A4-0501/98

Beslutning om Kommissionens beretning til Raadet og Europa-Parlamentet om effektivitet og ansvarlighed i europaeisk standardisering i den nye metode (KOM(98)0291 - C4-0442/98)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens beretning (KOM(98)0291 - C4-0442/98),

- der henviser til Raadets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder ((EFT C 136 af 04.06.1985, s. 1.)),

- der henviser til Wien-aftalen fra juni 1991 om teknisk samarbejde mellem ISO og CEN og Dresden-aftalen fra september 1996 om udveksling af tekniske oplysninger mellem CENELEC og CEI,

- der henviser til Kommissionens beretning af 25. november 1997 til Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om koordineringen af aktiviteterne til fordel for smaa og mellemstore virksomheder (SMV) og haandvaerksfagene (1997) (KOM(97)0610 - C4-0019/98) og til sin beslutning af 5. november 1998 om denne beretning ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 10.)),

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om udvidet brug af standardisering inden for Faellesskabets politik (KOM(95)0412) og Europa-Parlamentets beslutning herom ((EFT C 320 af 28.10.1996, s. 208.)),

- der henviser til hoeringen i Europa-Parlamentets Udvalg om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik den 10. juni 1996 med repraesentanter for CEN, ETSI, AFNOR, TUTB og ANEC og to virksomhedsrepraesentanter,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0501/98),

A. der henviser til, at den europaeiske standardisering yder et umiskendeligt bidrag til fjernelse af hindringerne for den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser og dermed til gennemfoerelsen af et Europa uden indre graenser,

B. der henviser til, at selv om den europaeiske standardisering er et middel til teknisk koordinering, kan andre end rent tekniske hensyn paavirke definitionen af en standards forskellige karakteristika,

C. der henviser til, at direktiv 83/189/EOEF siden 1. januar 1985 i vaesentlig grad har hindret, at der er opstaaet nye handelshindringer, og har fremmet samarbejdet mellem de nationale standardiseringsorganer,

D. der henviser til, at en effektiv europaeisk standardisering er af vaesentlig betydning for industriens konkurrenceevne, og at industrien oensker snarest muligt at faa adgang til et system af standarder, som er tilpasset den nyeste tekniske viden,

E. der henviser til, at tyngdepunktet i standardiseringsarbejdet er flyttet fra det nationale til det europaeiske plan, og at betydningen af internationale standarder ikke kan undervurderes, idet allerede over en tredjedel af CEN-standarderne og hele 95% af CENELEC-standarderne er identiske med internationale standarder,

F. der henviser til, at i gennemsnit en fjerdedel af alle standarder i oejeblikket er knyttet til den nye metode, og at denne andel formodentlig vil stige i de kommende aar,

G. der henviser til, at den foerste generation af harmoniserede standarder snart skal revideres og tilpasses til den nyeste tekniske viden, og at finansiel stoette er noedvendig for at sikre denne ajourfoering,

H. der henviser til, at ansvaret for standardiseringsprocessens effektivitet og ansvarlighed ikke alene paahviler de europaeiske standardiseringsorganer, men ogsaa de nationale myndigheder, Kommissionen og de nationale standardiseringsorganer, og at processen dermed er resultatet af deres faelles indsats,

I. der henviser til, at det er vanskeligt at maale standardiseringsprocessens effektivitet, eftersom »tid« kun er en af de faktorer, der skal tages i betragtning, mens »kvalitet« i den forstand, at der skal tages behoerigt hensyn til alle beroerte parters og almenhedens interesser, er en anden faktor,

J. der henviser til, at standardiseringsprocessen bl.a. afhaenger af de nationale og europaeiske standardiseringsorganers uafhaengighed og dermed ogsaa af opfyldelsen af ansvarlighedskravene,

K. der henviser til, at standardiseringsprocessen maa finde en balance mellem ansvarlighed og effektivitet, samtidig med at spoergsmaalet om standardiseringsarbejdets indvirkning paa markedet ikke maa negligeres,

L. der henviser til, at standardisering kan udgoere et effektivt, generelt acceptabelt og let anvendeligt supplement til lovgivning og i nogle tilfaelde, dvs. naar der foreligger klare retlige rammer, et alternativ til bindende retsforskrifter,

