Nr. C 175/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om ottende ændring af direktiv 76/769/EØF om 
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrative eller ved lov fastsatte bestemmelser 
om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (!) 
(88/C 175/05) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 23 februar 1988 under henvisning til 
EØF-traktens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for miljø-, sundheds- og forbruger­
spørgsmål, som udpegede Georges Proumens til ordfører; og Michel Sai'u og Peter Storie-
Pugh til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. april 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 255. plenarforsamling (mødet den 27. april 
1988) enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Baggrunden for dette forslag til direktiv om 
ottende ændring af direktivet fra 1976 er ønsket om at 
bringe en række nationale lovgivninger om de produk­
ter, der omhandles i denne tekst, på linje med hinanden. 
Der er under udarbejdelsen desuden blevet taget hensyn 
til miljøet og risikoen for kræft. 
Herudover skyldes en række af de foreslåede ændringer 
direktiv 83/189/EØF hvori det foreskrives, at der skal 
udveksles oplysninger mellem medlemsstaterne. Dette 
gør sig især gældende for punkt 22 i artikel 1. 
1.2. Det er klart, at Kommissionen på dette område 
har til hensigt at forbyde eller fastlægge strenge bestem­
melser for samtlige de stoffer og præparater, som bevis­
ligt er kræftfremkaldende. 
En sådan holdning forudsætter imidlertid, at man har 
noget at sætte i stedet for disse produkter. 
På den anden side fremgår det af teksten, at de omtalte 
stoffer og præparater kan benyttes af fagfolk under 
iagttagelse af en række præcise og forpligtende bestem­
melser. Fagfolk er desuden sikret specialbeskyttelse gen­
nem en række direktiver, der har begrænsende virkning 
for de forskellige erhvervskredse. Og i øvrigt er de som 
følge af deres kvalifikationer selv i stand til at tage de 
nødvendige forholdsregler under anvendelsen af omtal­
te stoffer og præparater. 
1.3. ØSU anmoder i denne forbindelse Kommissio­
nen om at opfordre medlemsstaterne til at sikre, at 
informationsprocedurerne overholdes både af leveran­
dører og fagforeninger, samt at det sker med deltagelse 
af især de faglige skoler. Det skal desuden sikres, at de 
forholdsregler, der skal iagttages under anvendelsen af 
disse farlige stoffer og præparater, er almindelig kendte 
og nøje afgrænsede. 
(!) EFT nr. C 43 af 16. 2. 1988, s. 9. 1.4. ØSU giver således udtryk for sin tilfredshed med 
forslaget til direktiv om ottende ændring, hvis formål 
det generelt kan støtte. Der er dog en række detaljer, 
som Kommissionen eventuelt burde rette. Det drejer sig 
ikke om selve materien, men om visse enkeltheder. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. I punkt 3 under artikel 1 er teksten tvetydig, og 
ØSU foreslår derfor, at den 2. del af dette punkt affattes 
på følgende måde: 
»Denne bestemmelse gælder dog ikke i forbin­
delse med markedsføring af: 
a) brændstoffer; 
b) stoffer og præparater, som er bestemt til 
anvendelse i industriprocesser; 
c) de affaldsstoffer, som...« 
2.2. Punkterne 17 og 18 er medtaget, fordi der på 
fællesskabsniveau skal gennemføres en Internationale 
Arbejdsorganisations (ILO)-konvention fra før 1940, 
som kun USA og Det Forenede Kongerige ikke havde 
ratificeret. På europæisk niveau sker Det Forenede Kon­
geriges tilslutning implicit gennem vedtagelsen af denne 
ændring. 
I denne forbindelse skal det imidlertid understreges — 
det gælder for øvrigt også en række andre områder — 
at Kommissionen indtrængende opfordrer medlemssta­
terne til at sikre sig, at deres nationale lovgivning på 
alle områder er i overensstemmelse med de gældende 
særdirektiver. Dette synes f.eks. ikke at være tilfældet 
i forbindelse med blycarbonater og blysulfater, som 
kun er opført i nogle af de nationale forvaltningers 
arbejdsbestemmelser. 
4. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 175/11 
2.3. Der er ingen tvivl om, at det er miljøhensyn, der 
har været den vigtigste bevæggrund til punkterne 19, 
20 og 21 (kviksølvforbindelser, arsenforbindelser og 
organiske tinforbindelser). 
Det vil imidlertid fortsat være tilladt at anvende disse 
stoffer i industrielle processer, f.eks. i forbindelse med 
tryk eller vakuum, samt i forbindelse med både, hvis 
længde er over 25 m. Både, der er kortere end 25 m, er 
som regel beregnet til fritidsbrug, og ligger som sådan 
meget længe ved kaj, hvor de kan forårsage lokal forure­
ning. 
Salg af store pakninger indeholdende mindst 20 1 er 
et af midlerne til at forhindre, at private overtræder 
bestemmelserne, eftersom prisen for disse store 
pakninger ligger på omkring 1 000 ECU. 
2.4. Ifølge ØSU kan den brede formulering af de 
ovennævnte punkter føre til, at der opstår problemer i 
forbindelse med »eksportmeddelelses«-proceduren, for 
i den gældende forordning på dette område foreskrives 
Bryssel, den 27. april 1988. 
ØSU ser med interesse på Kommissionens rapport om, 
hvorledes systemet for hurtig udveksling af oplysninger 
har fungeret i fireårsperioden 1984-1988. Rapporten er 
udarbejdet i medfør af artikel 8, stk. 2, i Rådets beslut-det, at der tages udgangspunkt i bestemmelserne i direk­
tiv 76/769/EØF og i ændringerne til dette direktiv. 
Det er forståeligt, at Kommissionen har meget svært 
ved at udarbejde en mere præcis tekst, eftersom der er 
utallige afledningsprodukter. 
Men Kommissionen burde systematisk sørge for, at der 
i forbindelse med »eksportmeddelelses«-procedurerne 
blev taget hensyn til den begrænsning af anvendelses­
mulighederne, som er et resultat af det, der står i højre 
kolonne. 
2.5. Det produkt, der er opført under punkt 22, blev 
først for nylig anmeldt i Fællesskabet og kommer fra 
et tredjeland. 
I et tilfælde er der dog tale om en undtagelse fra 
forbuddet. Det drejer sig som en speciel proces, hvor 
brugeren ikke er i kontakt med stoffet. Og endelig må 
der i den færdige vare kun være meget svage spor af 
stoffet. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
ning af 2. marts 1984 (83/133/EØF). ØSU afgav udtalel­
se herom den 26. marts 1980(1). 
(') EFTnr. C 182 af 21. 7. 1980. Udtalelse om forslaget til Rådets beslutning om ændring af beslutning 84/133/EØF om 
indførelse af et fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger om farer i forbindelse 
med anvendelse af forbrugsgoder 
(88/C 175/06) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 6. april 1988 under hensivsning til 
EØF-traktatens artikel 235 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) udtalelse 
om Kommissionens ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for miljø-, sundheds- og forbruger­
spørgsmål, som udpegede Alma Williams, til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
5. april 1988 i afventning af Rådets anmodning om udtalelse. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 255. plenarforsamling (mødet den 27. april 
1988) enstemmigt følgende udtalelse.