BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen i overensstemmelse med artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union fandt sted den 1. februar 2020. Aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab ("udtrædelsesaftalen") blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse (EU) 2020/135 og trådte i kraft den 1. februar 2020. Den overgangsperiode, der er omhandlet i udtrædelsesaftalens artikel 126, i hvilken EU-retten fortsat finder anvendelse på og i Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med artikel 127 i nævnte aftale, udløber den 31. december 2020.

Den 25. februar 2020 vedtog Rådet afgørelse (EU, Euratom) 2020/266 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om en ny partnerskabsaftale. Som det fremgår af forhandlingsdirektiverne, omfatter bemyndigelsen bl.a. de elementer, der er nødvendige for en omfattende behandling af vejtransportforbindelserne med Det Forenede Kongerige efter overgangsperiodens udløb. Det er imidlertid usikkert, om en aftale mellem Unionen og Det Forenede Kongerige om deres fremtidige forbindelser på dette område vil være trådt i kraft ved udgangen af denne periode.

Alle rettigheder og forpligtelser, der følger af EU-retten, vedrørende adgangen til markedet for vejtransport som fastsat i forordning (EF) nr. 1072/2009 og forordning (EF) nr. 1073/2009 ophører den 31. december 2020, når den overgangsperiode, der er fastsat i udtrædelsesaftalen, udløber. Dette vil medføre, at de fællesskabstilladelser, der er udstedt af Det Forenede Kongerige til vejgodstransportvirksomheder og busselskaber, ikke længere vil være gyldige, og at indhavere af disse tilladelser vil miste deres adgang til Unionens marked for godskørsel og passagertransport. På samme måde vil Den Europæiske Unions vejgodstransportvirksomheder og busselskaber på grundlag af de eksisterende fællesskabstilladelser ligeledes miste automatisk adgang til Det Forenede Kongeriges marked for godskørsel og passagertransport.

Det følger heraf, at Den Europæiske Transportministerkonferences (CEMT's) multilaterale kvotesystem i mangel af en aftale mellem Unionen og Det Forenede Kongerige på dette område efter overgangsperiodens udløb vil blive den eneste tilgængelige retlige ramme, der kan danne grundlag for fortsættelsen af vejgodstransporttjenester, forudsat at de pågældende virksomheder er indehavere af en CEMT-tilladelse. Et køretøj, for hvilket der kan fremvises en CEMT-tilladelse, kan transportere gods mellem alle 43 lande, der deltager i systemet, heriblandt 26 EU-medlemsstater (alle undtagen Cypern), Det Forenede Kongerige og 16 andre lande. Efter en international godskørsel fra det land, hvor køretøjet er registreret, til et andet CEMT-land, kan der gennemføres op til tre transporter, som ikke omfatter registreringslandet, før køretøjet skal vende tilbage til det land, hvor det er registreret.

Der er et begrænset antal CEMT-tilladelser til hver medlemsstat, og tilladelserne for 2021 er allerede fordelt på nationalt plan af de kompetente myndigheder i hver medlemsstat. Antallet af tilladelser kan ikke øges med kort varsel. CEMT-kvoter fastsættes årligt, og enhver ændring af antallet af tilladelser, der tildeles et CEMT-land, skal vedtages enstemmigt af alle CEMT-landene. Som det allerede er blevet fremhævet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/501, som blev vedtaget den 25. marts 2019, er det tydeligt i betragtning af omfanget af vejgodstransporttjenesterne og det gods, som transporteres ad vej mellem Det Forenede Kongerige og Unionen (ca. 51 millioner ton i 2019, heraf ca. 29 millioner ton fra Unionen til Det Forenede Kongerige og ca. 22 millioner ton fra Det Forenede Kongerige til Unionen), at afhængighed af CEMT-kvotesystemet alene i øjeblikket ikke udgør en hensigtsmæssig løsning, når det drejer sig om at sikre basal konnektivitet i vejgodstransporten umiddelbart efter overgangsperiodens udløb. Vejgodstransporten mellem Det Forenede Kongerige og medlemsstaterne håndteres næsten udelukkende af vejgodstransportvirksomheder fra Det Forenede Kongerige og Unionen. Disse virksomheders tab af retten til at udføre vejgodstransport mellem Det Forenede Kongerige og Unionen ville derfor medføre alvorlige forstyrrelser, også for så vidt angår den offentlige orden.

For så vidt angår passagertransport med bus og i mangel af en aftale mellem Unionen og Det Forenede Kongerige på dette område er aftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus ("Interbusaftalen") den eneste tilgængelige retlige ramme, som kan udgøre grundlaget for passagertransport med bus mellem Unionen og Det Forenede Kongerige efter overgangsperiodens udløb. Det Forenede Kongerige deponerede sit instrument til tiltrædelse af Interbusaftalen den 29. oktober 2020. Det bliver derfor en selvstændig kontraherende part den 1. januar 2021. Interbusaftalen dækker imidlertid kun lejlighedsvise tjenesteydelser og er derfor utilstrækkelig til at afhjælpe de forstyrrelser, der følger af, at EU-retten vil ophøre med at finde anvendelse på og i Det Forenede, i betragtning af det store antal personer, der fortsat vil ønske at rejse mellem Unionen og Det Forenede Kongerige. Der er forhandlet en protokol til Interbusaftalen vedrørende rutekørsel og speciel rutekørsel med bus mellem de kontraherende parter, men den forventes ikke at træde i kraft i tide til at kunne udgøre en holdbar alternativ løsning i perioden umiddelbart efter overgangsperiodens udløb. For så vidt angår rutekørsel og speciel rutekørsel med bus mellem Unionen på den ene side og Det Forenede Kongerige på den anden side imødekommer de nuværende instrumenter derfor ikke disse tjenesters behov.

Buskørsel på tværs af grænserne mellem Irland og Det Forenede Kongerige er af særlig betydning for lokalsamfundene i grænseregionerne med henblik på at sikre basal konnektivitet mellem lokalsamfundene, bl.a. som en del af det fælles rejseområde. Der findes ikke noget instrument, der kan imødekomme behovet hos busselskaber, der udfører rutekørsel eller speciel rutekørsel, for medtagning og afsætning af passagerer i regioner på den anden side af grænsen. Uden retten til at udføre cabotagekørsel er den økonomiske levedygtighed imidlertid i fare for mange tjenester, der kører på tværs af grænserne. Det er derfor hensigtsmæssigt, at Unionen vedtager midlertidige og tidsbegrænsede beredskabsforanstaltninger for at afbøde for sådanne potentielt forstyrrende virkninger for konnektiviteten mellem Unionen og Det Forenede Kongerige.

Formålet med nærværende forslag er således at fastsætte midlertidige foranstaltninger til regulering af vejgodstransporten samt regelmæssig og speciel regelmæssig passagertransport mellem Unionen på den ene side og Det Forenede Kongerige på den anden side efter udløbet af den overgangsperiode, der er omhandlet i udtrædelsesaftalens artikel 126 (artikel 1). Disse foranstaltninger har til formål at opretholde basal konnektivitet i en strengt tidsbegrænset periode (artikel 2).

Gibraltar er ikke omfattet af denne forordnings geografiske anvendelsesområde og enhver henvisning i forordningen til Det Forenede Kongerige omfatter ikke Gibraltar.