•te * 
ir ir 
tr it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 25.04.1996 
KOM(%) 106 endelig udg. 
96/0082 (COD) 
FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV 
OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID 
(forelagt af Kommissionen) 
KOMMISSIONENS RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM 
ANVENDELSEN AF SOMMERTID I DEN EUROPÆISKE UNION 

FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV 
OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID 
FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV 
OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID 
BEGRUNDELSE 
De fleste medlemsstater indførte sommertid i løbet af halvfjerdserne; andre havde indført den 
tidligere. 
Fællesskabslovgivningen (første rådsdirektiv fra 1980)1 trådte i kraft i 1981 og havde som 
eneste mål gradvis at harmonisere sommertidens begyndelse og dens ophør. Baggrunden for 
fællesskabslovgivningen om harmonisering af perioden med sommertid er, at der er behov 
for at fjerne de hindringer for varers og tjenesteydelsers frie bevægelighed, som de forskellige 
nationale bestemmelser om sommertid kunne skabe. 
2. Dette mål blev delvis nået, idet det kun var begyndelsestidspunktet, der blev harmoniseret i 
alle medlemsstater. I de forskellige direktiver var der anført to ophørstidspunkter. Det ene 
var den sidste søndag i september i medlemsstaterne på kontinentet, og den anden den fjerde 
søndag i oktober i Irland og Det Forenede Kongerige. Den fuldstændige harmonisering af 
perioden med sommertid blev endelig gennemført med vedtagelsen af det 7. direktiv 94/21/EF 
af 30. maj 19942, hvori det fastsættes, at sommertiden fra 1996 og indtil 1997 begynder den 
sidste søndag i marts og afsluttes den sidste søndag i oktober i alle medlemsstaterne uden 
undtagelse. 
3. Som den havde forpligtet sig til det over for Europa-Parlamentet og Rådet ved vedtagelsen 
af det 7. direktiv, iværksatte Kommissionen flere initiativer med henblik på at uddybe 
spørgsmålet. Der blev i 1995 gennemført en omfattende undersøgelse af virkningerne af 
anvendelsen af sommertiden og den halvårlige tidsændring i forhold til energiforbruget, den 
offentlige sundhed, arbejdsvilkårene og levemåden, landbruget, miljøbeskyttelsen, 
trafiksikkerheden og turist- og fritidsindustrien. Desuden blev de organisationer, der 
repræsenterer de sektorer, der berøres af sommertiden samt de sammenslutninger, der var for 
eller imod sommertiden, rådspurgt. Konklusionerne fra undersøgelsen og de bemærkninger, 
som de berørte sektorer har fremsendt, er samlet i en rapport fra Kommissionen til Europa-
Parlamentet og Rådet. Det fremgår al denne rapport, at de rådspurgte sektorer enstemmigt 
anerkender behovet for at forsætte den fuldstændige harmonisering og fortsat at anvende den 
tidspir for sommertiden, der blev indført ved det 7. direktiv for årene 1996 og 1997. 
1 EFT nr. L 205 af 07.08.1980, s. 17 
2 EFT nr. L 164 af 30.6.1994, s. 1 
c _ 
4. De kontakter, der har været til medlemsstaternes eksperter, har vist, at der ikke var nogen 
af medlemsstaterne, som på nuværende tidspunkt havde til hensigt at undlade at anvende 
sommertid. Desuden har næsten alle europæiske tredjelande i årenes løb indført sommertid 
og fortsætter med at anvende den i henhold til de datoer, der er fastsat i Den Europæiske 
Union. 
På denne baggrund foreslår Kommissionen, at harmoniseringsarbejdet fortsættes, og at det 
derfor fastsættes, på hvilke datoer og tidspunkter sommertiden skal begynde og ophøre i hele 
Unionen efter 1997. Desuden foreslås det, at denne tidsplan fastsættes for fire år, således at 
de berørte sektorer, især transport og kommunikation, kan fastlægge deres fartplaner for en 
tilstrækkelig lang periode. 
5. Da der principielt er tale om en aktion, der skal lette tjenesteydelserne inden for transport og 
kommunikation, falder den ind under delt kompetence. 
Direktiv 94/21/EF af 30. maj 1994 indeholder allerede bestemmelser om, at den 
harmonisering, der er foreslået i dette udkast, skal være gældende i 1996 og 1997. Alle 
medlemsstater er omfattet. På et møde med medlemsstaternes repræsentanter, der blev afholdt 
den 16. oktober 1995, gik medlemsstaterne ind for en fortsættelse af denne 
harmoniseringsforanstaltning på fællesskabsplan. 
I henhold til artikel 4 i det nuværende 7. direktiv skal Rådet inden den 1. januar 1997 vedtage 
den ordning, der skal gælde fra og med 1998. 
Det foreslåede direktiv bygger på traktatens artikel 100 A, som det også var tilfældet med det 
fjerde, femte, sjette og syvende direktiv. 
Proceduren med fælles beslutningstagning i henhold til traktatens artikel 189 B er derfor 
påkrævet. 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV 
OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B3, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved Europa-Parlamentets og Rådets syvende direktiv 94/21 /EF al 30. maj 1994 om bestemmelser 
vedrørende sommertid4 indførtes i hele Fællesskabet en fælles dato og et fælles klokkeslæt for 
sommertidens begyndelse i 1995, 1996 og 1997 i det syvende direktiv blev der opretholdt to 
forskellige datoer for sommertidens ophør i 1995, hvoraf den ene gjaldt for medlemsstaterne bortset 
fra Irland og Det Forenede Kongerige og den anden for Irland og Det Forenede Kongerige, medens 
der blev indført en fælles dato og et fælles klokkeslæt for sommertidens ophør i 1996 og 1997; 
eftersom medlemsstaterne anvender bestemmelser om sommertid, er det vigtigt for det indre markeds 
funktion, at der fastsættes en fælles dato og et fælles klokkeslæt for, hvornår sommertiden begynder 
og ophører i hele Fællesskabet; 
i henseende til subsidiaritetsprincippet forekommer en aktion fra Fællesskabets side nødvendig for at 
sikre en fuldstændig harmonisering af datoerne med henblik på at lette transport og kommunikation; 
det tidspunkt for sommertidens ophør, som medlemsstaterne anser for mest hensigtsmæssigt, er 
slutningen af oktober, og denne dato bør derfor fastholdes; 
i henhold til artikel 4 i syvende direktiv skal Rådet inden den 1. januar 1997 på forslag af 
Kommissionen vedtage den ordning, der skal gælde for 1998; 
på grund af de geografiske forhold bør de fælles bestemmelser for sommertiden ikke gælde for 
medlemsstaternes oversøiske territorier; 
af hensyn til fastlæggelsen af fartplaner bl.a. inden for transport og kommunikation vil det være 
formålstjenligt at fastsætte datoerne for sommertiden for en tilstrækkelig lang periode, og der bør 
derfor vedtages bestemmelser for 1998, 1999, 2000 og 2001 -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
4 EFT nr. L 164 af 30.6.1994, s. 1 
7 
Artikel I 
I dette direktiv forstås ved "sommertid" den periode af året, hvor uret stilles 60 minutter frem i 
forhold til tiden resten af året. 
Artikel 2 
I hver af medlemsstaterne begynder sommertiden i årene 1998, 1999, 2000 og 2001 kl. 1.00 om 
morgenen, verdenstid (GMT), den sidste søndag i marts, dvs.: 
i 1998: den 29. marts 
i 1999: den 28. marts 
i 2000: den 26. marts 
i 2001: den 25. marts. 
Artikel 3 
1. I hver medlemsstat slutter sommertiden i årene 1998, 1999, 2000 og 2001 kl. 1.00 om 
morgenen, verdenstid (GMT) den sidste søndag i oktober, dvs.: 
i 1998: den 25. oktober 
i 1999: den 31. oktober 
i 2000: den 29. oktober 
i 2001: den 28. oktober. 
Artikel 4 
Den ordning, der skal gælde fra 2002, vedtages inden den 1. januar 2001 på forslag af 
Kommissionen, som fremsættes inden den 1. januar 2000. 
Artikel 5 
Dette direktiv gælder ikke for medlemsstaternes oversøiske territorier. 
Artikel 6 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at 
efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1997. De underretter straks Kommissionen 
herom. 
Når medlemsstaterne vedlager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en 
henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. 
De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 7 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne 
s 
KOMMISSIONENS RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM 
ANVENDELSEN AF SOMMERTID 1 DEN EUROPÆISKE UNION 
CT 
Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af sommertid i Den 
Europæiske Union 
Indledning 
I forbindelse med vedtagelsen af det 7. direktiv 94/21/EF af 30. maj 1994 om bestemmelser 
vedrørende sommertid1 forpligtede Kommissionen sig over for Europa-Parlamentet og Rådet til at 
gøre spørgsmålet om sommertid til genstand for en grundig undersøgelse i samarbejde med 
repræsentanter for de berørte miljøer og nationale eksperter fra medlemsstaterne samt at aflægge 
rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet. 
Denne rapport tilsigter at gøre status over spørgsmålet og især de økonomiske og ikke-
økonomiske virkninger af overgangen fra sommertid til vintertid og vice versa samt selve anvendelsen 
af sommertiden. Den skal desuden tjene som grundlag for den diskussion, som vil opstå i forbindelse 
med behandlingen af forslaget til det ottende direktiv, som skal være vedtaget inden den 1. januar 
1997 i henhold til artikel 4 i det syvende direktiv. 
Den bygger især på konklusionerne fra en stor undersøgelse, som Kommissionen iværksatte 
i første halvår af 19952, om evalueringen af virkningerne af sommertiden især inden for følgende 
områder: energiforbrug, folkesundhed, arbejdsvilkår og levevis, landbrug, miljøbeskyttelse, 
trafiksikkerhed og turist- og fritidsindustrien. Desuden omfatter denne rapport også bemærkninger fra 
de berørte sektorer og sammenslutninger for eller imod sommertiden, som er blevet konsulteret 
skriftligt og opfordret til at deltage i en høring, der blev afholdt den 25. september 1995 i Bruxelles. 
I. Historisk baggrund for sommertiden 
Det er nu 20 år siden sommertiden blev indført i Den Europæiske Union og i næsten alle 
europæiske tredjelande. I denne forbindelse bør det understreges, at sommertiden oprindeligt blev 
indført i de fleste medlemsstater ved en national beslutning. Således var Det Forenede Kongerige og 
Irland i 1916 de første lande, der indførte denne ordning, efterfulgt af Italien i 1966 og Frankrig i 
1976. Forbundsrepublikken Tyskland og Danmark var blandt de sidste, der tilsluttede sig ordningen 
i 1980. 
I slutningen af 1970'erne begyndte og sluttede sommertidsperioden imidlertid ikke samtidig 
i de forskellige lande, hvilket gav store forstyrrelser for transport og kommunikation. Situationen blev 
væsentligt forværret i perioden 1976-1980, og Rådet pålagde derfor Kommissionen at fremsætte 
forslag, der gik ud på at harmonisere datoer og tidspunkter for begyndelsen og afslutningen på 
sommertidsperioden. Det første direktiv, som fastsatte fælles begyndelses- og ophørsdatoer for den 
pågældende periode for 1981 og 1982 blev vedtaget i Rådet den 22. juli 19803. Imidlertid var der i 
Rådets andet direktiv af 10. juli 19824 en fælles begyndelsesdato (sidste søndag i marts) og to 
ophørsdatoer, nemlig dels den sidste søndag i september for medlemsstaterne på kontinentet, dels 
1 EFT nr. L 164 af 30.6.1994, s. 1 
2 ADAS, Consultant, Guildford, Det Forenede Kongerige, 1995 
3 EFT nr. L 205 af 7.8.1980, s. 17 
4 EFT nr. L 173 af 19.6.1982, s. 16 
1 
slutningen af oktober for Det Forenede Kongerige og Irland. Disse bestemmelser blev opretholdt ved 
de efterfølgende direktiver indtil 1995. I det syvende direktiv, som for første gang blev vedtaget i 
fællesskab af Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til den fælles beslutningsprocedure, blev der 
igen indført en fuldstændig harmonisering af tidspunktet for sommertidsperioden for 1996 og 1997. 
Bestemmelserne i det 7. direktiv indeholder samme begyndelsesdato, sidste søndag i marts, men har 
også samme ophørsdato, nemlig den sidste søndag i oktober, i alle Unionens medlemsstater uden 
undtagelse. 
II. Anvendelse af sommertiden i Den Europæiske Union 
1. Generelle bemærkninger 
Der bør skelnes mellem sommertidssystemet og tidszonerne. I Den Europæiske Union er der 
tre tidszoner: vesteuropæisk tid (verdenstid, VT), mellemeuropæisk tid (VT + 1 time) og 
østeuropæisk tid (VT + 2 timer). Imidlertid svarer den tid, der normalt er gældende i de forskellige 
medlemsstater, ikke nødvendigvis til den tidszone, som de geografisk tilhører. 
I denne forbindelse skal det understreges, at fastsættelsen af den normalt gældende tid, 
udelukkende falder ind under den enkelte medlemsstats kompetence. 
Hvad angår den fuldstændige harmonisering af tidsrummet for sommertiden, der blev indført 
ved bestemmelserne i det syvende direktiv, skal det bemærkes, at den træder i kraft fra og med 1996. 
De manglende erfaringer gør, at man hverken kan sammenligne eller evaluere virkningerne af det nye 
system. 
2. Anvendelse af sommertid og de økonomiske og ikke-økonomiske virkninger 
Den undersøgelse, der blev iværksat i første halvdel af 1995, havde til formål at afklare 
spørgsmålet på grundlag af undersøgelser, der er foretaget enten nationalt, på europæisk eller 
internationalt plan af private eller offentlige organer, og hvis videnskabelige værdi var 
veldokumenteret. Desuden havde det rådgivningsfirma, der skulle gennemføre undersøgelsen, til 
opgave at kontrollere værdien og troværdigheden af de data, der var indsamlet og i givet fald 
ajourføre de foreliggende oplysninger for hvert enkelt område. 
For at fremhæve fordele og ulemper ved sommertidsordningen i sig selv og ændringen af 
tiden to gange om året (overgang til sommertid og til vintertid) og bl.a. de økonomiske og ikke-
økonomiske virkninger ved ordningen, lagde man i undersøgelsen imidlertid vægt på at undersøge 
flere arbejdshypoteser med hensyn til tidssituationen i Unionens medlemsstater og som følge af at der 
var blevet bedt om en undersøgelse af de mulige ulemper ved den gældende ordning samt om forslag 
til løsninger, som kunne afhjælpe disse ulemper. 
Der er tale om tre valgmuligheder: 
- Valgmulighed 1: status quo, dvs. opretholdelse af den sommertidsordning, som er 
blevet anvendt hidtil i alle Unionens lande, 
- Valgmulighed 2: status quo for alle lande på kontinentet, men vedtagelse af VT + 1 
for Irland og Det Forenede Kongerige 
- Valgmulighed 3: Ophør af sommertidsordningen i alle lande i Unionen og vedtagelse 
af VT-tiden + 1 i Irland og Det Forenede Kongerige. 
^ 
I denne rapport gives der derfor en gennemgang for hvert behandlet område af de vigtigste 
konklusioner i undersøgelsen og i givet fald den særlige holdning, som de forskellige sektorer og 
rådspurgte organisationer har fremlagt. 
2.1. Energiforbruget 
Hovedmotivet for at indføre sommertid i slutningen af 70'erne var at mindske energiforbruget, 
og især at mindske forbruget af elektrisk lys om aftenen. 
Undersøgelsen viser, at sommertiden påvirker energiforbruget ved at ændre efterspørgslen 
efter belysning og opvarmning især tidligt om morgenen i april og maj. Det ser ud til, at den svage 
stigning i energiforbruget, der er konstateret om morgenen ved overgangen til sommertiden, bliver 
mere end opvejet af det tydelige fald i energiforbruget om aftenen. Desuden giver bygningernes evne 
til at oplagre varme mulighed for at holde denne stigning inden for minimale grænser. Det skal 
bemærkes, at husholdningernes forbrug har en større virkning på energiefterspørgslen, bl.a. 
vedrørende belysning, end forbruget i den industrielle, kommercielle og offentlige sektor. Dette kan 
forklares ved, at kontorer, butikker eller lagre normalt er permanent belyst, nogle gange meget sent, 
eller endog hele natten i visse tilfælde, uanset hvilket tidssystem der anvendes. Desuden sker der en 
mærkbar besparelse inden for husholdningerne i forbruget af energi i weekenden som følge af den 
ændrede adfærd, idet folk står senere op og udfører aktiviteter i det fri. 
De sammenslutninger, der er imod sommertiden, påpeger, at de finansielle virkninger af 
energibesparelserne er meget små. Belysningsbesparelserne, som ifølge ACHE's5 beregninger synes 
at ligge på ca. 27-36 kWh/år pr. husholdning, menes at blive opvejet eller endog oversteget af det 
øgede energiforbrug som følge af opvarmningssektoren, den øgede kørsel om aftenen, klimaanlæg 
og endnu større forbrug af elforbrugende glødelamper. De belgiske sammenslutninger mod 
sommertiden anfører tilsvarende argumenter uden at fremsende taloplysninger. Med hensyn til de 
rådspurgte industrisektorer er der ingen af disse, der har fremlagt oplysninger om dette emne. 
På baggrund af de forskellige hypoteser konkluderes det i undersøgelsen, i modsætning til 
ACHE's skøn, at det daglige fald i energiefterspørgslen hos husholdningerne om aftenen i perioden 
med sommertid inden for rammerne af valgmulighed 1 i betydelig grad overstiger den lille stigning 
i efterspørgslen, der skyldes folk, der står tidligt op om morgenen. Derimod påvirkes efterspørgslen 
i den industrielle, kommercielle og offentlige sektor stort set ikke, fordi den gevinst, der opnås som 
følge af de lysere aftener, mistes som følge af de mørkere morgener om foråret lige efter overgangen 
til sommertid og inden tilbagegangen til den normale tid om efteråret. 
På denne baggrund er det muligt at slutte, at sommertiden giver en vis fordel i forhold til det 
samlede regnskab for energiforbruget. Denne fordel vil gå tabt, hvis man vælger valgmulighed 3. Af 
samme årsag vil vedtagelse af valgmulighed 2 for Irland og Det Forenede Kongerige medføre et 
yderligere fald i energiforbruget i disse to lande. 
Fransk sammenslutning imod sommertid 
O 
2.2. Folkesundheden 
Det vigtigste helbredsargument, der oftest nævnes imod sommertidsordningen, vedrører 
ændringen i døgnrytmen bl.a. ved overgangen fra vintertid til sommertid og omvendt, som for nogle 
giver søvnproblemer og eventuelt humorsvingninger. Det ser imidlertid ud til, at overgangen til 
sommertiden om foråret er vanskeligere end ændringen af tiden om efteråret. De fleste undersøgelser 
viser imidlertid, at de negative virkninger i forbindelse med ændringen af tiden, er forbigående og 
højst varer 3 uger. Desuden ser det UL\ til, at de problemer, der opstår ved ændringen af tiden, skyldes 
andre vanskeligheder, som ikke primært er knyttet til sommertiden. F.eks. kan det anføres, at 
problemet med at falde i søvn skyldes den hurtige forøgelse af den periode, hvor det er lyst om 
aftenen, og ikke ændringer i døgnrytmen. Endelige synes eksperterne at være enige om, at 
sommertidsordningen ikke medfører væsentlige virkninger for helbredet. Derudover bemærker 
eksperterne, at de lysere aftener øger udøvelsen af fysiske og sportslige aktiviteter, som er gode for 
helbredet, uanset hvilken aldersgruppe i befolkningen der er tale om. 
I denne forbindelse understreger de sammenslutninger, der er imod sommertiden både i 
Belgien og i Frankrig, at der især er vanskeligheder hos små børn, ældre og syge. Disse 
vanskeligheder skyldes især ved overgangen til sommertiden den tidsforskel, der er for 
solnedgangstidspunktet, som efter sigende skulle medføre, at børnene sover mindre, og at der sker 
en nedgang i de intellektuelle evner, og i sommertidsperioden, vanskeligheder med at falde i søvn, 
som følge af at det i længere tid er varmt om aftenen. ACHE anfører endog, at lægemiddelforbruget 
stiger ved ændringen af tiden, men der er ikke nogen eksisterende medicinske undersøgelser, der er 
i stand til at kunne henføre dette udelukkende til ændringen af tiden, idet der er andre parametre, der 
kan påvirke dette forhold. 
Da det således viser sig, at alle de negative virkninger er begrænsede, forbigående og går over 
efter to til tre uger, er det muligt at slutte, at sommertidsordningen i sig selv samt den ændring af 
tiden, der følger heraf, ikke har alvorlige eller varige virkninger for helbredet. 
2.3. Arbejdsvilkår 
Hvad angår arbejdsvilkårene har man i undersøgelsen især uddybet virkningerne af 
sommertidsordningen hovedsagelig i sektorer som byggeri, handel, kommunikation og transport. 
Disse sektorer beskæftiger arbejdstagere, hvis arbejdsdag er inddelt i faste arbejdstider eller skiftende 
arbejdstider, og hvis aktiviteter for nogles vedkommende foregår indendørs og for andre udendørs. 
De dækker derfor en række tilstrækkeligt brede situationer til, at der sikres en tilstrækkelig 
repræsentativitet. Man har samlet den foreliggende litteratur om emnet og undersøgt spørgeskemaer, 
der er blevet udsendt til forskellige ministerier i medlemsstaterne og en række virksomheder og 
erhvervssammenslutninger, og dette har givet et tydeligt indtryk af situationen i de forskellige 
sektorer. 
Byggesektoren påvirkes især af det tidspunkt, hvor solen står op, og hvor den går ned, idet 
de fleste aktiv' jter skal ske ved højlys dag og med en vis temperatur i omgivelserne. Imidlertid synes 
flertallet i sektoren ikke at være imod en opretholdelse af sommertidsordningen i det omfang, det er 
muligt at ændre arbejdstiderne, så man kan drage fordel af den længere tid med lys sidst på 
eftermiddagen og kompensere ulempen ved for mørke morgener, bl.a. i de første uger efter 
ændringen af tiden i foråret, samt ulempen ved den stærke varme først på eftermiddagen i 
højsommeren. Der skal imidlertid skelnes mellem den holdning, der er kommet til udtryk på 
kontinentet til fordel for status quo (valgmulighed 1), mens en stor del af sektoren i Det Forenede 
Kongerige ikke ville være imod en opretholdelse af sommertidsordningen og tilpasning af VT-tiden 
I I (valgmulighed 1). Saminenshilniiii'.cinc imod sommertiden understlegei på ileies sule ulempen 
ved den dobbelte sommertid i visse lande på kontinentet og understreger, at pauserne bliver 
forskubbet, så arbejdet skal påbegyndes igen, når solen står højst på himlen, dvs. på det varmeste 
tidspunkt af dagen. 
Med hensyn til handel og kommunikation synes der generelt ikke at være vanskeligheder i 
disse sektorer, og de udtaler sig ikke udtrykkeligt for eller imod sommertidsordningen som sådan. 
Derimod understreger alle sektorer, især transportsektoren, at det er vigtigt at harmonisere tidspunktet 
for sommertidens begyndelse og ophør bl.a. for at lette fastlæggelsen af jernbanekøreplaner (den 
europæiske køreplanskonference) og fastlæggelsen af ankomst- eller afgangstidspunkter for fly (IATA6 
og ACE7). Derimod er repræsentanterne for de pågældende sektorer for så vidt angår tidsforskellen 
generelt positiv over for en udligning af tidsforskellen, og dette skyldes især mulighederne for at lette 
kommunikationen og rejser inden for Unionen. F.eks. anfører de organisationer, der repræsenterer 
luftfartsselskaberne (IATA og ACE) samt jernbaneselskaberne som European Passengers Services, 
som betjener London, Paris og Bruxelles med EUROSTAR-linjen, at der er vanskeligheder for 
rejsende, der kommer fra Det Forenede Kongerige f.eks. i forbindelse med deltagelse i møder tidligt 
om morgenen på kontinentet, idet de er nødt til at tage af sted dagen før, så de får ekstraudgifter, 
hvorimod de let vil kunne foretage den samme rejse men i modsat retning på samme dag. 
De andre sektorer har ikke anført, at der var væsentlige vanskeligheder i forbindelse med 
sommertiden, bortset fra landbrugssektoren (jf. 2.5. landbrug). 
I forhold til de tre valgmuligheder, der er foreslået i undersøgelsen, ser det således ud til, at 
repræsentanterne for byggesektoren i landene på kontinentet er enige om en opretholdelse af status 
quo, dvs. valgmulighed 1. Med sommertidsordningen giver dagslyset mulighed for at arbejde længere 
eller at udøve udendørsaktiviteter efter arbejdstid. Det er kun de mørkere morgener, som udgør et 
mindre problem i de første uger efter overgangen til sommertid i foråret. Repræsentanterne for 
sektoren i Det Forenede Kongerige har lidt mere blandede følelser over for valgmulighed 2, også selv 
om de nye metoder giver større fleksibilitet. Endelig foretrækker organisationer i sektorer som handel, 
bankvæsen og kommunikation en valgmulighed uden tidsforskel, selv om de ikke specificerer, om de 
er for eller imod en egentligt sommertidsordning. Disse organisationer foretrækker derfor 
valgmulighed to eller tre som følge af de fordele, der er ved at harmonisere tiden i Unionens 
medlemslande. 
2.4. Levevilkår og fritid 
Hvad angår levevilkår og fritiden er der store sociokulturelle forskelle både inden for 
befolkningen i en medlemsstat og mellem medlemsstaterne indbyrdes. De forskellige former for 
levevis og aktiviteter skyldes dels de klimatiske forskelle og forskellene i løbet af året mellem 
tidspunktet for solopgang og solnedgang. I forhold til befolkningerne i de sydlige medlemsstater har 
indbyggerne i Nordeuropa færre muligheder for fritidsaktiviter udendørs i ugens løb om vinteren, men 
6 IATA: International Air Transport Association 
7 ACE: Association des Companies aériennes de la Communauté européenne 
/ 1 
flere muligheder om sommeren. Da dagstemperaturen om sommeren er højere i de sydlige lande, 
udøver befolkningerne i højere grad fritidsaktiviteter efter solnedgang, når det bliver køligere. Derfor 
får flytningen i sommertidsperioden af en times dagslys fra om morgenen til om aftenen en direkte 
indflydelse på fritidsmulighederne. 
Meningsundersøgelser viser, at en stor del af befolkningen sætter pris på forlængelsen af 
perioden med dagslys i løbet af sommertidsperioden. Denne virkning føles især i de sydlige lande, 
hvor de lyse timer om aftenen er kortere end i de nordligere lande. De flere lyse timer får den 
befolkningsgruppe, som foretrækker at komme hjem, inden det er mørkt, til at gå mere i byen og at 
udøve udendørsaktiviteter. Det gælder bl.a. for børn, kvinder og ældre. De undersøgelser, der er 
gennemført i forbindelse med undersøgelsen, viser i denne forbindelse en øget udøvelse al sports- og 
andre aktiviteter, og det gælder alle lande i Unionen. 
Sammenslutningerne imod sommertiden har gjort opmærksom på visse negative virkninger 
for fritidsaktiviteterne. ACHE anfører, at ordningen har ulemper i forbindelse med udøvelse af 
fritidsaktiviteter om morgenen, først på eftermiddagen, i den varme periode om aftenen, hvis der er 
tale om aktiviteter, der er afhængige af faste åbningstider og endelig om natten, for aftenforestillinger 
som omfatter fyrværkeri og lyd- og lysshow. Desuden vil der være ulemper for personer, der som 
følge af sommertiden får for lidt søvn, og derfor er nødt til at hvile ud i weekenden i stedet for at 
komme ud om morgenen. Der er imidlertid nærmere tale om en opfattelse end resultatet af en præcis 
undersøgelse. Andre, som f.eks. den belgiske sammenslutning imod sommertiden (den flamske og 
den vallonske sektion), understreger, at om sommeren udnytter landbrugerne det ekstra dagslys til at 
fortsætte høstarbejdet til meget sent om aftenen. Derfor bliver deres fritidsmuligheder snarere 
begrænset end udvidet i modsætning til resten af befolkningen, idet de beslutter at udnytte den ekstra 
time til at arbejde. 
Undersøgelsen konkluderer, at hvad angår landene på kontinentet, vil opretholdelse af status 
quo (valgmulighed 1) give flere fordele end valgmulighed 3 (ophør al systemet), for i det sidste 
tilfælde vil dette medføre et tab på 1/4 times dagslys om altenen Ira marts til oktober og det vil 
dermed mindske mulighederne for fritidsaktiviteter ved dagslys. For Det Forenede Kongerige og 
Irland vil valgmulighed 2 derimod give en times ekstra dagslys pr. dag hele året rundt. Valgmulighed 
3 for disse to lande vil udelukkende give større muligheder for fritidsaktiviteter i fem måneder, dvs. 
fra november til marts. 
2.5. Landbrug 
Landbruget er et erhverv, der omfatter flere former for aktiviteter, som bl.a. er afhængige 
af årstiden og det tidspunkt på dagen, hvor de udføres. Derfor spiller dag-soltiden som følge af den 
indflydelse, den har på temperaturen og luftens og jordens fugtighedsgrad, en afgørende rolle i 
forbindelse med dyrkningen og høsten af afgrøder. Tidens påvirkning er ligeledes også stor inden for 
opdræt af kvæg og mælkeproduktion, idet andre aktiviteter kan udføres på et hvilket som helst 
tidspunkt af dagen. 
Imidlertid er der sket store ændringer inden for landbruget i Europa i de sidste 30 år. Især 
har den øgede mekanisering gjort det muligt at mindske antallet af ansatte, og anvendelsen af intensive 
dyrkningsmetoder har bevirket, at landbrugets ydelser og mælkeproduktionen er steget. Den deraf 
følgende bedre fordeling af arbejdet og øget produktivitet har ændret organisationen og den tid, der 
er nødvendig for at udføre arbejdet. Hvad angår selve dyrkningen bemærker man, at den maksimale 
1< 
arbejdsbyrde ligger mellem juli og oktober, dvs. i den periode hvor det er sommertid. Der er tale om 
aktiviteter i forbindelse med høstning om sommeren og såning først på efteråret. Derfor vil enhver 
ændring af tiden, som medfører en forlængelse eller afkortning af arbejdsdagen, indebære en ændring 
af arbejdssædvanerne for landbrugets ansatte. 
I forbindelse med høringen anførte repræsentanten for COPA (Comité des Organisations 
Professionnelles Agricoles de la Communauté Européenne), at man havde visse bekymringer i 
forbindelse med virkningerne af sommertiden, bl.a. den eventuelle forringelse af planterne, hvis 
arbejdet ikke blev udført på det rigtige tidspunkt samt virkningerne for kvæget, som skal fodres og 
malkes med regelmæssige mellemrum. 
Undersøgelsen når frem til den konklusion, at anvendelsen af sommertiden ikke har nogen 
negativ virkning for de fleste landbrugsaktiviteter. Det meste af det arbejde, som for at blive udført 
tilfredsstillende er afhængig af soltiden, udføres om sommeren, dvs. på den årstid, hvor der er mest 
dagslys, selv om dette er længere om morgenen i de sydlige lande og om aftenen i de nordlige. Det 
er imidlertid meget vanskeligt at vurdere virkningen al selve sommertiden på landbobefblkningens 
arbejdsvilkår og fritidsmuligheder. De ansatte i landbruget, især høstarbejdere, er afhængig af de 
betingelser, der stilles, som følge af hvornår høsten er moden og de meteorologiske forhold. Dette 
betyder, at landbrugerne i høstperioden er nødt til at arbejde på alle tidspunkter af dagen herunder 
også sent om aftenen eller i weekenden, uanset hvilket tidssystem der er gældende. 
Som konklusion anføres det i undersøgelsen, at det kun er få landbrugsaktiviteter på 
kontinentet, der vil blive påvirket, hvis man opgiver sommertidsordningen som foreslået i 
valgmulighed 3. I så fald vil landbobefolkningens fritidsmuligheder, ligesom befolkningen i andre 
sektorer såsom byggeriet, blive mindsket med tab af 1 times dagslys om aftenen. Derfor går landene 
på kontinentet snarere ind for valgmulighed I. I Det Forenede Kongerige og i Irland vil vedtagelse 
af valgmulighed 3 kunne medføre visse ulemper tidligt om morgenen. Desuden vil valgmulighed 2 
gøre det nødvendigt at foretage visse tidsjusteringer for det arbejde, der skal gennemføres på et 
bestemt tidspunkt. Imidlertid vil de negative virkninger af den ene eller den anden valgmulighed være 
meget små og blive opvejet af andre fordele. 
2.6. Miljøbeskyttelse 
Selv om sommertiden ikke har nogen direkte indflydelse på miljøet, bør man i denne 
forbindelse analysere, hvor stor den indirekte virkning er. 
Undersøgelsen har især beskæftiget sig med den eventuelle virkning af sommertiden dels for 
dannelsen af ozon dels for udstødningen fra vejkøretøjer. 
Hvad angår ozondannelsen er denne afhængig af flere faktorer, herunder de meteorologiske 
forhold og befolkningstætheden i den pågældende geografiske zone, dvs. om der er tale om en 
landzone eller en byzone. Desuden afhænger ozonkoncentrationen på et givet sted og et givet 
tidspunkt blandt flere forskellige faktorer af den horisontale og vertikale transport af ozonen og de 
rummæssige variationer af ozonen samt variationer i rummet af solstrålernes intensitet samt styrken 
af nedbrydningsprocesserne. Koncentrationen er derfor forskellig afhængig af tid og sted. De 
resultater, der er opnået for en by som Paris, kan således ikke ekstrapoleres for andre områder i 
Frankrig eller Europa. I betragtning af fænomenets kemiske kompleksitet konkluderes det i 
undersøgelsen, at der er for mange ubesvarede spørgsmål, og at nedsættelsen af ozondannelsen ikke 
er afhængig af, om der bliver indført eller ophævet en særlig tidsordning, men snarere af at 
emissionerne af primære forurenende stoffer reduceres ved kilden. 
Hvad angår bilernes virkning for miljøet i sommertidsperioden er der to forhold, der skal 
tages hensyn til, dels katalysatorer dels den øgede vejtrafik som følge af de hyppigere rejser i fritiden. 
Hvad angår det første forhold spiller den omgivende lufts temperatur en væsentlig rolle, når motoren 
startes, idet den påvirker den tid, tier er nødvendig, for at motoren og katalysatoren når op på 
optimale driftsvilkår. I sommertidsperioden varer den periode, det tager at varme katalysatoren op, 
længere med de ovenfor nævnte konsekvenser, idet temperaturen er lavere om morgenen, som følge 
af at det er tidligere på dagen. Hvis man således sammenlægger al den kørsel, der foregår tidligt om 
morgenen, kan fremrykningen med 1 time i begyndelsen af april medføre, at der i højere grad udledes 
forurenende stoffer. Dette problem vil formentlig blive væsentlig reduceret med indførelsen af nye 
generationer af katalysatorer. 
Endelig kan det diskuteres, om den længere periode med dagslys, mens det er sommertid, kan 
ændre fritidens tilrettelæggelse og f.eks. medføre en øget biltrafik sidst på eftermiddagen, som kan 
betyde en stigning i emissionerne. I denne forbindelse synes den undersøgelse, som Université Libre 
de Bruxelles har udført vedrørende "virkningen af sommertiden på energiforbruget og bilernes foto-
oxydante forurening i Belgien" at der sker en vis stigning, som varierer meget afhængig af, hvilket 
år der er tale om. Desuden synes disse forskelle at antyde, at vejrforholdene spiller en vigtigere rolle 
end sommertiden i forbindelse med den øgede trafik på visse tidspunkter, som under alle 
omstændigheder svarer til trafik, hvis formål og virkninger er blevet analyseret i punkt 2.2., 2.4. og 
2.8. 
2.7. Trafiksikkerhed 
I forbindelse med undersøgelsen er der blevet udarbejdet en statistisk metode til vurdering af 
tidens indflydelse på antallet af trafikulykker, afhængig af de tre valgmuligheder, der er anført i 
begyndelsen af dokumentet. 
Det forsøg, der blev gennemført i Det Forenede Kongerige mellem 1968 og 1971 med 
indførelse af "British Standard Time" (VT + 1) havde vist, at der var mulighed for at forbedre 
trafiksikkerheden ved at tilpasse tiden. Tilpasningen af sommertiden til at gælde for hele året betød, 
at man fik en time yderligere med dagslys om aftenen mod en time mere med mørke om morgenen. 
Der blev registreret en stigning i antallet al ulykker om morgenen, men det samlede antal ulykker 
faldt. Disse ændringer kan forklares ved, at ulykkesralen er højere i mørke end ved dagslys. Derfor 
vil en flytning af 1 times dagslys fra om morgenen til om aftenen på et tidspunkt, hvor der er flest 
ulykker, medføre et fald i antallet af disse ulykker. Til gengæld er der andre, der indvender, at der 
er sekundære faktorer, såsom glatte veje om morgenen i myldretidstrafikken og øget trafik som følge 
af den ekstra times dagslys om aftenen, der kunne modvirke tidssystemets virkninger. I undersøgelsen 
anføres det, at sådanne virkninger ikke har nogen afgørende betydning, idet det britiske forsøg 
mundede ud i et fald i det samlede antal ulykker. 
Med \enblik på undersøgelsen blev der udarbejdet en statistisk model for at simulere 
virkningerne af en ændring af tidssystemet i de forskellige lande i Unionen ud Ira en analyse af de 
resultater, der var blevet registreret i forbindelse med de britiske forsøg. Denne model behandlede 
de data, der vedrørte antallet af ulykker i hvert af de lande, som havde fremsendt oplysninger, samt 
resultatet af undersøgelser, hvor man havde evalueret ulykkesfrekvensen om dagen og om natten. 
Således viste undersøgelsen, at valgmulighed 3 (ophør af sommertid) ikke i nogen væsentlig grad ville 
ændre antallet af ulykker i Danmark, Norge og i Spanien, som var de eneste lande, der havde 
fremsendt fuldstændige oplysninger om antallet af ulykker afhængig af tidspunkt på dagen. Når 
Li 
modellen anvendes på Det Forenede Kongerige, viser den, at valgmulighed 2 ville medføre et fald 
på 0,75% i antallet af kvæstede og 1,73% i antallet af dræbte eller alvorligt kvæstede. Endelig viste 
stimuleringen vedrørende valgmulighed 3, at nedgangen i antallet al ulykker i Det Forenede 
Kongerige ville svare til halvdelen af den nedgang, der ville blive resultatet af valgmulighed 2. 
2.8. Turist- og fritidsindustrien 
For at opveje manglen på specifikke undersøgelser af dette emne blev der gennemført en 
undersøgelse i alle lande, men svarprocenten var meget lav. 
Med hensyn til sportsaktiviteter er det klart, at det øgede dagslys om aftenen bevirker, at der 
i højere grad udøves friluftssport. Det franske sportsministerium anfører, at der sker en stigning i 
sportsudøvelsen, når tiden ændres i foråret. Det samme mener nogle britiske sportsorganisationer, 
som finder, at en times ekstra dagslys absolut vil være til fordel for friluftssport. På samme måde 
fremmes udøvelsen af andre udendørsaktiviteter i perioden med sommertid. 
Hvad angår turist- og kulturelle aktiviteter som besøg på kunstgallerier og museer er disse 
ikke afhængige af dagslyset, idet disse forskellige steder generelt har faste åbningstider hele året. 
Hvad angår visse historiske monumenter, forlystelsesparker eller offentlige parker, synes en times 
ekstra dagslys om aftenen at ville kunne oge besøgstallet. Til gengæld ser det ud til at teatre, biografer 
og biblioteker faktisk registrerer et fald i besøgstallet i sommermånederne. 
Hvad angår befolkningens holdning ser det ud til, at den længere lyse periode i slutningen af 
dagen i højere grad får ældre til at udøve aktiviteter uden for hjemmel, idet de har mulighed for at 
nå hjem, inden det bliver mørkt. Denne observation gælder også for horn og unge. 
Som konklusion anføres det i undersøgelsen, at det ekstra dagslys i slutningen af dagen 
fremmer turismen og friluftsaktiviteter. De pågældende industrier i landene på kontinentet udnytter 
de fordele, som status quo giver (valgmulighed 1), som valgmulighed 3 (ophør af sommertid i disse 
lande) ville få dem til at miste. I Irland og i Det Forenede Kongerige anfører turist- og fritidssektoren 
de samme grunde til i høj grad at gå ind for valgmulighed 2. 
2.9. Økonomisk analyse 
Ud over analysen af fordele og ulemper ved sommertiden har undersøgelsen forsøgt at 
fastlægge, hvilken økonomisk virkning sommertiden har på alle de pågældende sektorer og at 
fremhæve de fordele, der er ved den ene eller den anden valgmulighed for alle lande. Dette skøn over 
de økonomiske fordele er imidlertid nødvendigvis baseret på en lang række hypoteser. Derfor skal 
de tal, der er anført i undersøgelsen, kun betragtes som vejledende. 
En række områder drager global fordel af sommertidsordningen Der er hovedsagelig tale om 
fritids-og turistindustrien og dertil knyttede industrier, folkesundheden og trafiksikkerheden. Derimod 
opvejer fordele og ulemper hinanden eller er uden stor betydning inden for landbruget, energisektoren 
og miljøet. 
]S 
Hvad angår fritidsaktiviteter har undersøgelsen beregnet antallet al ekstra tuner med dagslys 
som følge af de forskellige valgmuligheder, og man har forsøgt at sætte tal på de fordele, som de 
forskellige valgmuligheder giver. Det fremgår heraf for Irland og Det Forenede Kongerige, at 
valgmulighed 2 i forhold til valgmulighed 1 vil give tre ugers ekstra fritid ved dagslys. På grundlag 
af en værdi af 1 ECU pr. time og pr. husholdning, vil dette betyde en årlig økonomisk gevinst, der 
i undersøgelsen evalueres til 6 716 mio. ECU for Det Forenede Kongerige og 332 mio. ECU for 
Irland. Valgmulighed 3 vil give en mindre fordel, som evalueres til I 655 mio. ECU for Det 
Forenede Kongerige og 107 mio. for Irland. For landene på kontinentet vil valg af mulighed 3 i 
forhold til mulighed 2 få en negativ virkning. Således vil man i Paris f.eks. miste 214 timers dagslys 
pr. år efter kl. 17, hvilket vil betyde et økonomisk tab på 4 817 mio. ECU. Den samme beregning 
viser, at valgmulighed 3 vil betyde et tab på 21 033 mio. ECU for de 13 lande på kontinentet. 
Turist- og fritidsindustrien i Irland og i Det Forenede Kongerige ville med valgmulighed 
2 få en væsentlig fordel, som Hillman-rapporten skønnede til at være på 1 200 mio. ECU årligt, dvs. 
ca. 4% af denne industris samlede indkomst. Derimod vil vedtagelse af valgmulighed 3 medføre et 
årligt tab på 6 240 mio. ECU for industrien i de 13 lande på kontinentet. 
Desuden er en harmonisering af tiden en positiv faktor for de rejsende. På nuværende 
tidspunkt har landene i Central- og Vesteuropa en harmoniseret tid. Derfor vil disse lande ikke få 
nogen ekstra fordel ud af valgmulighed 1 eller 3. De lande, der vil få størst fordel, er Det Forenede 
Kongerige og Irland, for begge muligheder vil fremme trafikken og handelsaktiviteterne med landene 
på kontinentet. Det er således i undersøgelsen blevet vurderet, at den finansielle gevinst som følge 
af en harmonisering af tiden vil ligge på mellem 0 ECU for en person, som ikke foretager nogen 
rejse, og flere 100 ECU for en person, som regelmæssigt rejser i Europa, og endog over 10 mio. 
ECU for de store virksomheder. Desuden er det i undersøgelsen blevet beregnet, at harmoniseringen 
ville udgøre en finansiel gevinst for disse to lande på 626 mio. ECU årligt og på 308 mio. ECU årligt 
for de øvrige medlemsstater, hvilket betyder en samlet gevinst på 934 mio. ECU for de 15 lande i 
Den Europæiske Union. 
Hvad angår folkesundheden har man i undersøgelsen bl.a. beregnet, at de ekstra muligheder 
for at udøve fysiske aktiviteter og sportsaktiviteter som følge af valgmulighed 2 ville mindske risikoen 
for hjertesygdomme med 5% og gøre det muligt at spare 335 mio. ECU årligt i Det Forenede 
Kongerige, mens valgmulighed 3 kun ville betyde en nedgang på 1%. I henhold til de samme 
beregninger ville valgmulighed 3 for de 13 øvrige lande i Unionen betyde en stigning i 
sundhedsudgifterne, som skønnes at være på 1 410 mio. ECU. 
Hvad angår trafiksikkerheden vurderes det i undersøgelsen, al udgifterne til trafikulykker 
i Det Forenede Kongerige vil falde med ISO mio. ECU ved valgmulighed 2 og med 100 mio. ECU 
ved valgmulighed 3. For de øvrige lande i Unionen har det meget lille sammenlignelige statistiske 
materiale, der foreligger, ikke gjort det muligt præcist at vurdere den finansielle virkning, men man 
formoder, at valgmulighed 3 for dem ville betyde en stigning i udgifterne i forbindelse med ulykker. 
Konkl sion 
Alle de resultater, der er opnået i forbindelse med undersøgelsen, samt de observationer, som er 
blevet fremsendt til Kommissionen, tyder på, at der i en lang række tilfælde er en tendens til, at 
sektorerne går ind for en opretholdelse af sommertidsordningen i Den Europæiske Unions lande og 
nabolandene. 
-ik 
Undersøgelsen viser, at ændringen af tiden to gange om året ikke medfører store 
vanskeligheder, selv om del viser sig, al en række personer lår visse ulemper som følge al ændi ingen. 
For konlinentaleuropa udgør valgmulighed 1, dvs. status quo, en tilfredsstillende ordning, idet 
den bevarer de vigtige økonomiske fordele ved sommertiden for så vidt angår fritid, turisme, offentlig 
sundhed og trafiksikkerhed på vejene. I forhold til valgmulighed 1 vil valgmulighed 3 økonomisk 
være negativ inden for alle disse områder. 
Desuden viser undersøgelsen, at Irland og Det Forenede Kongerige vil kunne drage stor fordel 
af at vedtage den tid, der er fastsat i de 13 øvrige lande i Den Europæiske Union. Disse to lande vil 
opnå de samme fordele, som de øvrige lande på kontinentet, bl.a. inden for de områder, der er nævnt 
tidligere. Endelige konkluderes det i undersøgelsen, at en sådan harmonisering også vil være til fordel 
af alle lande i Unionen bortset fra Det Forenede Kongerige og Irland. 
Alle de sektorer, der er blevet rådspurgt, især i forbindelse med den høring, som 
Kommissionens tjenestegrene tilrettelagde, er enige om, at der er behov for at opretholde en perfekt 
harmonisering af datoer og tidspunkter for sommertidens begyndelse og afslutning i alle lande i 
Unionen. Dette element er især vigtigt for sektorer som transport, turisme og kommunikation. Det 
er derfor vigtigt at fortsætte harmoniseringen og fortsætte med at anvende den tidsplan for 
sommertidsperioden, der er fastsat i det syvende direktiv, dvs. samme begyndelsesdato i marts og 
samme afslutningsdato i oktober i alle Unionens lande. 
Som konklusion er det væsentligt at understrege, at Kommissionens opgave i forbindelse med 
sommertiden begrænser sig til at harmonisere tidsplanen for sommertidsperioden, for så vidt 
medlemsstaterne erklærer, at de er enige om, at der er behov for fortsat at anvende ordningen. 
Enhver beslutning om ændring af det gældende tidssystem i hver enkelt medlemsstat hører 
udelukkende under disse landes beslutningsområde. 
11 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 106 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 07 
Katalognummer : CB-CO-96-114-DA-C 
ISBN 92-78-01619-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
'i %