vfK' -
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC93) 183 endelig udg. 
Bruxelles, den 5 . maj 1993 
ARBEJDSPAPIR 
FRA 
KOMMISSIONEN 
RETNINGSLINIERFOR EF'S INDSATS 
PÅ 
UDDANNELSESOMRÅDET 
- 1-
RETNINGSLINIER FOR EF'S INDSATS 
PÅ 
UDDANNELSESOMRÅDET 
Indholdsfortegnelse 
Indledning 
Afsnit I 
Afsnit II 
Afsnit III 
Konklusion 
Bilag 
1. 
2. Den nuværende situation og kommende opgaver 
EF's bidrag 
Retningslinier for indsatsen Punkt 
1-4 
5-19 
29-44 
45-70 
71 
Handlingsprogrammer på uddannelsesområdet 
Traktaten om Den Europæiske Union (kapitel 3: Uddannelse, 
erhvervsuddannelse og ungdom) 
- 3 -
INDLEDNING 
Den nuværende fase i EF's handlingsprogrammer på uddannelsesområdet 
(jf. bilag 1) varer til slutningen af 1994. Beslutningen herom blev 
truffet af Kommissionen med det formål at kunne foretage en evaluering 
af de mest effektive måder, hvorpå man kunne videreføre indsatsen i den 
næste fase. I denne næste fase skal der ved gennemførelsen af 
programmerne naturligvis tages hensyn til målsætningerne i den nye 
traktat. De nye forslag skal ligeledes være i overensstemmelse med de 
kommende aktioner inden for rammerne af strukturpolitikkerne og 
-fondene samt rammeprogrammet for F & U. 
Kommissionens forslag til den næste fase skal fremlægges inden udgangen 
af 1993, og der skal træffes beslutning herom af Rådet i løbet af 1994, 
hvis de skal kunne gennemføres og sikre den nødvendige kontinuitet og 
effekt fra starten af 1995. Tidsplanen for fremlæggelsen og 
forhandlingen af de nye programmer er derfor stram. Det skal erkendes, 
at man, på grund af de forskellige starttidspunkter, ikke er nået lige 
langt med fastlæggelsen af alle programmer. Når den nye traktat er 
blevet ratificeret, skal der endvidere tages hensyn til de nye 
beslutnings- og høringsprocedurer, som inddrager Europa-Parlamentet: 
deltagelse i beslutningstagningen i forbindelse med uddannelse (artikel 
126) og samarbejdsproceduren i forbindelse med erhvervsuddannelse 
(artikel 127). Med ratificeringen af den nye traktat vil man endvidere 
skulle høre Regionsudvalget. 
Med henblik på perioden 1995-1998 søger Kommissionen at forstærke sin 
indsats ved at virke som katalysator og derigennem få medlemsstaterne 
til at iværksætte nyskabende aktioner. På denne baggrund finder Kommis­
sionen det ligeledes nødvendigt med en opstramning og en rationalise­
ring af de eksisterende programmer ved at begrænse deres antal i 
nødvendigt omfang og ved at styrke de elementer, der forekommer at være 
de mest lovende, hvad angår våde stimulerende effekter og varditilvakst 
på europaisk niveau. 
Formålet med dette arbejdspapir er at fremlægge Kommissionens 
fremgangsmåde i forbindelse med udarbejdelsen af nye programforslag. 
Dette vil gøre det muligt for EF-institutionerne og alle andre berørte 
parter at blive informeret om Kommissionens fremgangsmåder og 
derigennem få lejlighed til at fremsætte deres synspunkter og til at 
blive inddraget i de efterfølgende faser af udarbejdelsen af 
forslagene. 
- 4 -
DEN NUVÆRENDE SITUATION OG KOMMENDE OPGAVER 
5. EF's medlemsstater deler værdier (f.eks. vedrørende menneskerettig­
heder, borgernes ansvar og åbenhed overfor omverdenen), som 
viderebringes til de generationer, der vokser op, gennem uddannelse. 
Den udbredte enighed om vigtigheden af, at der er lige muligheder i 
demokratiske samfund, har bevirket, at der, i årtierne efter den anden 
verdenskrig, har været en meget markant udvikling på uddannelses­
området, som ikke kun skyldes økonomiske behov, men også den over­
bevisning, at den personlige udvikling af alle børn og unge er til gavn 
for samfundet. I den hurtigt skiftende og urolige verden af i dag er 
der behov for at bekræfte og styrke disse kulturelle værdier og 
herigennem tilvejebringe grundlaget for at skabe en europæisk identitet 
samt støtte tanken om et europæisk borgerskab. 
6. Denne opfattelse af uddannelsens rolle i Europa styrkes af den voksende 
erkendelse af, at uddannelsen er et vitalt element i forbindelse med 
økonomisk styrke og kulturel udvikling. De europæiske lande har, på 
trods af alle deres politiske og kulturelle forskelligheder, længe 
været klar over, at deres fremtid er afhængig af befolkningernes 
færdigheder, dygtighed, opfindsomhed og kreativitet. Industrialise­
ringen og det stadigt højere uddannelsesniveau er fulgtes ad. Alle 
medlemsstaterne er imidlertid bekymrede for deres konkurrenceevne og 
deres evne til at skabe varig økonomisk vækst. I de seneste år har der 
i EF - ligesom andre steder i verden - været stadigt større enighed om, 
at den "menneskelige eller immaterielle kapital" er den vigtigste 
ressource i økonomisk højtudviklede lande, og at man uden denne ikke 
vil kunne udnytte landenes naturlige rigdomme, deres økonomiske 
potentiale og realkapital. Det er ikke kun et spørgsmål om, at 
arbejdskraften indlæres nye færdigheder og ny viden, men også om at 
tilgodese det vitale behov for at udvikle evnen til at organisere og 
forny sig. 
7. Kvaliteten af uddannelsen er af afgørende betydning for en harmonisk 
udvikling i medlemsstaterne, hvad angår det bidrag uddannelsen yder 
både til den økonomiske udvikling og til den sociale og kulturelle 
udvikling. De store økonomiske problemer har gjort det nødvendigt at 
finde mere anvendelige metoder til at forbedre evnen til at konkurrere 
på verdensmarkedet og til at gøre det muligt for borgerne at udnytte 
deres potentiale fuldt ud og derigennem skabe grundlaget for et mere 
velstående og harmonisk samfund. Uddannelsen er derfor et afgørende 
element i økonomiske og sociale strategier for medlemsstaterne, som 
alle er aktivt engagerede i en reform og tilpasning af deres systemer, 
således at der kan opnås bedre resultater i de kommende år. 
8. Den dramatiske beskæftigelsessituation i EF og den stadigt større 
arbejdsløshedstrussel for både faglærte og ufaglærte arbejdstagere 
udgør store udfordringer for uddannelsessystemerne. De unges overgang 
fra skolen til voksenlivet viser sig at være mere og mere vanskelig og 
både formålene med den grundlæggende uddannelse og kvaliteten af og 
holdningerne blandt lærerne er genstand for udbredt bekymring og 
grundige overvejelser. Der skal i denne forbindelse tages særlige 
hensyn til pigerne og de voksne kvinder samt til ældre arbejdstagere. 
- 5 -
9. Med de store økonomiske, sociale og demografiske ændringer, der finder 
sted i vore samfund, lægges der mere og mere vægt på, at den enkelte -
som i stigende grad tvinges til at skifte erhvervsforløb i løbet af sin 
erhvervsaktive periode, og for hvem risikoen for arbejdsløshed er 
stadigt større - hele livet igennem skal have fleksible muligheder for 
at lære. Fordelen ved livslang uddannelse er, at man herigennem skaber 
en ny måde at anskue tingene på og bedre rammer for at man, i en 
koordineret indsats, kan inddrage forskellige uddannelseselementer, som 
ofte er adskilt, og derigennem skabe fremtidige uddannelsestilbud, som 
er mere dynamiske og fleksible. Dette ville være hensigtsmæssigt, både 
økonomisk, socialt og kulturelt. Adgang til uddannelse hele livet 
igennem giver den enkelte bedre muligheder for at disponere over tiden 
og for at slippe ud af det snævert afstukne forløb for uddannelse, 
arbejde og pensionering, som man stadig er nødt til at holde sig inden 
for. En sådan strategi er nødvendig for at opretholde og styrke EF-
medlemslandenes vitalitet og originalitet på verdensplan. 
10. For ikke særligt lang tid siden var ens første adgang til uddannelse 
afgørende for de senere erhvervsmuligheder og den sociale status. Man 
er nu klar over, at de oprindeligt erhvervede kvalifikationer og 
færdigheder ikke længere "holder" hele livet igennem. Mange får endog 
ikke adgang til de foreliggende muligheder, fordi de mangler de 
grundlæggende kvalifikationer, mens andre dropper ud af systemet, fordi 
deres kvalifikationer forældes, ikke mindst på grund af den stadigt 
større hastighed, hvormed omstruktureringerne i virksomhederne finder 
sted. Det er denne økonomiske logik, som gør det nødvendigt for den 
enkelte, virksomhederne og samfundet at investere i de menneskelige 
ressourcer og at træffe foranstaltninger til efter- og videreuddannelse 
af den erhvervsaktive del af befolkningen. 
11. På baggrund af problemerne i medlemsstaterne skal der især fokuseres på 
følgende områder: 
den enkelte skal have fri adgang til, med udgangspunkt i en 
grundlæggende erhvervsfaglig og teknisk uddannelse, at påbegynde 
højere uddannelse; 
der skal være kontinuitet mellem grundlæggende uddannelse og efter-
og videreuddannelse ved at der åbnes mulighed for overførsel af 
eksamener, kvalifikationer m.m. 
større overensstemmelse mellem behandlingen af studerende, der 
gennemgår teknisk uddannelse, og de der gennemgår en generel eller 
akademisk uddannelse, samt bedre muligheder for at gennemføre et 
attraktivt erhvervsforløb for personer, der har gennemgået teknisk 
eller erhvervsfaglig uddannelse 
12. Af disse årsager har man her i starten af 1990'erne nået et vendepunkt. 
I de offentlige politikker har man nu opstillet en målsætning, der 
hedder "kvalifikationer til alle". I rapporter fra EF, medlemsstaterne 
og arbejdsmarkedets parter fremgår det tydeligt, at kvalifikations-
efterslæbet er et meget væsentligt problem. Erhvervslederne er begyndt 
at tale om et "kvalifikationssamfund". I forbindelse med europæiske 
rundbordssamtaler for erhvervsledere er det blevet fremhævet, at man 
bør betragte uddannelsen som en af hovedhjørnestenene i fremtidens EF. 
EF's arbejdsmarkedsparter har endvidere givet højeste prioritet til 
forbedring af færdigheder og kvalifikationer i forbindelse med den 
sociale dialog på EF-plan. 
- 6 -
13. Kommissionen har i løbet af det sidste år offentliggjort tre memoranda: 
om erhvervsuddannelse i 1990'erne, om den højere uddannelse frem til år 
2000 og om mulighederne i forbindelse med åben uddannelse og 
fjernundervisning. Disse tre memoranda har stimuleret til en vidt­
spændende debat i alle medlemsstaterne om den strategi, der skal 
anvendes på EF-plan i de kommende år. Flertallet af de reaktioner, der 
indtil nu er modtaget - og som der er taget hensyn til ved fastlæggel­
sen af disse retningslinier - understreger det store behov der er for 
at skabe kulturel, social og økonomisk balance gennem uddannelse. 
14. Gennemførelsen af det indre marked, den politiske union og EF's stadigt 
vigtigere rolle på verdensplan er faktorer, der er af stor betydning 
for alle i EF, og måske især de unge. Der er tegn på, at mange unge 
allerede nu ønsker at planlægge deres erhvervsforløb og uddannelse i en 
EF-kontekst. Kvaliteten og standarden af uddannelsessystemerne i Europa 
og vehovet af at skabe meget tættere indbyrdes bånd er derfor vigtige 
områder for EF; de udgør en nøgle til større konkurrenceevne, men også 
til større samhørighed, solidaritet og indbyrdes tillid medlemslandene 
imellem. 
15. Det indre marked vil kun kunne fungere optimalt, hvis arbejdstagernes 
færdigheder og bevægelighed prioriteres højt, og hvis der gøres en 
meget stor indsats for at fremme samarbejdet mellem arbejdsstyrkerne i 
alle sektorer gennem bedre fælles uddannelsesforanstaltninger og en 
større grad af sammenlignelighed af kvalifikationer. Dette har ekstra 
stor gyldighed i og med, at samarbejde og udveksling inden for industri 
og handel, og dermed også den indbyrdes afhængighed, antager et stadigt 
større omfang, hvilket især for højt kvalificerede personer medfører 
nye former for frivillig bevægelighed (ofte kortvarig). Der er en 
udbredt tendens til, at mange virksomheder i forbindelse med deres 
ansættelsespolitik allerede er i færd med at anlægge en mere "europæisk 
profil". Personer, der ønsker at flytte inden for EF, skal kunne gøre 
dette i tillid til, at deter muligt, uden at der opstår problemer på 
grund af særlige kvalifikationer, de har erhvervet i de enkelte 
medlemslande. Dette er af afgørende betydning for erhvervslivet og 
særligt vigtigt for unge, der ønsker at udnytte de muligheder, der er 
opstået med gennemførelsen af det indre marked og naturligvis også, 
inden for uddannelsesområdet, for underviserne. Der kræves derfor 
større gennemsigtighed for at gøre det nemmere at forstå og 
sammenligne faglige kvalifikationer, certifikationer, eksamensbeviser 
m.m.. Dette er vigtigt, både for den enkelte og for virksomheder, der 
ønsker at ansætte særligt kvalificeret arbejdskraft fra andre 
medlemsstater. 
16. Især de unges kvalifikationer er af stor betydning for fremtidens EF. 
De skal stå rustet til at spille en rolle med opbygningen af deres 
Europa. Mange unge er allerede internationalt orienterede og 
orienterede mod EF samtidigt med, at de har en lokal, regional og 
national identitet. Der er blandt de unge meget stor interesse for at 
deltage i fælleseuropæiske projekter, hvilket stiller uventet store 
krav til de forskellige uddannelsessystemer om, at de i højere grad 
bliver fællesskabsorienterede og dermed også mere internationale. 
17. For at kunne drage nytte af disse fordele er det i mange sektorer 
vigigt, at der mellem medlemsstaterne etableres partnerskaber. Dette er 
i mange tilfælde afhængigt af uddannelsessystemernes evne til at 
etablere en fællesskabsdimension, hvorigennem man kan forberede unge og 
ældre på en fælles europæisk fremtid samt på samarbejde om projekter, 
- 7 -
og hvorigennem man kan overvinde de sproglige og kulturelle barrierer, 
som hyppigt opstår. På langt sigt ligger ansvaret for den nødvendige 
holdningsændring primært hos de forskellige uddannelsessystemer i EF, 
som skal indgå i partnerskaber på alle niveauer og søge at gøre 
forskelligartetheden til en styrke. De store EF-handlingsprogrammer, 
som har været iværksat siden 1987 (jf. bilag 1) medvirker til at 
tilvejebringe de basale infrastrukturer, således at medlemsstaterne 
hurtigere kan gøre fremskridt i denne retning. 
18. EF's rolle udadtil er i meget høj grad afhængig af den interne styrke 
og det interne potentiale. Dette er indlysende i forbindelse med det 
indre marked, som, på grund af den økonomiske magt, som det medfører, 
gør EF til en uundgåelig deltager i forhandlinger om handel og økonomi. 
Gode uddannelsessystemer i medlemsstaterne, som kan hjælpe dem med at 
blive førende inden for kultur, videnskab og økonomi, vil medvirke til 
at styrke EF's rolle udadtil. De højere læreanstalter, og især 
universiteterne, spiller en meget væsentlig rolle inden for kultur og 
videnskab; de uddanner den højt kvalificerede arbejdskraft, der er 
nødvendig for at fastholde Europas rolle på verdensplan, og de gør det 
muligt at konkurrere på de internationale markeder for serviceydelser 
og varefremstilling. 
19. I denne sammenhang er det ligeledes vigtigt at tage hensyn til EF's 
øgede åbning udadtil, herunder især gennem samarbejdet med og bistanden 
til tredielande. Hvad angår EFTA, er man nået til enighed om, at de 
lande, der er medlemmer af det Europæiske økonomiske Samarbejdsområde 
vil kunne deltage i alle fællesskabsforanstaltninger på området fra 
januar 1995. 
11 EF*8 BIPRAG 
A. ERFARINGER MEP DE HIDTIDIGE PROGRAMMER 
20. Siden igangsættelsen i 1987 er der i Europa i forbindelse med flere EF-
programmer - herunder især ERASMUS, COMETT og LINGUA - blevet etableret 
tværnationalt samarbejde blandt universiteter og andre højere 
læreanstalter i langt større omfang, end det tidligere har været 
tilfældet i noget internationalt projekt. Det beløb på mere end 1 
milliard ECU, som Rådet har bevilget til disse tre ordninger og til 
TEMPUS (reform af den højere uddannelse i og samarbejde med Central- og 
Østeuropa) i den seneste periode, udgør et supplement til de betydelige 
uddannelsesressourcer, der stilles til rådighed gennem de europæiske 
strukturfonde (herunder især Den Europæiske Socialfond). I EF's F & U-
program, som nu også er på vej ind i sin næste fase, erkender man 
ligeledes betydningen af bevægelighed for unge forskere, og for at der 
forskes yderligere i uddannelse. 
21. I kraft af sin katalysatoreffekt har EF hjulpet medlemsstaterne med at 
bevæge sig henimod den målsætning, der hedder, at 10% af de studerende 
skal have mulighed for at gennemføre et anerkendt studieophold i en 
anden medlemsstat. Gennem EF's programmer vil der i det indeværende år 
blive udvekslet omkring 100 000 studerende, og mere end halvdelen af 
universiteterne og de øvrige højere læreanstalter i EF er inddraget i 
gennemførelsen af fællesprogrammer. 
22. EF-programmerne, herunder især ERASMUS, har medført en fornyelse af det 
internationale akademiske samarbejde i Europa. På universiteterne og på 
andre højere læreanstalterne vidner nye kontorer for internationale 
eller europæiske forbindelser om, at man på disse læreanstalter går 
- 8 -
ind for et mere vidtgående europæisk samarbejde om uddannelse og 
undervisningsprogrammer. Bedre akademiske ordninger for godkendelse af 
eksamener, bedre støttemuligheder og øget samarbejde i mindre 
internationalt orienterede discipliner er alle tegn på, at der lægges 
større vægt på det europæiske samarbejde. 
23. Det akademiske samarbejde, som fremmes af ERASMUS, omfatter nu i 
stigende grad medlemsstater og områder, som tidligere kun i ringe 
omfang deltog i denne form for aktiviteter. For eksempel vil 
udvekslingerne i 92/93 for Portugals vedkommende omfatte 10 gange så 
mange studerende som i programmets første år. Bredere geografisk 
aktivitet har fået mange institutioner til at øge fremmedsprogs­
undervisningen, ofte i de mindst benyttede EF-sprog. Et andet tegn på 
den øgede værdi for EF er, at flertallet af ERASMUS-aktiviteterne 
omfatter et tæt samarbejde mellem universiteter fra forskellige 
medlemsstater. Der er alt i alt sket en betydelig berigelse af hele det 
akademiske miljø. 
24. Disse programmer har bidraget direkte og indirekte til at skabe 
kontakter og samarbejde mellem de ansvarlige for fastlæggelse af 
politikkerne på forskellige niveauer i medlemsstaterne. Der har været 
voksende interesse for at forstå og sammenligne den måde, hvorpå 
uddannelsessystemerne i medlemsstaterne fungerer. Kommissionen har 
støttet en lang række supplerende foranstaltninger som f.eks. 
komparative undersøgelser og støtte til europæiske sammenslutningers 
arbejde på uddannelsesområdet. Disse foranstaltninger har, gennem 
udveksling af erfaringer og meninger, bidraget til, at man har et 
grundlag for en fællesskabsindsats på uddannelsesområdet, som bygger på 
den rigdom af forskellige erfaringer og knowhow, som er tilgængelig i 
EF's medlemsstater. 
25. Årsagen til ERASMUS' og andre programmers succes er især, at formålet 
med dem var at iværksætte initiativer fra bunden på fuldstændig 
frivillig basis og decentralt. Med disse programmer placeres initia­
tivet til at finde samarbejdspartnere i andre lande hos universi­
teterne. Programmerne omfatter indgåelse af samarbejdsaftaler på 
institutionelt græsrodsniveau, således at man opnår en langtidseffekt 
og et "godt afkast" af EF's investeringer. Disse programmer gennemføres 
i stigende grad i tilknytning til samarbejdsprojekter som frem mod 1993 
er vokset støt i antal, på tværs af landegrænser og regioner. 
26. Det europæiske samarbejde på erhvervsuddannelsesområdet har nu, selv om 
kendskabet hertil er ringere, og selv om det er vanskeligere at lave 
opgørelser over dets udbredelse, et tilsvarende omfang. Dette 
samarbejde er især virksomhedsbaseret; det omfatter nye netværk og 
forbindelser, som etableres på tværs af grænserne mellem virksomheder, 
fagforeninger og virksomhedsledere med ansvar for menneskelige 
ressourcer; det sammenknytter ofte regioner eller specifikke sektorer 
(byggeri, tekstiler, teknologi, telekommunikation, banker o.a. 
finansielle virksomheder osv.), og det etableres ofte i forlængelse af 
fælles EF-foranstaltninger vedrørende F & U og overførsel af teknologi. 
Selv mange mindre virksomheder etablerer nye partnerskaber i Europa med 
henblik på at sikre økonomisk overlevelse (f.eks. Europartnerskaber). 
27. Det er utvivlsomt impulserne fra ERASMUS-programmet, som sidste år 
førte til etableringen af PETRA, der er et storstilet 
erhvervsuddannelsesprogram for grunduddannelse (aldersgruppe 16-20 år) 
omfattende 
- 9 -
udveksling af lærlinge o.a. unge under faglig uddannelse (f.eks. inden 
for hotel- og restaurationssektoren), og som gør det muligt at tilføre 
disse unges uddannelse en europæisk dimension. Der vil blive ydet 
støtte til 100 000 uddannelsesudvekslinger i den kommende periode. EF's 
strukturpolitikker har også haft en betydning i denne sammenhæng. 
Overførslen af uddannelses-knowhow mellem Nordeuropa og Sydeuropa (især 
til områder under mål nr. 1) er på vej til at blive meget omfattende. 
28. FORCE-, EUROTECNET- og COMETT-programmerne, som for nylig er blevet 
suppleret med fællesskabsinitiativerne under EUROFORM, har medvirket 
til etableringen af mange nye tværnationale partnerskaber til afklaring 
af mere effektive metoder til analyse af behovene for færdigheder og 
uddannelse, herunder især i forbindelse med de udfordringer, som små og 
mellemstore virksomheder står overfor. De har også gjort det muligt for 
specialister fra alle medlemsstaterne at analysere den teknologiske 
udviklings konsekvenser for kvalifikationerne og uddannelsen. Det 
netværk af partnerskaber, der således er blevet skabt, omfatter næsten 
alle regioner, mange sektorer og aktiv deltagelse af arbejdsmarkedets 
parter. Erfaringerne fra iRlS-netværket har endvidere været uvurderlige 
i forbindelse med at finde frem til god praksis til fremme af lige 
muligheder for mænd og kvinder i forbindelse med uddannelse. 
29. Dette mønster udvikler sig spontant under indflydelse af det indre 
marked: toldfunktionærer, politimyndigheder, sagførere og dommere og 
grupper fra mange andre sektorer mødes i stigende grad for at uddanne 
og modtage uddannelse og for at lære hinandens sprog. Dette fører til 
afholdelsen af fælles EF-kurser, etableringen af mange nye europæiske 
paraplyorganisationer inden for forskellige erhverv og sektorer og 
dermed til en endnu større interesse i meritoverførsel og i sammen­
lignelighed af kvalifikationer på tværs af landegrænserne. 
30. I forbindelse med disse aktiviteter har Kommissionen forsøgt at 
favorisere en fremgangsmåde, der virker fremmende på initiativer 
"nedefra", og som er baseret på EF*s støttepolitikker og programmer for 
de enkelte og for institutionelle aktører, som er så vigtige for 
fremkomsten af, hvad man bedst kan kalde et europæisk marked for 
uddannelse og kvalifikationer, hvor den enkelte kan forbedre sine 
kvalifikationer i en bredere fællesskabskontekst og uden vanskeligheder 
flytte over grænserne. 
31. Evalueringer af den indsats, der i samarbejde med CEDEFOP er gjort på 
EF-niveau de sidste par år med henblik på at etablere et system til 
sammenlignelighed af faglige kvalifikationer, har vist, at der er behov 
for en mere fleksibel trinopdelt fremgangsmåde på grund af den store 
mængde forskellige foranstaltninger i medlemsstaterne. Den ekspertise, 
som man har erhvervet på området, kan imidlertid udnyttes yderligere, 
ved at der i hele EF etableres tætte forbindelser mellem alle de 
organer, der er ansvarlige for godkendelse og certificering af 
kvalifikationer, hvorigennem man kan supplere, hvad der er blevet 
opnået inden for den højere uddannelse. Nem adgang til autoritativ 
information om værdien af kvalifikationer er en nødvendighed, hvis der 
skal være fuldstændig fri bevægelighed for personer. 
- 10 -
B. HOVEDPRINCIPPER 
Subsidiaritet 
32. I henhold til Maastricht-Traktaten er det i første række medlems­
staterne, der har ansvaret for at tilrettelægge uddannelsen og 
fastlægge indholdet af denne. Artikel 126 og 127 (jf. bilag 2) 
udelukker udtrykkeligt enhver mulighed for, at der vil finde en 
harmonisering af uddannelsessystemerne sted. EF's rolle er at supplere 
medlemsstaternes foranstaltninger, idet disse lande selv har 
forskellige interne metoder til fastlæggelse af politikker, især for så 
vidt angår det regionale niveau. I henhold til Maastricht-Traktaten 
påhviler det EF at bidrage til at forbedre kvaliteten af uddannelsen 
(artikel 126) gennem fremme af samarbejdet samt at udvikle en 
erhvervsuddannel8espolitik (127). 
Samarbejde og øget EF-værdi 
33. Hvad angår subsidiaritet, gøres der og vil der fremover blive gjort en 
EF-indsats på tre områder: 
tilskyndelse til et velstruktureret samarbejde mellem de 
forskellige uddannelsessystemer 
fremme af højere kvalitet via nyskabende foranstaltninger, der 
videreformidles gennem udveksling af information og erfaringer. 
iværksættelse af specifikke foranstaltninger på EF-plan, hvor disse 
er klart mere hensigtsmæssige end rent nationale foranstaltninger. 
34. EF har især i de seneste 10 år spillet en væsentlig rolle som 
katalysator med etableringen af et stadigt mere omfattende samarbejde 
mellem medlemsstaterne på de ovenfor nævnte områder. Dette er dels sket 
gennem EF's handlingsprogrammer (jf. bilag 1), dels gennem bidrag til 
uddannelsessystemerne fra strukturfondene. Der skal med samarbejdet 
knyttes stadigt tættere forbindelser, således at planlægningen af 
fremtidige aktioner i medlemsstaterne sker med kendskab til udviklingen 
i hele EF, og således at man kan sikre den nødvendige tilpasning af de 
nationale systemer til EF's målsætninger og arbejdsmetoder. Herigennem 
vil Kommissionen så på en organiseret måde kunne bidrage til at 
videregive nye ideer og uddannelsesmetoder til prioriterede regioner i 
EF. 
35. Man skal med EF-indsatsen sikre en bred videreformidling af de 
nyskabende metoder, der har til formål at forbedre kvaliteten af 
uddannelserne, og hvormed der opstilles nye og mere ambitiøse 
målsætninger. Denne indsats skal koncentreres omkring fælles problemer, 
som er identificeret i samarbejde med medlemsstaterne, og der skal, om 
muligt, i forbindelse hermed anvendes ny teknologi til at opnå den 
størst mulige effekt. Åben uddannelse og fjernundervisning åbner mange 
nye muligheder for både at opnå besparelser og positive resultater, og 
man kan i den forbindelse anvende de erfaringer, der er gjort under 
DELTA-programmet. 
Behov for specifikke og direkte aktioner 
36. Med de relativt begrænsede økonomiske midler, der er til rådighed på 
dette område, har det været nødvendigt at foretage en meget omhyggelig 
udvælgelse af de områder, der kunne modtage tilskud fra EF. Dette vil 
- 11 -
også være tilfældet fremover. EF's iværksættelse af en række 
specifikke, direkte aktioner skulle gøre det muligt for Fællesskabet at 
øge værdien af medlemsstaternes egen indsats, at opnå besparelser 
gennem koordinering af indsatsen eller at skabe en ny dynamik til 
gennemførelse af aktioner, der ikke kan gennemføres uden en sådan 
impuls fra EF. I kraft af aktionernes omfang kan EF således bistå med 
at fremskynde tilpasningsprocessen og hjælpe med at identificere måder, 
hvorpå medlemsstaterne efterfølgende selv kan holde sådanne initiativer 
i gang. Der skal her gøres en særlig indsats for at knytte nyskabende 
EF-aktioner sammen med Fælleskabets "samhørighedspolitikker", således 
at man kan opnå en større indvirkning på de generelle uddannelses­
politikker og den generelle praksis i de forskellige regioner inden for 
EF. 
Samspil med strukturpolitikkerne 
37. For at sikre denne udvikling er det tvingende nødvendigt, at der sker 
en koordinering af de forskellige finansielle instrumenter. 
Kommissionen er i færd med at træffe foranstaltninger til sikring af, 
at alle disse forskellige ressourcer anvendes og koordineres optimalt. 
Strukturfondene har allerede i betydeligt omfang bidraget til 
erhvervsuddannelsesforanstaltninger i medlemsstaterne, især i områder 
under mål nr. 1 og 2. Kommissionen finder at det fremover vil være 
afgørende, at man tydeligere identificerer og evaluerer, i hvor vid 
udstrækning indsatsen medvirker til at højne uddannelsens kvalitet på 
området samt at man vurderer, i hvor høj grad EF-støtten har haft 
indflydelse på de nationale politikker. 
Der skal i denne forbindelse lægges større vægt på samordning af EF's 
erhvervsuddannelsespolitikker og strukturfondene; der skal lægges 
særlig vægt på, at den fremtidige anvendelse af EF's finansielle 
instrumenter er i overensstemmelse med de opstillede politiske mål i 
den nye EF-Traktats artikel 126 og 127. Denne samordning skal finde 
sted både på det politiske niveau og i praksis, således at man sikrer 
den størst mulige effekt i forhold til de generelle nationale 
politikker og den generelle nationale praksis. Der skal gøres en særlig 
indsats for at sikre, at det samme arbejde ikke gøres to gange, og for 
at de forskellige aktioner supplerer hinanden mest muligt. 
Deltagelse af alle berørte parter 
38. På grund af den forskellige fordeling af ansvaret for uddannelse i 
medlemsstaterne vil fokuseringen på subsidiaritet give anledning til et 
øget behov for, at der, ud over den formelle høringsprocedure for det 
nye regionsudvalg, i beslutningstagningen og ved gennemførelsen af 
aktioner er deltagelse fra de forskellige berørte parter inden for 
uddannelsessystemerne. Dette omfatter regionale, lokale og institutio­
nelle uddannelsesmyndigheder, arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisatio­
ner på alle niveauer, herunder handelskamre og handelsorganisationer, 
samt undervisningsorganisationer og andre relevante organisationer på 
området. 
39. Deltagelsen af alle de mange aktører, der er involveret på de 
forskellige niveauer vil ligeledes bidrage til at sikre, at de bliver i 
stand til at deltage aktivt i EF's indsats på området og til at 
etablere de partnerskaber, som sikrer en vellykket gennemførelse af de 
joint ventures, der iværksættes på EF-plan. Kommissionen vil derfor 
være meget omhyggelig ved fastlæggelsen af høringsprocedurer på dette 
område og søge at bygge på de omfattende kontakter, der allerede er 
blevet etableret. 
- 12 -
C. METODER 
40. Ved fastlæggelsen af alle fællesskabsprogrammerne har EF kunnet leve op 
til sin rolle som en katalysator, der fremmer konkurrenceevnen, større 
samhørighed, solidaritet og gensidig tillid ved anvendelse af tre 
forskellige metoder: 
for det første, via netværk, dvs. gennem etableringen af 
tværnationale netværk af partnerorganisationer og institutioner, 
der står overfor de samme problemer, således at man fremmer en 
organiseret udveksling af ideer og spredning af god praksis. Dette 
er af afgørende betydning, for at man kan opnå positive resultater 
med langtidsvirkning i de forskellige systemer. 
for det andet, via bevægelighed og udveksling, dvs. gennem aktiv 
tilskyndelse af personale og studerende til at indhøste erfaringer 
i en anden medlemsstat og til at fremme langsigtet samarbejde 
mellem de involverede undervisnings- og uddannelsesinstitutioner. 
"Rekognosceringstilskud" til personalet er særligt vigtigt med 
henblik på at finde partnere og på at skabe et grundlag for 
fællesprojekter. 
for det tredie, via etableringen af fælles tværnationale projekter, 
dvs. projekter mellem partnere i forskellige medlemsstater, som 
vedrører overførsel af nyskabende metoder i relation til 
uddannelsesproblemer inden for EF og indførelsen af en europæisk 
dimension i uddannelsen, uanset hvilket fag eller 
uddannelsesområde, der er tale om. 
41. Disse tre metoder er blevet understøttet af en stadigt større indsats 
fra Kommissionen - i samarbejde med medlemsstaterne - for at gennemføre 
komparative analyser og tilvejebringe komparative data med henblik på 
at informere de ansvarlige for fastlæggelse af politikker i 
medlemsstaterne og på at yde et nyttigt bidrag til landenes 
fastlæggelse af politikker i almindelighed, set i lyset af erfaringerne 
i EF. Disse metoder skal tilpasses, således at de lever op til den 
målsætning for EF-aktioner, der er beskrevet tidligere i dokumentet, 
især i pkt. 18-21. 
42. Den katalysatorindsats, der er blevet ydet af Kommissionen på dette 
område, er blevet hilst med tilfredshed af alle medlemsstater. 
Samtidigt hermed har det imidlertid afstedkommet problemer, at visse af 
EF's programmer har vedrørt de samme grupper - også selvom de 
behandlede problemer har været forskellige. Disse problemer skal 
undersøges nøje ved fastlæggelsen af de kommende programmer. Det vil 
især være vigtigt at: 
undgå, at der sker for stor en opsplitning af indsatsen ved at gøre 
EF-indsatsen endnu mere tydelig, således at borgerne i 
medlemslandene nemt kan identificere de foreliggende muligheder 
inden for EF; 
anvende de økonomiske midler bedst muligt ved at samle indbyrdes 
relaterede aktiviteter, således at man opnår en større effekt og 
stordriftsfordele; 
forenkle det apparat, der er etableret på nationalt niveau, således 
at det kan tjene som kontaktflade i forhold til EF-programmer og 
således, at der kan ske en bedre samordning med nationale 
foranstaltninger og, i så vidt omfang som muligt, at decentralisere 
styringen af aktioner i medlemsstaterne; 
- 13 -
fokusere skarpere på de nødvendige ledsagende evaluerings-
foranstaltninger og derigennem undgå de nuværende problemer med en 
lang række evalueringsrapporter, der har til formål at styrke 
kohæsionen og relevansen i forbindelse med fællesskabsindsatsen. 
