Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon og pagten i bilaget, skal bygge på teksterne i bilaget til denne afgørelse.

(4)EU og Libanon vil, samtidig med at de tager fat på de mest presserende udfordringer, vedblive med at forfølge hovedmålene med deres langsigtede partnerskab og arbejde hen mod stabilitet og modstandsdygtighed i landet og regionen og fremme bæredygtig økonomisk vækst ved hjælp af stærke statslige institutioner og revitalisering af den libanesiske økonomi —

(3)EU's og Libanons fælles mål om et fælles område med fred, velstand og stabilitet forudsætter samarbejde, navnlig gennem medejerskab og differentiering, og at der tages bestik af Libanons vigtige rolle i regionen.

(2)Rådet så med tilfredshed på den fælles meddelelse fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen af 18. november 2015 om revision af den europæiske naboskabspolitik i sine konklusioner af 14. december 2015, hvor det bl.a. bekræftede sin hensigt om at indlede en ny fase af engagement med partnerne i 2016, der vil kunne føre til opstilling af nye partnerskabsprioriteter, hvor det er hensigtsmæssigt, med fokus på aftalte prioriteter og interesser.

under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og

om Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon og pagten i bilaget

Gennemførelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon vil være genstand for en koordinationsmekanisme med fastsatte fokuspunkter hos de relevante tjenestegrene med henblik på regelmæssig revision og overvågning af gennemførelsen for at sikre medejerskab, gennemsigtighed og gensidigt fordelagtig gennemførelse. Møderne om det bilaterale samarbejde mellem EU og Libanon under den nuværende associeringsaftale vil bidrage til denne overvågning, herunder på sektorplan.

Ingen yderligere budgetmæssige virkninger ud over det, der er fastsat i tidligere internationale EU-forpligtelser. Yderligere budgetmæssige virkninger vil blive fastsat ved særskilte forslag såsom den kommende fælles støtteramme (ENI) for 2017-2020.

Virkningerne for de grundlæggende rettigheder i Libanon anses for at være positive, eftersom den libanesiske regerings tilsagn i partnerskabsprioriteterne og pagten bl.a. omfatter gennemførelsen af tilsagn og forpligtelser i henhold til international og national humanitær ret, fremme af god regeringsførelse, støtte til og fremme af offentlig uddannelse af høj kvalitet for alle børn på alle niveauer, forbedring af adgangen til sundhedsydelser og domstolsprøvelse.

Der har siden marts 2016 været afholdt høringer af civilsamfundsaktører i Beirut og Bruxelles. De vigtigste bidrag var, at det er nødvendigt at imødekomme de syriske flygtninges grundlæggende behov, herunder beskyttelse, og samtidig støtte Libanon i at huse den store tilstrømning af flygtninge, at det er nødvendigt at sikre menneskerettighederne og samtidig bekæmpe voldelig ekstremisme, at det er nødvendigt at bevare et stort engagement med hensyn til at fremme uddannelse og andre børnerettigheder, og at det er nødvendigt at fastholde bestræbelserne på at fremme ligestilling mellem kønnene og beskytte internationale og lokale ikkestatslige organisationer (NGO'er), som arbejder i landet, mod urimeligt pres. Der er taget højde for alle disse punkter i teksterne i bilaget.

For at leve op til dette engagement er de politiske tilsagn i bilaget det mest hensigtsmæssige instrument: En ny bindende international aftale med Libanon ville have medført en uforholdsmæssig stor proceduremæssig byrde sammenlignet med den tidsramme, som partnerskabsprioriteterne skal dække, og et enkelt aftalememorandum ville på den anden side ikke have nydt samme status som "handlingsplaner og andre tilsvarende dokumenter", der i artikel 3, stk. 2, i forordningen om det europæiske naboskabsinstrument, er angivet som grundlag for den flerårige programmering af bistanden.

Artikel 218, stk. 9, i TEUF vil sikre, at partnerskabsprioriteterne kan danne grundlag for den EU-bistand, der er planlagt under det europæiske naboskabsinstrument. Det forventes, at partnerskabsprioriteterne og pagten vedtages på et møde i Associeringsrådet EU-Libanon inden udgangen af 2016 efter Rådets vedtagelse af EU's holdning med henblik på associeringsrådet selv på grundlag af artikel 218, stk. 9, i TEUF.

Dette forslag til Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon og pagten har hjemmel i artikel 218, stk. 9, i TEUF.

Dokumenterne tager bl.a. hensyn til fremme af menneskerettigheder og god regeringsførelse, den eksterne dimension af EU's migrationspolitik, øget fokus på internationalt samarbejde om bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme og de muligheder, som handel giver for at skabe retfærdig vækst og ordentlig beskæftigelse.

De foreslåede prioriteter for partnerskabet mellem EU og Libanon og den foreslåede pagt, som afspejler EU's mangeårige tilsagn over for dets middelhavspartnere, er fuldt på linje med opfordringen i EU' globale strategi til en integreret tilgang til håndtering af kriser, som skal omfatte EU's politikker på det humanitære område og inden for udvikling, migration, handel, investering, infrastruktur, uddannelse, sundhed og forskning.

Prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon er den første bilaterale ramme, der er vedtaget under den nye europæiske naboskabspolitik, og de stemmer overens med prioriteterne og fremgangsmåderne i denne politik, navnlig stabilisering af naboskabsområdet i politisk, økonomisk og sikkerhedsmæssig henseende. De stemmer også overens med associeringsaftalen mellem EU og Libanon, som trådte i kraft i 2006.

Pagten i bilaget bygger på de prioriteter, som Libanons regering har fastlagt, herunder i hensigtserklæringen på konferencen i London og i krisereaktionsplanen for Libanon. Den fokuserer på at styrke Libanons institutionelle og økonomiske modstandsdygtighed og samtidig forbedre ydelserne til og de økonomiske muligheder for syriske flygtninge og værtssamfundene gennem øget beskyttelse og adgang til beskæftigelse og uddannelse af høj kvalitet og basale ydelser.

Libanon og EU vil, samtidig med at de tager fat på de mest presserende udfordringer, herunder migration og terrorisme som prioriteter, vedblive med at forfølge hovedmålene med deres langsigtede partnerskab, dvs. arbejde hen mod bæredygtig stabilitet i Libanon og regionen, fastholde den økonomiske vækst ved hjælp af stærke statslige institutioner og revitalisere den libanesiske økonomi, ved at udnytte potentialet i Libanons private sektor og civilsamfund.

Partnerskabsprioriteterne og pagten afspejler fælles interesser og fokuserer på områder, hvor et samarbejde mellem EU og Libanon er til gensidig fordel. Respekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder er et væsentligt element i forbindelserne mellem EU og Libanon. Det fælles mål om et fælles område med fred, velstand og stabilitet forudsætter samarbejde, navnlig gennem medejerskab og differentiering, og at der tages bestik af Libanons vigtige rolle i regionen.

EU og Libanon blev enige om, at dokumentet med partnerskabsprioriteterne skal have et bilag med en pagt, der fastsætter EU's og Libanons respektive tilsagn med hensyn til at imødegå Syrienskrisens indvirkning. Disse dokumenter danner grundlaget for programmeringen af EU's bistand.

Forhandlingen med Libanon fandt sted i ånden fra konferencen i London i februar 2016 om Syrien og regionen, hvor Kommissionen og HR/NF foreslog, at der fastsættes gensidige tilsagn for at hjælpe de værtslande, der er mest berørt af tilstrømningen af syriske flygtninge (Jordan og Libanon). Konceptet stemmer overens med den nye globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik, som den højtstående repræsentant forelagde i juni 2016, dvs. hele EU's værktøjskasse anvendes på den mest effektive måde for at øge virkningen og synligheden af EU-støtten.

Den reviderede europæiske naboskabspolitik, som blev vedtaget i november 2015, fastsætter en ny ramme for fastlæggelse af bilaterale forbindelser med partnere. Disse bør fastsættes i "prioriteterne for partnerskabet", der er en vigtig referenceramme, når der skal opnås enighed med partnerlande om et begrænset sæt målrettede prioriteter for de kommende år.

om Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon og pagten i bilaget

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 19.9.2016 JOIN(2016) 40 final BILAG til Fælles forslag til



RÅDETS AFGØRELSE om Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon og pagten i bilaget





AFGØRELSE nr. 1/2016 VEDTAGET PÅ 12. MØDE I ASSOCIERINGSRÅDET EU-Libanon den [DAG MÅNED ÅR] om fastlæggelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon ASSOCIERINGSRÅDET EU-LIBANON HAR — under henvisning til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, og ud fra følgende betragtninger: (1) Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side blev undertegnet den 17. juni 2002 og trådte i kraft den 1. april 2006. (2) Artikel 76 i Euro-Middelhavs-aftalen giver associeringsrådet beføjelse til at træffe passende afgørelser med henblik på virkeliggørelse af aftalens mål. (3) Efter artikel 86 i Euro-Middelhavs-aftalen træffer parterne alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og de drager omsorg for, at aftalens målsætning virkeliggøres. (4) Den anden handlingsplan EU-Libanon, som blev vedtaget i 2013 med det formål at fremme samarbejdet på de områder, der er anført i Euro-Middelhavs-aftalen, udløb i 2015 og er ikke blevet fornyet. (5) I revisionen af den europæiske naboskabspolitik i 2016 blev det foreslået at indlede en fase med nyt gensidigt engagement mellem partnerne for at øge ejerskabsfølelsen hos begge parter. (6) EU og Libanon er blevet enige om at konsolidere deres partnerskab ved at fastlægge et sæt prioriteter for perioden 2016-2020 med henblik på at støtte og styrke Libanons modstandsdygtighed og stabilitet og samtidig søge også at afhjælpe konsekvenserne af den langvarige konflikt i Syrien. (7) Parterne i Euro-Middelhavs-aftalen er blevet enige om teksten til prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten, der skal støtte gennemførelsen af Euro-Middelhavs-aftalen og koncentrere samarbejdet om fælles interesser, der er identificeret i fællesskab — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1

Associeringsrådet henstiller, at parterne gennemfører prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten, jf. bilaget.



Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Udfærdiget i xx, den [dag måned år]. På vegne af Associeringsrådet EU-Libanon Formand



*** BILAG Prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon samt pagten



Prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon Et fornyet partnerskab mellem EU og Libanon (2016-2020)

Fastlæggelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon Libanon har spillet en ledende rolle i drøftelserne af og høringerne om revisionen af den europæiske naboskabspolitik (ENP). Det arabiske oplæg, som blev forelagt på konferencen i Beirut om revisionen af ENP, var et vigtigt dokument, som bidrog til den høringsproces, der mundede ud i den reviderede ENP. Overordnet bygger prioriteterne på Libanons engagement i revisionen af ENP, og de fastlægger en ramme for politisk engagement og for interventioner på kort og mellemlang sigt på baggrund af de prioriteter, som Libanons regering har fastlagt. Desuden står Libanon og EU som partnere i dag mere end nogensinde før over for umiddelbare udfordringer i tilknytning til langvarige kriser. Disse udfordringer kræver, at ovennævnte ramme tager højde for ekstraordinære omstændigheder i regionen og disses indvirkning på Libanon. EU og Libanon opfatter deres partnerskab som et udtryk for fælles værdier og en anerkendelse af fælles interesser. Menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder som fastsat i relevant international, regional og national ret udgør fælles værdier. Respekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder er et væsentligt element i forbindelserne mellem EU og Libanon. Det fælles mål om et fælles område med fred, velstand og stabilitet forudsætter samarbejde, navnlig gennem medejerskab, differentiering og styrket partnerskab, der er drevet af betydningen af at fastholde Libanon som en model for mådehold for hele regionen og gøre status over den vigtige rolle, som landets aktive private sektor og dynamiske civilsamfund spiller. Libanon og EU vil, samtidig med at de tager fat på de mest presserende udfordringer, herunder migration og terrorisme, vedblive med at forfølge hovedmålene med deres langsigtede partnerskab, dvs. arbejde hen mod bæredygtig libanesisk og regional stabilitet, hvor EU vil gå i aktiv dialog med de libanesiske myndigheder og opretholde dialogen med samtlige politiske partier, fastholde den økonomiske vækst ved hjælp af stærke statslige institutioner og revitalisering af den libanesiske økonomi, bl.a. ved at udnytte potentialet i Libanons private sektor og civilsamfund. Inden for hvert af de prioriterede områder, der er fastlagt nedenfor, kræver nogle udfordringer omgående handling, mens visse andre skridt til gennemførelse vil kræve behørig forberedelse med henblik på vellykket gennemførelse på mellemlang sigt. Associeringsrådet EU-Libanon støtter dette fornyede partnerskab som et paradigme for et nyt, skræddersyet bilateralt samarbejde, der omfatter en forbedret politisk dialog. Perioden umiddelbart efter associeringsrådet bliver afgørende for, at tilsagn omsættes til handlinger, hvilket vil kræve, at begge parter reelt gennemfører partnerskabsprioriteterne og den tilhørende pagt. En midtvejsrevision af partnerskabsprioriteterne vil om nødvendigt justere og tilpasse dem. I sidste ende vil succeskriteriet for dette fornyede partnerskab være, om det opfylder Libanons og EU's behov. De prioriteter og tilsagn, der er fastsat i dette dokument og bilaget hertil, er ikkeudtømmende, og EU er rede til at lade Libanon drage fordel af EU-initiativer rettet mod prioriterede tredjelande i regionen. Håndtering af den humanitære krise med en samlet tilgang Siden 2011 har Libanon været pålagt en hidtil uset byrde som følge af massetilstrømningen til landet af syrere, der er fordrevet fra Syrien. Libanon huser i dag ca. 1,5 mio. syrere og 0,5 mio. palæstinensere, hvilket betyder, at Libanon er det land, der huser det højeste antal fordrevne og flygtninge, både pr. indbygger og pr. km2. Den seneste migrationskrise i EU har understreget de politiske, økonomiske og sociale udfordringer som følge heraf. Libanon er 440 gange mindre end EU og har en befolkning, der er 120 gange mindre, men i de seneste år har antallet af husede flygtninge i absolutte tal været omtrent det samme i de to områder. Libanon og EU mener, at den eneste holdbare langsigtede løsning for flygtninge og fordrevne fra Syrien, der befinder sig i Libanon, er, at de kan vende sikkert tilbage til deres oprindelsesland, så snart betingelserne for en sådan tilbagevenden er opfyldt. At flygtninge og fordrevne personer over hele Syrien og fra Syrien samt deres værtssamfund får opfyldt deres behov, har højeste prioritet for hele det internationale samfund, hvis bestræbelser med henblik herpå bør intensiveres. Begge parter vil imidlertid være opmærksomme på, hvor vigtigt det er at skabe betingelser for, at flygtninge fra Syrien og fordrevne syrere, også under overgangen, kan vende sikkert tilbage i overensstemmelse med alle den humanitære folkerets normer og under hensyntagen til værtslandenes interesser. I denne ånd vil Libanon og EU drage de konkrete fordele af deres fælles tilsagn om at forbedre den politiske dialog ved i fællesskab at vurdere og fremme tilstedeværelsen af sådanne betingelser bilateralt og i relevante internationale fora, hvor EU og dets medlemsstater vil afspejle Libanons særlige situation og nødvendigheden af at tage landets vitale interesser i betragtning og udtrykke deres alvorlige bekymring over, at Libanon huser over 1 mio. flygtninge, som UNHRC har registreret, og over, hvordan det indvirker på værtssamfundene og sikkerheden og stabiliteten i Libanon og regionen som helhed. I denne sammenhæng og i erkendelse af, at flygtningekrisen vil trække ud, lancerede den libanesiske regering en ny tilgang til, hvordan det midlertidige og fortsatte ophold i Libanon for syrere, der er fordrevet fra Syrien, skal håndteres for at dæmpe presset på landet og dets borgere som følge af den syriske massetilstrømning på en sådan måde, at det hverken er til skade for landets og de libanesiske borgeres eller for flygtningenes interesser. Denne nye vision, som er skitseret i Libanons hensigtserklæring, der blev forelagt på Londonkonferencen i februar 2016, har sammen med den internationale støtte for så vidt angår passende finansiering og leveringsredskaber potentiale til at forbedre situationen væsentligt. Libanons regering vil lette adgangen til internationale midler og leveringsredskaber for de forskellige indsatsområder, navnlig dem, der er rettet mod den nationale økonomi, infrastruktur og jobskabelsesinitiativer, med de fornødne administrative og reguleringsmæssige foranstaltninger i overensstemmelse med de libanesiske love og bestemmelser. EU og Libanon ønsker interventioner med stor virkning, der omfatter alle former for finansiel bistand, tilskud og lån, for at dæmpe de drastiske virkninger af Syrienkrisen på Libanons finanser, på værtssamfundene og på landets økonomi, infrastruktur og miljø. Forbedringen af de økonomiske muligheder for flygtninge og fordrevne personer fra Syrien vil skulle indgå i de overordnede bestræbelser på at forbedre hele landets økonomiske modstandsdygtighed gennem udenlandske og lokale investeringer i jobskabelsesprojekter, infrastruktur og lokal økonomisk udvikling. Sådanne interventioner vil også bidrage til at skabe et klima, hvor statens låneomkostninger kunne sænkes betydeligt. Partnerskabsprioriteterne vil tage sigte på at fremme fælles interesser og forbedre samarbejdet. De er indbyrdes forbundne og gensidigt forstærkende. De vil også skabe en strategisk ramme for koordinering af politiske og sikkerhedsmæssige bestræbelser samt samarbejdsbestræbelser i de næste fire år (2016-2020). De nedenfor anførte prioriteter og mål bygger på regeringens eksisterende planer og strategier. De vil også danne grundlag for tilpasning af bistanden bag regeringens vision. Partnerskabsprioriteterne sigter mod at fremme ligestilling mellem kønnene, bl.a. gennem kvinders øgede deltagelse i politiske og beslutningstagende fora. 1.Sikkerhed og terrorbekæmpelse Hovedmålet vil være at forbedre sikkerheden for alle europæiske og libanesiske borgere. Libanon og EU vil gå videre med reformer og forbedring af sikkerhedssektoren ved at udvikle sikkerhedsaktørernes institutionelle kapacitet, herunder retshåndhævelser, sikkerhedsforvaltning, tilsynsorganer og retsvæsen med fuld respekt for menneskerettighederne og de demokratiske normer. Angreb begået af Daesh understreger, at Europa og Libanon står over for en fælles terrortrussel. Vores bestræbelser vil fokusere på opbygning af et bredt sikkerheds- og terrorbekæmpelsespartnerskab. Den køreplan, som Libanon og EU nåede til enighed om efter dialogen om sikkerhed og terrorbekæmpelse den 26. januar 2016, vil sikre et stærkere og kvalitativt konkret samarbejde om bekæmpelse af de terrororganisationer, som FN's Sikkerhedsråd har udpeget. Samarbejdsområderne omfatter retsvæsen og retshåndhævelse, bekæmpelse af finansiering af terrorisme, grænseforvaltning, lufthavnssikkerhed og sikkerhed inden for civil luftfart samt bekæmpelse af voldelig ekstremisme. I den forbindelse vil EU aktivt anvende alle sine relevante redskaber, instrumenter og kapaciteter tiltænkt prioriterede tredjelande, som står over for en alvorlig terrortrussel. Libanon og EU vil arbejde hen imod en koordineret national tilgang til bekæmpelse af terrortruslen. Libanon vil med EU's støtte udarbejde sin nationale terrorbekæmpelsesstrategi, som vil omfatte bidrag fra eksperter fra medlemsstaterne, Europol, Cepol, Frontex og Eurojust. Resultatet bliver en strategi, der afspejler de unikke bidrag, som de enkelte dele af den libanesiske regering kan yde for at bekæmpe terrorisme og voldelig ekstremisme. 2.Regeringsførelse og retsstatsprincippet Et stabilt Libanon kræver fremskridt med hensyn til regeringsførelse og retsstatsprincippet. EU vil samarbejde med Libanon om at:

–udvikle samarbejdsprojekter på området for institutionel kapacitetsopbygning inden for rammerne af Libanons administrative reformstrategi –fremme de fælles værdier demokrati og retsstatsprincippet, herunder god regeringsførelse og gennemsigtige, stabile og effektive institutioner, beskyttelse af ytringsfriheden og en uafhængig presse –fortsætte med reformbestræbelser, der styrker retssystemets effektivitet og uafhængighed og sigter mod en mere effektiv offentlig sektor. For at opnå resultater inden for alle partnerskabsprioriteter vil det fortsat være helt afgørende at styrke bekæmpelsen af korruption, som hæmmer væksten og den økonomiske udvikling. Reformen af valgloven og valgreglerne vil være afgørende for, at landet kan moderniseres. Libanon glæder sig over, at EU har erklæret sig rede til at engagere sig i at fremme en valgreform i Libanon og i at forbedre forvaltningen på kommunalt plan. Bæredygtig udvikling kræver også fremme af menneskerettighederne, herunder beskyttelse af marginaliserede befolkningsgrupper. 3.Fremme af vækst og jobmuligheder a.Kommuner Bestræbelser på at styrke modstandsdygtige samfund vil være en prioritet. Økonomiske forskelle i Libanon dræner landet for dets vækstpotentiale og er en trussel mod dets stabilitet. Der vil blive sat særlig fokus på ugunstigt stillede områder, bl.a. ved at give kommunerne mere magt, forene kommuner og lokale myndigheder og styrke civilsamfundsorganisationerne, med henblik på at forbedre de lokale forvaltningsstrukturer. Kvinders og unges øgede deltagelse vil blive støttet med henblik på at fremme en inklusiv tilgang til bæredygtig vækst. Dette vil også omfatte forbedring af leveringen af tjenester, f.eks. sundhedstjenester, og investeringer i kommunale infrastrukturprojekter. Kommunerne er hårdt pressede af denne voldsomme befolkningsstigning, fordi de skal udvide de basale tjenester og opfylde de umiddelbare behov, som både de syriske borgere i landet og værtssamfundene har, hvilket fører til faldende kvalitet af de leverede tjenester. b.Private investeringer Der vil blive gjort en indsats for at revitalisere den libanesiske økonomi med fokus på at skabe anstændige beskæftigelsesmuligheder for alle og bredt baseret inklusiv vækst gennem øgede private investeringer. Økonomien spiller også en afgørende rolle for Libanons bestræbelser på at dæmpe virkningerne af den syriske krise. Med henblik herpå er det ønskeligt at fortsætte bestræbelserne på at afhjælpe Libanons makroøkonomiske ubalancer og budgetmæssige sårbarheder med de nødvendige reformer for at bane vej for højere bæredygtig vækst. Jobskabelse i hele landet vil bidrage til at skabe tillid til regeringen og de offentlige institutioner og fremme den sociale samhørighed. En stadig større formel økonomi vil generere hårdt tiltrængte indtægter, der kan støtte den offentlige sektors levering af tjenester og opbygge de offentlige institutioners legitimitet. Forbedret konkurrenceevne og diversificering kombineret med en aktiv privat sektor vil forbedre den nationale økonomis modstandsdygtighed og som følge heraf sætte skub i jobskabelsen i overensstemmelse med de libanesiske love og bestemmelser og vil på den måde mindske de sekteriske og sociale spændinger. Dette kan opnås gennem bred inddragelse af virksomheder og befolkningen, herunder den libanesiske diaspora, i innovation og videnbaserede økonomiske aktiviteter, og skabelse af ordentlige job, som er til fordel for alle. Gennemførelsen af tilsagnene i pagten mellem EU og Libanon vil give yderligere muligheder for landets udvikling. c.Infrastruktur Libanon og EU vil undersøge muligheden for at udnytte finansiering på lempelige vilkår til at udvide kritisk infrastruktur med henblik på at forbedre højt prioriterede sektorers produktivitet. Mulighederne for at inddrage internationale finansielle institutioner (IFI'er) i indførelsen af nye leveringsmetoder, herunder særlige tilskud, ikkefinansiel bistand og lån på lempelige vilkår, vil blive undersøgt i fællesskab. Der vil blive gjort en særlig indsats for at samarbejde med de organisationer i den private sektor, der kan være interesserede i at benytte sig af de muligheder, som europæiske finansieringsfaciliteter giver. Målet er at støtte udviklingen af kritisk infrastruktur såsom elektricitet, vand, affaldshåndtering og transport og at yde prioriteret støtte til produktionssektorerne. Mulighederne for målrettet finansiel bistand, herunder budgetstøtte, vil også blive undersøgt, hvis det er relevant. Desuden ser Libanon frem til at oprette EU-specifikke mekanismer til at mindske de risici, der er forbundet med store investeringsprogrammer. EU og Libanon vil sammen arbejde hen imod at skabe betingelser for konkrete finansielle interventioner, navnlig europæiske, med henblik på at støtte vigtige infrastrukturprojekter og eventuelt mobilisere EU's forskellige finansielle instrumenter. Ovennævnte indsatsområder vil være genstand for tæt samråd med henblik på at opnå konkrete resultater. d.Handel/landbrug/industri Libanon og EU agter også at styrke deres handelsforbindelser. Med henblik herpå vil Libanon og EU nedsætte og regelmæssigt samle en fælles arbejdsgruppe for yderligere at fremme handel og mindske de eksisterende ikketoldmæssige hindringer for handel med varer og tjenesteydelser. Denne arbejdsgruppe påbegynder sin mødevirksomhed hurtigst muligt.

Der er en gensidig interesse for at fremme handelsforbindelserne ved at øge industrivarernes, servicesektorens og landbrugs- og agrofødevaresektorens konkurrenceevne, bl.a. ved at forbedre de libanesiske landbrugsvarers kvalitetsstandarder, og samtidig indarbejde begreberne bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion. Arbejdet på dette område vil også bidrage til at dæmpe den syriske krises indvirkning på handelen og til at fremme investeringer i arbejdskraftintensive sektorer såsom landbruget og industrien. De muligheder, som associeringsaftalen giver, bør udnyttes fuldt ud med henblik på at sikre fordele for begge parter, og der vil blive gjort bestræbelser på at lette markedsadgangen for libanesiske varer til EU-markedet og andre markeder yderligere. Der vil blive indført et forbedret samarbejde og teknisk bistand med hensyn til sundheds- og plantesundhedsmæssige standarder, herunder i samarbejde med den libanesiske private sektor, for at behandle disse spørgsmål på passende vis. På den måde kan Libanon øge eksporten af landbrugsvarer og maksimere fordelene ved de eksisterende markedsadgangsmuligheder, som omfatter opfyldelse af toldkontingenterne for landbrugsvarer i associeringsaftalen. EU vil vedblive med at tilskynde til og støtte Libanons medlemskab af Verdenshandelsorganisationen (WTO) og dets positive deltagelse i Agadiraftalen. e.Energisikkerhed, klimaindsats og bevarelse af naturressourcer Øget opmærksomhed på miljøet gennem energieffektivitet, vedvarende energi, affaldshåndtering, vandforvaltning og bevarelse af naturressourcer kan fremme landets turismepotentiale, beskytte den nationale velstand og sikre, at befolkningen i mindre grad udsættes for sygdom og sundhedsfare. Forsknings- og innovationssamarbejde og -partnerskaber kan spille en afgørende rolle på alle disse områder ved at øge potentialet for integreret og effektiv forvaltning af naturressourcerne gennem en neksustilgang. De to parter sigter mod at realisere energisamarbejdets potentiale. En energidialog kan gøre det muligt at intensivere energisamarbejdet, bl.a. om efterforskning og udvinding af olie og gas og om dermed forbundne offshoremuligheder. Efter Parisaftalen vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) vil EU og Libanon undersøge mulighederne for øget samarbejde om gennemførelsen af Libanons tilsigtede nationalt bestemte bidrag. Mulighederne for en gæld for natur-aftale kan undersøges med henblik på at mindske den offentlige gældsbyrde og forbedre bevarelsen af naturressourcerne. 4.Migration og mobilitet Libanon og EU forhandler om en fælles erklæring med henblik på at iværksætte deres mobilitetspartnerskab begyndende med dialogen om migration, mobilitet og sikkerhed, og de vil også nå til enighed om et bilag med konkrete prioriterede foranstaltninger, der tjener det nye mobilitetspartnerskabs mål. De to parter vil søge at styrke deres samarbejde om migration og mobilitet gennem mobilitetspartnerskabet mellem Libanon og EU, som er en langsigtet ramme, der skal styrke Libanons kapacitet til at styre både regulær og irregulær migration under hensyntagen til dets interesser som værtsland og dets specifikke kontekst og knappe ressourcer samt den tunge byrde, det har båret siden begyndelsen af den syriske krise. Libanon og EU vil fremme samarbejdet om en lang række spørgsmål med den fælles opfattelse, at migration og mobilitet skal håndteres på en sammenhængende måde, og at de enkelte mål for mobilitetspartnerskabet bør forfølges lige energisk. Mobilitetspartnerskabets fulde og effektive gennemførelse vil være afgørende for samarbejdet mellem Libanon og EU på dette område. Dette omfatter bl.a. forbedring af velforvaltet mobilitet for libanesiske borgere og EU-borgere på de to parters områder, forøgelse af kapaciteten til at styre migrationsstrømme, styrkelse af kapaciteten til at forvalte grænserne, intensivering af dialogen om forhold vedrørende international beskyttelse, hvor fælles betænkeligheder vil blive drøftet, og, hvilket er vigtigst, sikring af, at sammenhængen mellem migration og udvikling styrkes yderligere og skaber synlige resultater for Libanons befolkning. 5.Mekanismer for dialog og indbyrdes koordinering Den generelle ramme for samarbejdet mellem Libanon og EU er associeringsaftalen, som trådte i kraft i 2006. Det bliver vigtigt at rationalisere og optimere gennemførelsen af associeringsaftalen, bl.a. ved omfattende nytænkning af de dialoger og underudvalgsmøder, der finder sted. Ved at inddele underudvalgsmøderne i færre tematiske møder vil det blive muligt at fremme samarbejdet på prioriterede områder. Samtidig vil der måske også blive tilrettelagt bredere formater, der omfatter civilsamfundet og ikkestatslige aktører. De to parter er tillige rede til at uddybe den politiske dialog, bl.a. gennem et øget engagement på det udenrigspolitiske område. Metoder til at øge niveauet for samarbejde og samråd med det libanesiske udenrigs- og udvandringsministerium (kontaktpunkt for ENP) vil blive undersøgt under hensyntagen til EU's principfaste holdning om at støtte Libanons suverænitet, territoriale integritet, pluralisme og inklusive stabilitet. De to parter vil oprette en koordineringsmekanisme for jævnligt at revidere og overvåge gennemførelsen af partnerskabsprioriteterne og pagten med henblik på at sikre medejerskab, gennemsigtighed og gennemførelse til fordel for begge parter. PAGT MELLEM EU OG LIBANON Bilag til partnerskabsprioriteterne Indledning I lyset af den reviderede europæiske naboskabspolitik (ENP) og som meddelt på konferencen "Supporting Syria and the Region" i februar 2016 i London foreslår EU en omfattende støttepakke, der kombinerer forskellige politikelementer på EU's kompetenceområder. Dette dokument fastsætter nogle gensidigt aftalte foranstaltninger, som begge parter agter at gennemføre i god tro, og uden at dette berører deres retlige rammer. De foranstaltninger, der træffes inden for denne pagts anvendelsesområde, vil ikke være til skade for det libanesiske folk, og vil være i overensstemmelse med den libanesiske forfatning og de libanesiske love og bestemmelser. Pagten mellem EU og Libanon, der tager udgangspunkt i partnerskabsprioriteterne, vil fastlægge prioriterede foranstaltninger med henblik på at støtte landets stabilisering. De prioriterede foranstaltninger vil bygge på de prioriteter, som Libanons regering har fastlagt, herunder i hensigtserklæringen på konferencen i London og i krisereaktionsplanen for Libanon. Som det vigtigste vil pagten mellem EU og Libanon styrke det gensidige samarbejde mellem Libanons regering og EU i perioden 2016-2020. Mekanismen til evaluering af fremskridt i gennemførelsen af pagten vil bl.a. tage udgangspunkt i de politiske dialoger inden for de overordnede rammer af associeringsaftalen mellem EU og Libanon.