og afgoerelser vedroerende det kommende ESCB og dets funktion;

Den oekonomiske, monetaere og finansielle situation i Den Europaeiske Union

4. mener, at betragtningerne vedroerende den makrooekonomiske udvikling til dels fremgaar af EMI's konvergensrapport i marts 1998, men vil alligevel gerne fremhaeve, at det er vigtigt at understrege betydningen af de internationale forhold for udviklingen i den europaeiske vaekst, og anser det for paakraevet, at der med hensyn til EU-ansoegerlandene fremover aflaegges saerskilt beretning for at kunne bedoemme, hvor langt de er naaet i forberedelsen af Den Monetaere Union;

5. deler opfattelsen af, at investeringerne stadig er relativt svage i Den Europaeiske Union (isaer i Frankrig, Tyskland og Italien), og at der er behov for en kontinuerlig reform af arbejdsmarkedet for i betragtelig grad at nedsaette arbejdsloesheden;

6. deler ogsaa opfattelsen af, at de korte renter inden for euroomraadet indtil udgangen af 1998 vil fortsaette med at konvergere til et faelles niveau i overensstemmelse med maalsaetningen om prisstabilitet, men understreger betydningen af en oeget samordning af de monetaere politikker i de sidste maaneder af anden fase;

7. er uenig i EMI's analyse, hvorefter den stigende indenlandske efterspoergsel er foraarsaget af den hidtidige politik, men konstaterer derimod, at hoejere investeringer er noedvendige i den private og offentlige sektor samt loenaftaler, som holder sig inden for produktivitetsstigningerne, for at stimulere den stadig for svage indenlandske efterspoergsel;

8. beklager, at EMI ikke har villet tage fat paa den generelle problematik i forbindelse med samordningen af budget- og afgiftspolitikkerne i Den Europaeiske Union, som man dog maa forvente vil blive en af de vigtige foelger af processen hen imod Den OEkonomiske og Monetaere Union;

9. bemaerker, at EMI's vurdering af foelgerne af krisen i Asien adskiller sig vaesentligt fra Kommissionens vurdering i den oekonomiske aarsberetning, idet EMI synes at mene, at der stadig kan opstaa nye spill-over-effekter, alt efter fremgangsmaaden og timingen i de makrooekonomiske tilpasninger og finansielle reformer;

10. opfordrer ECB til i sine fremtidige kvartals- og aarsberetninger i hoejere grad at beskaeftige sig med udviklingen paa de internationale finans- og valutamarkeder og samtidig at tage hensyn til sammenhaengen mellem finansielle og oekonomiske kriser og globaliseringen;

Forberedelsen af tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union, de endelige maal og maalene paa mellemlang sigt og de pengepolitiske instrumenter

11. glaeder sig over, at EMI synes at vaere kommet langt med sin vigtige tekniske opgave med at forberede de instrumenter og procedurer, der er noedvendige for gennemfoerelsen af den faelles monetaere politik i den tredje fase;

12. beklager imidlertid, at EMI i rapporten begraenser sig til paa det pengepolitiske omraade at behandle de elementer, der allerede er indeholdt i dokumentet fra januar 1997 om fastlaeggelsen af den operationelle ramme for den faelles monetaere politik i den tredje fase, dvs. en meget generel strategi baseret paa en endelig maalsaetning om prisstabilitet suppleret af yderligere specifikke maalsaetninger, som skal goere det muligt at vurdere, om retningslinjerne for den monetaere politik er rigtige;

13. mener, at ECB skal vedtage et udtrykkeligt endeligt maal (inflationsrate og pengemaengde), idet et saadant udtrykkeligt maal, som der er sat tal paa, udgoer et centralt element med hensyn til stabilitet og oekonomisk vaekst og med henblik paa at foretage en vurdering af bankens indsats og dermed af dens demokratiske ansvarlighed;

14. beklager, at det eller de mellemliggende maal for den monetaere politik endnu er uklare, og kraever, at maalet eller maalene evalueres mere noejagtigt;

15. minder om, at den amerikanske centralbank med held har anvendt et koncept med »multiple indikatorer« ved vurderingen af faren for en inflationaer udvikling, og beklager, at EMI ikke har afproevet dette monetaere koncept i forbindelse med EU's monetaere politik;

