EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 21.12.2016 COM(2016) 882 final 2016/0408(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området ind- og udrejsekontrol, om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1987/2006



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål I de sidste to år har Den Europæiske Union arbejdet på samtidig at klare de forskellige udfordringer, der ligger i migrationsstyring, integreret forvaltning af EU's ydre grænser og bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet. En effektiv udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem dem og de relevante EU-organer er afgørende for at sikre en stærk reaktion på disse udfordringer og opbygge en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Schengeninformationssystemet (SIS) er det mest velegnede værktøj til at sikre et effektivt samarbejde mellem immigrations-, politi-, told- og retsmyndigheder i EU og de associerede Schengenlande. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne såsom politi, grænsevagter og toldere må nødvendigvis have adgang til kvalitetsoplysninger om de personer eller genstande, som de skal kontrollere, og få klare instrukser om, hvad der skal gøres i hvert enkelt tilfælde. Dette omfattende informationssystem er helt centralt for Schengensamarbejdet og spiller en afgørende rolle med hensyn til at fremme fri bevægelighed for personer inden for Schengenområdet. Systemet gør det muligt for de kompetente myndigheder at indlæse og søge efter oplysninger om efterlyste personer, personer, som muligvis ikke har ret til at rejse ind i eller opholde sig i EU, savnede personer – navnlig børn – og stjålne, ulovligt handlede eller mistede genstande. SIS rummer ikke blot oplysninger om bestemte personer eller genstande, men også klare instrukser til de kompetente myndigheder om, hvad de skal gøre med den pågældende person eller genstand, hvis vedkommende eller genstanden findes. I 2016 foretog Kommissionen en omfattende evaluering af SIS – tre år efter, at anden generation af systemet blev sat i drift. Denne evaluering viste, at SIS har været en stor succes i praksis. I 2015 foretog de nationale kompetente myndigheder næsten 2,9 mia. gange kontrol af personer og genstande ved at sammenligne med oplysninger i SIS, ligesom de udvekslede supplerende oplysninger i mere end 1,8 mio. tilfælde. Trods denne positive situation bør systemets effektivitet og ydeevne dog styrkes yderligere som annonceret i Kommissionens arbejdsprogram for 2017. Med henblik herpå fremlægger Kommissionen en første vifte bestående af tre forslag, som skal forbedre og udvide anvendelsen af SIS på baggrund af evalueringen, samtidig med, at den fortsætter sine bestræbelser på at gøre de nuværende og fremtidige systemer til retshåndhævelse og grænseforvaltning mere interoperable, idet der følges op på det igangværende arbejde i ekspertgruppen på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet. Disse forslag omfatter brug af systemet til a) grænseforvaltning, b) politisamarbejde og strafferetligt samarbejde samt c) tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold. De første to forslag udgør tilsammen det retlige grundlag for oprettelse, drift og brug af SIS. Forslaget om at bruge SIS til tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold supplerer forslaget om grænseforvaltning og bestemmelserne deri. I forslaget indføres en ny indberetningskategori, og det bidrager til gennemførelsen af direktiv 2008/115/EF og tilsynet hermed. På grund af forskellene i medlemsstaternes deltagelse i EU's politikker inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed er det nødvendigt at vedtage tre separate retlige instrumenter, som dog vil fungere gnidningsløst og sikre omfattende brug af systemet. Sideløbende hermed og for at fremme og forbedre informationsstyringen på EU-plan har Kommissionen i april 2016 indledt en proces med overvejelser om stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed. Det overordnede mål er at sikre, at de kompetente myndigheder systematisk har de nødvendige oplysninger fra forskellige informationssystemer til rådighed. For at nå dette mål har Kommissionen gennemgået den nuværende informationsarkitektur for at udpege manglende oplysninger og uafdækkede områder, som skyldes utilstrækkelige funktioner i de nuværende systemer og fragmentering af EU's overordnede arkitektur på området dataforvaltning. Kommissionen har nedsat en ekspertgruppe på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet for at understøtte dette arbejde, og gruppens foreløbige konklusioner har dannet grundlag for denne første række af forslag for så vidt angår spørgsmål om datakvalitet. I sin tale om Unionens tilstand i september 2016 nævnte formand Juncker også vigtigheden af at afhjælpe de nuværende mangler med hensyn til informationsstyring og forbedre interoperabiliteten og sammenkoblingen mellem de nuværende informationssystemer. På baggrund af konklusionerne fra ekspertgruppen på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet, som vil blive fremlagt i første halvdel af 2017, vil Kommissionen i midten af 2017 overveje endnu en vifte af forslag, som skal forbedre interoperabiliteten mellem SIS og andre IT-systemer yderligere. Revisionen af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store IT-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (eu-LISA) er et lige så vigtigt element af dette arbejde, som sandsynligvis også vil blive omfattet af separate forslag fra Kommissionen i 2017. Investering i hurtig, effektiv og kvalitativ udveksling af oplysninger og informationsstyring og sikring af EU-databasernes og -informationssystemernes interoperabilitet er et vigtigt aspekt, når de aktuelle sikkerhedsmæssige udfordringer skal overvindes. De nuværende retlige rammer for anden generation af SIS – vedrørende brug heraf i forbindelse med ind- og udrejsekontrol af tredjelandsstatsborgere – er baseret på et instrument under den første søjle, nemlig forordning (EF) nr. 1987/2006.. Dette forslag erstatter det nuværende retlige instrument for at: gøre det obligatorisk for medlemsstaterne at optage en indberetning i SIS i alle de tilfælde, hvor der er udstedt et indrejseforbud til en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2008/115/EF harmonisere de nationale procedurer for brug af SIS med hensyn til konsultation for at undgå, at en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af et indrejseforbud, besidder en gyldig opholdstilladelse, der er udstedt af en medlemsstat indarbejde tekniske ændringer for at øge sikkerheden og medvirke til at mindske den administrative byrde behandle hele "end-to-end"-brugen af SIS – ikke blot de centrale og nationale systemer, men også behovene hos slutbrugerne ved at sikre, at disse modtager alle de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan varetage deres opgaver, og overholder alle sikkerhedsmæssige bestemmelser, når de behandler SIS-oplysninger. I forslaget udvikles og forbedres det nuværende system frem for at etablere et helt nyt. Revisionen af SIS vil understøtte og styrke EU's foranstaltninger under den europæiske dagsorden for migration og den europæiske dagsorden om sikkerhed, og indebære følgende: 1)konsolidering af resultaterne af de seneste tre års arbejde med gennemførelse af SIS, som har ført til tekniske ændringer af det centrale SIS for at udvide nogle af de nuværende indberetningskategorier og tilvejebringe nye funktioner 2)anbefalinger om tekniske og proceduremæssige ændringer på baggrund af en grundig evaluering af SIS 3)anmodninger fra SIS-slutbrugere om tekniske forbedringer og

4)de foreløbige konklusioner om datakvalitet fra Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet. Da dette forslag hænger tæt sammen med Kommissionens forslag til forordning om oprettelse, drift og brug af SIS på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde, går en række bestemmelser igen i begge tekster. Disse omfatter foranstaltninger, der dækker "end-to-end"-brug af SIS med fokus på ikke blot driften af de centrale og nationale systemer, men også slutbrugernes behov, styrkede foranstaltninger, der skal sikre forretningskontinuitet, og foranstaltninger rettet mod datakvalitet, databeskyttelse og datasikkerhed samt bestemmelser om overvågnings-, evaluerings- og rapporteringsordninger. Desuden udvides brugen af biometriske oplysninger i begge forslag. I takt med, at migrations- og flygtningekrisen eskalerede i 2015, voksede også behovet for at træffe effektive foranstaltninger for at tackle irregulær migration betragteligt. I sin EU-handlingsplan for tilbagesendelse annoncerede Kommissionen, at den ville foreslå at gøre det obligatorisk for medlemsstaterne at optage alle indrejseforbud i SIS for at bidrage til at forhindre, at tredjelandsstatsborgere, som ikke har tilladelse til at rejse ind i og opholde sig på medlemsstaternes område, rejser ind i Schengenområdet igen. Indrejseforbud, der er udstedt i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2008/115/EF, gælder i hele Schengenområdet. De kan således også håndhæves ved de ydre grænser af myndighederne i en anden medlemsstat end den, som har udstedt forbuddet. I den nuværende forordning (EF) nr. 1987/2006 gøres det blot muligt for medlemsstaterne at optage indberetninger af afslag på anmodninger om indrejse og ophold på basis af indrejseforbud i SIS. Dette kræves imidlertid ikke. Der kan opnås øget effektivitet og harmonisering ved at gøre det obligatorisk at optage alle indrejseforbud i SIS. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område og med nuværende og fremtidige retlige instrumenter Forslaget hænger fuldt ud sammen med og er tilpasset til bestemmelserne i direktiv 2008/115/EF om udstedelse og håndhævelse af indrejseforbud. Det supplerer således de nuværende bestemmelser om indrejseforbud, ligesom det bidrager til en effektiv håndhævelse af disse forbud ved den ydre grænse, hvilket gør det lettere at opfylde de forpligtelser, der er fastlagt i direktivet om tilbagesendelse og forhindre, at de pågældende tredjelandsstatsborgere rejser ind i Schengenområdet igen. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Dette forslag er tæt knyttet til og supplerer andre EU-politikker: 1)Indre sikkerhed med relation til den rolle, som SIS spiller for at forhindre, at tredjelandsstatsborgere, der udgør en sikkerhedstrussel, rejser ind i EU. 2)Databeskyttelse for så vidt at forslaget sikrer beskyttelse af de grundlæggende rettigheder for enkeltpersoner, hvis personoplysninger behandles i SIS. Forslaget er også tæt knyttet til og supplerer gældende EU-ret: 3)Forvaltning af de ydre grænser for så vidt at forslaget hjælper medlemsstaterne med at kontrollere deres del af EU's ydre grænser og effektiviserer EU's system med kontrol ved de ydre grænser. 4)En effektiv EU-politik for tilbagesendelse, som bidrager til og styrker EU's system til registrering af tredjelandsstatsborgere og forhindrer, at de rejser ind i EU igen, efter at de er sendt tilbage. Forslaget vil bidrage til at mindske incitamenterne til irregulær migration til EU, som er et af de vigtigste mål for den europæiske dagsorden for migration. 5)Den europæiske grænse- og kystvagt med hensyn til i) agenturets medarbejderes mulighed for at foretage risikoanalyser og ii) adgangen til SIS for den centrale ETIAS-enhed hos agenturet med henblik på det foreslåede EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) samt iii) tilvejebringelse af en teknisk grænseflade for SIS-adgang for europæiske grænse- og kystvagthold, hold af medarbejdere, der er involveret i tilbagesendelsesrelaterede opgaver, og medlemmer af migrationsstyringsstøtteholdene, så de inden for deres mandat har ret til at tilgå og søge efter oplysninger i SIS. 6)Europol – der foreslås en mere udbredt ret til adgang til og søgning i SIS-oplysninger inden for det pågældende mandat. Desuden er forslaget tæt knyttet til og supplerer fremtidig EU-lovgivning: 7)Ind- og udrejsesystemet, hvor der foreslås en kombination af fingeraftryk og ansigtsbillede som biometriske identifikatorer ved brug af systemet. I dette forslag tilstræbes det at afspejle denne tilgang. 8)ETIAS, hvor der foreslås en grundig sikkerhedsvurdering, herunder en kontrol i SIS af tredjelandsstatsborgere, der er fritaget for visumpligten, og som agter at rejse ind i EU. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag I forslaget udgør artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde det retlige grundlag for bestemmelser på området integreret grænseforvaltning og ulovlig indvandring.