43. Kommissionen har siden 1987 været meget opmærksom på behovet for at 
sikre en ligelig deltagelse fra alle medlemsstaterne ved gennemførelsen 
af EF's handlingsprogrammer. Dette har især været vigtigt på grund af 
de meget forskellige sædvaner og erfaringer i medlemsstaterne og har 
ligeledes krævet en særlig informeringsindsats fra Kommissionens side, 
specielt i de sydlige lande. Der bør også lægges vægt på dette princip 
i forbindelse med den fremtidige indsats, og der skal fastlægges 
effektive foranstaltninger for de regioner eller medlemsstater, som 
står overfor problemer, under hensyntagen til den overordnede kvalitet 
af programmerne. 
44. Det er vigtigt at bygge videre på Kommissionens allerede igangværende 
informationsindsats, således at EF'8 fremtidige indsats bliver endnu 
mere synlig. I og med at EF's handlingsprogrammer på uddannelsesområdet 
er nogle af de EF-aktiviteter, der har den største direkte effekt, og 
som er mest synlige for borgerne i medlemslandene, er det vigtigt, at 
omstændighederne omkring de kommende programmer fastlægges efter 
følgende retningslinier: effektiv informering af kandidater, gennem­
sigtighed, nærhed til borgerne i forbindelse med de relevante 
procedurer samt "fairness" ved tildeling af støtte til deltagere. 
Kommissionens offentliggørelse af grønbøger samt jævnlige evalueringer 
af programmerne er et udtryk for, at der tages hensyn hertil. 
FORESLÅEDE AKTIONSTYPER 
45. Med de to nedenfor beskrevne aktionstyper under næste fase af 
gennemførelsen af programmerne skal man søge at bygge videre på de 
indtil nu gennemførte programmer og at udvikle en ny fremgangsmåde, der 
er i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er beskrevet tidligere 
i dette dokument. Det forudses, at de programforslag, der fremlægges 
senere på året af Kommissionen, vil være baseret på denne nye 
fremgangsmåde. 
Kommissionen finder det ligeledes vigtigt, at der er kohærens mellem de 
nedenfor beskrevne aktionstyper og EF's indsats på uddannelsesområdet i 
forhold til tredielande. Dette gælder i særlig grad for aktiviteter i 
Central- og Østeuropa i forbindelse med PHARE- og TACls-programmerne, 
men også mere generelt for MEDCAMPUS-programmet. 
A: Aktioner, der vedrører universiteter/højere læreanstalter og skoler. 
B: Aktioner, der vedrører erhvervsuddannelse og kvalifikationer. 
AKTIONSTYPE A; 
46. Formål: at fremme nyskabelse inden for og forbedring af kvaliteten af 
uddannelse gennem en styrkelse af samarbejdet på EF-niveau med aktiv 
deltagelse af universiteter og andre højere læreanstalter. Det 
tilhørende handlingsprogram skal omfatte udveksling af personer, ideer, 
knowhow og erfaringer, styrke forbindelserne mellem forskning og højere 
- 14 -
uddannelse og erhvervsuddannelse samt medvirke til at udvikle en 
europæisk dimension inden for uddannelsen ved at styrke fremmedsprogs­
undervisningen, samarbejdet omkring læreruddannelsen samt fremme 
udvekslingsordninger for unge, skoler og skoleklasser. 
47. Inden for universitetsuddannelserne og de øvrige højere uddannelser 
betragtes programmerne ERASMUS og COMETT i almindelighed som EF's to 
flagskibe. De har allerede ydet et betydeligt bidrag til fremme af 
udvekslingen af studerende og undervisere medlemsstaterne imellem, og 
til at der etableres samarbejde og fælles projekter. Denne indsats skal 
opretholdes og forstærkes. Kommissionen har til hensigt at fortsætte 
med at stimulere sådanne initiativer, som bygger på meget 
forskelligartede erfaringer og frivillig deltagelse fra universiteterne 
i ordningerne. Den vil i næste fase koncentrere sin indsats om følgende 
nøgleområder: 
(i) det skal sikres, at medlemsstaterne forpligter sig til at 
tilvejebringe yderligere ressourcer til støtte for en 
storstilet udveksling af studerende, hvortil der ydes 
supplerende EF-støtte; Man skal med EF-indsatsen gradvist nå 
frem til en situation, hvor medlemsstaterne selv bliver i stand 
til at afholde omkostningerne i forbindelse med udvekslingen 
(ii) der skal ske en styrkelse af det europæiske netværk af 
universitetspartnerskaber, således at man institutionaliserer 
den europæiske dimension i undervisning og studier i de 
forskellige systemer for højere uddannelse. 
(iii) der skal gennem åben undervisning og fjernundervisning gøres en 
særlig indsats for at tilføje en europæisk dimension til 
undervisningen af dem, der ikke har mulighed for at gennemføre 
studieophold i udlandet, og der som "ikke-mobile" studerende 
også har brug for denne dimension i deres studier; 
(iv) der skal indgås flere aftaler om akademisk godkendelse af 
eksamensbeviser og studieophold. 
48. I forbindelse med overvejelserne omkring indholdet af den næste 
programfase, som vil blive forelagt af Kommissionen senere på året, er 
det meget vigtigt, at der sker en tilpasning af EF-foranstaltningerne 
til medlemslandenes ordninger for studiestøtte. I den forbindelse vil 
det ligeledes være vigtigt at finde frem til måder, hvorpå de 
studerende kan overføre deres støtte til et hvilket som helst EF-land, 
hvor de måtte ønske at studere - samt hvordan man for mange flere 
studerende kan sikre de ekstra økonomiske midler, der er nødvendige til 
afholdelse af ekstraudgifter til rejser og studier i udlandet. Formålet 
med Fællesskabets finansielle bidrag er at opnå en katalysatoreffekt -
det kan og skal på ingen måde anvendes til fuldstændig dækning af de 
pågældende udgifter. 
49. Kommissionen er af den opfattelse, at denne styrkelse af EF-indsatsen 
bedst kan nås i den næste fase ved at omgruppere nogle af aktiviteterne 
i de igangværende programmer inden for et enkelt sæt rammer. Disse nye 
rammer skal omfatte følgende komponenter: 
ERASMUS' udvekslingprogrammer for samarbejde og udveksling på 
universitetsplan (ICP), ERASMUS' europæiske meritoverføringssystem 
(ECTS), LINGUA'S sprogundervisningsaktioner på universitetsplan, 
placering af studerende i industrien, især små og mellemstore 
- 15 -
virksomheder (COMETT); samarbejde på læreruddannelsesområdet, åben 
undervisning og fjernundervisning for "ikke-mobile" studerende samt 
tilføjelse af en europæisk dimension til undervisning og studier, 
herunder især gennem oprettelse af lærestolet1). 
I næste fase vil det ligeledes være nødvendigt at styrke forbindelserne 
til rammeprogrammet for F & U, specielt hvad angår mobilitet for 
forskere, således at universiteternes undervisnings- og forsknings­
programmer beriges via en velkoordineret fællesskabsindsats på disse 
nært beslægtede områder^2). 
50. Denne omgruppering af den højere uddannelse inden for et enkelt sæt 
rammer vil kunne suppleres med en forenkling af Kommissionens 
procedurer for høring via nedsættelsen af et enkelt udvalg, som dækker 
alle aktiviteter vedrørende universiteter og andre højere 
læreanstalter. Herigennem vil man ligeledes råde over et værdifuldt 
forum for diskussioner og overvejelser omkring tendenser inden for 
højere uddannelse og udviklingen i EF samt råde over et redskab til 
evaluering af den gradvise tilføjelse af en europæisk dimension til den 
højere uddannelse. Dette udvalg kan opfordres til at drøfte 
universitetsanliggender af fælles interesse for medlemsstaterne, som 
berører universiteterne, på baggrund af medlemsstaternes reaktioner på 
memorandumet om den højere uddannelse (f.eks. adgang til uddannelse, 
adgangsbegrænsning, kvalitetsvurdering osv.). 
51. Når traktaten er blevet ratificeret, har Kommissionen, for så vidt 
angår uddannelsen i skolerne, til hensigt at lave en grønbog med 
forslag til de mest effektive måder, hvorpå man kan skabe de nødvendige 
partnerskaber på dette område med nationale, regionale og lokale 
myndigheder i form af en vidtspændende samarbejdsordning, som tager 
hensyn til medlemsstaternes kulturelle og sproglige forskelligartethed. 
Formålet med grønbogen er at få fastlagt, hvorledes man bedst kan opnå 
en katalysatoreffekt med EF's aktioner, hvilke mål, man skal søge at 
nå, og hvilke specifikke aktioner, der skal gennemføres på EF-niveau. 
52. Med LINGUA-programmet, der blev iværksat i 1989, har man allerede fået 
etableret samarbejde mellem medlemsstaterne med henblik på styrkelse af 
fremmedsprogsundervisningen, herunder især undervisning i alle EF-
sprog. Visse aspekter i forbindelse med det nuværende program kan i 
fremtiden knyttes direkte til det sæt rammer for den højere uddannelse, 
der er beskrevet ovenfor, og de aktioner, der er rettet direkte mod 
skoler og uddannelse af lærere, kan knyttes sammen med andre 
foranstaltninger til fremme af en europæisk dimension af undervisningen 
i skolerne; denne dimension skal fastlægges på baggrund af reaktionerne 
på den ovenfor nævnte grønbog. Der vil i denne sammenhæng skulle tages 
hensyn til den kommende rapport fra Kommissionen om undervisning af 
indvandrerbørn og om vigtigheden af at indføre foranstaltninger til 
bekæmpelse af racisme og fremmedhad - foranstaltninger, som der blev 
slået til lyd for på Det Europæiske Råds møde i Edinburgh i december 
1992 og i Europa-Parlamentets seneste beslutning. 
(1) I den forbindelse udgør Jean Monnet-aktionen en direkte informa­
tionsindsats og tilvejebringelse af viden om den europæiske integration 
beregnet for universiteter, unge og borgerne i almindelighed. 
(2) Yderligere information findes i: Kommissionens andet arbejdspapir om 
forskning og teknologisk udvikling i EF og det fjerde rarjneprogram 
(1994-1998) for forskning og teknologisk udvikling i EF. KOM (93) 158, 
endeliq udq. 
- 16 -
53. Det hedder i den nye EF-Traktats artikel 126, at "Fællesskabet bidrager 
til udviklingen af et højt uddannelsesniveau", men det er imidlertid 
medlemsstaterne, der har ansvaret for uddannelsespolitikken og for 
organiseringen af deres systemer. Medlemsstaterne har selv anerkendt 
behovet for, at der foretages komparative analyser af emner af fælles 
interesse og "pooling " af forskningen og for, at der sker en 
systematisk overførsel af information og erfaringer (vedrørende f.eks. 
tabere i skolesystemet, problemer med unge, der forlader skolen uden 
tilstrækkelige kvalifikationer og grunduddannelse og efteruddannelse af 
lærere). 
54. Rådet har opfordret Kommissionen til at foreslå måder, hvorpå man kan 
konsolidere det eksisterende informationsnetværk (EURYDICE), som 
opretholder forbindelse mellem alle de nationale uddannelsesmyndigheder 
og Kommissionen, og som tilvejebringer det nødvendige grundlag til 
fremme af stadig tættere forbindelser mellem de nationale 
uddannelsessystemer. Kommissionen fremlægger sine forslag senere i år 
på grundlag af de retningslinier, der er afstukket af Rådet 
(undervisningsministrene). Der vil endvidere, inden for rammerne af 
programmet for F & U, blive gjort en særlig indsats for at støtte 
forskning på nøgleområder inden for den fremtidige uddannelse, med 
henblik på at styrke medlemsstaternes samlede forskningsindsats på 
uddannelsesområdet og for at sikre en mere effektiv formidling og 
udnyttelse af forskningsresultaterne. I overensstemmelse med 
retningslinierne fra Rådet (undervisningsministrene) vil der især blive 
fokuseret på komparative kriterier og metoder vedrørende evaluering af 
universiteternes undervisningskvalitet. Det forventes i denne 
sammenhæng, at EURO-STAT spiller en væsentlig rolle i forbindelse med 
etableringen af passende uddannelsesindikatorer. 
55. EF samarbejder allerede med medlemsstaterne om at sikre, at de unge 
inddrages i EF-integrationsprocessen ved at fremme de unges deltagelse 
i projekter udenfor skolernes rammer og ved at skabe samarbejds­
muligheder for samarbejde mellem ungdomsledere, unge arbejdstagere og 
unge frivillige. Det igangværende program "Ungdom for Europa II" danner 
et godt grundlag for dette arbejde, idet der er deltagelse fra 
nationale ungdomsorganisationer fra alle medlemsstaterne, og der er 
herigennem skabt en infrastruktur til udveksling af unge og til 
gennemførelse af fælles projekter. 
56. Denne specifikke indsats kan ikke kombineres med den indsats, der er 
målrettet mod skolesystemerne, idet hverken målgrupperne, målene eller 
de ansvarlige myndigheder er de samme. Ansvaret på dette område ligger 
hos de nationale ministerier for ungdom og kultur og hos en lang række 
frivillige organisationer og hos ungdomsorganisationerne. Det vil af 
disse årsager være af afgørende betydning at gøre en særskilt indsats 
på området. Kommissionen har derfor til hensigt at gennemføre den næste 
fase i overensstemmelse med de nye bestemmelser i EF-Traktatens artikel 
126 og derigennem give et positivt signal og nye impulser i forhold til 
den indsats, der gøres i medlemsstaterne for at øge de unges bevidsthed 
omkring EF. Der vil blive forelagt en særlig meddelelse om ungdoms­
spørgsmål. 
- 17 -
AKTIONSTYPE B 
57. Mål: EF's erhvervsuddannelsespolitik bør have til formål at understøtte 
og supplere foranstaltninger, der er gennemført af og i medlems­
staterne, med henblik på at opnå højere uddannelsesstandarder og 
ligeledes at skabe et gennemsigtigt europæisk område for færdigheder og 
kvalifikationer, således at man kan sikre en egentlig gennemførelse af 
retten til fri bevægelighed for personer. 
Til den ende vil man i forbindelse med EF's indsats fuldt ud respektere 
medlemsstaternes ansvar for tilrettelæggelse og fastlæggelse af 
indholdet af erhvervsuddannelsen. EF skal fastlægge s ammenhængende 
rammer til gennemførelsen af sin erhvervsuddannelsespolitik og på samme 
tid søge at tilføre en europæisk dimension til de foranstaltninger, der 
gennemføres af medlemsstaterne. 
EF's politik på området skal være fastlagt i et enkelt fællesskabs­
program for erhvervsuddannelse. Dette program skal indeholde to 
gensidigt supplerende dele, som tager hensyn til subsidiaritets­
princippet: 
(a) et fælles sæt mål, som er opstillet med henblik på at 
understøtte og supplere de politikker og foranstaltninger, der 
er fastlagt af medlemsstaterne, og hvormed der tages hensyn til 
de berørte parters ansvar i henhold til national lov, med 
henblik på at fremme en ensartet udvikling af erhvervs­
uddannelsen i medlemsstaterne og en gradvis samordning af deres 
initiativer; 
(b) en række støtteforanstaltninger gennemført på EF-plan, som har 
til formål at understøtte og supplere aktiviteter, der gennem­
føres af og i medlemsstaterne. 
58. De igangværende programmer på erhvervsuddannelsesområdet er baseret på 
beslutninger, der er truffet af Rådet, og hvori der opstilles mål for 
de forskellige aktionsområder. Med grupperingen af retningslinierne for 
erhvervsuddannelsespolitikken inden for et enkelt sæt rammer kan man 
forbedre kvaliteten af partnerskaberne mellem EF og medlemsstaterne, 
som tager sigte på at nå fælles mål i forbindelse med de forskellige 
dele af erhvervsuddannelsessystemerne og foranstaltningerne, f.eks. ved 
at forbedre kvaliteten af grunduddannelse og efter- og 
videreuddannelse, ved at give alle unge, der forlader skolen, godkendte 
kvalifikationer, ved at gøre det nemmere at få adgang til uddannelse, 
ved at fremme investeringerne i uddannelse som et vitalt element i 
virksomhedernes strategier, ved at etablere et EF-marked for 
kvalifikationer og ved at styrke uddannelsens rolle i forbindelse med 
overførsel af teknologi, ved tilpasning til den industrielle udvikling 
og endelig ved fremme af lige muligheder for mænd og kvinder. 
59. EF-programmet skal være tæt forbundet med to andre EF-instrumenter: 
Strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, som støtter 
politikken til opnåelse af større samhørighed gennem fællesskabs­
støtterammerne og -initiativerne. Erhvervsuddannelsen skal derfor 
samordnes optimalt med samhørighedspolitikken med henblik på, hvor 
det er muligt og hensigtsmæssigt, at udbrede og udbygge indsatsen 
under det EF-program, der er beskrevet ovenfor og på at opnå en 
større deltagelse fra alle parter. 
- 18 -
Rammeprogrammet for F * U, som skal styrkes gennem fastlæggelse af 
foranstaltninger for efter- og videreuddannelse, således at man kan 
sikre, at nyskabende foranstaltninger og forskningsresultater 
videreformidles og udnyttes fuldt ud, især af de små og mellemstore 
virksomheder, ved hjælp af målrettede foranstaltninger for efter-
og videreuddannelse. 
EF-støtteforanstaltningerne skal omfatte tre indbyrdes supplerende og 
integrerede elementer, som er baseret på resultaterne af de 
igangværende programmer: 
Element A: Netværk bestående af ressourcecentre 
Element B: Støtte til nyskabelse: tværnationale projekter og 
produkter, der udarbejdes i fællesskab 
Element C: Analyse og forskning 
ELEMENT A: Netværk bestående af ressourcecentre 
60. Disse netværk på nationalt, regionalt og sektorielt plan skal være 
beskæftiget med aktiviteter, der vedrører alle former for 
erhvervsuddannelse (grunduddannelse, efter- og videreuddannelse) og 
søge at skabe et mere effektivt samspil mellem fællesskabsaktionerne og 
medlemsstaternes politikker. De skal ligeledes støtte gennemførelsen af 
foranstaltninger til forbedring af "matchningen" af kvalifikationer og 
markedsbehov på baggrund af den teknologiske udvikling samt fremme 
etableringen af tværnationale uddannelsespartnerskaber.: 
Hovedopgaverne for netværket vil være: 
at overvåge og foretage komparative analyser af programmets effekt 
på nationalt niveau, fremme af lige muligheder for mænd og kvinder; 
igangsættelse og overvågning af projekter; gennemførelse af 
foranstaltninger til udveksling af information og knowhow og 
formidling heraf. 
på regionalt og sektorielt niveau: 
at foretage analyser af uddannelses- og kvalifikationsbehovene, at 
evaluere uddannelsesbehovene for små og mellemstore virksomheder, 
at videreformidle information om ny teknologi og nye uddannelses­
metoder, især til de små og mellemstore virksomheder, at fremme 
geografisk bevægelighed for og udveksling af unge og undervisere 
samt at styrke vejledning og rådgivning. 
Netværket kan organiseres i samarbejde med de nationale koordinerings-
og evalueringsenheder, som kan sluttes sammen med de nationale enheder, 
der varetager gennemførelsen af de igangværende programmer (COMETT, 
FORCE, PETRA, EUROTECNET og IRIS). Det vil naturligvis være op til 
medlemsstaterne at afgøre, hvor sådanne koordineringsorganer skal 
placeres. 
Der vil også være tale om at samle de regionale eller sektorielle 
konsortier tværnationalt i netværk. Disse konsortier kan være baseret 
på uddannelsespartnerskaber mellem universiteter og virksomheder 
(UETP'er under COMETT-programmet ), som vil skulle være nødt til at 
samordne etableringen af partnerskaber med de regionale myndigheder, 
arbejdsmarkedsparterne, virksomheder og andre uddannelsesorganer i de 
berørte regioner. 
- 19 -
61. De regionale og sektorielle konsortier kan ligeledes fungere som 
ressourcecentre til støtte for EF-aktioner ved at tilbyde rammer til 
fremme af bevægelighed for og udveksling af unge og unge arbejdstagere 
i forbindelse med uddannelse, med udgangspunkt i udvekslingsordninger 
under PETRA-programmet. Disse regionale programmer vil ligeledes kunne 
anvendes til gennemførelse af andre EF-politikker gennem fastlæggelse 
af passende uddannelsesforanstaltninger - f.eks. i forbindelse med 
miljøet, små og mellemstore virksomheder og F t U. COMETT-partner-
skaberne, der dækker hele EF, er i denne kontekst en meget vigtig brik, 
og de bør derfor styrkes. 
ELEMENT B: Støtte til nyskabelse: tværnationale projekter og 
produkter, der fremstilles i fællesskab 
62. Med dette element skal der fokuseres på identificering, "pooling" og 
videreformidling af nyskabende uddannelsesforanstaltninger. Der sigtes 
hermed især på de ansvarlige for uddannelse på lokalt og regionalt 
niveau, herunder især på virksomheder og organer, der tilbyder 
uddannelse. Formålet er herigennem at få etableret tværnationale 
partnerskaber, hvor der kan ske en "pooling" af ekspertise i 
forbindelse med projekter, der omfatter fælles prioriteter. 
63. Man skal herigennem ligeledes yde støtte til fastlæggelse og 
gennemførelse af tværnationale uddannelsesprojekter, der skal have et 
fælles indhold, og som skal tilvejebringe nyskabende metoder på 
områder, der er af fælles interesse. De skal føre til udviklingen af 
produkter af høj kvalitet, som kan videreformidles gennem det 
europæiske netværk til alle interesserede virksomheder og 
uddannelsesorganer. Produkterne skal være nyskabende og baseret på 
metoder, moduler og materialer, der er formuleret i fællesskab, og de 
skal endvidere have en tydelig demonstrationsværdi. 
64. I forbindelse med gennemførelsen af dette element vil det europæiske 
netværk anvende fællesskabsekspertise med henblik på at: 
* bistå uddannelsesorganerne og virksomhederne i medlemsstaterne med 
at etablere og administrere tværnationale partnerskaber og 
gennemføre uddannelsesprojekter; 
* bistå nationale koordinerings- og evalueringsenheder med at 
evaluere og overvåge uddannelsesprojekter; 
* bistå med videreformidling af god praksis med hensyn til fremme af 
lige muligheder for mænd og kvinder, således at man i højere grad 
får påvirket de nationale systemer. 
ELEMENT C: Analyse - forskning 
65. Formålet er her at forbedre den gensidige forståelse af 
erhvervsuddannelsessystemerne og -mekanismerne og at medvirke til at 
fremme kvaliteten og effektiviteten ved hjælp af velstrukturerede 
ordninger til udveksling af information og analyseresultater. Dette kan 
medvirke til at tilvejebringe sammenlignelig information og 
sammenlignelige data, gensidig forståelse af begreber og indikatorer og 
til - i tæt samarbejde med medlemsstaterne - at udvikle redskaber til 
forskning på og analyse af centrale områder for uddannelsessystemerne 
og -mekanismerne. Erfaringerne gjort hos EUROSTAT vil i denne 
forbindelse blive anvendt til yderligere udvikling af metoder og 
sammenlignelighed af statistikker til understøttelse af EF's 
erhvervsuddannelsesprogrammer. 
- 20 -
66. Dette kan gøre det muligt for beslutningstagerne at indplacere deres 
nationale systemer og praksis i et fællesskabsperspektiv samt gøre det 
nemmere at overføre knowhow, især til lande, som i øjeblikket er i gang 
med at omstrukturere deres uddannelses- og kvalifikationsordninger. Det 
kan være af særlig værdi for EF's områder under mål nr. 1. 
67. Gennem det arbejde, der gøres i forbindelse med element C, kan der 
tilvejebringes væsentligt materiale til det europæiske forum vedrørende 
erhvervsuddannelse, der i fremtiden jævnligt afholdes af Kommissionen. 
Man kan gennem dette arbejde ligeledes bidrage til udarbejdelsen af en 
periodisk europæisk rapport om erhvervsuddannelsessituationen i EF som 
et supplement til Kommissionens jævnligt udsendte beskæftigelses­
rapport . 
68. CEDEFOP bør i denne forbindelse opfordres til at spille en mere central 
rolle ved at bistå Kommissionen med at sammenligne og videreformidle 
forskningsresultater på uddannelsesområdet, og herunder især tilgodese 
behovet for at tilføre en europæisk dimension til uddannelsen af 
undervisere og for at offentliggøre autoritativt, ajourført og 
komparativt materiale om, hvordan de forskellige uddannelses- og 
kvalifikationssystemer er organiseret, og hvorledes de fungerer. 
CEDEFOP kan fungere som en platform for udveksling af erfaringer mellem 
de berørte parter. 
69. I forbindelse med dette erhvervsuddannelsesprogram kan man anvende 
telematiske forbindelser mellem de nationale, regionale og sektorielle 
enheder for at fremme informationsudvekslingen. Dette program kan 
ligeledes sætte ekstra skub i udviklingen og videreformidlingen af 
metoder og materialer til åben undervisning og fjernundervisning, 
hvorigennem netværket og fællesprojekterne kan antage et helt nyt 
omfang og blive langt mere nyskabende. Programmet vil endvidere kunne 
medvirke til virkeliggørelsen af tanken om et åbent uddannelses- og 
kvalifikationsområde i EF. 
70. Kommissionens rådgivende udvalg vedrørende erhvervsuddannelse kan 
vejlede om gennemførelsen af EF's erhvervsuddannelsespolitik og vil 
kunne få et overblik over EF's erhvervsuddannelsesprogram og 
koordineringen heraf med EF's strukturpolitik. Koordineringsorganerne i 
medlemsstaterne skal gøre det nemmere at foretage opfølgning af EF-
programmet og dets samordning med andre fællesskabsinitiativer, 
herunder især med Den Europæiske Socialfond. De kan medvirke til i 
højere grad at fokusere på det nødvendige medansvar for evaluering og 
overvågning af fællesskabsaktionerne. 
KONKLUSION 
71. De to hovedlinier for aktionerne, som er beskrevet ovenfor, svarer nøje 
til ånden og formuleringerne i den nye EF-Traktats artikel 126 og 127. 
Så snart traktaten er blevet ratificeret, er det Kommissionens agt at 
forelægge en meddelelse til Rådet om gennemførelsen af artikel 126 og 
127, inden for et sammenhængende sæt rammer. Denne meddelelse vil 
udgøre et supplement til de programforslag, som Kommissionen skal 
fremlægge inden årets udgang. 
BILAG 1 
HANDLINGSPROGRAMMER PÅ UDDANNELSESOMRÅDET 
Siden 1987 er der blevet iværksat en række specifikke EF-handlingsprogrammer: 
COMETT (program for samarbejde mellem universiteter og virksomheder om 
uddannelse på teknologiområdet) blev iværksat i 1986 som et modstykke, 
på uddannelsesområdet, til ESPRIT F & U-programmet, og sigtet hermed 
var at skabe en højere grad af synergi mellem universiteterne og 
virksomhederne og herigennem forbedre kvaliteten af uddannelsen med 
henblik på at følge den teknologiske udvikling. 
ERASMUS-programmet (Fællesskabets handlingsprogram til fremme af de 
studerendes mobilitet) blev iværksat i 1987 med det formål at fremme 
samarbejdet mellem universiteterne og derigennem sikre en bredere 
gensidig anerkendelse af kvalifikationer og tilskynde til meget større 
bevægelighed hos studerende og universitetsfolk inden for EF. 
Kommissionen mål var, at 10% af de studerende skulle være omfattet af 
denne bevægelighed. 
EUROTECNET (handlingsprogram til fremme af innovation inden for 
erhvervsuddannelse som følge af ny teknologi i Det Europæiske 
Fællesskab) havde sit udgangspunkt i Rådets resolution fra 1983 om 
uddannelsespolitikken i 1980'erne, og det blev, efter en treårig 
indledende fase, formaliseret i 1990 som et program vedrørende 
konsekvenserne af den teknologiske udvikling for kvalifikationsområdet 
og for uddannelsen. 
PETRA (handlingsprogram for erhvervsuddannelse af unge og deres 
forberedelse til arbejds- og voksenlivet) blev til i 1988 på baggrund 
af et tidligere EF-handlingsprogram vedrørende de unges overgang fra 
skolen til arbejds- og voksenlivet, og det var beregnet til i særlig 
grad at tage hensyn til problemer i forbindelse med høj 
ungdomsarbejdsløshed gennem fastsættelse af nye normer for 
grundlæggende erhvervsuddannelse i EF. 
Ungdom for Europa (handlingsprogram til fremme af ungdomsudvekslinger i 
EF) blev vedtaget i 1988 med henblik på at gennemføre initiativer til 
fremme af udveksling, uden for skolernes rammer, af unge, og det havde 
sit udgangspunkt i Adonino-rapporten om borgernes Europa, der blev 
godkendt af Det Europæiske Råd i 1985. 
IRIS (Europæisk net af uddannelsesprogrammer for kvinder), som blev 
iværksat i 1988, blev til på baggrund af Rådets henstilling fra 1987 om 
kvinders adgang til erhvervsuddannelse gennem etablering af et 
europæisk net til fremme af nyskabende foranstaltninger inden for 
erhvervsuddannelse, der sigter på mere aktiv deltagelse fra kvindernes 
side. 
<? 
- 2 -
LINGUA (handlingsprogram til fremme af kendskabet til fremmedsprog i 
EF), som blev iværksat i 1990, fokuserede på et centralt problem i 
forbindelse med de mange EF-initiâtiver, nemlig det forhold, at 
medlemsstaternes borgere i højere grad var nødt til at kunne 
kommunikere indbyrdes på mindst to sprog ud over deres eget. 
I 1990 iværksatte EF ligeledes TEMPUS-programmet (tværeuropæisk 
samarbejde inden for de videregående uddannelser), som havde til formål 
at understøtte udviklingen af de højere uddannelser i Central- og 
Østeuropa. Dette program indgår i PHARE-programmet, som er etableret af 
EF med henblik på at yde bistand til den økonomiske og sociale 
omstrukturering af de central- og østeuropæiske lande. 
FORCE (handlingsprogram til udvikling af efter- og videreuddannelse i 
EF), der blev iværksat i 1991, fokuserer på udvikling af politikker, 
nyskabelse og udveksling af erfaringer på erhvervsuddannelsesområdet. 
En forholdsvis ny tendens er, at EFTA-landene har fået adgang til COMETT 
(siden 1990) og til ERASMUS (siden 1992), hvorigennem man har kunnet 
understrege det tværeuropæiske element i disse programmer. Aftalen om det 
Europæiske økonomiske Samarbejdsområde vil, når den er trådt i kraft, fra 
1995 medføre, at EFTA-landene får adgang til alle EF's uddannelsesprogrammer. 
^•«. 
EF'8 UDDANNELSESPROGRAMMER 
OVERSIGT NR. 1: EF'8 UDDANNELSESPROGRAMMER 
Kort benævnelse Fuldstændig benævnelse varighed Budget frem 
til 1992 
(mio. ECU) 
COMETT Program for samarbejde mellem 
universiteter og virksomheder 
om uddannelse på teknologiom­
rådet 1986-94 206,6 
ERASMUS Fællesskabets handlingsprogram 
til fremme af de studerendes 
mobilitet 1987- 307,5 
PETRA Handlingsprogram for erhvervs­
uddannelse af unge og deres 
forberedelse til arbejds- og 
voksenlivet 1988-94 79,7 
UNGDOM FOR 
EUROPA Handlingsprogram til fremme af 
ungdomsudvekslinger i EF -
Ungdom for Europa-programmet 1988-94 32,2 
IRIS Europæisk net af uddannelses­
programmer for kvinder 1988-93 0,75 
7,0 EUROTECNET Handlingsprogram til fremme af 
innovation inden for erhvervs­
uddannelse som følge af ny tek* 
nologi i EF 1990-94 
LINGUA Handlingsprogram til fremme af 
kendskabet til fremmedsprog i 
EF 1990-94 68,8 
TEMPUS Tværeuropæisk samarbejde in­
den for de videregående uddan­
nelser 1990-94 194,0 
FORCE Handlingsprogram til udvik­
ling af efter- og videreuddan­
nelse i EF 1991-94 31,3 
i 3 
BILAG 2 
TRAKTAT OM DEN EUROPÆISKE UNION 
***** 
KAPITEL 3 
Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom 
Artikel 126 
1. Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved 
at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt at støtte 
og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes 
ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelses­
systemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed. 
2. Målene med Fællesskabets indsats er: 
at udvikle den europæiske dimension på uddannelsesområdet, navnlig 
gennem undervisning i og udbredelse af medlemsstaternes sprog; 
at begunstige studerendes og læreres mobilitet, bl.a. ved at fremme 
den akademiske anerkendelse af eksamensbeviser og studieperioder; 
at fremme samarbejdet mellem uddannelsesinstitutionerne; 
at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om spørgsmål, 
som er fælles for medlemsstaternes uddannelsessystemer; 
at tilskynde til udvikling af udvekslingen af unge og 
ungdomsledere; 
at tilskynde til udvikling af fjernundervisning. 
3. Fællesskabet og medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredjelande og 
med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med 
uddannelsesforhold, herunder navnlig Europarådet. 
4. For at bidrage til virkeliggørelse af målene i denne artikel vedtager 
Rådet : 
efter fremgangsmåden i artikel 189 B og efter høring af Det Økonomiske 
og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: tilskyndelsesforanstaltninger, 
men uden at der er tale om nogen form for harmonisering af 
medlemsstaternes love og administrative bestemmelser; 
med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen: henstillinger. 
2A 
Artikel 127 
1. Fællesskabet iværksætter en erhvervsuddannelsespolitik, der støtter og 
supplerer medlemsstaternes aktioner med fuld respekt for, at ansvaret 
for undervisningsindholdet og tilrettelæggelsen af erhvervsuddannel­
serne ligger hos medlemsstaterne. 
2. Målene med Fællesskabets indsats er: 
at lette tilpasningen til den industrielle udvikling, navnlig ved 
erhvervsuddannelse og omskoling; 
at forbedre den grundlæggende erhvervsuddannelse samt efter- og 
videreuddannelse for at lette den erhvervsmæssige integration og 
reintegration på arbejdsmarkedet; 
at lette adgangen til erhvervsuddannelse og begunstige mobiliteten 
for erhvervslærere og personer under uddannelse, navnlig unge; 
at stimulere samarbejdet om erhvervsuddannelse mellem uddannelses­
institutioner og virksomheder; 
at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om spørgsmål, 
der er fælles for medlemsstaternes uddannelsessystemer. 
3. Fællesskabet og medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredielande og 
med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med 
erhvervsuddanneIsesforhold. 
4. Rådet vedtager efter fremgangsmåden i artikel 189 C og efter høring af 
Det økonomiske og Sociale Udvalg foranstaltninger, som kan bidrage til 
virkeliggørelsen af de mål, der er anført i denne artikel, men uden at 
der er tale om nogen form for harmonisering af medlemsstaternes love og 
administrative bestemmelser. 
î5 

ISSN 0254-1459 
KOM(93) 183 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 04 16 
Katalognummer : CB-CO-93-229-DA-C 
ISBN 92-77-55707-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg