[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 15.12.2010

KOM(2010) 755 endelig

2010/0361 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester

BEGRUNDELSE

1. Den 20. november 1998 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet direktiv 98/84/EF om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester[1].

2. Med dette direktiv blev der skabt fælles retlige rammer for hele Den Europæiske Union med hensyn til bekæmpelse af ulovlige anordninger, der muliggør uautoriseret adgang til betalings-tv, og med hensyn til en effektiv beskyttelse af disse tjenester. Denne beskyttelse omfatter både klassisk tv- og radiospredningsvirksomhed og transmission via internet.

3. Hovedformålet med dette direktiv var at sikre en retlig beskyttelse af alle tjenester, hvor vederlaget afhænger af en adgangsstyring , det vil sige hvor adgangen til den beskyttede tjeneste er betinget af en forudgående individuel tilladelse[2]. Denne beskyttelse består rent konkret i, at enhver kommerciel handling vedrørende udstyr, der muliggør eller fremmer adgangen til tjenester uden tilladelse fra eller betaling til leverandøren, forbydes, og at der indføres sanktioner.

4. Tjenesterne stilles til rådighed på lovlig vis af leverandører gennem en adgangsstyringsanordning , det vil sige et udstyr eller program, der er udformet eller tilpasset med henblik på at muliggøre adgangen til en beskyttet tjeneste i forståelig form[3]. Til gengæld er en ulovlig anordning et udstyr eller program, der er udformet eller tilpasset med henblik på at muliggøre adgang til en beskyttet tjeneste i forståelig form uden tjenesteudbyderens tilladelse[4].

5. I denne kontekst defineres de ulovlige handlinger i direktivet i forhold til de ulovlige anordninger. Det drejer sig først og fremmest om deres fremstilling, import, distribution, salg, udlejning eller besiddelse, og dernæst om deres anbringelse, udskiftning, vedligeholdelse eller installation. Endelig betragtes anvendelsen af kommerciel kommunikation til fremme af piratanordninger ligeledes som en ulovlig handling. Det skal bemærkes, at ovenstående handlinger kun betragtes som ulovlige, når de udøves kommercielt.

6. Det overlades til medlemsstaterne under overholdelse af fællesskabsrettens generelle retsprincipper at fastsætte de relevante sanktioner for disse ulovlige handlinger. Disse sanktioner skal således være "effektive, afskrækkende og stå i et rimeligt forhold til den ulovlige handlings potentielle virkning"[5].

7. Medlemsstaterne skal desuden give enhver udbyder af adgangsstyrede eller adgangsstyrende tjenester adgang til passende retsmidler til at bringe en ulovlig handling, der skader deres aktivitet, til ophør (f.eks. ved et påbud) samt til at opnå erstatning for en eventuel skade, der skyldes en ulovlig handling.

8. I 1999 påbegyndte Europarådet udarbejdelsen af en europæisk konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester.

9. Der var især behov for en omfattende og effektiv beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester. Mange europæiske stater, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, kan således fungere som ly for udviklingen og spredningen af piratanordninger til adgangsstyrede tjenester, når retssystemet i disse lande ikke indeholder sanktionsmidler mod denne særlige form for piratvirksomhed. Det var således hensigtsmæssigt at udvide bestemmelserne i direktiv 98/84/EF og at etablere en række fælles og effektive bestemmelser på europæisk niveau til beskyttelse af disse tjenester.

10. Rådet har derfor i en afgørelse af 22. juni 1999[6] givet Kommissionen bemyndigelse til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at deltage i forhandlingerne vedrørende konventionen.

11. Kommissionens forhandlingsdirektiver havde til formål at sikre, at der i den europæiske konvention blev fastsat definitioner og bestemmelser svarende til dem, der findes i direktiv 98/84/EF, og sikre en maksimal overensstemmelse mellem disse to retlige instrumenter.

12. Forhandlingerne har været en succes, og konventionen, der blev vedtaget den 24. januar 2001, er fuld forenelig med direktiv 98/84/EF.

13. Bestemmelserne i direktiv 98/84/EF indgår i alt væsentligt i konventionen. Adgangsstyrede og adgangsstyrende systemer er således beskyttet mod samme ulovlige handlinger som anført i direktiv 98/84/EF.

14. Der er kun mindre redaktionelle forskelle mellem de to tekster. Det er således ifølge konventionen ikke kun forbudt at fremstille ulovlige anordninger, men også at producere sådanne. Desuden er de sanktioner, der er fastsat for de handlinger, som defineres som ulovlige, defineret mere præcist i konventionen, idet det fastsættes, om de er strafferetlige, administrative eller andet. Sanktionerne skal dog ligesom i direktiv 98/84/EF være effektive, afskrækkende og stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen. Det kan konkluderes, at disse forskelle i ordlyden i Europarådets konvention ikke påvirker fællesskabsdirektivets indhold eller anvendelsesområde.

15. Konventionen er åben for deltagelse for Den Europæiske Union. Det er desuden udtrykkeligt fastsat i konventionens artikel 11, stk. 4, at parter, der er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, i deres indbyrdes forhold anvender de gældende fællesskabsbestemmelser, således at de kun anvender bestemmelserne i konventionen, når der ikke findes nogen relevant fællesskabsbestemmelse. Denne frakoblingsklausul til fordel for EU-medlemsstaterne sikrer princippet om EU-rettens forrang.

16. I forbindelse med den anden beretning om gennemførelsen af direktiv 98/84/EF, der blev vedtaget den 30. september 2008[7], påpegede Kommissionen, at Den Europæiske Unions undertegnelse af konventionen burde tilskynde endnu flere stater, der er medlemmer af Europarådet, til at ratificere, og således gøre det muligt at udvide den retlige beskyttelse af adgangsstyrede tjenester ud over EU's grænser.

17. Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester blev undertegnet på ved af Den Europæiske Union den (...) med forbehold af en eventuel indgåelse på et senere tidspunkt.

18. Følgelig henstiller Kommissionen til Rådet, at det indgår denne konvention, der vil gøre det muligt at udvide anvendelsesområdet for den retlige ramme, der er fastsat ved direktiv 98/84/EF, og på effektiv vis at bekæmpe krænkelsen af beskyttede tjenester.

2010/0361 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),

under henvisning til forslag fra Kommissionen[8],

under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse og

ud fra følgende betragtninger:

19. Rådet gav den (…) Kommissionen beføjelse til i Europarådet og på vegne af Det Europæiske Fællesskab at forhandle om en konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester.

20. Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester blev vedtaget den 24. januar 2001 og trådte i kraft den 1. juli 2003.

21. Konventionen indeholder et regelsæt, der er stort set identisk med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/84/EF af 20. november 1998 om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester[9].

22. Konventionens indgåelse vil gøre det muligt at sende et stærkt signal til fordel for denne konvention og således bidrage til at udvide anvendelsesområdet for direktiv 98/84/EF ud over EU's grænser og etablere et regelsæt for adgangsstyrede tjenester, der er fælles for hele det europæiske kontinent.

23. Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester blev i henhold til Rådets afgørelse af (...) undertegnet på vegne af Den Europæiske Union den (…) med forbehold af senere indgåelse.

24. Denne konvention bør godkendes -

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester er blevet vedtaget.

Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse som bilag 1.

Artikel 2

1. Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til på Den Europæiske Unions vegne at deponere det i artikel 12 i konventionen nævnte godkendelsesinstrument med henblik på at give Den Europæiske Unions tilsagn om at være bundet af konventionen.

2. Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at afgive den i bilag 2 til denne afgørelse anførte ensidige erklæring samtidig med deponeringen af godkendelsesinstrumentet.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende .

Udfærdiget i Bruxelles, den (…).

På Rådets vegne

Formand

BILAG

Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester

Præambel

Europarådets medlemsstater, de øvrige stater og Det Europæiske Fællesskab, der har undertegnet denne konvention, og

som erindrer, at Europarådets har til formål at tilvejebringe en nærmere forening mellem dets medlemmer,

som henviser til ministerkomitéens anbefaling nr. R (91) 14 om retlig beskyttelse af krypterede fjernsynstjenester,

som henviser til, at anvendelsen af piratdekodere til krypterede fjernsynstjenester fortsat er et problem i hele Europa,

som konstaterer, at der siden vedtagelsen af ovennævnte anbefaling er opstået nye typer for adgangsstyrende tjenester og anordninger samt nye former for ulovlig adgang hertil,

som konstaterer, at der er store forskelle mellem de europæiske lande for så vidt angår lovgivningen om beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester,

som konstaterer, at den ulovlige adgang truer det økonomiske grundlag for de virksomheder, der leverer radio- og tv-tjenester og informationssamfundstjenester, hvilket kan påvirke mangfoldigheden af programmer og tjenester, der tilbydes offentligheden,

som er overbevist om, at det er nødvendigt at føre en fælles politik for at beskytte adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester,

som er overbevist om, at strafferetlige, administrative og andre sanktioner er et effektivt middel til forebyggelse af handlinger, der krænker adgangsstyrede tjenester,

som vurderer, at der bør gøres en særlig indsats over for ulovlige handlinger, der udføres til kommercielle formål,

som tager hensyn til de eksisterende internationale retlige instrumenter, der indeholder bestemmelser om beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester,

er blevet enige om følgende:

Afsnit I – Almindelige bestemmelser

Artikel 1 - Formål

Denne konvention vedrører informationssamfundstjenester og tv- og radiotjenester, der leveres mod vederlag, og som er baseret på eller består af adgangsstyring. Formålet med denne konvention er at gøre en række handlinger, der muliggør uautoriseret adgang til beskyttede tjenester, ulovlige på parternes territorium, og at sikre indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger på dette område.

Artikel 2 - Definitioner

I denne konvention forstås ved:

a) "beskyttet tjeneste": en af følgende tjenester, når de ydes mod vederlag og på basis af adgangsstyring:

- tv-spredning som defineret i artikel 2 i den europæiske konvention om grænseoverskridende fjernsyn som ændret

- radiospredning, dvs. trådbåren eller trådløs udsendelse, herunder via satellit, af radioprogrammer, der er beregnet til at blive modtaget af offentligheden

- informationssamfundstjenester, der forstås som tjenester, der leveres elektronisk, på afstand og efter individuel anmodning fra modtageren af de pågældende tjenester

eller levering af adgangsstyring af ovennævnte tjenester, der betragtes som en selvstændig tjeneste

b) "adgangsstyring": en teknisk foranstaltning og/eller et teknisk arrangement, hvorved adgangen i forståelig form til en af de i litra a) nævnte tjenester er betinget af en forudgående individuel tilladelse

c) "adgangsstyringsanordning": et udstyr, program og/eller anordning, der er udformet eller tilpasset med henblik på at muliggøre adgangen i forståelig form til en af de i litra a) nævnte tjenester

d) "ulovlig anordning": et udstyr, program og/eller anordning, der er udformet eller tilpasset med henblik på at muliggøre adgangen i forståelig form til en af de i litra a) nævnte tjenester uden leverandørens tilladelse.

Artikel 3 - Personkreds

Denne konvention finder anvendelse på alle fysiske og juridiske personer, der tilbyder en beskyttet tjeneste som defineret i artikel 2, litra a), uanset nationalitet og uanset, om de er omfattet af en af parternes kompetence.

Afsnit II – Ulovlige handlinger

Artikel 4 - Overtrædelser

Nedenstående handlinger betragtes som ulovlige på parternes territorium:

a) fremstilling eller produktion af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

b) import af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

c) distribution af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

d) salg eller udlejning af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

e) besiddelse af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

f) installation, vedligeholdelse eller udskiftning af ulovlige anordninger i kommercielt øjemed

g) salgsfremme, markedsføring eller reklame til fordel for ulovlige anordninger.

Enhver part kan til enhver tid i en erklæring til Europarådets generalsekretær erklære, at andre handlinger end dem, der er anført i stk. 1, ligeledes skal betragtes som ulovlige.

Afsnit III – Sanktioner og retsmidler

Artikel 5 – Sanktioner over for ulovlige handlinger

Parterne vedtager bestemmelser med henblik på at kunne straffe de i artikel 4 nævnte ulovlige handlinger med strafferetlige, administrative eller andre sanktioner. Disse sanktioner skal være effektive, afskrækkende og stå i et rimeligt forhold til den ulovlige handlings potentielle virkning.

Artikel 6 - Konfiskation

Parterne vedtager passende bestemmelser, som er nødvendige for at muliggøre beslaglæggelse og konfiskation af ulovlige anordninger eller materiale, der anvendes til salgsfremme, markedsføring eller reklame i forbindelse med en lovovertrædelse, samt konfiskation af ethvert overskud og enhver økonomisk gevinst hidrørende fra den ulovlige handling.

Artikel 7 – Civilretlige procedurer

Parterne vedtager de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at leverandører af beskyttede tjenester, hvis interesser påvirkes af en ulovlig handling som nævnt i artikel 4, har adgang til passende retsmidler, herunder muligheden for at anlægge erstatningssøgsmål og opnå, at der bliver pålagt et påbud eller træffes andre forebyggende foranstaltninger, samt i givet fald for at anmode om, at de ulovlige anordninger fjernes fra det kommercielle kredsløb.

Afsnit IV – Anvendelse og ændringer

Artikel 8 – Internationalt samarbejde

Parterne forpligter sig til at yde hinanden gensidig bistand i forbindelse med anvendelsen af denne konvention. Parterne giver i overensstemmelse med de relevante internationale instrumenter om internationalt strafferetligt eller administrativt samarbejde og i overensstemmelse med deres nationale retsregler hinanden de videst mulige samarbejdsrammer i forbindelse med undersøgelser og retlige procedurer vedrørende strafferetlige eller administrative overtrædelser, der fastsættes i denne konvention.

Artikel 9 – Multilaterale konsultationer

1. Parterne afholder senest to år efter denne konventions ikrafttrædelse og derefter hvert andet år, eller når en af parterne anmoder herom, multilaterale konsultationer i Europarådets regi med henblik på at undersøge anvendelsen af denne konvention, og om det er relevant at ændre eller udvide visse bestemmelser, særlig hvad angår definitionerne i artikel 2. Disse konsultationer skal finde sted på møder, hvortil der indkaldes af Europarådets generalsekretær.

2. Enhver part kan lade sig repræsentere ved disse multilaterale konsultationer af en eller flere delegerede. Hver part er stemmeberettiget. Enhver kontraherende stat har én stemme. For så vidt angår aspekter, der er omfattet af Det Europæiske Fællesskabs kompetence, udøver Fællesskabet sin stemmeret og afgiver et antal stemmer svarende til antallet af medlemsstater, der deltager i denne konvention. Det Europæiske Fællesskab stemmer ikke, når afstemningen vedrører et aspekt, der ikke er omfattet af dets kompetence.

3. Enhver stat, der er nævnt i artikel 12, stk. 1, eller Det Europæiske Fællesskab, der ikke deltager i denne konvention, kan lade sig repræsentere af en observatør ved disse konsultationer.

4. Efter hver konsultation fremlægger parterne en rapport om konsultationen og anvendelsen af denne konvention for Europarådets ministerkomité, og de vedlægger, såfremt de finder det nødvendigt, forslag om ændring af konventionen.

5. Parterne fastsætter med forbehold af bestemmelserne i denne konvention en forretningsorden for disse konsultationer.

Artikel 10 – Ændringer

1. Enhver part kan foreslå ændringer af denne konvention.

2. Ethvert ændringsforslag meddeles Europarådets generalsekretær, der sender det videre til Europarådets medlemsstater, de øvrige stater, der deltager i den europæiske kulturkonvention, Det Europæiske Fællesskab og enhver stat, der ikke er medlem, men som deltager eller er blevet opfordret til at deltage i denne konvention i henhold til artikel 13.

3. Ethvert ændringsforslag, der fremsættes i henhold til stk. 2, skal senest seks måneder efter datoen for generalsekretærens fremsendelse heraf behandles på et multilateralt konsultationsmøde, hvor dette ændringsforslag kan vedtages med et flertal på to tredjedele af de stater, der har undertegnet konventionen.

4. Teksten, der vedtages på det multilaterale konsultationsmøde, forelægges ministerkomitéen med henblik på godkendelse. Efter godkendelse forelægges ændringsforslaget for parterne med henblik på accept.

5. Enhver ændring træder i kraft på tredivtedagen efter, at alle parter har meddelt generalsekretæren deres accept.

6. Ministerkomitéen kan på grundlag af en henstilling, der afgives på det multilaterale konsultationsmøde, beslutte med et flertal som fastsat i artikel 20.d i Europarådets statut og med enstemmighed blandt repræsentanterne for de parter, der har beføjelse til at deltage i komitéen, at en bestemt ændring træder i kraft ved udløbet af en 2-årig periode efter den dato, hvor den blev fremsendt med henblik på accept, medmindre en part over for Europarådets generalsekretær gør indsigelse imod ikrafttrædelsen. I tilfælde af en sådan indsigelse træder ændringen i kraft den første dag i den første måned efter den dato, hvor den kontraherende part, der har gjort indsigelse, har indgivet sit acceptinstrument til Europarådets generalsekretær.

7. Når en ændring er blevet godkendt af ministerkomitéen, men endnu ikke er trådt i kraft i henhold til bestemmelserne i stk. 5 og 6, kan en stat eller Det Europæiske Fællesskab ikke tilslutte sig konventionen uden samtidig at acceptere denne ændring.

Artikel 11 – Forbindelser til andre konventioner og aftaler

1. Denne konvention berører ikke rettigheder og forpligtelser i henhold til multilaterale internationale konventioner vedrørende særlige spørgsmål.

2. Konventionens parter kan indbyrdes indgå bilaterale eller multilaterale aftaler om de aspekter, der er omfattet af denne konvention, med henblik på at supplere eller styrke konventionens bestemmelser eller fremme anvendelsen af de principper, der er stadfæstet heri.

3. Hvis to eller flere parter allerede har indgået en aftale eller en traktat om et aspekt, der er omfattet af denne konvention, eller hvis de på anden vis har reguleret deres indbyrdes forhold om dette aspekt, kan de vælge at anvende den pågældende aftale, traktat eller ordning i stedet for denne konvention, såfremt dette fremmer det internationale samarbejde.

4. De parter, der er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, anvender de gældende fællesskabsbestemmelser i deres indbyrdes forhold, og de anvender således kun bestemmelserne i denne konvention, når der ikke findes nogen relevant fællesskabsbestemmelse om det pågældende aspekt.

Afsnit V – Afsluttende bestemmelser

Artikel 12 – Undertegnelse og ikrafttrædelse

1. Denne konvention er åben for undertegnelse for Europarådets medlemsstater og de øvrige stater, der deltager i den europæiske kulturkonvention, samt for Det Europæiske Fællesskab. Disse stater og Det Europæiske Fællesskab kan give deres tilslutning til at blive bundet ved:

a) undertegnelse uden forbehold for ratifikation, accept eller godkendelse eller

b) undertegnelse med forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse, efterfulgt at ratifikation, accept eller godkendelse.

2. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenterne deponeres hos Europarådets generalsekretær.

3. Denne konvention træder i kraft på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter den dato, hvor tre stater har givet tilsagn om at være bundet af konventionen i henhold til bestemmelserne i stk. 2.

4. For enhver signatarstat eller Det Europæiske Fællesskab, der efterfølgende giver tilsagn om at være bundet af konventionen, træder denne i kraft på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter den dato, hvor der gives tilsagn om at være bundet af konventionen i henhold til bestemmelserne i stk. 1.

Artikel 13 – Tilslutning af stater, der ikke er medlemmer af konventionen

1. Europarådets ministerkomité kan efter denne konventions ikrafttrædelse og efter konsultation af konventionens parter ved en beslutning, der træffes med det flertal, der er fastsat i artikel 20.d i Europarådets statut, eller enstemmigt blandt de kontraherende stater, der har ret til at deltage i komitéen, opfordre enhver stat, der ikke er anført i artikel 12, stk. 1, til at tilslutte sig denne konvention.

2. For enhver tiltrædende stat træder konventionen i kraft den første dag i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter den dato, hvor tiltrædelsesinstrumentet blev deponeret hos Europarådets generalsekretær.

Artikel 14 – Territorial anvendelse

1. Enhver stat eller Det Europæiske Fællesskab kan samtidig med undertegnelsen eller deponeringen af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument udpege det eller de territorier, som er omfattet af denne konvention.

2. Enhver stat eller Det Europæiske Fællesskab kan efterfølgende til enhver tid og ved en erklæring til Europarådets generalsekretær udvide den territoriale anvendelse af denne konvention til ethvert andet territorium, der angives i denne erklæring. Konventionen træder i kraft for dette territorium på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter datoen for generalsekretærens modtagelse af erklæringen.

