Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71« () (96/C 295/08)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 8. februar 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede P. Chevalier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juni 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 337. plenarforsamling af 10. og 11. juli 1996, mødet den 10. juli 1996, med 85 stemmer for, 3 imod og 10 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Resumé af Kommissionens forslag

1.1. Den 18. juni 1980 vedtog Kommissionen et forslag om ændring af bestemmelserne om efterløn og arbejdsløshedsydelser i forordning (EØF) nr. 1408/71 og 574/72 om vandrende arbejdstageres sociale beskyttelse. Dette forslag er på grund af kravet om enstemmighed imidlertid aldrig blevet vedtaget af Rådet, først og fremmest fordi de to emner - arbejdsløshed og efterløn - behandles i ét og samme forslag.

1.2. Kommissionen har nu besluttet at trække forslaget fra 1980 tilbage og erstatte det med to særskilte, opdaterede forslag, som forelægges samtidig for Rådet.

1.3. Med hensyn til arbejdsløshedsydelser til vandrende arbejdstagere bemærkede Kommissionen dengang, at bestemmelserne i de omhandlede forordninger ikke længere svarede til de økonomiske realiteter i Fællesskabet, og at de ikke indeholdt nogen løsning på en række problemer, som man ikke havde forudset, da bestemmelserne blev vedtaget. Disse betragtninger er fortsat aktuelle.

1.4. Arbejdsløsheden i EU er høj, hvorfor det tager væsentligt længere tid at finde nyt arbejde, ligesom udsigterne for erhvervsmæssig genintegrering er blevet forværret.

1.5. Det synes derfor hensigtsmæssigt som led i målsætningen om at forbedre EU's arbejdsmarked og fremme arbejdstagernes fri bevægelighed at ændre bestemmelserne om arbejdsløshedsydelser i forordning (EØF) nr. 1408/71.

1.6. De nye bestemmelser vil åbne mulighed for, at en arbejdsløs, der som led i sin jobsøgning tager ophold i en anden medlemsstat end den, hvori han sidst havde arbejde, på visse betingelser kan bevare retten til arbejdsløshedsydelser ud over den fastsatte periode på tre måneder.

1.7. For at begrænse risikoen for misbrug lægges der op til, at den administrative kontrol af den arbejdsløse foretages af myndighederne i det land, hvor han søger arbejde, og i overensstemmelse med dette lands lovgivning, men i samarbejde med arbejdsløshedsmyndighederne i den kompetente medlemsstat.

1.8. Det foreslås, at ydelsen udbetales af myndighederne i det land, hvor den arbejdsløse søger arbejde, på vegne af myndighederne i det land, hvor han senest havde beskæftigelse. Det foreslås endvidere, at retten til arbejdsløshedsdagpenge bevares ud over den fastsatte periode på tre måneder, idet det dog - for at forebygge eventuelt misbrug - bestemmes, at den samlede ydelsesberettigede periode og ydelsens beløb ikke kan overstige de gældende maksima, hverken i det land, hvor den arbejdsløse søger arbejde, eller i den kompetente medlemsstat.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU har i sine udtalelser ved flere lejligheder beskæftiget sig med den beklagelige forværring af den økonomiske situation og af situationen på arbejdsmarkedet. I udtalelserne er der blevet efterlyst en mere beslutsom indsats for at fremme den økonomiske genopretning, forbedre den økonomiske sikring af arbejdsløse og deres familier, lette genindslusningen på arbejdsmarkedet og mindske risikoen for tab af beskæftigelse.

2.2. ØSU kan tilslutte sig Kommissionen, når den som begrundelse for sit forslag siger, at det skal gøres lettere at finde nyt arbejde.

2.2.1. Imidlertid finder ØSU, at det her foreslåede middel kun delvist lever op til denne intention.

2.2.2. ØSU mener, at de foreslåede foranstaltninger indebærer en reel forbedring af den eksisterende ydelsesordning, men anser det samtidig for nødvendigt, at man betragter spørgsmålet om arbejdsløshedsydelser i sammenhæng med en overordnet, dynamisk politik til beskæftigelsesfremme, idet der tillige bør tages hensyn til de økonomiske og sociale implikationer, således som det blev understreget på regeringskonferencens åbningsmøde i Torino.

2.2.3. I øvrigt indebærer de meget stramme begrænsninger for den planlagte forlængelse af den ydelsesberettigede periode en række alvorlige hindringer for den enkelte i forbindelse med jobsøgningen, hvor denne proces i stedet burde befordres mest muligt. Imidlertid må periodens forlængelse eller beløbenes forøgelse ikke skabe betingelser, der hæmmer jobskabelsen.

2.2.4. Endelig forekommer metoden til beregning af forlængelsen af den ydelsesberettigede periode og retningslinjerne for forvaltning og udbetaling af ydelserne unødigt komplicerede.

2.3. Kommissionen foreslår, at ansvaret for administrativ kontrol og udbetaling af ydelserne placeres hos myndighederne i den medlemsstat, hvor den arbejdsløse søger arbejde, idet den kompetente medlemsstat derpå refunderer de afholdte udgifter.

2.3.1. ØSU finder, at denne fremgangsmåde er tung og bekostelig, uden at den garanterer den nødvendige, effektive kontrol.

2.3.2. Med hensyn til de tekniske retningslinjer for refusion af ydelserne bør man være opmærksom på, at der allerede eksisterer en lang række bilaterale aftaler om gensidighed eller frafaldelse, der letter sagsbehandlingen, og som kunne udgøre en alternativ løsningsmodel.

2.3.3. For grænsearbejderes vedkommende foreslås følgende bestemmelser:

- i tilfælde af delvis arbejdsløshed udbetales dagpengene af det land, man er beskæftiget i;

- i tilfælde af fuldtidsarbejdsløshed udbetales dagpengene af det land, man er bosiddende i, idet man dog kan vælge det land, der giver de bedste beskæftigelsesudsigter.

ØSU støtter forsøget på at sikre betydelig fleksibilitet, således at den enkeltes frihed fremmes, men advarer Kommissionen om, at ordningen kan lægge op til misbrug i form af kumuleret udnyttelse af ordningens indbyggede muligheder.

2.3.4. ØSU kan ikke gå ind for de undtagelsesbestemmelser, der foreslås for Luxembourg. I øvrigt er det ikke godtgjort, at ikke også andre lande tæller store grupper af grænsearbejdere med tilsvarende problemer til følge.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Det er ØSU's opfattelse, at behandlingen af det foreliggende forslag ville have været betydelig lettere, hvis det var blevet ledsaget af en sammenlignende gennemgang af de gældende regler i medlemsstaterne.

3.1.1. ØSU anerkender det positive i, at den ydelsesberettigede periode forlænges ud over tre måneder, men ville have sat pris på at få mulighed for at foretage en mere præcis vurdering af konsekvenserne.

3.1.2. En mere præcis vurdering ville navnlig have været mulig, hvis man havde kunnet sammenligne situationen, sådan som den vil se ud efter ændringen af forordningen, med den situation, som i dag er en kendsgerning for de vandrende arbejdstagere.

3.2. Konkret berører forslaget ni artikler i forordning (EØF) nr. 1408/71. Imidlertid består det væsentlige i indsættelse af tre nye afsnit, navnlig artikel 69 a, 69 b og 69 c, samt en ny formulering af artikel 71, idet ændringerne i de øvrige artikler blot er redaktionelle konsekvensændringer.

3.3. Artikel 69 a, 69 b og 69 c fastsætter betingelserne for bevarelse af retten til ydelse, begrænsningerne for denne bevarelse og ændringer af retten. Det bestemmes, at retten til arbejdsløshedsdagpenge bevares ud over den fastsatte periode på tre måneder med de begrænsninger, der er omtalt i pkt. 1 (jf. ovenfor »Resumé af Kommissionens forslag«, sidste afsnit).

3.4. Den nye version af artikel 71 omhandler grænsearbejdere, som får mulighed for at vælge mellem beskæftigelsesland og bopælsland.

3.5. I en række artikler er der foretaget redaktionelle ændringer for at sikre sammenhæng med artikel 69 a, 69 b og 69 c og den nye formulering af artikel 71.

Følgende artikler er ændret:

artikel 25, stk. 1 og 2

artikel 39, stk. 6

artikel 45, stk. 6

artikel 47, stk. 4

artikel 67, stk. 3

artikel 70, stk. 1

artikel 72 a).

3.6. Forslaget til forordning vedrører endvidere forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

3.6.1. De foreslåede ændringer vedrører administrative bestemmelser og referencer, som er en følge af den ændrede udgave af forordning 1408/71. De er af rent teknisk karakter.

Følgende artikler i forordning 574/72 er ændret:

artikel 26, stk. 1 og 2

artikel 83, overskriften samt stk. 1 og 3.

4. Konklusion

4.1. De foreslåede foranstaltninger taget under ét befordrer jobsøgningen, forbedrer de arbejdsløses vilkår, fremmer den fri bevægelighed og retter op på en række utilfredsstillende forhold ved de nuværende regler, og ØSU udtaler sig derfor positivt om det foreliggende forslag, dog med forbehold af de i nærværende udtalelse fremsatte bemærkninger. ØSU understreger navnlig, at kontrollen bør gøres både mere enkel og mere sikker, og at den under alle omstændigheder bør ledsages af en effektiv indsats for genindslusning på arbejdsmarkedet.

Bruxelles, den 10. juli 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 68 af 6. 3. 1996, s. 11.