•Variabel geometri Dette forslag bygger på bestemmelserne i Schengenreglerne vedrørende ind- og udrejsekontrol. Der skal derfor tages højde for følgende forhold i relation til de forskellige protokoller og aftaler med associerede lande. Danmark: Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om dette forslag til forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne foranstaltning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling. Det Forenede Kongerige og Irland: I medfør af artikel 4 og 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne og Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i forordning (EU) 2016/399 (Schengengrænsekodeksen) eller i nogen anden af de retsakter, der er almindeligt kendt som "Schengenreglerne", dvs. retsakterne om organisering af og støtte til afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og de ledsagende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser. Forordningen udgør en udvikling af disse regler, og derfor deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af forordningen, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland. Bulgarien og Rumænien: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005. Denne forordning skal sammenholdes med Rådets afgørelse 2010/365/EU af 29. juni 2010, som med visse begrænsninger sætter bestemmelserne i Schengenreglerne med relation til Schengeninformationssystemet i kraft i Bulgarien og Rumænien. Cypern og Kroatien: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2011. Associerede lande: På grundlag af de respektive aftaler om associering af Island, Norge, Schweiz og Liechtenstein i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, er disse lande bundet af denne forordning. •Nærhedsprincippet Dette forslag bygger på og videreudvikler det nuværende SIS, som har været i drift siden 1995. De oprindelige mellemstatslige rammer blev erstattet af EU-instrumenter den 9. april 2013 (forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA). Der er ved tidligere lejligheder foretaget en fyldestgørende analyse af overholdelsen af nærhedsprincippet. Med dette initiativ sigtes der mod at præcisere de nuværende bestemmelser yderligere, tage hånd om konstaterede mangler og forbedre de operationelle procedurer. Denne betragtelige udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne kan ikke opnås i kraft af decentrale løsninger. På grund af foranstaltningens omfang eller virkninger kan målet for dette forslag bedre nås på EU-niveau. Målene for dette forslag omfatter bl.a. tekniske forbedringer, som skal gøre SIS mere effektivt, og bestræbelser på at harmonisere brugen af systemet i alle deltagende medlemsstater. På grund af disse måls tværnationale karakter og udfordringerne med hensyn til at sikre en effektiv udveksling af oplysninger for at modvirke de stadig mere diversificerede trusler, er det hensigtsmæssigt, at EU foreslår løsninger på disse problemstillinger, som medlemsstaterne ikke kan løse tilstrækkeligt på egen hånd. Hvis de nuværende begrænsninger i SIS ikke afhjælpes, er der en risiko for, at vi går glip af store muligheder for at optimere effektiviteten og merværdien for EU, og at der stadig findes uafdækkede områder, som hæmmer de kompetente myndigheder i deres arbejde. Eksempelvis kan manglen på harmoniserede regler om sletning af overflødige indberetninger i systemet medføre hindringer for den frie bevægelighed for personer, som er et grundlæggende princip i EU. •Proportionalitet EU-traktatens artikel 5 fastsætter, at EU kun handler i det omfang, det er nødvendigt for at nå traktatens mål. Den form, der er valgt til denne EU-foranstaltning, skal gøre det muligt at nå forslagets målsætning og sikre en så effektiv gennemførelse som muligt. Det foreslåede initiativ indebærer en revision af SIS med hensyn til ind- og udrejsekontrol. Forslaget bygger på principperne om indbygget privatlivsbeskyttelse. For så vidt angår retten til beskyttelse af personoplysninger overholder forslaget proportionalitetsprincippet, da det indeholder bestemmelser om særlige regler for sletning af indberetninger og ikke kræver indsamling og lagring af data længere end, hvad der er absolut nødvendigt for, at systemet kan fungere og leve op til sine formål. SIS-indberetninger indeholder kun de data, der er nødvendige for at identificere og lokalisere en person eller en genstand og gøre det muligt at træffe passende praktiske foranstaltninger. Alle andre nærmere oplysninger tilvejebringes via SIRENE-kontoret, som letter udvekslingen af supplerende oplysninger. Endvidere sikrer forslaget gennemførelse af alle de nødvendige garantier og mekanismer, der kræves for at sikre en effektiv beskyttelse af de registreredes grundlæggende rettigheder. Dette gælder navnlig beskyttelsen af deres privatliv og personoplysninger. Forslaget omfatter desuden bestemmelser, som specifikt skal styrke sikkerheden for enkeltpersoners personoplysninger i SIS. Det vil ikke være nødvendigt med yderligere procedurer eller harmonisering på EU-plan for at få systemet til at fungere. Den påtænkte foranstaltning er forholdsmæssig, idet den ikke går ud over, hvad der er nødvendigt, hvad angår foranstaltninger på EU-plan, for at opfylde de fastsatte mål. •Valg af retsakt Den foreslåede revision vil også have form af en forordning og erstatte forordning (EF) nr. 1987/2006. Denne tilgang blev også fulgt med hensyn til Rådets afgørelse 2007/533/RIA, og da instrumenterne hænger uløseligt sammen, skal den også følges med hensyn til forordning (EF) nr. 1987/2006. Afgørelse 2007/533/RIA blev vedtaget som et "instrument under tredje søjle" under den tidligere traktat om Den Europæiske Union. Disse "instrumenter under tredje søjle" blev vedtaget af Rådet uden Europa-Parlamentet som medlovgiver. Retsgrundlaget for dette forslag findes i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), da søjlestrukturen ophørte med at eksistere med Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009. Det fremgår af dette retsgrundlag, at det er den almindelige lovgivningsprocedure, der finder anvendelse. Revisionen skal foretages i form af en forordning (Europa-Parlamentets og Rådets forordning), da bestemmelserne skal være bindende og gælde umiddelbart i alle medlemsstaterne. Forslaget bygger på og forbedrer det nuværende centrale system, som medlemsstaterne bruger til at samarbejde med hinanden, og som kræver en fælles arkitektur og bindende driftsregler. Derudover fastsættes der obligatoriske regler om adgang til systemet, bl.a. med hensyn til retshåndhævelse, som er de samme for alle medlemsstaterne og for Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA). Siden den 9. maj 2013 har eu-LISA haft ansvaret for den praktiske forvaltning af den centrale del af Schengeninformationssystemet, som omfatter alle opgaver, der skal varetages for at sikre, at det centrale SIS er fuldt ud operationel døgnet rundt syv dage om ugen. Dette forslag bygger på eu-LISA's ansvar i forhold til SIS.

Endvidere fastsættes der i forslaget bestemmelser, som letter de registreredes adgang til deres egne data og til retsmidler, uden at der kræves yderligere gennemførelsesforanstaltninger i denne henseende. Som følge heraf er det kun muligt at vælge en forordning som retligt instrument. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA foretog Kommissionen tre år efter ibrugtagningen af det centrale SIS II-system en samlet evaluering af systemet og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Ved evalueringen blev der rettet fokus mod revisionen med hensyn til anvendelsen af artikel 24 i forordning (EF) nr. 1987/2006 med det formål at fremsætte de nødvendige forslag for at ændre bestemmelserne i denne artikel og opnå øget harmonisering af kriterierne for optagelse af indberetninger. Evalueringen fremhævede behovet for at ændre retsgrundlaget for SIS for at sikre et bedre beredskab over for nye sikkerheds- og migrationsmæssige udfordringer. Eksempelvis kan nævnes et forslag om obligatorisk optagelse af indrejseforbud i SIS for at kunne håndhæve dem bedre, obligatoriske konsultationer mellem medlemsstaterne indbyrdes for at undgå, at der på samme tid foreligger et indrejseforbud og en opholdstilladelse, muligheden for at identificere og lokalisere enkeltpersoner på basis af deres fingeraftryk ved brug af et nyt system til automatisk identifikation af fingeraftryk og udbredelse af biometriske identifikatorer i systemet. Evalueringen understregede desuden behovet for juridiske ændringer for at forbedre systemets tekniske virkemåde og effektivisere de nationale processer. Disse foranstaltninger vil øge SIS-systemets effektivitet og ydeevne ved at lette brugen af det og mindske unødvendige byrder. Ved andre foranstaltninger sigtes der mod at forbedre datakvaliteten og øge systemets gennemsigtighed ved mere tydeligt at beskrive medlemsstaternes og eu-LISA's indberetningsopgaver. Resultaterne af den omfattende evaluering (evalueringsrapporten og det tilhørende arbejdsdokument blev vedtaget den 21. december 2016) har dannet grundlag for foranstaltningerne i dette forslag. Endvidere offentliggjorde Kommissionen i 2014 i henhold til artikel 19 i direktiv 2008/115/EF om tilbagesendelse en meddelelse om EU's tilbagesendelsespolitik, hvori der berettes om anvendelsen af samme direktiv. Det konkluderes, at det potentiale, der ligger i SIS på området tilbagesendelsespolitik, bør styrkes yderligere. Desuden anføres det, at revisionen af SIS II er en anledning til at forbedre sammenhængen mellem tilbagesendelsespolitikken og SIS II, og det foreslås, at der indføres en forpligtelse for medlemsstaterne til at optage en indberetning i SIS II af afvisninger ved grænsen for de indrejseforbud, der udstedes ifølge tilbagesendelsesdirektivet. •Høringer af interesserede parter Under Kommissionens evaluering af SIS efterlyste den feedback og forslag fra relevante interesserede parter, herunder delegerede i SISVIS-udvalget, i henhold til den procedure, der er fastlagt i artikel 51 i forordning (EF) nr. 1987/2006. I dette udvalg sidder medlemsstaternes repræsentanter for både praktiske SIRENE-anliggender (grænseoverskridende samarbejde med relation til SIS) og tekniske spørgsmål vedrørende udvikling og opretholdelse af SIS og den tilknyttede SIRENE-applikation. Som en del af evalueringsprocessen besvarede de delegerede detaljerede spørgeskemaer. Hvis der var behov for yderligere præcisering, eller der skulle arbejdes videre med emnet, blev dette opnået gennem e-mailudvekslinger eller målrettede samtaler. Denne iterative proces gjorde det muligt at rejse spørgsmål inden for en omfattende og gennemsigtig ramme. I hele 2015 og 2016 har de delegerede i SISVIS-udvalget drøftet disse spørgsmål på særlige møder og workshopper. Kommissionen har også specifikt hørt medlemsstaternes nationale databeskyttelsesmyndigheder og medlemmerne af gruppen til koordinering af tilsynet med SIS II på området databeskyttelse. Medlemsstaterne udvekslede erfaringer med hensyn til registreredes anmodninger om indsigt og de nationale databeskyttelsesmyndigheders arbejde ved at besvare et særligt spørgeskema. Svarene på dette spørgeskema fra juni 2015 har været med til at danne grundlag for udarbejdelsen af dette forslag. Internt har Kommissionen oprettet en tværtjenstlig styringsgruppe, som omfatter Generalsekretariatet og generaldirektoraterne for migration og indre anliggender, retlige anliggender og forbrugere, menneskelige ressourcer og sikkerhed samt informationsteknologi. Denne styringsgruppe overvågede evalueringsprocessen og ydede vejledning efter behov. I konklusionerne fra evalueringen blev der også taget hensyn til den dokumentation, der var indsamlet under evalueringsbesøg i medlemsstaterne, hvor der blev set nærmere på, hvordan SIS anvendes i praksis. Denne dokumentation omfatter drøftelser og samtaler med sagkyndige på området, SIRENE-kontorets medarbejdere og nationale kompetente myndigheder. I forbindelse med møderne i Kommissionens kontaktgruppe vedrørende direktivet om tilbagesendelse den 16. november 2015 og den 18. marts og den 20. juni 2016 efterlyste den desuden feedback og forslag fra medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for tilbagesendelse, navnlig om konsekvenserne af en eventuel forpligtelse til at optage indberetninger i SIS for alle indrejseforbud, der udstedes i henhold til direktiv 2008/115/EF. I lyset af denne feedback åbner dette forslag mulighed for foranstaltninger, der skal øge systemets tekniske og operationelle effektivitet og ydeevne. •Indhentning og brug af ekspertbistand

Ud over høringen af de interesserede parter har Kommissionen også indhentet ekstern ekspertbistand gennem fire undersøgelser, hvis resultater er blevet indarbejdet i dette forslag: Teknisk vurdering af SIS (Kurt Salmon) Ved denne vurdering udpegedes de centrale problemstillinger vedrørende SIS' funktionsmåde og de fremtidige behov, som skal dækkes. Der blev primært udtrykt bekymring med hensyn til at maksimere driftskontinuiteten og sikre, at den overordnede arkitektur kan tilpasses til de øgede kapacitetskrav. "ICT Impact Assessment of Possible Improvements to the SIS II Architecture" (Kurt Salmon) Ved denne undersøgelse blev der foretaget en vurdering af de nuværende omkostninger til driften af SIS på nationalt plan, ligesom to mulige tekniske scenarier for forbedring af systemet også blev vurderet. Begge scenarier omfatter en række tekniske forslag med fokus på forbedringer af det centrale system og den overordnede arkitektur. "ICT Impact Assessment of the technical improvements to the SIS II architecture – Final Report", 10. november 2016, (Wavestone) Ved denne undersøgelse vurderede man de omkostningsmæssige konsekvenser for medlemsstaterne, hvis der gennemføres en national kopi, ved at analysere tre scenarier (et helt centraliseret system, en standardiseret N.SIS-gennemførelse, der udvikles og foretages af eu-LISA i medlemsstaterne, og en særskilt N.SIS-gennemførelse med fælles tekniske standarder). Undersøgelse af gennemførligheden og konsekvenserne af inden for rammerne af Schengeninformationssystemet at etablere et system på EU-plan til udveksling af data om og overvågning af overensstemmelsen med afgørelser om tilbagesendelse Ved denne undersøgelse vurderes gennemførligheden og de tekniske og operationelle konsekvenser af de foreslåede ændringer af SIS med det formål at fremme brugen af systemet til at tilbagesende irregulære migranter og forhindre, at de rejser ind i EU igen. •Konsekvensanalyse Kommissionen har ikke gennemført en konsekvensanalyse. Ovennævnte tre uafhængige vurderinger dannede grundlaget for at fastslå konsekvenserne af ændringer af systemet set fra et teknisk perspektiv. Derudover har Kommissionen foretaget to revisioner af SIRENE-håndbogen siden 2013, dvs. siden SIS II blev sat i drift den 9. april 2013, og afgørelse 2007/533/RIA trådte i kraft. Dette arbejde omfattede en midtvejsevaluering, som førte til udgivelse af en ny SIRENE-håndbog den 29. januar 2015. Kommissionen har desuden vedtaget et katalog over bedste praksis og anbefalinger. Derudover har eu-LISA og medlemsstaterne foretaget regelmæssige, iterative tekniske forbedringer af systemet. Det vurderes, at disse muligheder nu er udtømte, og at der er behov for mere omfattende ændringer af retsgrundlaget. Der kan ikke alene i kraft af forbedret gennemførelse og håndhævelse opnås klarhed på områder som anvendelse af slutbrugersystemer og detaljerede regler om sletning af indberetninger. Den Schengenevalueringsmekanisme, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1053/2013, gør det muligt at foretage periodiske retlige og operationelle evalueringer af, hvor godt SIS fungerer i medlemsstaterne. Disse evalueringer foretages af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab. Gennem samme mekanisme fremsætter Rådet henstillinger til de enkelte medlemsstater, som baseres på de evalueringer, der foretages som led i flerårige og årlige programmer. Da disse henstillinger er meget individuelle, kan de ikke erstatte juridisk bindende regler, som gælder samtidig for alle de medlemsstater, der anvender SIS. SISVIS-udvalget drøfter jævnligt praktiske operationelle og tekniske spørgsmål. Selv om disse møder fremmer samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne, kan resultaterne af drøftelserne (manglende lovgivningsændringer) f.eks. ikke afklare problemstillinger, der opstår på grund af divergerende national praksis. De ændringer, der foreslås i denne forordning, har ikke nogen væsentlig økonomisk eller miljømæssig indvirkning. De forventes derimod at få en betragtelig positiv social indvirkning, da de øger sikkerheden ved at lette identifikationen af personer, der bruger falsk identitet, kriminelle, hvis identitet forbliver ukendt, efter at de har begået en alvorlig forbrydelse, og irregulære migranter, som drager fordel af området uden kontrol ved de indre grænser. Ændringernes indvirkning på de grundlæggende rettigheder og databeskyttelse er blevet vurderet og beskrives nærmere i næste afsnit ("Grundlæggende rettigheder og databeskyttelse"). Forslaget er udarbejdet ved brug af den store mængde dokumentation, der er indsamlet for at skabe grundlag for den samlede evaluering af anden generation af SIS, hvor fokus blev rettet mod, hvor velfungerende systemet er, og hvor der eventuelt kan opnås forbedringer. Endvidere er der foretaget en evaluering af omkostningsvirkningerne for at sikre, at den valgte nationale arkitektur er den mest hensigtsmæssige og forholdsmæssige. •Grundlæggende rettigheder og databeskyttelse I dette forslag udvikles og forbedres det nuværende system frem for at etablere et nyt, og således bygger det på vigtige og effektive garantier, som allerede er på plads. Efterhånden som systemet behandler personoplysninger, herunder flere kategorier af følsomme biometriske oplysninger, kan det dog få en indvirkning på den enkeltes grundlæggende rettigheder. På baggrund af grundige overvejelser er der truffet yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at begrænse indsamling og behandling af oplysninger til et niveau, som er strengt nødvendigt og kræves af driftshensyn, og begrænse dataadgangen, så den kun omfatter personer, som har et praktisk behov for at behandle dem. I dette forslag fastlægges der klare tidsrammer for opbevaring af oplysninger, og der udtrykkes anerkendelse og sikring af personers ret til adgang til og berigtigelse af personoplysninger og anmodning om sletning i overensstemmelse med deres grundlæggende rettigheder (se afsnittet om databeskyttelse og -sikkerhed).

Derudover styrker forslaget foranstaltningerne til beskyttelse af de grundlæggende rettigheder, da det lovfæster kravet om, at indberetninger skal slettes, og indfører en vurdering i forhold til princippet om proportionalitet, hvis en indberetning forlænges. I forslaget fastlægges omfattende og robuste garantier for brug af biometriske identifikatorer for at undgå ubehageligheder for uskyldige personer. I forslaget kræves desuden "end-to-end"-sikring af systemet for at sørge for bedre beskyttelse af de data, der lagres i det. I kraft af indførelsen af en klar procedure for hændelsesstyring og forbedret driftskontinuitet for SIS overholder forslaget fuldt ud Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ikke kun med hensyn til retten til beskyttelse af personoplysninger. SIS-systemets effektivitet og fortsatte udvikling vil bidrage til personers sikkerhed i samfundet. I forslaget lægges der op til væsentlige ændringer med hensyn til biometriske identifikatorer. Ud over fingeraftryk skal også håndfladeaftryk indsamles og lagres, hvis de juridiske krav er opfyldt. Registreringer med fingeraftryk knyttes til alfanumeriske SIS-indberetninger som foreskrevet i artikel 24. I fremtiden bliver det forhåbentlig muligt at søge efter disse daktylografiske data (fingeraftryk og håndfladeaftryk) ud fra aftryk, som findes på gerningssteder, forudsat at der er tale om en alvorlig forbrydelse eller terrorhandling, og at det med stor sandsynlighed kan fastslås, at de tilhører gerningsmanden. I tilfælde af usikkerhed om en persons identitet på basis af vedkommendes dokumenter skal de kompetente myndigheder foretage en søgning i de fingeraftryk, der er lagret i SIS-databasen. I forslaget kræves der indsamling og lagring af uddybende oplysninger (såsom detaljer i personlige identitetsdokumenter), som letter embedsmændenes arbejde med at fastslå en persons identitet. I forslaget sikres den registreredes ret til effektive retsmidler med henblik på at anfægte afgørelser, som i alle tilfælde skal omfatte effektive retsmidler ved en domstol eller retsinstans, jf. artikel 47 i EU's charter om grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET SIS udgør ét samlet informationssystem. Derfor bør de udgifter, som forventes i to af forslagene (det foreliggende og forslaget til en forordning om etablering, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde) ikke betragtes som to separate beløb, men som et samlet beløb. De budgetmæssige virkninger af de ændringer, der kræves for at gennemføre begge forslag, er omfattet af en samlet finansieringsoversigt. Da det tredje forslag (vedrørende tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold) supplerer de to andre, behandles de budgetmæssige virkninger separat og i en selvstændig finansieringsoversigt, hvor der udelukkende fokuseres på oprettelsen af denne specifikke indberetningskategori. På grundlag af en vurdering af de forskellige aspekter ved det arbejde, der kræves med relation til netværket, det centrale SIS for så vidt angår eu-LISA og de nationale udviklingstendenser i medlemsstaterne, vil de to forslag til forordning kræve i alt 64,3 mio. EUR for perioden 2018-2020. Dette beløb omfatter en udvidelse af TESTA-NG-båndbredden, som skyldes, at netværket i henhold til de to forslag skal overføre fingeraftryksfiler og ansigtsbilleder, der kræver højere kapacitet (9,9 mio. EUR). Det dækker også eu-LISA's omkostninger til personale- og driftsudgifter (17,6 mio. EUR). eu-LISA har underrettet Kommissionen om, at der efter planen i januar 2018 ansættes tre nye kontraktansatte for at påbegynde udviklingsfasen i tide til at sikre idriftsættelse af SIS' opdaterede funktioner i 2020. Det foreliggende forslag indebærer tekniske ændringer af det centrale SIS for at udvide en række af de nuværende indberetningskategorier og indføre nye funktioner. Finansieringsoversigten til dette forslag afspejler disse ændringer. Endvidere har Kommissionen foretaget en evaluering af omkostningsvirkningerne for at vurdere omkostningerne til de nationale udviklingstiltag, som dette forslag kræver. De anslåede omkostninger er på 36,8 mio. EUR, som vil blive fordelt gennem udbetaling af et fast beløb til medlemsstaterne. Hver medlemsstat vil således modtage 1,2 mio. EUR til opgradering af det nationale system i overensstemmelse med kravene i dette forslag, herunder etablering af en delvis national kopi, hvor en sådan endnu ikke findes, eller et sikkerhedskopieringssystem. Der er planlagt en omlægning af resten af finansieringsrammen for initiativet om intelligente grænser under Fonden for Intern Sikkerhed med henblik på at foretage de opgraderinger og gennemføre de funktioner, der forudses i de to forslag. Forordningen om Fonden for Intern Sikkerhed - grænseforvaltning er det finansielle instrument, som budgettet for gennemførelsen af pakken om intelligente grænser er omfattet af. I forordningens artikel 5 fastsættes det, at 791 mio. EUR skal anvendes til gennemførelsen af et program til etablering af IT-systemer, som støtter forvaltningen af migrationsstrømme langs hele den ydre grænse på de betingelser, der er fastsat i artikel 15. Ud af ovennævnte 791 mio. EUR er 480 mio. EUR afsat til udvikling af ind- og udrejsesystemet, mens 210 mio. EUR er øremærket til udvikling af EU-systemet vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS). Resten vil til dels blive brugt til at dække omkostningerne til de ændringer, der er planlagt i de to forslag vedrørende SIS. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelse og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Kommissionen, medlemsstaterne og eu-LISA vil løbende gennemgå og føre tilsyn med anvendelsen af SIS for at sikre, at det fortsat fungerer effektivt. Kommissionen vil blive bistået af SISVIS-udvalget med hensyn til gennemførelse af tekniske og praktiske foranstaltninger som beskrevet i forslaget. Endvidere omfatter dette forslag til forordning i artikel 54, stk. 7 og 8, bestemmelser om en formel og regelmæssig gennemgang og evaluering. Hvert andet år skal eu-LISA rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvor godt SIS fungerer rent teknisk – bl.a. med hensyn til sikkerhed – og om den kommunikationsinfrastruktur, der understøtter den og den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Derudover skal Kommissionen hvert fjerde år foretage en samlet evaluering af SIS og udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne, som den skal underrette Parlamentet og Rådet om. I denne forbindelse vil Kommissionen sammenholde de opnåede resultater med målene vurdere, om den bagvedliggende begrundelse for systemet fortsat er gyldig