16. mener i betragtning af de aendringer i de monetaere, finansielle og mere generelt oekonomiske strukturer, som indfoerelsen af euroen helt sikkert vil foere med sig, at man noeje boer overveje maalsaetningerne paa mellemlang sigt (pengemaengde, rentesats, kredit osv.), og at disse maalsaetninger boer tilpasses hen ad vejen ud fra de aendringer, der sker i den monetaere politik;

17. henviser til, at den monetaere politik i euroomraadet skal foeres ud fra de generelle forhold i omraadet og ikke ud fra de saerlige forhold, der goer sig gaeldende i den ene eller den anden af medlemsstaterne;

18. mener desuden, at hvis ECB vil skabe forhold, der kan danne grundlag for dens oekonomiske trovaerdighed, boer dette ikke ske gennem forhoejelser af rentesatserne, som ikke er begrundet i de grundlaeggende oekonomiske forhold i euroomraadet;

19. understreger, at den monetaere politik, saaledes som den er defineret i traktatens artikel 105, stk. 1, er baseret paa en maalsaetning om prisstabilitet under overholdelse af traktatens grundlaeggende principper om baeredygtig vaekst, velstand og beskaeftigelse, og mener, at den monetaere politik i euroomraadet er uloeseligt forbundet med udformningen af en oekonomisk EU-politik, som er baseret paa samordning af medlemsstaternes oekonomiske politikker;

20. foelger i den henseende saerlig opmaerksomt udarbejdelsen af den makrooekonomiske flerlandemodel for ESCB, de naermere bestemmelser for denne model og vurderingen af den, og oensker i den forbindelse flere oplysninger med henblik paa en vurdering af de eventuelle virkninger paa den monetaere politik, der foeres i anden fase;

21. undrer sig over, at man ikke kommer naermere ind paa forbindelserne mellem ECB og de nationale centralbanker i forbindelse med gennemfoerelsen af den monetaere politik, isaer hvad angaar de respektive markedsoperationer, som de forskellige nationale centralbanker skal gennemfoere, naar ECB foerst har fastlagt det samlede beloeb for disse operationer;

22. er i betragtning af den nuvaerende oekonomiske situation med en inflation paa et historisk lavt niveau (et godt stykke under 2%) og en beskaeftigelse paa et historisk hoejt niveau forbavset over, at der i rapporten ikke naevnes noget om muligheder for monetaer politik, der tilsigter at oege stoetten til de grundlaeggende maal for EU som fastsat i artikel 2 i EF-traktaten;

23. giver endnu en gang udtryk for sin bekymring vedroerende etableringen af de informations- og kommunikationssystemer, som allerede fra den 1. januar 1999 som foelge af omfanget og kompleksiteten af de problemer, der skal loeses for at sikre trovaerdighed og sikkerhed i forbindelse med overfoerslerne, vil vaere absolut noedvendige for en gennemfoerelse af de praktiske funktioner i forbindelse med den monetaere politik i ESCB;

24. glaeder sig i oevrigt over de fremskridt, der er gjort i loebet af 1997 vedroerende betalingssystemerne - TARGET og vaerdipapirafviklingssystemer - samt indsamlingen af statistiske oplysninger;

25. understreger den afgoerende rolle, som TARGET-systemet for automatisk overfoersel af midler mellem kreditinstitutter er bestemt til at spille med henblik paa at fremme integrationen af det monetaere marked i euroomraadet; glaeder sig over de nye oplysninger om etableringen af TARGET-systemet, og noterer sig med tilfredshed den saerlige opmaerksomhed, som EMI tillaegger omkostningerne i forbindelse med transaktionerne, hvilket er af afgoerende betydning for anvendelsen af systemet og dermed, om det faar succes;

26. er bekymret over det talmaessigt langt stoerre antal ansatte paa 60.000 i de nationale centralbanker i forhold til 281 ansatte i EMI og ca. 500 ansatte i ECB, navnlig hvad angaar de nationaloekonomiske og internationale afdelinger, og kraever med henblik paa gennemfoerelsen af en virkelig ensartet pengepolitik i euroomraadet, at ECB ansaetter mere personale inden for disse omraader ved overfoersler af personale fra de nationale centralbanker;

27. glaeder sig over de fremskridt, der er gjort, for saa vidt angaar fremgangsmaaden i forbindelse med indfoerelsen af eurosedler og isaer over, at et flertal af de nationale centralbanker, er enedes om, at naar det drejer sig om smaa beloeb, kan sedler fra euroomraadet, der ikke er udstedt i national valuta, i de nationale centralbanker gratis omveksles til sedler, der er udstedt i national valuta;

28. opfordrer ECB til at bortvejre enhver tvivl om, hvorvidt pengesedlerne er sikret mod forfalskning, og at de kan genkendes af f.eks. blinde samt at fjerne al usikkerhed ved offentlige redegoerelser der gaar videre end de erklaeringer, som EMI har fremsat;

IME's oevrige opgaver

29. oensker i betragtning af fremtidsudsigterne for elektroniske penge, at ECB tager mere aktivt fat paa dette spoergsmaal, baade hvad angaar bestemmelserne for den faelles valuta og de problemer, der opstaar i forbindelse med dens mere generelle anvendelse i euroomraadet, jf. ovennaevnte beslutning af 13. januar 1998 om elektroniske penge;

30. tilslutter sig fuldt ud EMI's realistiske analyse af situationen inden for banksystemerne i Den Europaeiske Union, hvor omlaegningen boer fortsaettes, isaer paa grund af nedgangen i valutaaktiviteterne samt den oegede konkurrence fra de finansielle markeder og andre finansielle aktoerer;

31. mener derfor, at de nuvaerende omfattende forandringer boer foere til en styrkelse af tilsynet med kreditinstitutterne med henblik paa at opdage de institutter, der er i vanskeligheder; mener, at idéen med en makro-prudentiel analyse paa EU-niveau er af den allerstoerste interesse;

32. mener foelgelig, at hvis tilsynet i tredje fase fortsat kommer til at henhoere under de nationale kontrolmyndigheders befoejelser, kraever behovet for finansiel stabilitet inden for euroomraadet, at ECB spiller en aktiv rolle i samarbejdet mellem de nationale myndigheder og i forbindelse med ESCB's fremlaeggelse af oplysninger og realiseringen af ECB's raadgivende funktion, jf. artikel 25 i statutten for ESCB og ECB og traktatens artikel 105;

33. understreger imidlertid, at ESCB's rolle, for saa vidt angaar tilsyn, ikke maa gaa ud over hovedmaalsaetningen om prisstabilitet;

34. anser EMI's redegoerelse vedroerende EMS II for at vaere absolut utilstraekkelig, da nytten af et EMS II er tvivlsom, hvis kun Danmark og Graekenland deltager i dette, og savner desuden enhver form for perspektiv for de central- og oesteuropaeiske stater og et associeret EMS II-medlemskab i forbindelse med EU's strategi forud for tiltraedelsen;

35. er af den opfattelse, at Den Europaeiske Centralbanks finansrapport boer vaere mindre generel og mere praecist struktureret end EMI's rapport;

Forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og ECB

36. har stort set vaeret tilfreds med forbindelserne til EMI, isaer de regelmaessige droeftelser med de to formaend; mener imidlertid, at det ikke er blevet informeret tilstraekkelig systematisk om de undersoegelser, som EMI har gennemfoert, og at svarene paa en raekke af de krav, som det har stillet i sine beslutninger (naar der er blevet svaret) undertiden er blevet behandlet med nogen ligegyldighed;

37. haaber, at der i overensstemmelse med de erklaeringer, som medlemmerne af direktionen afgav under hoeringen i Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, vil opstaa en permanent og frugtbar dialog med ECB straks fra starten;

38. henviser generelt til alle de krav, der er fremsat i ovennaevnte beslutning af 2. april 1998 om demokratisk ansvar, isaer hvad angaar fastlaeggelsen af en mere formaliseret forbindelse til EMI med henblik paa at sikre, at dets kompetente udvalg faar alle oplysninger, isaer gennem afholdelse af kvartalsvise moeder, saaledes at man ud over debatten om ECB's aarsberetning kan foelge udviklingen i den oekonomiske og monetaere situation; oensker desuden, at ECB inddrages i debatten om de brede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets generelle oekonomiske politik;

39. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, ECB, de nationale centralbankchefer samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.