;OMMI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(90) 305 endelig udg. - SYN 177 
Bruxelles, den 2. juli 1990 
Ændring ti I forslag ti I 
RÅDETS ANDET DIREKTIV 
om samordning af love og administrative bestemmelser 
' vedrørende direkte Iivsforslkringsvlrksomhed, 
om fastsættelse af bestemmelser, 
der kan lette den faktiske gennemførelse af 
den fri udveksling af tjenesteydelser, 
og om ændring af direktiv 79/267/EØF 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-traktatens, 
artikel 149, stk. 3) 

BEGRUNDELSE 
Med hjemmel i Traktatens artikel 149, stk. 3, forelagde Kommissionen den 
1. marts 1990 Rådet et ændret forslag til andet I ivsforsikringsdlrektiv1 ), 
på grundlag af de omfattende drøftelser, der har fundet sted siden 
23. december 1988, hvor det oprindelige forslag blev fremlagt2^. 
Europa-Parlamentet har netop afsluttet sin andenbehandling: den 1?.. juni 
19903) afgav den en udtalelse på grundlag af en betænkning udarbejdet af 
Parlamentets udvalg om Retlige Anliggender og Borgernes Rettighede* after 
indhentet udtalelse fra Parlamentets udvalg om Økonomi, Valutaspørgsmål og 
Industripolitlk. 
Kommissionen kunne Ikke acceptere den af Parlamentet foreslåede vigtigste 
ændring gående ud på, at hvis den medlemsstat, hvori forsikringsselskabet 
er etableret, har den mest liberale tilsynsordning, må tegning af en 
forsikring ikke ske via en formidler, der er etableret i den medlemsstat, 
hvor forsikringstageren har sit sædvand I ige hjemsted, og som udøver 
erhvervsvirksomhed af den art, der er angivet i artikel 2, stk. 1, 
litra a), i direktiv 77/72/EØF, dvs. generelt forsikringsmægleren4). 
Kommissionen er nemlig stadig overbevist om, at hvis forsikringstageren - i 
henhold til reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser - seiv tager 
initiativet til at få tegnet en forsikring, ville det være urimeligt at 
afskære ham fra muligheden for at få den rådgivning, som en uafhængig 
forsikringsmægler kan give ham, og dette så meget desto mere eftersom 
direktivforslaget forudser særlige garantier med henblik på at gøre 
forsikringstageren opmærksom på konsekvenserne af den af ham valgte 
fremgangsmåde. 
Men da de i medlemsstaterne gældende bestemmelser for sådanne mæglere og 
tilsynet med disse er indbyrdes forskellige, er det fuldt ud legitimt at 
give de medlemsstater, der måtte finde noget sådant nødvendigt, den 
fornødne tid til at supplere deres bestemmelser på området. 
For at tage hensyn til de betænkeligheder, Parlamentet har givet udtryk 
for, foreslår Kommissionen, at der Indføjes en ny betragtning for dermed at 
understrege, at enhver lovgivning, der har til formål at sikre, at forsik-
ringsmæglere har de fornødne faglige kvalifikationer og den fornødne 
uafhængighed, er af stor betydning af hensyn til forbrugerbeskyttelsen. 
1) K0M(90) 46 endelig Udg. - SYN 177, EFT C 72 af 22.3.1990, s. 5. 
2) KOM(88) 729 endelig Udg., SYN 177, EFT L 38 af 15.2.1989, s. 7. 
3) 
4) EFT L 26 af 31.1.1977, s. 14. 
- 3 -
I øvrigt har Parlamentet foreslået, at de medlemsstater, hvori forsikrings­
selskaber har tilladelse til samtidig at drive IIvsforsikringsvlrksomhed og 
skadesforc! 1er ingsvlrksomhed, forpligter sig til at vedtage foranstalt­
ninger, der lotter disse forsikringsselskabers mulighed for at omdanne sig 
til ipc,!:îissrede livsforsikringsselskaber. Disse foranstaltninger kan 
bl.a. «jå ud på, at der automatisk meddeles en administrativ tilladelse til 
et specîEMseret livsforsikringsselskab, og at der indføres skattelet­
telser . 
Kommissionen kan Ikke acceptere dette forslag, da det foregriber konklusio­
nerne I den rapport, der er nævnt I artikel 18, stk. 2, og som Kommissionen 
er ved at udarbejde med henblik på at undersøge sådanne multibrancheseI ska­
bers situât ion. 
Endvidere vil en automatisk meddelelse af en administrativ tilladelse 
stride mod det ansvar, der påhviler en tilsynsmyndighed, og fastsættelse af 
skattemæssige bestemmelser vil udgøre en harmoniseringsforanstaltning, der 
falder uden for rammerne af denne kontekst. 
Derimod foreslår Kommissionen, at det understreges i en ny betragtning, at 
dersom multibrancheseI skaber ønsker at opsplitte sig, står det medlemssta­
ternes frit for - dog under overholdelse af fællesskabsretten, herunder 
navnlig Fællesskabets konkurrenceregler - at fastsætte en særlig beskat­
ningsordning bl.a. med henblik på beskatning af den værdiforøgelse, som en 
sådan opsplitning hyppigt medfører, og som viser sig i regnskaberne. 
XV/147/90-DA 
ÆNDRET FORSLAG 
TIL * 
RÅDETS ANDET DIREKTIV 
om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte 
iivsforsikrIngsvlrksomhed, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette 
den faktiske gennemførelse af den fri udveksling af tjenesteydelser, og om 
ændring af direktiv 79/267/EØF 
Ny betragtning, der skal indføjes efter den tolvte betragtning 
ingen af bestemmelserne i dette direktiv er til hinder for, at et 
multibrancheselskab lader sig opsplitte i to selskaber, hvor det ene udøver 
1 ivsforsikrinosvlrksomhed og det andet skadesforsikrInasvirksomhed; for at 
denne opspi (tning Kan finde sted Dj te bedst mulige VjJi'; '" . er det 
ønskeligt, at give medlemsstaterne mulighed for - under overholdelse af 
Fællesskabets konkurrenceregler at indføre en hensigtsmæssig 
beskatningsordning for den værdiforøgelse, som en sådan opsplitning kan 
medføre; 
Ny betragtning, der skal indføjes efter den sidste betragtning 
det er således af særdeles stor betydning, at de medlemsstater der ønsker 
det får en rimelig frist til at være i stand til at vedtage de 
bestemmelser, der er nødvendige for at sikre, at forsikringsmgglere har de 
fornødne faglige kvalifikationer og den fornødne uafhængighed: da disse 
mæglere spiller en stadig større rolle som rådgivere for forsikringstagere. 
der som led den fri udveksling af t ienestevdelsre står over for et øget 
udbud af produkter, er mægleres faglige kvalifikationer og uafhængighed et 
væsentligt element som led i forbrugerbeskyttelsen. 
ISSN 0254-1459 
KOM(90) 305 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 18 
Katalognummer : CB-CO-90-332-DA-C 
ISBN 92-77-62112-5 
SALGSPRIS til og med 30 sider: 3,50 ECU for hver 10 sider derudover 1}25 ECU 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg