Regionsudvalgets udtalelse om:

- »Kommissionens grønbog om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester«, og - »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om "Ulovligt og skadeligt indhold på Internet"« (97/C 215/07)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens »Grønbog om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester« (KOM(96) 483 endelig udg.) og Kommissionens meddelelse om »Ulovligt og skadeligt indhold på Internet« (KOM(96) 487 endelig udg.),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 23. oktober 1996 om i henhold til artikel 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til sin beslutning af 8. marts 1996 og af 15. januar 1997 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 7 »Borgernes Europa, Forskning, Kultur, Ungdom og Forbrugerspørgsmål«,

under henvisning til Underudvalg 7's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 440/96 rev.), som blev vedtaget enstemmigt den 31. januar 1997 med Laurette Onkelinx som ordfører,

og ud fra følgende betragtninger:

Regionsudvalget har en positiv holdning til den generelle udvikling hen mod informationssamfundet, især på baggrund af de fordele og muligheder det indebærer for Europas regioner, kommuner og borgere - det understreger Regionsudvalget i sin udtalelse om Kommissionens meddelelse »Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan« () (KOM(94) 347 endelig udg.);

indførelsen af telekommunikationsnet i Europa kan bidrage til at knytte Europas regioner, kommuner og borgere tættere til hinanden - det fremhæver Regionsudvalget i sin udtalelse om Kommissionens meddelelse om en metodologi for implementering af informationssamfundets applikationer og om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et sæt retningslinjer for transeuropæiske telenet () (KOM(95) 224 endelig udg.) ();

de nye audiovisuelle tjenester og telekommunikationstjenester indebærer udfordringer og muligheder for den kulturelle mangfoldighed i Europas regioner og lokalsamfund og for medierne i Europa - det understreger Regionsudvalget i sin udtalelse om Kommissionens grønbog om strategiske muligheder for at styrke programindustrien i forlængelse af Den Europæiske Unions audiovisuelle politik () (KOM(94) 96 endelig udg.), i om Kommissionens meddelelse om opfølgning af høringen i forbindelse med grønbogen »Pluralisme og koncentration i medierne i det indre marked - vurdering af behovet for et EF-initiativ« () (KOM(94) 353 endelig udg.), og i om Kommissionens meddelelse og forslag til Rådets beslutning om vedtagelse af et flerårigt EU-program til stimulering af udviklingen af en europæisk industri for multimedieindhold i det spirende informationssamfund (INFO 2000) () (KOM(95) 149 endelig udg.) ();

forholdsregler til beskyttelse af børn og unge som forbrugere er særlig vigtige - som understreget i Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse »De vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998« () (KOM(95) 519 endelig udg.);

udviklingen af nye audiovisuelle tjenester og informationstjenester har overvejende positive aspekter, men skaber dog en række alvorlige problemer, hovedsageligt i forbindelse med beskyttelse af mindreårige og af den menneskelige værdighed -

på den 17. plenarforsamling den 12.-13. marts 1997 (mødet den 13. marts) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I april 1996 meddelte Kommissionen Rådet og Europa-Parlamentet, i anledning af præsentationen af Kommissionens forslag til direktiv om ændring af direktivet »Fjernsyn uden grænser«, at en grønbog om de nye audiovisuelle tjenester i forbindelse med informationssamfundet var under udarbejdelse.

1.2. Kommissionen har besluttet at dele grønbogen i to. Første del fokuserer på beskyttelse af visse almene interesser, der er særlig vigtige, idet det drejer sig om grundlæggende rettigheder, der knæsættes i den europæiske menneskerettighedskonvention, nemlig beskyttelse af mindreårige og af den menneskelige værdighed. Grønbogen ledsages af en meddelelse om ulovligt og skadeligt indhold på Internet. Denne udtalelse omhandler begge dokumenter. Grønbogens anden del vil dreje sig om styrkelse af den kulturelle og sproglige mangfoldighed.

1.3. Disse to dokumenter er udsendt som led i en bred debat om disse emner. Afsløringen af den yderst foruroligende seksuelle udnyttelse af børn i Europa forklarer den særlige opmærksomhed, Europa-Parlamentet og Rådet har vist debatten. De to dokumenter er en del af Kommissionens svar på de mange resolutioner () fra Europa-Parlamentet og Rådet.

1.4. Regionsudvalget deler fuldt ud disse bekymringer. I sin udtalelse om Kommissionens meddelelse »Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan«, vedtaget den 1. februar 1995, understregede Regionsudvalget, at love og regler for anvendelsen af de nye informations- og kommunikationsteknologier skal udformes således, at unionsborgernes rettigheder fortsat kan udvikles, både hvad angår privatlivets beskyttelse og sikring af ikke-diskriminerende og billig adgang for alle borgere. I sin udtalelse om Kommissionens meddelelse om de vigtigste emner for forbrugerpolitikken 1996-1998, vedtaget den 13. juni 1996, insisterede Regionsudvalget specielt på, at der skulle træffes foranstaltninger til beskyttelse af børn og unge som forbrugere.

1.5. Regionsudvalget noterer med tilfredshed, at Kommissionen har reageret så hurtigt på borgernes spørgsmål med forslag om en bred principdiskussion og konkrete foranstaltninger, der kan gennemføres på kort sigt.

1.6. De øvrige sider af problematikken omkring de nye elektroniske tjenester taber Regionsudvalget dog ikke af syne. Nogle tages op i forskellige meddelelser, men Regionsudvalget forventer, at Kommissionen foretager en vurdering af, hvordan andre rettigheder kan beskyttes, navnlig beskyttelse af den offentlige orden, af forbrugerne og af folkesundheden. Regionsudvalget tager til efterretning, at grønbogens anden del, om styrkelse af den kulturelle og sproglige mangfoldighed i forbindelse med de nye elektroniske tjenester, står på Kommissionens arbejdsprogram for 1997.

1.7. Regionsudvalget ønsker samtidig at påpege, at debatten er af afgørende betydning for lokale og regionale myndigheder bl.a. på grund af ansvaret for kultur, uddannelse og audiovisuelle medier. Det er derfor af afgørende betydning, at de lokale og regionale myndigheder tages med på råd og inddrages i arbejdet med at løse disse problemer.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Baggrund

2.1.1. Av- og informationstjenesternes verden er under gennemgribende og hurtig forandring. Regionsudvalget mener generelt, at de nye kommunikationsredskaber rummer meget værdifulde muligheder på det kulturelle og uddannelsesmæssige område. Men udviklingen kræver nye foranstaltninger, der gør det muligt at håndhæve regler og principper, som i vore demokratiske samfund sikrer ytringsfriheden og fuld respekt for dens juridiske begrænsninger. Det drejer sig om principper og begrænsninger, som er nedfældet i de enkelte medlemsstaters forfatninger og i internationale konventioner, især den europæiske menneskerettighedskonvention og - hvad børns rettigheder angår - i FN-konventionen af 20. november 1989.

2.1.2. Regionsudvalget mener desuden, at udviklingen af den nødvendige lovgivning og forsøget på at finde egnede tekniske løsninger ikke bør lægge sig hindrende i vejen for den udvikling af de nye tjenester, der er ønskelig set ud fra et økonomisk synspunkt og på grund af deres sociale og kulturelle muligheder.

2.1.3. Bl.a. derfor er det nødvendigt at koordinere de nationale foranstaltninger i en fælles europæisk strategi, som skal lægge lige stor vægt på udviklingen af instrumenter til beskyttelse af almene interesser og på fremme af kvalitetsindhold. Regionsudvalget gør opmærksom på, at en fælles europæisk strategi forudsætter harmoniserede definitioner af de begreber, som anvendes for at beskrive problemerne (f.eks. »pornografi«).

2.1.4. Regionsudvalget ønsker især at gøre opmærksom på det kulturelle aspekt. Det er vigtigt at sikre borgernes frie valg og den kulturelle, regionale og lokale mangfoldighed. Denne mangfoldighed bør ikke reduceres gennem rent tekniske foranstaltninger. Grønbogens anden del vil nok give anledning til, at dette problem tages op igen.

2.2. Et nødvendigt forsøg på at skabe sammenhæng

2.2.1. De to dokumenter, der præsenteres samtidig, supplerer hinanden:

a) Meddelelsen foreslår kortsigtede foranstaltninger med sigte på specifikke Internet-relaterede spørgsmål, nemlig spredning af ulovligt og skadeligt indhold, som rækker langt ud over beskyttelsen af mindreårige og af den menneskelige værdighed.

b) Grønbogen foreslår en mere langsigtet rådføring med medlemsstaterne om en række spørgsmål, der alle handler specifikt om beskyttelse af mindreårige og af den menneskelige værdighed, også i andre tjenester end Internet.

2.2.2. Meddelelsen giver dog allerede foreløbige svar på nogle af de spørgsmål, der rejses i grønbogen. Det er udmærket på baggrund af sagens hastende karakter, men der må holdes øje med, om de foranstaltninger, der foreslås i meddelelsen, er tilstrækkeligt smidige til at udvikle sig i takt med den debat, der er sat i gang med grønbogen.

2.2.3. Regionsudvalget finder det afgørende, at man også forsøger at skabe sammenhæng i, hvilke følger de politiske valg angående beskyttelse af mindreårige og af den menneskelige værdighed, der vil blive truffet, når høringsfasen er afsluttet, skal få for andre områder.

2.2.4. I den henseende er Kommissionens meddelelse om »Forskriftsmæssig gennemsigtighed i det indre marked for informationssamfundets tjenester« () utilstrækkelig. Den indeholder et forslag om at udvide anvendelsesområdet for direktiv 83/189/EØF () om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter til også at omfatte regler for en række nye elektroniske tjenester. Proceduren kan vare helt op til 18 måneder, og imens er der blokeret for iværksættelse af reglerne. En sådan forsinkelse er uacceptabel inden for de områder, vi er optaget af, nemlig bekæmpelse af racisme og børnepornografi, hvor det kan vise sig nødvendigt at handle hurtigt.

2.3. Ulovligt og skadeligt indhold

2.3.1. Såvel grønbogen som meddelelsen skelner klart mellem:

a) indhold, der kan omfattes af et generelt forbud uanset de potentielle modtageres alder, f.eks. børnepornografi som omtalt i grønbogen eller terroristvirksomhed som omtalt i meddelelsen,

b) indhold, der kan skade mindreåriges fysiske, mentale eller moralske udvikling, og som derfor kun bør være tilgængeligt for voksne.

2.3.2. Regionsudvalget er helt enig med Kommissionen i betydningen af at foretage denne distinktion, da der som nævnt i grønbogen er tale om forskellige målsætninger, som rejser forskellige problemer, og som kræver forskellige løsninger.

2.3.3. Ulovligt indhold bør være underkastet et totalforbud uanset mediets art, medens spredning af skadeligt indhold kan tackles på forskellige måder, afhængigt af det anvendte medie. De midler, der tages i anvendelse for at behandle disse to problemer, kan derfor være af forskellig art.

2.4. De berørte tjenester og kommunikationens art

2.4.1. Kommissionens meddelelse koncentrerer sig udelukkende om indholdet på Internettet. For at skabe klarhed i debatten henviser vi til følgende definition af Internettet, som en nyligt offentliggjort fransk undersøgelse har givet: »Internettet er en verden af brugere, hvis identitet i de fleste tilfælde er kendt, som passerer gennem forskellige indbyrdes forbundne net ved hjælp af en ikkeproprietær protokol for at søge efter den information og service, de har behov for, og hente den hjem på deres computere« (). Der kan heraf udledes tre hovedkarakteristika: 1) Internettet er en måde at transportere information på. Det leverer forskellige typer tjenester, der kan henregnes til forskellige kommunikationsstrategier. 2) Der er tale om en sammenkobling af net (pr. 1. juli 1996: 134 495), hvilket indebærer, at der ikke er en bestemt virksomhed, der bærer ansvaret for det. 3) Levering af tjenester på Internettet følger efterspørgselsprincippet, i modsætning til de traditionelle medier, hvor udbudsprincippet er herskende.

2.4.2. Grønbogen tager mere generelt sigte på alle audiovisuelle tjenester og informationstjenester, uanset hvilken måde transporten foregår på. Disse forskellige elektroniske tjenester er beskrevet i bilag II til grønbogen.

2.4.3. For bedre at forstå mangfoldigheden og bane vej for en analyse er det særdeles nyttigt at lægge følgende to kriterier til grund for en skelnen mellem de forskellige tjenestetyper:

a) Kontrolleres valg af information og overførselstidspunkt individuelt eller centralt?

Denne skelnen er væsentlig for at løse problemerne i forbindelse med indhold, der kan skade mindreåriges fysiske, mentale og moralske udvikling.

b) Kan man entydigt identificere en ansvarlig udgiver, eller er denne opgave praktisk taget umulig?

2.4.4. I grønbogens første kapitel beskrives baggrunden for udviklingen af de nye tjenester (fra massemedium til selvvalgsmodel og fra selvvalgsmodel til en ny kommunikationsmodel). Det er selve kommunikationens natur, der udvikler sig, og det skaber nye problemer. Faktisk er grænsen mellem offentlig og privat kommunikation ved at forsvinde. Det er imidlertid normalt denne skelnen, der ligger til grund for de forskellige regler om rettigheder og ansvar. Retten til et beskyttet privatliv indebærer, at det kun er ophavsmanden til et ulovligt eller omstridt indhold, der kan holdes ansvarlig, hvis det overføres via et privat kommunikationsmiddel. Drejer det sig om en offentlig kommunikation, bærer også de øvrige aktører i kæden (trykker og udgiver) et ansvar.

2.4.5. Problemet er særlig føleligt i forbindelse med tjenesterne på Internettet, især diskussionsgrupperne, hvor kommunikationsmidlet er elektronisk post.

2.4.6. Grønbogen og meddelelsen peger på dette problem som en af de vigtigste udfordringer for etableringen af en lovgivning - uden dog at udstikke retningslinjer. Ønsker man at indføre klare regler for rettigheder og ansvar er det imidlertid nødvendigt at løse problemet.

2.4.7. Regionsudvalget foreslår i denne sammenhæng, at man går nærmere ind på den interessante idé, der fremlægges i en nyligt offentliggjort undersøgelse fra Europarådet. Det hedder heri: »Enhver meddelelse på nettene kan have en offentlig dimension, eftersom en ikke nærmere bestemt offentlighed kan få adgang til den, især i en interaktiv kontekst, undtagen hvis meddelelsen ønskes holdt fortrolig« (). Der lægges her vægt på afsenderens hensigt angående kommunikationens art, og dermed er det ved kilden, uafhængigt af det anvendte kommunikationsmiddel, at spørgsmålet om offentligt eller privat afgøres.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Operatørerne i kommunikationskæden og deres ansvar

3.1.1. Efterhånden som der kommer flere typer af aktører til, bliver det af afgørende betydning, jf. bemærkningen i pkt. 2.4.4 ff., at definere og placere ansvaret. Med hensyn til Internettet foreslår meddelelsen en evaluering af behovet for en europæisk rammelovgivning, der skal gælde for leverandørerne af Internet-adgang og Internet-tjenesteydelser. Hvad angår grønbogens langsigtede mål mener Regionsudvalget, at man først må undersøge, hvorvidt det er muligt at fastlægge en ramme for identifikation af de roller, de forskellige operatører i kommunikationskæden indtager. En operatør kan have mange forskellige roller, men det er lettere at fastlægge niveauet for kontrol med information på grundlag af denne klassifikation.

3.1.2. For Internettets vedkommende er det allerede muligt at skelne mellem funktionerne som indholdsleverandør, tjenesteyder, adgangsleverandør, netoperatør og leverandør af infrastruktur.

3.1.3. I forbindelse med offentlig kommunikation er det for øvrigt indholdets ulovlige eller skadelige karakter, der bestemmer, hvilken form for ansvar, der skal gøres gældende.

3.1.4. Hvad ulovligt indhold angår, er det en lovovertrædelse at sprede det, uanset hvilket medie, der benyttes. Når en forhåndsidentifikation af den ansvarlige ikke volder nogen problemer (digital-tv, PPV, NVOD, VOD og visse online-tjenester), er det bestemmelserne om redaktionelt ansvar, der skal anvendes.

3.1.5. En sådan identifikation er derimod næsten umulig i forbindelse med tjenester, hvis kommunikationskæde er decentraliseret, som fx online-tjenesterne og Internet-tjenesterne. Man må derfor være forsigtig med at favorisere et system med en hierarkisk ansvarsfordeling, før man har vurderet, hvilke materielle muligheder de forskellige aktører har for at identificere og skride ind over for lovstridigt indhold. En sådan vurdering, baseret på funktionernes art, ville gøre det muligt at undersøge, om det er en god idé at indføre en ordning med ansvar uden skyld i stil med den, der findes i visse EU-direktiver inden for legetøjssektoren og lægemiddelsektoren.

3.1.6. Hvad angår spredning af indhold, der kan skade mindreåriges fysiske, mentale og moralske udvikling, hvor reglerne skal tilsikre, at mindreårige ikke udsættes for et indhold, som voksne i øvrigt har lovlig adgang til, mener Regionsudvalget, at begrænsningerne kan variere afhængigt af den tjeneste, der er tale om, jf. kapitel 2.2 og grønbogens bilag III.

3.1.7. Der er generelt behov for en nærmere analyse af hver enkelt tjeneste og mere specifikt en vurdering af, hvor megen kontrol den enkelte brugerkategori kan få over valget af indhold. Regionsudvalget gør opmærksom på, at situationen kan variere meget på baggrund af de mange sociologiske variabler: alder, uddannelsesniveau, kultur, region, og ønsker derfor at blive tilknyttet ethvert initiativ, der måtte blive taget på EU-niveau.

3.1.8. Endvidere insisterer Regionsudvalget på, at lovbestemmelserne med udgangspunkt i denne analyse tager sigte på, at slutbrugerne får størst mulig kontrol over valget af indhold.

3.1.9. Denne fremgangsmåde er efter Regionsudvalgets mening den mest hensigtsmæssige, når man ønsker at forene den uundværlige beskyttelse af mindreårige, det yderst kontekstbestemte skadelighedsbegreb og det grundlæggende princip om ytringsfrihed.

3.2. Lovgivning eller selvregulering

3.2.1. Grønbogens spørgsmål og meddelelsens forslag synes at stille lovgivning og selvregulering op mod hinanden. For så vidt som bestemmelserne om selvregulering indgår i en mere generel lovramme, foreslår Regionsudvalget, at problematikken formuleres således: Hvor præcis bør grænsen være mellem en lovramme og bestemmelser om selvregulering?

3.2.2. I spørgsmålet om ulovligt indhold er det udelukkende lovgivningen, der klart definerer, hvad der er ulovligt. Problemet i dag opstår, når der leveres grænseoverskridende tjenesteydelser, som i visse tilfælde støder på forskelle mellem medlemsstaterne eller i højere grad mellem medlemsstaterne og tredjelande med hensyn til definitionerne på, hvad der er lovligt. Regionsudvalget går fuldt og helt ind for en større international harmonisering af definitionen på ulovligt indhold og støtter bestræbelserne i denne retning.

3.2.3. Selvregulering kan komme i betragtning ved gennemførelse af bestemmelser, der skal identificere ulovligt indhold og sikre, at det ikke er tilgængeligt. For Internettets vedkommende er der allerede stillet mange forslag om oprettelse af »mødesteder« med det formål at centralisere oplysningerne om ulovligt indhold.

3.2.4. Hvad skadeligt indhold angår, især på Internettet, er anvendelsen af filtreringssoftware baseret på PICS-standarden (Platform for Internet Content Selection) kombineret med en decentralisering af indholdsmærkningen tilsyneladende den løsning, der bedst respekterer de forskellige nationale eller regionale holdninger samt brugernes individuelle frihed.

3.2.5. Det er imidlertid vigtigt at fremme oprettelsen af evalueringstjenester og prioritere regler om, at bestemte distributionsservere skal stille mærkningsfaciliteter til rådighed. Med denne metode kan man adskille mærkningsprocessen fra indholdsleverandørens eventuelle ønsker og dermed garantere uafhængighed.

3.2.6. Det skal for øvrigt bemærkes, at ordningen med en antivold-chip, der anbefales på tv-området, ikke på nogen måde gør det muligt at decentralisere indholdsvurderingen. På det punkt forekommer den lidet forenelig med den kulturelle mangfoldighed i Europa.

3.2.7. Regionsudvalget mener på denne baggrund, at tiden er inde til, at de nationale myndigheder og EU i samarbejde med de regionale og lokale myndigheder:

a) træffer de nødvendige lovgivningsmæssige foranstaltninger, så at adgangsleverandørerne forpligtes til at give deres kunder midler til at udvælge indhold i overensstemmelse med PICS-standarden,

b) tilskynder til decentralisering af indholdsvurderingen gennem oprettelse af forskellige evalueringstjenester og -systemer, på initiativ af enten Internet-aktører eller udenforstående,

c) hver især opretter et »offentligt« evalueringssystem og en offentlig evalueringstjeneste, der kan tjene som reference.

3.2.8. Uanset støtten til konkrete initiativer vil Regionsudvalget samtidig understrege, at der ud fra principielle synspunkter om ytringsfriheden skal udvises megen forsigtighed ved udarbejdelsen af det software, som skal filtrere oplysninger, således at det er slutbrugeren og ikke offentlige myndigheder eller leverandører, der definerer, hvad der kan ses og ikke ses.

3.3. Internationalt samarbejde

3.3.1. Behovet for øget internationalt samarbejde fremgår klart af den sammenhæng og udvikling, der beskrives i såvel grønbogen som meddelelsen.

3.3.2. Regionsudvalget mener imidlertid, at det administrative samarbejde ikke kan begrænses til foranstaltninger i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked som foreslået i forslaget til direktiv om forskriftsmæssig gennemsigtighed i det indre marked for informationssamfundets tjenester.

3.3.3. Samarbejdet er også som tidligere beskrevet begrundet i ønsket om at finde en sammenhængende tilgang til størst mulig harmonisering, dels hvad angår ulovligt indhold, dels på det retlige område.

3.3.4. Ved valget af international samarbejdsinstans bør man imidlertid sikre sig, at frihandelshensynet ikke vejer tungere end offentlighedens interesser.

3.3.5. En god begrundelse for at udbygge det politimæssige og retlige samarbejde mellem EU's medlemsstater er ønsket om at forhindre, at terrorister, narkotikahandlere og den organiserede internationale kriminalitet udnytter Internettet. Regionsudvalget ønsker at henlede regeringskonferencens opmærksomhed på dette spørgsmål, så at der ved revisionen af traktaten skabes reelle forbedringer i form af forenklede procedurer på området.

3.3.6. Regionsudvalget bifalder desuden Det Europæiske Råds beslutninger i Dublin den 13.-14. december 1996 med hensyn til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, herunder misbrug af de nye kommunikationsteknologier, og bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og menneskehandel.

3.4. Opdragelse i brug af medierne

3.4.1. Regionsudvalget mener, at oplysning, bevidstgørelse og opdragelse i brug af medierne sikrer den mest almene og lige adgang til de nye audiovisuelle tjenester og informationstjenester. Begrænsning af ulovlig og skadelig anvendelse af tjenesterne bygger først og fremmest på denne strategi, som er baseret på ansvarliggørelse af brugerne. Uden denne grundlæggende dimension vil udviklingen af tekniske forholdsregler kun have marginale fordele.

3.4.2. Regionsudvalget har allerede gjort Kommissionen og Rådet opmærksom på problematikken, bl.a. i sin udtalelse om programmet INFO 2000, vedtaget den 18. januar 1996. Regionsudvalget mener, at bekæmpelsen af ulovligt og skadeligt indhold også forudsætter, at nyttigt og kvalitetspræget indhold fremmes.

3.4.3. Regionsudvalget beklager derfor, at emnet behandles så nødtørftigt i grønbogen og meddelelsen. Som understreget i pkt. 3.1.7 ovenfor mener Regionsudvalget, at denne dimension bør gøres til genstand for en grundig analyse og vurdering.

3.4.4. Regionsudvalget ønsker at blive tilknyttet initiativet »At lære i informationssamfundet« og minder om, at de lokale og regionale myndigheder, der ofte er involveret som undervisningstilrettelæggere, er en afgørende støtte, når det drejer sig om at nå de mål, der er sat med initiativet, og samtidig styrke den pædagogiske debat om anvendelse af multimedietjenester i stor målestok som undervisningsredskab.

3.4.5. Der vil i højere grad kunne argumenteres for en ordning med forældreansvar for mindreårige, hvis informationsgrundlaget er i orden. Mange forældre efterlyser undervisning i brug af de nye elektroniske tjenester. De forskellige uddannelsesinstitutioner, lige fra skoler til institutioner, der står for genindslusning på arbejdsmarkedet, bør være åbne over for dette krav fra dem, der har ansvaret for børnenes opdragelse.

3.4.6. EU's og de nationale myndigheders indsats bør dog ikke begrænses til det rent undervisningsmæssige anvendelsesområde. Den bør tillige fremme og tilskynde til pilotaktioner, undertiden på lokalt niveau, der sigter på at udvikle en ansvarlig brug af de nye elektroniske tjenester. Disse aktioner skal have et budget, der er tilstrækkeligt stort, og man må desuden sikre, at de når ud til flest mulig mennesker. Der bør i denne forbindelse foretrækkes formuleringer, der er letforståelige for alle, fremfor et hermetisk lukket teknisk ordforråd.

4. Konklusion

4.1. Regionsudvalget deler Rådets og Europa-Parlamentets bekymring over den nye form for kriminalitet, der er opstået i forbindelse med de nye elektroniske tjenester, især ved anvendelse af Internettet. Den skammeligste form af dem alle er seksuel udnyttelse af børn. Regionsudvalget bifalder, at Kommissionen samtidig foreslår specifikke foranstaltninger for Internettet på kort sigt og en bred høring om en helhedsstrategi på mellemlang og lang sigt, også på området europæisk og internationalt samarbejde.

4.2. I arbejdet med denne problematik er det meget vigtigt at undgå sammenblanding af begreberne, som ville føre til en indskrænkning af ytringsfriheden, retten til information og individets frie vilje, jf. dog restriktionerne i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, artikel 10, stk. 2. Grønbogen og meddelelsen undgår disse fælder.

4.3. Regionsudvalget er særlig opmærksom på, at der skal være sammenhæng mellem lovgivning og praksis i EU og i medlemsstaterne. Den tilstræbte harmoni og effektivitet skal bl.a. sikres gennem vedtagelse af en begrebsramme, der definerer vigtige begreber såsom de nye kommunikationsformers juridiske natur, eller som gør rede for de funktioner, der er knyttet til de enkelte led i de enkelte kommunikationskæder. Desuden forudsætter indførelsen af regler om ansvarsfordeling et analyse- og evalueringsarbejde, som skal tage hensyn til det specifikke ved hver enkelt ny tjeneste, skelne mellem former for ulovligt indhold og indhold, der er skadeligt for mindreårige, og vurdere operatørernes grad af kontrol med den givne information, og som skal sætte brugerne i deres sociokulturelle mangfoldighed i centrum for mekanismen, herunder også mindreårige, som staten har pligt til at yde særlig beskyttelse.

4.4. Regionsudvalget anbefaler, at Kommissionen gennemfører samråd med det formål at harmonisere definitionerne af de anvendte begreber (f.eks. pornografi), hvilket er en nødvendig forudsætning for at kunne gennemføre strategien i praksis.

4.5. Regionsudvalget fremhæver forældrenes rolle i forbindelse med kontrol med skadeligt indhold, især på Internettet, og efterlyser videreudvikling af tekniske foranstaltninger, som gør det muligt for forældre at begrænse modtagelsen af sådant materiale. For Internettets vedkommende er det værd at se nærmere på et system, der stiller filtrerings-software til rådighed, f.eks. baseret på PICS-standarden, kombineret med et decentraliseret indholdsmærkningssystem. Det er dog vigtigt at prioritere evalueringstjenester, som er uafhængige af virksomheder, der producerer eller viderebringer indhold. I forbindelse med evalueringen bør der også sørges for passende deltagelse fra ungdommens side i form af »peer-groups«.

4.6. Regionsudvalget er dog af den mening, at opdragelse i brug af medierne - udformet så at det sikres, at flest mulig brugere rent faktisk udnytter de nye tjenester på en ansvarlig måde - samt tilskyndelse til kvalitetsproduktion er lige så vigtige aspekter som kontrolforanstaltninger og -teknikker. De regionale og lokale myndigheder har en rolle at spille i denne sammenhæng, i samarbejde med EU-instanserne og medlemsstaterne.

Bruxelles, den 13. marts 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT nr. C 210 af 14. 8. 1995, s. 109.

() EFT nr. C 129 af 2. 5. 1996, s. 31/32.

() EFT nr. C 302 af 14. 11. 1995, s. 23.

() EFT nr. C 210 af 14. 8. 1995, s. 41.

() EFT nr. C 100 af 2. 4. 1996, s. 48.

() EFT nr. C 129 af 2. 5. 1996, s. 39.

() EFT nr. C 250 af 26. 9. 1996, s. 4.

() EFT nr. C 337 af 11. 11. 1996, s. 49.

() F.eks. Europa-Parlamentets resolution af 19. september 1996 om mindreårige voldsofre og dets tidligere resolutioner om børns rettigheder og menneskehandel. Jf. dokumenterne fra de uformelle rådsmøder (telekommunikation og kultur) i Bologna den 24. april 1996 samt fra justits- og indenrigsministrenes møder den 26.-27. september 1996 i Dublin, Rådets konklusioner af 27. september 1996 om pædofili og Internet, Rådets resolution (kultur og audiovisuelle medier) af 25.-26. september i Galway og Rådets resolution (telekommunikation) af 28. november 1996 om meddelelser med ulovligt og skadeligt indhold på Internet. Se også konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Dublin den 13.-14.december1996 om retlige og indre anliggender.

() KOM(96) 392 endelig udg. - 96/0220 (COD).

() EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.

() Rapport fra den tværministerielle kommission om Internet, formand: fr. Falque-Pierrotin, 16. 3. 1996 - 16. 6. 1996. SJTIC.

() Europarådet: Informationsmotorveje og elektronisk demokrati. Informations- og kommunikationsteknologiernes indvirkning på vores frihedsrettigheder.