1. glaeder sig over Kommissionens beretning, hvori der fremsaettes konkrete forslag med henblik paa at forbedre effektiviteten og ansvarligheden i standardiseringsprocessen, og haaber, at det udgoer starten paa en vedvarende proces;

2. stoetter fuldt ud tanken bag den »nye metode«, som bygger paa alle interesserede kredses deltagelse og paa konsensus mellem de beroerte parter, som navnlig tager sigte paa at afvikle ikke-toldmaessige handelshindringer, som har en frivillig, markedsorienteret og dynamisk karakter, og som muliggoer en fleksibel form for lovgivning, der hurtigt kan tilpasses til den nyeste tekniske viden;

3. paapeger imidlertid, at der skal stilles flere midler til raadighed for SMV-, forbruger- og miljoeorganisationer paa nationalt plan og EU-plan, saaledes at de paa passende maade kan deltage i standardiseringsprocessen;

4. konstaterer med tilfredshed, at de frivillige standarder har vist deres nytte bl.a. i de sektorer, der goer brug af avancerede teknologier, og i visse tilfaelde har erstattet bindende retsforskrifter;

5. henstiller til Kommissionen, at den inden for to aar udarbejder en groenbog og som led heri gennemfoerer eller stoetter gennemfoerelsen af costbenefitanalyser og evalueringer af det europaeiske standardiseringsarbejde samt udarbejder en benchmarking eller bedste- praksis-model for standardiseringsprocessen i Europa set i forhold til de andre regionale oekonomier;

6. henstiller isaer til Kommissionen, at den med henblik paa denne groenbog gennemfoerer en undersoegelse af standardiseringsarbejdets virkninger for samfundsoekonomien;

7. er enig med Kommissionen i, at fremskridtene i standardiseringsarbejdet ogsaa skal holde trit med den saakaldte »resultattavle« for det indre marked;

8. konstaterer, at samarbejdet mellem de tre europaeiske standardiseringsorganer - CEN, CENELEC og ETSI - gennemgaaende forloeber gnidningsfrit, og kan saaledes ikke indse, hvordan en sammenlaegning af de europaeiske standardiseringsorganer i oejeblikket kunne goere standardiseringsprocessen mere effektiv, da hvert organ har opbygget sin egen ekspertise, da man ikke ville opnaa nogen markant mervaerdi i forhold til omkostningerne og indsatsen i forbindelse med tilpasningerne, og da ingen af de europaeiske standardiseringsorganer presser paa for en saadan sammenlaegning;

9. gaar imod anvendelsen af formelle afstemninger paa et tidligt stadium i standardiseringsarbejdet med henblik paa at fremskynde processen, da den europaeiske standardiseringsproces bygger paa konsensus, hvilket sikrer alle parters deltagelse, medvirken og tillid;

10. mener derfor, at man skal soege at skabe ligevaegt ikke alene mellem ansvarlighed og effektivitet, men ogsaa mellem effektiviteten og standardiseringsarbejdets indvirkning paa markedet, og opfordrer derfor Kommissionen og de nationale og europaeiske standardiseringsorganer til at foretage naermere undersoegelser heraf;

11. mener imidlertid, at de europaeiske standardiseringsorganer selv maa vurdere, hvilke foranstaltninger der boer traeffes for at oege effektiviteten, og at de af trovaerdighedshensyn boer overholde tidsplanerne; understreger, at de europaeiske standardiseringsorganer under hele standardiseringsarbejdet forbliver fuldt ansvarlige over for de interesser, de repraesenterer;

12. erkender, at offentligt tilgaengelige specifikationer (PAS) kan spille en nyttig rolle som input i standardiseringsprocessen, og glaeder sig over det hidtidige arbejde med procedureformer, der muliggoer udviklingen af PAS inden for en gennemskuelig ramme; anbefaler desuden de mange konsortier, firmaer eller privatpersoner, der udvikler PAS, at udnytte de PAS-strukturer, der er stillet til raadighed; paapeger imidlertid, at der goer sig en raekke praktiske problemer gaeldende, inden PAS kan tildeles en hoejere status inden for den nye metode;

13. konstaterer, at den gensidige anerkendelse af nationale procedurer for overensstemmelseserklaeringer ikke er gennemfoert i nogle sektorer - f.eks. byggesektoren - og at det derfor praktisk taget er umuligt for fabrikanter af byggematerialer at eksportere til alle medlemsstater;

14. mener derfor, at Kommissionen boer foere noejere tilsyn med, hvordan nationale instanser gensidigt anerkender deres tekniske godkendelser eller overensstemmelseserklaeringer, og saaledes boer fremkomme med forslag, som skaerper de procedurer, der vedroerer tilfaelde af overtraedelser af princippet om gensidig anerkendelse;

15. glaeder sig ogsaa over, at Kommissionen har til hensigt i overensstemmelse med henstillingen fra SLIM-enheden at aendre direktivet om byggematerialer, saaledes at fabrikanterne selv i fravaer af harmoniserede tekniske specifikationer kan anmode om et EF-maerke, forudsat de kan godtgoere, at deres produkter opfylder de vigtigste krav i direktivet;

16. gaar ind for et trindelt system med europaeiske overensstemmelsesmaerker, som ud over EF-maerket ogsaa omfatter frivillige private eller lovregulerede overensstemmelsesmaerker, som udstedes af uafhaengige instanser som led i en typeafproevning samt en efterfoelgende kontrol af produktionen, for at tage hensyn til markedets forventninger til en paalidelig produktmaerkning;

17. opfordrer de nationale, europaeiske og internationale standardiseringsorganer til paa en meningsfuld maade at hoere alle relevante beroerte parter - arbejdstagere, arbejdsgivere, forbrugere og miljoegrupper - og offentliggoere et resumé af de synspunkter, disse beroerte parter har fremfoert, og mener, at yderligere fremskridt er mulige paa dette omraade; giver derfor udtryk for sin stoette til den konference med alle interesserede parter, som Kommissionen vil afholde i marts 1999;

18. glaeder sig over de eksisterende aftaler med ANEC (forbrugere) og TUTB (fagforbund) samt det nye aftalememorandum fra 1995, som tager sigte paa at forbedre informationspolitikken og i dette oejemed goer brug af de europaeiske haandvaerksfags og SMV'ers kontor for standardisering, NORMAPME; mener imidlertid, at ogsaa EF-raadgivningscentrene samt industri- og handelskamrene kan spille en vigtig rolle i bevidstgoerelsesprocessen;

19. er overbevist om, at bevidstgoerelse af de smaa og mellemstore virksomheder om standardiseringsprocessen og disse virksomheders medvirken i denne proces er af afgoerende betydning, og at de smaa og mellemstore virksomheder saaledes boer inddrages paa nationalt plan, da mange virksomheder har udgifter i forbindelse med at overholde EU-bestemmelserne som foelge af den nye metode;

20. stoetter Kommissionen i dens opfordring til de europaeiske standardiseringsorganer til at goere statusrapporter om delomraader inden for den nye metode tilgaengelige paa Internettet, og glaeder sig over Kommissionens planer om at soerge for links med oplysninger om direktiver, mandater, referencelister for europaeiske standarder, der offentliggoeres for de enkelte af den nye metodes direktiver, lister over bemyndigede organer samt relevante oplysninger paa nationalt niveau;

21. er enig med Kommissionen i, at standardiseringsorganerne i de central- og oesteuropaeiske lande boer inddrages taettere i de europaeiske standardiseringsorganers arbejde, og at de beroerte parter i disse lande boer kunne regne med stoette fra Kommissionen;

22. laegger derudover stor vaegt paa formidling af oplysninger til andre lande og navnlig de lande, der har indgaaet frihandelsaftaler med Faellesskabet, og i hvilke der er et behov for oplysning om den europaeiske standardisering og dertil knyttede spoergsmaal;

23. gaar ind for en stoerre synliggoerelse i forhold til erhvervslivet af den enhed i Kommissionen, der beskaeftiger sig med at behandle klager fra virksomheder som foelge af vedvarende forsoemmelser fra konkrete medlemsstaters side;

24. stoetter Kommissionens anmodning til CEN, CENELEC og ETSI om at lade gennemfoere en uafhaengig vurdering af finansieringen af den europaeiske standardiseringsproces;

25. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.