3. Enhver erklæring i henhold til stk. 1 og 2 kan for så vidt angår ethvert territorium, der angives i en sådan erklæring, trækkes tilbage i kraft af en notifikation til Europarådets generalsekretær. Denne tilbagetrækning træder i kraft på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter datoen for generalsekretærens modtagelse af en notifikation.

Artikel 15 – Forbehold

Der kan ikke tages forbehold for de i denne konvention fastsatte bestemmelser.

Artikel 16 – Tvistbilæggelse

Hvis parterne er uenige om fortolkningen eller anvendelsen af denne konvention, bestræber de sig på at finde en mindelig ordning på deres uenighed gennem forhandling eller andre fredelige midler efter eget valg, herunder ved at fremlægge sagen for en voldgiftsret, hvis afgørelse er bindende for de pågældende parter.

Artikel 17 – Udtrædelse

1. En part kan til enhver tid udtræde af denne konvention ved at sende en notifikation til Europarådets generalsekretær.

2. Denne udtrædelse træder i kraft på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tre måneders periode efter datoen for generalsekretærens modtagelse af notifikationen.

Artikel 18 – Notifikationer

Europarådets generalsekretær giver Europarådets medlemsstater, de øvrige stater, der deltager i den europæiske kulturkonvention, Det Europæiske Fællesskab og enhver stat, der er har tiltrådt denne konvention, meddelelse om:

a) enhver undertegnelse i henhold til artikel 12

b) deponeringen af ethvert ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument i henhold til artikel 12 og 13

c) enhver dato for denne konventions ikrafttrædelse i henhold til artikel 12 og 13

d) enhver erklæring i henhold til artikel 4

e) ethvert ændringsforslag i henhold til artikel 10

f) enhver akt, notifikation eller meddelelse vedrørende denne konvention.

Til bekræftelse heraf har undertegnede, der er behørigt bemyndiget dertil, undertegnet denne konvention.

Udfærdiget i Strasbourg den 24. januar 2001 i en fransk og en engelsk udgave, der begge betragtes som autentiske, i et eksemplar, der deponeres i Europarådets arkiver. Europarådets generalsekretær giver Europarådets medlemsstater, de øvrige stater, der deltager i den europæiske kulturkonvention, Det Europæiske Fællesskab og enhver stat, der er blevet opfordret til at tiltræde denne konvention, en bekræftet genpart af konventionen.

BILAG 2

Erklæring fra Den Europæiske Union

[som meddeles Europarådets generalsekretær ved deponeringen af godkendelsesinstrumentet for konventionen.]

Konventionen giver Europarådets ministerkomité beslutningskompetence vedrørende vedtagelsen af ændringer og tiltrædelsen af stater, der ikke er medlemmer. Selv om EU deltager i denne konvention, konstateres det igen, at den uden stemmeret i ministerkomitéen ikke har adgang til at udøve en sådan kompetence på lige fod med Europarådets medlemsstater, selv når disse ikke deltager i konventionen. Denne situation giver ikke EU mulighed for på fyldestgørende vis at udøve alle de rettigheder, som konventionen giver, selv om den er underlagt alle de forpligtelser, som konventionen medfører.

EU ser ligesom ved tidligere lejligheder på denne situation med stor bekymring. Den kan således ikke acceptere dette brud på ligestillingen mellem parter, og dens deltagelse i denne konvention skal derfor ikke anses for at danne præcedens for en accept af denne situation i fremtiden.

EU er af den opfattelse, at der bør indledes forhandlinger med Europarådets kompetente myndigheder for at undersøge mulighederne for at tilpasse disse procedurer i Europarådets eksisterende konventioner, der er åbne for undertegnelse for EU, og/eller i fremtidige konventioner.

[1] EFT L 320 af 28. november 1998, s. 54.

[2] Artikel 2, litra b), i direktiv 98/84/EF

[3] Artikel 2, litra c), i direktiv 98/84/EF.

[4] Artikel 2, litra e), i direktiv 98/84/EF.

[5] Artikel 5 i direktiv 98/84/EF.

[6] Ikke offentliggjort i EUT. Reference: 9556/99.

[7] KOM(2008) 593 endelig, ikke offentliggjort i EUT.

[8] EUT C […] af […], s. […].

[9] EFT L 320 af 28.11.1998, s. 54.