undersøge, hvordan forordningen anvendes i forhold til det centrale system vurdere sikkerheden ved det centrale system undersøge konsekvenserne for systemets funktion i fremtiden. eu-LISA har nu også til opgave at tilvejebringe daglige, månedlige og årlige statistikker om anvendelsen af SIS, idet agenturet sikrer konstant overvågning af systemet og vurdering af, hvor godt det fungerer i forhold til målsætningerne. •Nærmere redegørelse for forslagets nye bestemmelser Bestemmelser, som er fælles for dette forslag og forslaget til en forordning om oprettelse, drift og brug af SIS på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde: Almindelige bestemmelser (artikel 1-3) SIS II's tekniske arkitektur og driftsmåder (artikel 4-14) eu-LISA's ansvarsområder (artikel 15-18) Ret til adgang til og opbevaring af indberetninger (artikel 29, 30, 31, 33 og 34) Generelle regler om databehandling og databeskyttelse (artikel 36-53) Overvågning og statistikker (artikel 54) "End-to-end"-anvendelse af SIS Med over 2 mio. slutbrugere hos de kompetente myndigheder i hele EU er SIS et særdeles udbredt og effektivt værktøj til udveksling af oplysninger. Nærværende forslag omfatter regler, som dækker hele "end-to-end"-anvendelsen af systemet, herunder det centrale SIS, som drives af eu-LISA, de nationale systemer og slutbrugernes applikationer. Ikke blot selve det centrale og de nationale systemer, men også slutbrugernes tekniske og praktiske behov behandles. I artikel 9, stk. 2, præciseres det, at slutbrugerne skal modtage de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan varetage deres opgaver (navnlig alle de oplysninger, der kræves for at identificere de registrerede og træffe de nødvendige foranstaltninger). Desuden findes der bestemmelser om en fælles plan for medlemsstaternes gennemførelse af SIS, som sikrer harmonisering på tværs af alle nationale systemer. I artikel 6 foreskrives det, at hver enkelt medlemsstat skal sikre slutbrugerne uafbrudt adgang til SIS-oplysninger for at maksimere de driftsmæssige fordele ved at mindske risikoen for nedetid. I artikel 10, stk. 3, præciseres det, at sikringen af databehandlingen også omfatter slutbrugernes databehandling. I artikel 14 forpligtes medlemsstaterne til at sikre, at de medarbejdere, som har adgang til SIS, jævnligt videreuddannes i regler om datasikkerhed og databeskyttelse. Takket være medtagelsen af disse foranstaltninger sikrer dette forslag mere omfattende dækning af alle funktioner i SIS, og der findes regler og forpligtelser vedrørende de mange millioner af slutbrugere i hele EU. For at udnytte SIS fuldt ud bør medlemsstaterne sikre, at hver gang deres slutbrugere foretager en søgning, som de har ret til at foretage i de nationale politi- eller immigrationsmyndigheders database, så søger de også samtidig i SIS. Herved kan SIS opfylde sit mål om at være den vigtigste kompenserende foranstaltning inden for området uden kontrol ved de indre grænser, og medlemsstaterne kan bedre imødegå kriminalitetens grænseoverskridende dimension og de kriminelles mobilitet. Sådanne parallelle søgninger skal til enhver tid foretages i henhold til artikel 4 i direktiv (EU) 2016/680. Driftskontinuitet Forslagene styrker bestemmelserne om driftskontinuitet, både på nationalt plan og for eu-LISA (artikel 4, 6, 7 og 15). Her sikres det, at SIS vil forblive funktionsdygtigt og tilgængeligt for medarbejderne i marken, selv om der opstår problemer, som påvirker systemet. Datakvalitet

I forslaget fastholdes det princip, at den medlemsstat, der ligger inde med oplysningerne, også har ansvaret for deres nøjagtighed, når de indlæses i SIS (artikel 39). Det er imidlertid nødvendigt at fastsætte bestemmelser om en central mekanisme, der administreres af eu-LISA, og som gør det muligt for medlemsstaterne løbende at gennemgå de indberetninger, hvor de obligatoriske datafelter kan vække bekymringer vedrørende kvaliteten. Derfor bemyndiges eu-LISA i forslagets artikel 15 til jævnligt at fremlægge datakvalitetsrapporter over for medlemsstaterne. Dette kan lettes i kraft af et dataregister til udarbejdelse af statistiske rapporter og datakvalitetsrapporter (artikel 54). Disse forbedringer afspejler de foreløbige konklusioner fra ekspertgruppen på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet. Fotografier, ansigtsbilleder, daktylografiske data og DNA-profiler Muligheden for at søge ud fra fingeraftryk med henblik på at identificere en person er allerede fastlagt i artikel 22 i forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA. I forslaget gøres denne søgning obligatorisk, hvis personens identitet ikke kan fastslås på andre måder. I dag kan ansigtsbilleder kun bruges til at bekræfte en persons identitet, efter at der er foretaget en alfanumerisk søgning, og ikke som grundlag for en søgning. Endvidere åbnes der i kraft af ændringer af artikel 22 og 28 op for, at ansigtsbilleder, fotografier og håndfladeaftryk kan bruges til at søge i systemet og identificere mennesker, når dette bliver teknisk muligt. Daktylografi handler om videnskabelige undersøgelser af fingeraftryk som en metode til identifikation. Ifølge eksperter inden for daktylografi er håndfladeaftryk så unikke, at de har referencepunkter, som muliggør præcise og endegyldige sammenligninger på lige fod med fingeraftryk. Håndfladeaftryk kan bruges til at fastslå en persons identitet på samme måde som fingeraftryk. Politiet har i flere årtier taget håndfladeaftryk sammen med de ti rullede og ti flade fingeraftryk, der tages af en person. Brugen af håndfladeaftryk er særlig vigtig i forbindelse med identifikation, hvor den registrerede bevidst eller utilsigtet har beskadiget sine fingerspidser. Dette kan forekomme ved forsøg på at undgå at blive identificeret eller få taget sine fingeraftryk eller på grund af skader forårsaget af ulykker eller hårdt manuelt arbejde. Under drøftelserne om de tekniske regler om fingeraftryksidentifikationssystemer i SIS har medlemsstaterne rapporteret om stor succes med at identificere irregulære migranter, som bevidst har beskadiget deres fingerspidser i et forsøg på at undgå identifikation. Ved at tage håndfladeaftryk har de pågældende medlemsstaters myndigheder efterfølgende kunnet foretage identifikation. Brugen af ansigtsbilleder til identifikation vil sikre en bedre sammenhæng mellem SIS og det foreslåede ind- og udrejsesystem på EU-plan, e-gates og selvbetjeningsautomater. Denne slags funktioner vil blive begrænset til de almindelige grænseovergangssteder. Myndigheders adgang til SIS – institutionelle brugere Formålet med dette underafsnit er at beskrive de nye elementer på området adgangsrettigheder for så vidt angår EU-agenturer (institutionelle brugere). De kompetente nationale myndigheders adgangsrettigheder er ikke blevet ændret. Europol (artikel 30) og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning – og dettes hold, holdene af medarbejdere, der er involveret i opgaver i forbindelse med tilbagesendelse, og medlemmerne af migrationsstyringsstøtteholdet – samt den centrale ETIAS-enhed (artikel 31 og 32) har adgang til SIS og de SIS-oplysninger, som de har behov for. Der træffes hensigtsmæssige foranstaltninger for at sørge for, at oplysningerne i systemet sikres på behørig vis (bl.a. for at overholde bestemmelserne i artikel 33, hvor det kræves, at disse instanser kun kan få adgang til de oplysninger, som de skal bruge til at varetage deres opgaver). Disse ændringer udvider Europols adgang til SIS, så den omfatter afvisning af optagelse af indberetninger, og det sikres, at agenturet kan udnytte systemet bedst muligt, når det varetager sine opgaver, og der tilføjes nye bestemmelser, der sikrer, at Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og dets hold kan få adgang til systemet, mens de udfører de forskellige opgaver, som de har mandat til, når de bistår medlemsstaterne. I henhold til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) skal den centrale ETIAS-enhed under Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning endvidere via ETIAS kontrollere i SIS, om tredjelandsstatsborgere, der ansøger om en rejsetilladelse, er omfattet af en SIS-indberetning. Til dette formål har den centrale ETIAS-enhed også adgang til SIS. I artikel 29, stk. 3, fastsættes det, at de nationale visummyndigheder ved varetagelsen af deres opgaver også kan få adgang til indberetninger om dokumenter, der er udstedt i henhold til forordning 2008/…. om oprettelse, drift og brug af SIS på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde. Herved får disse organer adgang til SIS og de SIS-oplysninger, som de behøver for at varetage deres opgaver, idet der samtidig træffes passende foranstaltninger for at sikre, at oplysningerne i systemet beskyttes på behørig vis (bl.a. i kraft af bestemmelserne i artikel 35, hvor det kræves, at organerne kun kan få adgang til de oplysninger, som de behøver for at varetage deres opgaver). Nægtelse af indrejse og ophold I dag kan en medlemsstat i henhold til artikel 24, stk. 3, i SIS II-forordningen optage en indberetning i SIS vedrørende personer, som er underlagt et indrejseforbud på grund af manglende overholdelse af national lovgivning på migrationsområdet. I den reviderede artikel 24, stk. 3, kræves det, at der foretages en indberetning i SIS i ethvert tilfælde, hvor der er udstedt et indrejseforbud til en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2008/115/EF. Desuden fastlægges tidshorisonten og betingelserne for optagelse af sådanne indberetninger, efter at den pågældende tredjelandsstatsborger har forladt medlemsstatens område i overensstemmelse med en forpligtelse til at rejse tilbage. Denne bestemmelse indsættes for at undgå, at indrejseforbud stadig fremgår af SIS, mens den pågældende tredjelandsstatsborger befinder sig på EU's område. Da et indrejseforbud forbyder fornyet indrejse på medlemsstaternes område, kan det kun få effekt, efter at den pågældende tredjelandsstatsborger er sendt tilbage. Samtidig bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at undgå forsinkelser mellem tidspunktet for tilbagesendelse og aktiveringen i SIS af indberetningen om afslag på en anmodning om indrejse og ophold. Dette forslag er tæt knyttet til Kommissionens forslag om brug af SIS til tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, hvori betingelserne og procedurerne for optagelse af indberetninger om tilbagesendelse i SIS fastlægges. Sidstnævnte forslag omfatter en mekanisme til overvågning af, om tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af en afgørelse om tilbagesendelse, rent faktisk forlader EU's område, og en advarselsmekanisme i tilfælde af manglende overholdelse af bestemmelserne. I artikel 26 fastlægges den høringsproces, som medlemsstaterne skal følge, hvis de registrerer – eller har til hensigt at optage – indberetninger om afslag på indrejse og ophold, som strider mod andre medlemsstaters afgørelser, eksempelvis en gyldig opholdstilladelse. Disse bestemmelser skal forebygge eller afklare modstridende instrukser, der måtte opstå i disse situationer, idet slutbrugerne får klare retningslinjer vedrørende de foranstaltninger, der skal træffes i sådanne situationer, og medlemsstaternes myndigheder får tydelige instrukser om, hvorvidt en indberetning skal slettes. Formålet med artikel 27 (tidligere artikel 26 i forordning (EF) nr. 1987/2006) er at gennemføre det EU-sanktionssystem, der anvendes over for tredjelandsstatsborgere, som er omfattet af restriktioner med hensyn til adgang til EU's område i henhold til artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union. For at muliggøre optagelse af disse indberetninger var det nødvendigt at indhente det minimum af oplysninger, der er nødvendigt for at identificere personen, dvs. efternavn og fødselsdato. Den kendsgerning, at kravet om at registrere fødselsdatoen fraviges i forordning (EF) nr. 1987/2006, har skabt betydelige udfordringer, da der ikke kan oprettes en indberetning i SIS uden en fødselsdato – i overensstemmelse med de tekniske bestemmelser og søgeparametrene i systemet. Da artikel 27 er afgørende for at have et effektivt EU-sanktionssystem, gælder kravet om proportionalitet ikke i denne henseende. For at sikre bedre overensstemmelse med direktiv 2008/115/EF er den terminologi, der anvendes ved omtale af formålet med en indberetning ("afslag på indrejse og ophold") blevet tilpasset til den ordlyd, der anvendes i direktivet. Sondring mellem personer med kendetegn, der ligner hinanden For at sikre, at oplysninger behandles og opbevares på behørig vis, og mindske risikoen for dobbeltarbejde og fejlidentifikation fastlægges der i artikel 41 den procedure, der skal følges, hvis det ved optagelse af en ny indberetning viser sig, at der allerede findes en post i SIS med lignende karakteristika. Databeskyttelse og -sikkerhed I dette forslag fastlægges ansvaret for at forebygge, rapportere om og reagere på hændelser, der kan påvirke sikkerheden eller integriteten i SIS-infrastrukturen, SIS-oplysningerne eller supplerende oplysninger (artikel 10, 16 og 40).

Artikel 12 indeholder bestemmelser om opbevaring af og søgning i logfiler vedrørende historikken for indberetninger. Artikel 15, stk. 3, indeholder de samme bestemmelser som artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1987/2006, og derudover fastsættes det, at Kommissionen fortsat har ansvaret for den kontraktlige forvaltning af kommunikationsinfrastrukturen, herunder opgaver vedrørende gennemførelse af budgettet samt overtagelse og fornyelse. Disse opgaver vil blive overført til eu-LISA i den anden vifte af SIS-forslag i juni 2017. I artikel 21 udvides kravet til medlemsstaterne om at tage hensyn til proportionalitet, før de optager indberetninger, så hensynet også gælder for afgørelser om, hvorvidt en indberetnings gyldighedsperiode skal forlænges. Som noget nyt kræves det imidlertid i artikel 24, stk. 2, litra c), at medlemsstaterne under alle omstændigheder opretter en indberetning om personer, hvis aktiviteter henhører under artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme. Kategorier af data og databehandling For at tilvejebringe flere og mere nøjagtige oplysninger til slutbrugerne med det mål at lette og fremskynde de krævede foranstaltninger og muliggøre bedre identifikation af den person, som en indberetning vedrører, udvides i dette forslag viften af oplysninger (artikel 20), der kan opbevares om personer, der er omfattet af en indberetning for, så de også beskriver: om vedkommende er involveret i nogen aktivitet, der er omfattet af artikel 1, 2, 3 eller 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om indberetningen vedrører en EU-borger eller en anden person, som har ret til fri bevægelighed i samme omfang som EU-borgere om en afgørelse om afslag på indrejse er baseret på bestemmelser i artikel 24 eller artikel 27 den strafbare handlings art (for indberetninger, der udstedes i henhold til artikel 24, stk. 2) nærmere oplysninger om en persons identitetsdokument eller rejsedokument farvekopi af personens identitetsdokument eller rejsedokument fotografier og ansigtsbilleder fingeraftryk og håndfladeaftryk. Tilstrækkelige oplysninger er afgørende for at sikre præcis identifikation af en person, der kontrolleres ved en grænseovergang eller ved en intern kontrol, eller som ansøger om opholdstilladelse. Upræcis identifikation kan føre til problemer med de grundlæggende rettigheder. Det kan også føre til en situation, hvor der ikke kan træffes hensigtsmæssige opfølgende foranstaltninger, da der ikke er kendskab til nogen indberetning eller dens indhold. For så vidt angår oplysninger om den underliggende afgørelse kan der skelnes mellem fire begrundelser: en tidligere dom som omhandlet i artikel 24, stk. 2, litra a), en alvorlig sikkerhedstrussel som omhandlet i artikel 24, stk. 2, litra b), et indrejseforbud som omhandlet i artikel 24, stk. 3, og en restriktiv foranstaltning som omhandlet i artikel 27. For at sikre, at der træffes hensigtsmæssige foranstaltninger i tilfælde af et hit, er det desuden nødvendigt at angive, om indberetningen vedrører en unionsborger eller en anden person, som har ret til fri bevægelighed i samme omfang som unionsborgere. Tilstrækkelige oplysninger er afgørende for at sikre præcis identifikation af en person, der kontrolleres ved en grænseovergang eller ved en intern kontrol, eller som ansøger om opholdstilladelse. Upræcis identifikation kan føre til problemer med de grundlæggende rettigheder. Det kan også føre til en situation, hvor der ikke kan træffes hensigtsmæssige opfølgende foranstaltninger, da der ikke er kendskab til nogen indberetning eller dens indhold. I forslaget (artikel 42) udvides desuden listen over de personoplysninger, der kan indlæses og behandles i SIS for at tage hånd om problemet med misbrugte identiteter, da flere oplysninger gør det lettere at finde frem til offeret og gerningsmanden i tilfælde af misbrug. Udvidelsen af denne bestemmelse indebærer ingen risiko, da disse oplysninger kun kan indlæses med samtykke fra offeret for identitetsmisbruget. Listen vil nu også omfatte: ansigtsbilleder håndfladeaftryk oplysninger fra identitetsdokument offerets adresse

navnene på offerets forældre. I artikel 20 gives der mulighed for mere detaljerede oplysninger i indberetningerne. Der er bl.a. tale om flere kategorier for årsagen til afslaget på indrejse og ophold og de nærmere oplysninger i de registreredes identitetsdokument. Takket være disse yderligere oplysninger kan der foretages en bedre identifikation af den pågældende person, ligesom slutbrugerne kan træffe mere kvalificerede beslutninger. For at beskytte de slutbrugere, der foretager kontrollerne, vil SIS desuden vise, om den person, som der er optaget en indberetning om, hører til en af de kategorier, der er omhandlet i artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme. I forslaget præciseres det, at medlemsstaterne ikke må kopiere oplysninger, der er indlæst af en anden medlemsstat, i andre nationale datafiler (artikel 37). Opbevaring af oplysninger I artikel 34 fastlægges tidsfristen for gennemgang af indberetninger. Den maksimale opbevaringsperiode for afslag på/indberetninger om indrejse og ophold er blevet tilpasset til den maksimale varighed af indrejseforbud, der udstedes i henhold til artikel 11 i direktiv 2008/115/EF. Således bliver den maksimale opbevaringsperiode på fem år. Medlemsstaterne kan dog fastsætte kortere perioder. Sletning I artikel 35 fastlægges de omstændigheder, hvorunder indberetninger skal slettes, og der sikres øget harmonisering med national praksis på området. I samme artikel fastlægges særlige bestemmelser om SIRENE-kontorets medarbejderes sletning af indberetninger, som der ikke længere er behov for, hvis der ikke modtages noget svar fra de kompetente myndigheder. Registreredes ret til at få adgang til data, berigtige ukorrekte oplysninger og slette ulovligt opbevarede oplysninger De nærmere bestemmelser om registreredes rettigheder forbliver uændrede, da de nuværende regler allerede sikrer effektiv beskyttelse og er i tråd med forordning (EU) 2016/679 og direktiv 2016/680. Derudover fastlægges i artikel 48 de omstændigheder, hvorunder medlemsstaterne kan beslutte ikke at formidle oplysninger til de registrerede. Dette skal begrundes med en af de årsager, der anføres i samme artikel, og der skal være tale om en forholdsmæssig og nødvendig foranstaltning i tråd med national lovgivning. Statistik For at bevare overblikket over brugen af retsmidler fastsættes der i artikel 49 bestemmelser om et statistisk standardsystem, der frembringer årlige rapporter om antallet af registreredes anmodninger om adgang anmodninger om berigtigelse af ukorrekte oplysninger og sletning af ulovligt opbevarede oplysninger sagsanlæg ved domstolene sager, hvor domstolen gav ansøgeren medhold og bemærkninger om tilfælde af gensidig anerkendelse af endelige afgørelser truffet af domstole eller myndigheder i andre medlemsstater om indberetninger, der er oprettet af den stat, der har indlæst dem. Overvågning og statistik I artikel 54 fastsættes de ordninger, der skal etableres for at sikre behørig overvågning af SIS og af, hvor godt systemet virker i forhold til målsætningerne. I denne henseende har eu-LISA til opgave at tilvejebringe daglige, månedlige og årlige statistikker om, hvordan systemet anvendes. I artikel 54, stk. 5, pålægges eu-LISA at udarbejde og forelægge medlemsstaterne, Kommissionen, Europol og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning statistiske rapporter, ligesom Kommissionen får mulighed for at anmode om yderligere statistiske rapporter og rapporter om datakvalitet vedrørende SIS- og SIRENE-kommunikation.

Artikel 54, stk. 6, indeholder bestemmelser om oprettelse og vedligeholdelse af et centralt dataregister som led i eu-LISA's overvågning af, hvor velfungerende SIS er. Dette register vil give bemyndigede medarbejdere i medlemsstaterne og hos Kommissionen, Europol og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning adgang til de i artikel 54, stk. 3, anførte data med henblik på at udarbejde de fornødne statistikker. 2016/0408 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området ind- og udrejsekontrol, om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1987/2006 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og d), og artikel 79, stk. 2, litra c), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Schengeninformationssystemet (SIS) udgør et væsentligt redskab i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union. SIS er en af de vigtigste kompenserende foranstaltninger, der bidrager til at opretholde et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed ved at støtte det operationelle samarbejde mellem grænsevagter, politi- og toldmyndigheder og andre retshåndhævende myndigheder, retslige myndigheder i straffesager og immigrationsmyndigheder. (2)SIS blev oprettet i medfør af bestemmelserne i afsnit IV i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengenkonventionen). Kommissionen fik til opgave at udvikle anden generation af SIS (SIS II) i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 og Rådets afgørelse 2001/886/RIA (SIS), og dette system blev oprettet ved forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA. SIS II erstattede det ved Schengenkonventionen indførte SIS. (3)Tre år efter idriftsættelsen af SIS II, foretog Kommissionen en evaluering af systemet, jf. artikel 24, stk. 5, artikel 43, stk. 5, og artikel 50, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1987/2006 og artikel 59 og artikel 65, stk. 5, i afgørelse 2007/533/RIA. Evalueringsrapporten og det tilhørende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenesterene blev vedtaget den 21. december 2016. Anbefalingerne i disse dokumenter bør afspejles i denne forordning, når det er relevant. (4)Denne forordning udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/… om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for i afsnit V, kapitel 4 og 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. (5)Det forhold, at det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS består af særskilte instrumenter, berører ikke princippet om, at SIS udgør ét enkelt informationssystem, der bør fungere som sådant. Visse bestemmelser i disse instrumenter bør derfor være identiske. (6)Det er nødvendigt at specificere målene for SIS, systemets tekniske arkitektur og finansiering, at fastsætte bestemmelser vedrørende "end-to-end"-driften og -brugen af systemet samt at fastlægge ansvaret for det, de kategorier af oplysninger, der skal indlæses i systemet, formålene med og kriterierne for indlæsningen af disse oplysninger, de myndigheder, der har adgang til oplysningerne, brugen af biometriske identifikatorer og yderligere regler for databehandling. (7)SIS omfatter et centralt system (det centrale SIS) og nationale systemer med en fuldstændig eller delvis kopi af SIS-databasen. Da SIS er det vigtigste instrument til udveksling af oplysninger i EU, er det nødvendigt at sikre uafbrudt drift af systemet på både centralt og nationalt plan. Hver enkelt medlemsstat bør derfor have en delvis eller fuldstændig kopi af SIS-databasen og oprette et system til sikkerhedskopiering af den. (8)Det er nødvendigt at holde en håndbog med detaljerede bestemmelser om udvekslingen af visse supplerende oplysninger om de forholdsregler, der skal træffes som følge af indberetningerne, ajourført. De nationale myndigheder i hver medlemsstat (SIRENE-kontoret) bør sikre udvekslingen af sådanne oplysninger. (9)For løbende at sikre en effektiv udveksling af supplerende oplysninger om de foranstaltninger, der ifølge indberetningerne skal træffes, er det hensigtsmæssigt at styrke SIRENE-kontorernes funktion ved at specificere kravene med hensyn til disponible ressourcer, brugeruddannelse og svartiden ved forespørgsler fra andre SIRENE-kontorer.

(10)Den operationelle forvaltning af de centrale dele af SIS varetages af Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (agenturet). For at gøre det muligt for agenturet at afsætte de fornødne økonomiske og personalemæssige ressourcer til at dække alle aspekter af den operationelle forvaltning af det centrale SIS bør dets opgaver fastlægges nærmere i denne forordning, navnlig hvad angår de tekniske aspekter ved udvekslingen af supplerende oplysninger. (11)Uden at det berører medlemsstaternes ansvar for, at de oplysninger, der indlæses i SIS, er korrekte, bør agenturet blive ansvarlig for at højne datakvaliteten ved at indføre et centralt redskab til overvågning af datakvaliteten og for jævnligt at forelægge medlemsstaterne rapporter om den. (12)For at muliggøre bedre overvågning af brugen af SIS til at analysere tendenser med hensyn til migrationspres og grænseforvaltning bør agenturet kunne udvikle nyskabende midler til statistisk rapportering til medlemsstaterne, Kommissionen, Europol og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning uden at bringe dataintegriteten i fare. Der bør derfor oprettes et centralt statistisk register. Alle statistikker, der udarbejdes, bør ikke indeholde personoplysninger. (13)SIS bør omfatte yderligere datakategorier for at gøre det muligt for slutbrugerne at træffe velfunderede afgørelser på grundlag af en indberetning uden at miste tid. Derfor bør indberetninger om afslag på indrejse og ophold indeholde oplysninger om den afgørelse, som indberetningen er baseret på. For at lette identifikationen af personer og opdage personer med flere identiteter bør indberetningerne desuden omfatte en henvisning til et personligt identitetsdokument eller -nummer og om muligt en kopi af dokumentet. (14)SIS bør ikke lagre de oplysninger, der bruges til søgninger med undtagelse af logfilerfor at kontrollere, at søgningen og databehandlingen var lovlig, til egenkontrol, for at sikre, at N.SIS fungerer korrekt, samt med henblik på dataintegriteten og -sikkerheden. (15)SIS bør gøre det muligt at behandle biometriske oplysninger for at sikre en pålidelig identifikation af de pågældende personer. Ud fra samme perspektiv bør SIS desuden muliggøre behandling af oplysninger vedrørende enkeltpersoner, hvis identitet er blevet misbrugt (for at undgå ubehageligheder på grund af fejlidentifikation), idet der dog skal træffes passende sikkerhedsforanstaltninger, navnlig hvad angår den pågældendes samtykke og strenge begrænsninger med hensyn til de formål, hvortil sådanne oplysninger kan behandles på lovlig vis. (16)Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige tekniske foranstaltninger for at sikre, at hver gang slutbrugerne har ret til at foretage en søgning i en af de nationale politi- eller immigrationsmyndigheders databaser, søger de samtidig også i SIS, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680. Det bør sikre, at SIS fungerer som den vigtigste kompenserende foranstaltning inden for området uden kontrol ved de indre grænser og i højere grad kan bidrage til at bekæmpe den grænseoverskridende dimension af kriminalitet og de kriminelles mobilitet. (17)Denne forordning bør fastsætte betingelserne for anvendelsen af daktylografiske oplysninger og ansigtsbilleder til brug ved identifikation. Anvendelsen af ansigtsbilleder til identifikationsformål i SIS bør desuden medvirke til at sikre sammenhæng i grænsekontrolprocedurerne, når det kræves, at identifikationen og kontrollen af identiteten sker ved brug af daktylografiske oplysninger og ansigtsbilleder. Det bør være obligatorisk at søge med daktylografiske oplysninger, hvis der er den mindste tvivl om en persons identitet. Ansigtsbilleder bør kun anvendes til identifikation i forbindelse med regelmæssig grænsekontrol ved selvbetjeningsautomater og e-gates. (18)Det bør være muligt at kontrollere fingeraftryk, som findes på et gerningssted, ved at sammenligne dem med de daktylografiske oplysninger, der er lagret i SIS, hvis det med stor sandsynlighed kan fastslås, at de tilhører gerningsmanden bag en alvorlig forbrydelse eller en terrorhandling. Med "alvorlig forbrydelse" menes de strafbare handlinger, der er anført i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA, og med "terrorhandling" menes strafbare handlinger i henhold til national lovgivning som omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA. (19)Det bør være muligt for medlemsstaterne at sammenkoble indberetninger i SIS. Det forhold, at en medlemsstat sammenkobler to eller flere indberetninger, bør ikke have indflydelse på de foranstaltninger, der skal træffes, opbevaringstiden eller adgangen til indberetningerne. (20)Der kan opnås øget effektivitet, harmonisering og sammenhæng ved at gøre det obligatorisk at optage alle de indrejseforbud, der udstedes af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, i SIS ved at følge procedurer, der overholder direktiv 2008/115/EF, og ved at fastsætte fælles regler for optagelse af disse indberetninger efter tilbagesendelse af en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold. Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at forhindre forsinkelser fra det øjeblik, hvor en tredjelandsstatsborger forlader Schengenområdet, til indberetningen aktiveres i SIS. Dette skal sikre en vellykket håndhævelse af indrejseforbud ved grænseovergangsstederne ved de ydre grænser og forhindre fornyet indrejse i Schengenområdet. (21)I denne forordning bør der fastsættes krav om konsultation af nationale myndigheder i tilfælde af, at en tredjelandsstatsborger besidder eller kan erhverve en gyldig opholdstilladelse eller anden tilladelse eller ret til ophold, der er udstedt i én medlemsstat, og en anden medlemsstat agter at foretage eller allerede har foretaget en indberetning om afslag på indrejse og ophold for den pågældende tredjelandsstatsborger. Disse situationer skaber alvorlig usikkerhed for grænsevagter, politi og immigrationsmyndigheder. Derfor er det hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om en obligatorisk frist for konsultation, som fører til et endeligt resultat, for at undgå, at personer, der udgør en trussel, kan rejse ind i Schengenområdet. (22)Denne forordning bør ikke berøre anvendelsen af direktiv 2004/38/EF. (23)Indberetninger bør ikke opbevares længere i SIS, end det er nødvendigt af hensyn til det formål, der lå til grund for optagelsen af dem. For at mindske den administrative byrde for de myndigheder, der er involveret i behandlingen af oplysninger om enkeltpersoner til forskellige formål, er det hensigtsmæssigt at tilpasse den maksimale opbevaringsfrist for indberetninger om afslag på indrejse og ophold til den maksimale varighed af de indrejseforbud, som udstedes i overensstemmelse med procedurer, der overholder direktiv 2008/115/EF. Derfor bør opbevaringsfristen for indberetninger om personer være på maksimalt fem år. Generelt bør indberetninger om personer automatisk slettes i SIS efter fem år. Beslutningerne om at opbevare indberetninger om personer bør baseres på en samlet individuel vurdering. Medlemsstaterne bør undersøge indberetninger om personer inden for den fastsatte frist og føre statistik over antallet af indberetninger om personer, i forbindelse med hvilke opbevaringsfristen er blevet forlænget. (24)Ved angivelse og forlængelse af udløbsdatoen for en SIS-indberetning bør der kræves sikring af den fornødne proportionalitet, idet det undersøges, om den konkrete sag er tilstrækkelig relevant og vigtig til, at der optages en indberetning i SIS. I tilfælde af strafbare handlinger som omhandlet i artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme bør der altid optages en indberetning om tredjelandsstatsborgere med henblik på afslag på indrejse og ophold i betragtning af den alvorlige trussel og de samlede negative konsekvenser, som sådanne aktiviteter kan medføre. (25)SIS-oplysningernes integritet er af allerstørste betydning. Derfor bør der træffes passende sikkerhedsforanstaltninger ved behandling af SIS-oplysninger på både centralt og nationalt plan for at sikre oplysningernes "end-to-end"-sikkerhed. De myndigheder, der er involveret i databehandlingen, bør være underlagt sikkerhedskravene i denne forordning og følge en ensartet procedure for rapportering af hændelser. (26)Oplysninger, der er behandlet i SIS i medfør af denne forordning, bør ikke videregives eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer. (27)Det er hensigtsmæssigt i denne forordning at give immigrationsmyndighederne adgang til SIS for at effektivisere deres arbejde, når de træffer afgørelser om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold på medlemsstaternes område og om tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold. (28)Forordning (EU) 2016/679 bør gælde for medlemsstaternes myndigheders behandling af personoplysninger i henhold til denne forordning, hvis direktiv (EU) 2016/680 ikke finder anvendelse. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 bør finde anvendelse på behandling af personoplysninger, der foretages af Unionens institutioner og organer, når de varetager deres opgaver i henhold til denne forordning. Bestemmelserne i direktiv (EU) 2016/680, forordning (EU) 2016/679 og forordning (EF) nr. 45/2001 bør om nødvendigt præciseres yderligere i denne forordning. Hvad angår Europols behandling af personoplysninger, gælder forordning (EU) 2016/794 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol-forordningen). (29)For så vidt angår fortrolighed bør de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union finde anvendelse på de tjenestemænd eller øvrige ansatte, der er ansat og arbejder i forbindelse med SIS.

(30)Både medlemsstaterne og agenturet bør opretholde sikkerhedsplaner for at lette gennemførelsen af sikkerhedsforpligtelser og bør samarbejde indbyrdes for at behandle sikkerhedsspørgsmål ud fra et fælles perspektiv. (31)De nationale uafhængige tilsynsmyndigheder bør overvåge lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger i relation til denne forordning. Der bør fastsættes bestemmelser om de registreredes ret til at få adgang til, berigtige og slette deres personoplysninger i SIS, og deres adgang til retsmidler ved nationale domstole, og det samme gælder den gensidige anerkendelse af domme. Det er derfor hensigtsmæssigt at kræve årlige statistikker fra medlemsstaterne. (32)Tilsynsmyndighederne bør sikre, at der mindst hvert fjerde år foretages en audit af databehandlingsaktiviteterne i N.SIS i overensstemmelse med internationale standarder for audit. Denne audit bør enten foretages af tilsynsmyndighederne, eller de nationale tilsynsmyndigheder bør bestille auditten direkte hos en uafhængig auditor med ekspertise inden for databeskyttelse. Den uafhængige auditor bør forblive under den eller de nationale tilsynsmyndigheders kontrol og ansvar, og denne/disse bør derfor selv bestille auditten og fastlægge et klart defineret formål og anvendelsesområde og en klart defineret metode for auditten samt fremlægge retningslinjer og foretage tilsyn med hensyn til auditten og dens endelige resultater. (33)I forordning (EU) 2016/794 (Europol-forordningen) fastsættes det, at Europol skal støtte og styrke de kompetente nationale myndigheders indsats og deres gensidige samarbejde om bekæmpelse af terrorisme og alvorlig kriminalitet og udarbejde analyser og trusselsvurderinger. For at gøre det lettere for Europol at varetage sine opgaver, navnlig i Det Europæiske Center for Migrantsmugling, er det hensigtsmæssigt at give Europol adgang til de indberetningskategorier, der er fastsat i denne forordning. Da Europols Europæiske Center for Migrantsmugling spiller en vigtig strategisk rolle for at bekæmpe hjælp til irregulær migration, bør det kunne få adgang til indberetninger om personer, som nægtes indrejse og ophold på en medlemsstats område på grund af enten kriminalitet eller manglende overholdelse af betingelserne for indrejse og ophold. (34)For at lukke hullerne med hensyn til udveksling af oplysninger om terrorisme, navnlig udenlandske krigere – i tilfælde, hvor overvågning af deres bevægelser er afgørende – bør medlemsstaterne udveksle oplysninger om terrorismerelateret aktivitet samt hit og beslægtede oplysninger med Europol, samtidig med at de optager en indberetning i SIS. Det bør gøre det muligt for Europols Europæiske Center for Bekæmpelse af Terrorisme at kontrollere, om der findes yderligere relevante oplysninger i Europols databaser, og foretage analyser af høj kvalitet, som bidrager til at optrevle terrornetværk og om muligt forhindre deres angreb. (35)Det er desuden nødvendigt at fastsætte klare regler for Europol om behandling og download af SIS-oplysninger, så agenturet så vidt muligt kan gøre brug af SIS, forudsat at databeskyttelsesstandarderne i denne forordning og forordning (EU) 2016/794 overholdes. Hvis Europols søgninger i SIS viser, at der findes en indberetning fra en medlemsstat, må Europol ikke træffe de fornødne foranstaltninger. Det bør derfor underrette den pågældende medlemsstat, så denne kan følge op på sagen. (36)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 er det for så vidt angår denne forordning fastsat, at værtsmedlemsstaten skal bemyndige de europæiske grænse- og kystvagthold eller de hold bestående af medarbejdere, der beskæftiger sig med tilbagesendelsesrelaterede opgaver, og som er indsat af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, til at søge i europæiske databaser, hvis denne søgning er nødvendig for at opfylde operationelle mål, der er fastsat i den operationelle plan for grænsekontrol, grænseovervågning og tilbagesendelse. Andre relevante EU-agenturer, navnlig Det Europæiske Asylstøttekontor og Europol, kan som en del af deres migrationsstyringsstøttehold også indsætte sagkyndige, der ikke er ansat hos disse EU-agenturer. Formålet med at indsætte de europæiske grænse- og kystvagthold, holdene af medarbejdere, der er involveret i opgaver i forbindelse med tilbagesendelse, og migrationsstyringsstøtteholdene er at sikre teknisk og operativ forstærkning til de medlemsstater, der anmoder om det, navnlig de medlemsstater, som oplever uforholdsmæssigt store udfordringer med hensyn til migration. Varetagelsen af de opgaver, der tildeles de europæiske grænse- og kystvagthold, holdene af medarbejdere, der er involveret i tilbagesendelsesrelaterede opgaver, og migrationsstyringsstøtteholdene, kræver adgang til SIS via en teknisk grænseflade hos Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning med forbindelse til det centrale SIS. I de tilfælde, hvor søgninger foretaget af et eller flere hold medarbejdere i SIS registrerer en indberetning fra en medlemsstat, må et holdmedlem eller medarbejderne ikke træffe de nødvendige foranstaltninger, medmindre det får bemyndigelse til det af værtsmedlemsstaten. Derfor bør agenturet underrette den pågældende medlemsstat, så denne kan følge op på sagen. (37)I henhold til forordning (EU) 2016/1624 skal Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning udarbejde risikoanalyser. Disse risikoanalyser skal omfatte alle aspekter, der er relevante for den integrerede europæiske grænseforvaltning, navnlig trusler, som kan påvirke den måde, de ydre grænser fungerer på, eller sikkerheden ved dem. Indberetninger, der er optaget i SIS i overensstemmelse med denne forordning, navnlig indberetninger om afslag på indrejse og ophold, udgør relevante oplysninger ved vurderingen af eventuelle trusler, der kan påvirke de ydre grænser, og bør derfor være tilgængelige til brug ved den risikoanalyse, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning skal udarbejde. Varetagelsen af de opgaver, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har fået tildelt med hensyn til risikoanalyse, kræver adgang til SIS. I overensstemmelse med Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) skal den centrale ETIAS-enhed under Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning endvidere via ETIAS foretage kontrol i SIS for at vurdere ansøgninger om rejsetilladelser, som bl.a. kræver, at det fastslås, om tredjelandsstatsborgere, der ansøger om en rejsetilladelse, er omfattet af en SIS-indberetning. Til dette formål bør den centrale ETIAS-enhed under Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning også have adgang til SIS i det omfang, det er nødvendigt for at varetage dets mandat, det vil sige adgang til alle indberetningskategorier om tredjelandsstatsborgere, om hvem der er foretaget en indberetning vedrørende indrejse og ophold, og som er omfattet af restriktive foranstaltninger, der skal forhindre indrejse i eller transit gennem medlemsstater. (38)Visse aspekter af SIS kan på grund af deres tekniske art, detaljeringsgrad og behov for regelmæssig ajourføring ikke dækkes fuldt ud af bestemmelserne i denne forordning. Dette gælder bl.a. tekniske regler om indlæsning af oplysninger, ajourføring, sletning og søgning efter oplysninger, datakvalitet og regler for søgning vedrørende biometriske identifikatorer, bestemmelser om forenelighed og prioritering af indberetninger, tilføjelse af påtegninger, forbindelser mellem indberetninger, fastsættelse af udløbsdatoen for indberetninger inden for den maksimale frist og udveksling af supplerende oplysninger. Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med disse aspekter bør derfor tillægges Kommissionen. De tekniske regler for søgning i indberetninger bør tage hensyn til, at de nationale applikationer skal fungere problemfrit. (39)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. Proceduren for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger i medfør af nærværende forordning og forordning (EU) 2018/xxx (politimæssigt og strafferetligt samarbejde) bør være den samme. (40)For at sikre gennemsigtighed bør agenturet hvert andet år udarbejde en rapport om af det centrale SIS' og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder om sikkerheden i forbindelse hermed, og om udvekslingen af supplerende oplysninger. Kommissionen bør hvert fjerde år udsende en samlet evaluering. (41)Målene for denne forordning, nemlig oprettelse og regulering af et fælles informationssystem og udveksling af relevante supplerende oplysninger, kan i sagens natur ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (42)I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Navnlig tilstræbes det i denne forordning at garantere et sikkert miljø for alle personer, der opholder sig på den Europæiske Unions område, og beskyttelse af irregulære migranter mod udnyttelse og menneskehandel ved at gøre det muligt at identificere dem under fuld overholdelse af reglerne for beskyttelse af personoplysninger. (43)I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre forordningen i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen. (44)Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF; Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. (45)Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF. Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. (46)For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte aftale. (47)For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er omhandlet i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/849/EF og artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/860/EF. (48)For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/349/EU og artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU. (49)For så vidt angår Bulgarien og Rumænien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005, og bør sammenholdes med Rådets afgørelse 2010/365/EU om anvendelse af Schengenreglernes bestemmelser om Schengeninformationssystemet i Republikken Bulgarien og Rumænien.

(50)For så vidt angår Cypern og Kroatien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2011. (51)De anslåede omkostninger ved den opgradering af de nationale SIS-systemer og den gennemførelse af de nye funktioner, der er omhandlet i denne forordning, er lavere end det resterende beløb på budgetposten for intelligente grænser i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014. Derfor bør det beløb, der er afsat til udvikling af IT-systemer, der understøtter forvaltningen af migrationsstrømme på tværs af de ydre grænser omfordeles ved hjælp af denne forordning, jf. artikel 5, stk. 5, litra b), i forordning (EU) nr. 515/2014. (52)Forordning (EF) nr. 1987/2006 bør derfor ophæves. (53)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt, jf. artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001, og afgav udtalelse den … —

VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1

Det generelle formål med SIS SIS har ved hjælp af oplysningerne i dette system til formål at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for Unionens område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, herunder at opretholde den offentlige sikkerhed og den offentlige orden samt beskytte sikkerheden på medlemsstaternes område, og at sikre anvendelsen af bestemmelserne i tredje del, afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende persontrafik på deres område. Artikel 2

Anvendelsesområde 1.I denne forordning fastsættes betingelserne og procedurerne for optagelse og behandling af indberetninger i SIS vedrørende tredjelandsstatsborgere og for udvekslingen af supplerende og uddybende oplysninger med henblik på nægtelse af indrejse og ophold på medlemsstaternes område. 2.I denne forordning fastsættes også bestemmelser vedrørende SIS' tekniske arkitektur, det ansvar, der påhviler medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed, generel behandling af oplysninger, de berørte personers rettigheder og erstatningsansvar. Artikel 3

Definitioner 1.I denne forordning forstås ved: a)"indberetning": et sæt oplysninger, herunder biometriske identifikatorer som omhandlet i artikel 22, der indlæses i SIS, således at de kompetente myndigheder kan identificere en person med henblik på at træffe en særlig foranstaltning b)"supplerende oplysninger": oplysninger, som ikke indgår som en del af de indberetningsoplysninger, der lagres i SIS, men som har tilknytning til indberetninger i SIS, og som skal udveksles: 1)for at gøre det muligt for medlemsstaterne at konsultere og informere hinanden i forbindelse med optagelse af en indberetning 2)når en søgning har givet et hit, således at de rette foranstaltninger kan træffes 3)når den påkrævede foranstaltning ikke kan træffes 4)i spørgsmål vedrørende kvaliteten af SIS-oplysningerne

5)i spørgsmål vedrørende indberetningernes kompatibilitet og prioritet 6)i spørgsmål vedrørende retten til adgang til systemet c)"uddybende oplysninger": oplysninger, der er lagret i SIS og har tilknytning til indberetninger i SIS, og som umiddelbart skal være til rådighed for de kompetente myndigheder, når de personer, der er indlæst oplysninger om i SIS, lokaliseres ved søgning heri d)"tredjelandsstatsborger": enhver, der ikke er unionsborger i henhold til artikel 20 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, med undtagelse af personer, som nyder samme ret til fri bevægelighed som unionsborgere i henhold til aftaler mellem Unionen eller Unionen og dens medlemsstater på den ene side og et tredjeland på den anden side e)"personoplysninger": enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person ("den registrerede") f)"identificerbar fysisk person": en person, der direkte eller indirekte kan identificeres, navnlig ved en identifikator, f.eks. et navn, et identifikationsnummer, lokaliseringsdata, en online-identifikator eller et eller flere elementer, der er særlige for den pågældende fysiske persons fysiske, fysiologiske, genetiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet g)"behandling af personoplysninger": enhver aktivitet eller række af aktiviteter – med eller uden brug af automatisk behandling – som personoplysninger eller en samling af personoplysninger gøres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, organisering, systematisering, lagring, tilpasning eller ændring, genfinding, søgning, brug, videregivelse ved overførsel, formidling eller enhver anden form for overladelse, sammenstilling eller samkøring, begrænsning, sletning eller tilintetgørelse h)"hit" i SIS: 1)en bruger foretager en søgning 2)søgningen viser, at en anden medlemsstat har optaget en indberetning i SIS 3)oplysningerne om indberetningen i SIS matcher søgedataene 4)der kræves yderligere foranstaltninger som følge af hittet i)"indberettende medlemsstat": den medlemsstat, som har optaget indberetningen i SIS j)"fuldbyrdende medlemsstat": den medlemsstat, som træffer de fornødne foranstaltninger på baggrund af et hit k)"slutbrugere": de kompetente myndigheder, som søger direkte i CS-SIS, N.SIS eller en teknisk kopi heraf l)"tilbagesendelse": tilbagesendelse som defineret i artikel 3, nr. 3), i direktiv 2008/115/EF m)"indrejseforbud": indrejseforbud som defineret i artikel 3, nr. 6), i direktiv 2008/115/EF n)"daktylografiske oplysninger": oplysninger om fingeraftryk og håndfladeaftryk, som på grund af deres unikke karakter og referencepunkterne i dem gør det muligt at foretage præcise og endegyldige sammenligninger vedrørende en persons identitet o)"grov kriminalitet": de strafbare handlinger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1 og 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 p)"terrorhandlinger": de strafbare handlinger i henhold til national ret, der er omhandlet i artikel 1-4 i rammeafgørelse 2002/475/RIA af 13. juni 2002.

Artikel 4

SIS-systemets tekniske arkitektur og driftsmåder 1.SIS består af: a)et centralt system (det centrale SIS) bestående af: –en teknisk støttefunktion (CS-SIS), som indeholder en database, "SIS-databasen" –en ensartet national grænseflade (NI-SIS) b)et nationalt system (N.SIS) i hver enkelt medlemsstat, der består af de nationale datasystemer, der kommunikerer med det centrale SIS. En N.SIS skal indeholde en datafil ("national kopi"), som indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS-databasen og en sikkerhedskopi af N.SIS. N.SIS og sikkerhedskopien heraf kan anvendes samtidigt for at sikre, at systemet altid er tilgængeligt for slutbrugerne c)en kommunikationsinfrastruktur mellem CS-SIS og NI-SIS (kommunikationsinfrastrukturen), som danner et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS-oplysninger og udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorerne som omhandlet i artikel 7, stk. 2. 2.SIS-oplysninger indlæses, ajourføres, slettes og søges via de forskellige N.SIS. Der skal være en delvis eller fuldstændig national kopi til rådighed med henblik på automatiserede søgninger på de enkelte medlemsstaters område ved brug af denne kopi. Den delvise nationale kopi skal som minimum indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2, litra a)-v), i denne forordning. Det skal ikke være muligt at søge i datafiler fra andre medlemsstaters N.SIS. 3.CS-SIS udfører tekniske tilsyns- og forvaltningsfunktioner og har en sikkerhedskopi af CS-SIS, der kan sikre alle funktionaliteterne i CS-SIS, hvis sidstnævnte skulle svigte. CS-SIS og sikkerhedskopien af systemet placeres på to tekniske lokaliteter under Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed, der blev oprettet ved forordning (EU) nr. 1077/2011 ("agenturet"). CS-SIS eller sikkerhedskopien heraf kan indeholde en yderligere kopi af SIS-databasen og kan anvendes samtidigt under aktiv drift, forudsat at de hver især er i stand til at behandle alle transaktioner med tilknytning til SIS-indberetninger. 4.CS-SIS stiller de tjenester til rådighed, som er nødvendige for optagelsen og behandlingen af SIS-oplysninger, herunder for søgning i SIS-databasen. CS-SIS skal: a)sørge for online-ajourføring af de nationale kopier b)sikre synkroniseringen og sammenhængen mellem de nationale kopier og SIS-databasen c)sørge for operationen med henblik på initialisering og genopretning af de nationale kopier d)sikre uafbrudt tilgængelighed. Artikel 5

Udgifter 1.Udgifterne til drift, vedligeholdelse og videreudvikling af det centrale SIS og kommunikationsinfrastrukturen afholdes over Den Europæiske Unions almindelige budget. 2.Disse udgifter omfatter også det arbejde med CS-SIS, der sikrer, at de tjenester, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, stilles til rådighed. 3.Udgifterne til oprettelse, drift, vedligeholdelse og videreudvikling af hver N.SIS dækkes af den pågældende medlemsstat. KAPITEL II MEDLEMSSTATERNES ANSVAR

Artikel 6

Nationale systemer Hver medlemsstat er ansvarlig for at oprette, drive, vedligeholde og videreudvikle sit N.SIS og for at forbinde sit N.SIS med NI-SIS. Hver medlemsstat er ansvarlig for at sikre N.SIS' kontinuerlige drift, forbindelsen mellem den og NI-SIS og uafbrudt tilgængelighed af SIS-oplysninger for slutbrugerne. Artikel 7

N.SIS- og SIRENE-kontoret 1.Hver medlemsstat udpeger en myndighed ("N.SIS-kontoret"), der har det overordnede ansvar for dens N.SIS. Denne myndighed er ansvarlig for, at N.SIS fungerer sikkert og gnidningsløst, sikrer, at de kompetente myndigheder har adgang til SIS, og træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelse af bestemmelserne i denne forordning. Den har ansvaret for at sikre, at alle funktionaliteter i SIS på hensigtsmæssig vis stilles til rådighed for slutbrugerne. Hver medlemsstat foretager sine indberetninger via sit N.SIS-kontor. 2.Hver medlemsstat udpeger den myndighed, der sikrer udvekslingen og tilgængeligheden af alle supplerende oplysninger ("SIRENE-kontoret"), i overensstemmelse med SIRENE-håndbogen, jf. artikel 8. Disse kontorer samordner også kontrollen af kvaliteten af de oplysninger, der indlæses i SIS. Med henblik herpå har de adgang til de oplysninger, der behandles i SIS. 3.Medlemsstaterne underretter agenturet om deres N.SIS II-kontor og deres SIRENE-kontor. Agenturet offentliggør listen over kontorerne sammen med den liste, der er omhandlet i artikel 36, stk. 8. Artikel 8

Udveksling af supplerende oplysninger 1.Supplerende oplysninger udveksles i overensstemmelse med SIRENE-håndbogen og ved hjælp af kommunikationsinfrastrukturen. Medlemsstaterne sikrer de nødvendige tekniske og menneskelige ressourcer til at sikre konstant tilgængelighed og udveksling af supplerende oplysninger. Hvis kommunikationsinfrastrukturen ikke er tilgængelig, kan medlemsstaterne anvende andre tilstrækkeligt sikrede tekniske midler til at udveksle supplerende oplysninger. 2.Supplerende oplysninger må kun anvendes til det formål, hvortil de blev videregivet, jf. artikel 43, medmindre der er indhentet forudgående samtykke fra den indberettende medlemsstat. 3.SIRENE-kontorerne varetager deres opgaver hurtigt og effektivt, navnlig med hensyn til at besvare anmodninger hurtigst muligt og senest 12 timer efter modtagelsen heraf. 4.Der vedtages detaljerede regler om udveksling af supplerende oplysninger ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger, jf. den i artikel 55, stk. 2, omhandlede undersøgelsesprocedure i form af en håndbog, som kaldes "SIRENE-håndbogen". Artikel 9

Teknisk og funktionel overensstemmelse 1.Hver medlemsstat overholder ved oprettelsen af sit N.SIS de fælles standarder, protokoller og tekniske procedurer, der er fastsat for at sikre, at N-SIS er kompatibel med CS-SIS og sikrer en hurtig og effektiv overførsel af oplysninger. Disse fælles standarder, protokoller og tekniske procedurer fastlægges og udvikles ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger e