Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs Udtalelse om "Forslag til Rådets forordning (EF) om en ordning for godtgørelse af de meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og de franske oversøiske departementer Guyane og Réunion, der er en følge af disse områders beliggenhed i Fællesskabets yderste periferi"

(KOM(2003) 516 endelig - 2003/0202 (CNS))

(2004/C 32/13)

Rådet besluttede den 11. september 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 37 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Den 23. september 2003 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 403. plenarforsamling den 29.-30. oktober 2003, mødet den 29. oktober, Gabriel Sarró Iparraguirre til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 76 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Områderne i EU's yderste periferi (de portugisiske øer Azorerne og Madeira, den spanske øgruppe De Kanariske Øer og de franske oversøiske departementer Guadeloupe, Guyane, Martinique og Réunion) er præget af socioøkonomisk efterslæb, der berettiger en indsats fra EU-institutionernes side med henblik på at fremme den økonomiske og sociale udvikling i disse områder og integrere dem i det indre markeds dynamik på en harmonisk måde.

1.2. Rådet har på denne baggrund indført særlige programmer for disse områder i EU's yderste periferi som følge af områdernes afsides beliggenhed og økarakter.

1.3. Fiskerisektoren i EU's yderste periferi er i vanskeligheder, og situationen forværres pga. omkostningerne ved fiskerivarernes transport til afsætningsmarkederne.

1.4. I EF-traktatens artikel 299, stk. 2, erkendes det, at det er nødvendigt at vedtage specifikke foranstaltninger til fordel for fiskerisektoren i disse områder, som der udtrykkeligt henvises til.

1.5. Det er netop derfor Fællesskabet i 1992 indførte en støtteordning for afsætning af visse fiskerivarer for at hjælpe producenterne i disse områder. Støtteordningen forlængedes i 1994, 1995, 1998 og 2002(1), hvilket gjorde det muligt at eksportere de vigtigste fiskearter.

1.6. Med den sidste af disse forlængelser - Rådets forordning (EF) nr. 597/2002 af 25. marts 2002(2) - blev støtteordningen forlænget indtil den 31. december 2002.

1.7. Ifølge nærværende forslag til forordning(3) bør der fra 2003 fortsat anvendes en ordning for godtgørelse af meromkostningerne ved forarbejdning og afsætning af visse fiskerivarer fra EU's regioner i den yderste periferi.

2. Bemærkninger

2.1. EØSU mener, at det er nødvendigt at videreføre godtgørelsesordningen for at opretholde konkurrenceevnen for visse fiskerivarer over for fiskerivarer fra andre områder i EU.

2.2. Forordningsforslaget vedrører ligeledes den støtte, der ydes til forarbejdning og afsætning af fiskerivarer fra nær- og kystfiskeriet. EØSU godkender medtagelsen af nær- og kystfiskeriet i den foreslåede forordning, men opfordrer samtidig Kommissionen til fortsat at yde støtte til denne type fiskeri, som er af stor social og økonomisk betydning i områderne i EU's yderste periferi.

2.3. For at fremtidssikre forordningen, er det vigtigt at overveje at give mulighed for at justere de fastsatte beløb og mængder for de forskellige arter. EØSU mener imidlertid, at proceduren for en sådan justering som angivet i artikel 8 er alt for kompliceret, og at Kommissionen bør udforme en mere brugervenlig procedure, der vil gøre det muligt hurtigere at træffe praktiske beslutninger.

2.4. EØSU er enigt i, at de økonomiske foranstaltninger skal finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, og støtter Kommissionens beslutning om hvert fjerde år - og første gang den 1. januar 2007 - at forelægge en rapport om gennemførelsen af de fastsatte foranstaltninger, ledsaget af forslag til passende foranstaltninger.

3. Konklusioner

3.1. EØSU mener, at der er et presserende behov for at få denne forordning vedtaget.

3.2. EØSU mener, at denne forordning er af permanent karakter, og at foranstaltningerne om nødvendigt bør revideres, så målet om at godtgøre meromkostningerne ved afsætning af visse fiskerivarer fra områderne i EU's yderste periferi fastholdes.

3.3. EØSU mener, at proceduren for justering af beløb og mængder som fastlagt i artikel 8 bør være mere enkel, praktisk og fleksibel.

Bruxelles, den 29. oktober 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT L 162 af 30.6.1994, s. 8; EFT L 236 af 5.10.1995, s. 2; EFT L 208 af 24.7.1998, s. 1 og EFT L 89 af 5.4.2000, s. 1.

(2) EFT L 89 af 5.4.2002, s. 1.

(3) KOM(2003) 516 endelig - 2003/0202 (CNS).