MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET

Ajourføring af meddelelsen om forbindelserne med klagere i sager om anvendelsen af EU-retten

INDLEDNING

Den Europæiske Union bygger på retsstatsprincippet. En effektiv anvendelse af EU-retten i medlemsstaterne er derfor en forudsætning for, at EU når de mange mål, der er fastsat i traktaterne og retsforskrifterne. Som traktaternes vogter er Kommissionen opmærksom på, at klagere spiller en vigtig rolle for Kommissionen, når det drejer sig om at indkredse overtrædelser af EU-retten. I 2002 fastsatte Kommissionen procedurerne for forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af EU-retten[1]. Siden da har Kommissionen forbedret og udvidet sine metoder til registrering og behandling af korrespondance fra klagere vedrørende medlemsstaternes anvendelse af EU-retten. Kommissionen har derfor besluttet at revidere og ajourføre sin meddelelse fra 2002.

I september 2009 blev der indført et nyt it-redskab kaldet CHAP ("Complaint handling/Accueil des plaignants"), som giver Kommissionen mulighed for mere direkte at reagere på det, der optager borgerne, erhvervslivet og civilsamfundet. Alle klager registreres i dette system. Der sendes inden femten arbejdsdage en kvittering for modtagelsen af henvendelsen, hvori det anføres, at den er blevet registreret som en klage. Tidligere blev korrespondance først registreret, efter at indholdet var blevet vurderet. Opfølgningen på klagen afhænger fortsat af, hvilken type problem den rejser, årsagerne til klagen, dens sandsynlige virkninger og Kommissionens prioriteringer i meddelelsen "Et resultatorienteret Europa - anvendelse af fællesskabsretten" [KOM(2007) 502 endelig].

Ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) har gjort det nødvendigt at ajourføre visse begreber i den tidligere meddelelse, som blev ændret med traktaten. Der er desuden behov for at fjerne forskellene i de forskellige sprogudgaver af den tidligere meddelelse[2].

Kommissionen fastsætter i denne meddelelse de administrative foranstaltninger til fordel for klageren, som den forpligter sig til at overholde under behandlingen af klagen og undersøgelsen af den påståede traktatbrudssag.

Disse foranstaltninger til fordel for klageren, som er emnet for denne meddelelse, ændrer ikke traktatbrudsprocedurens bilaterale karakter som fastsat i artikel 258 og 260 i TEUF og artikel 106a i Euratom-traktaten. I den forbindelse følger det af EU-Domstolens faste retspraksis, at Kommissionen kun kan henvise til, at den har skønsbeføjelser med hensyn til, om den vil iværksætte traktatbrudsproceduren eller ej[3], og i givet fald hvornår[4], og om og hvornår den vil indbringe sagen for EU-Domstolen eller ej[5]. Kommissionen har desuden skønsbeføjelser, som udelukker enkeltpersoners ret til at kræve, at den indtager en specifik holdning[6].

Domstolen har haft lejlighed til at påpege, at hvad angår tab, som forårsages af nationale organer, kan kun disse drages til ansvar, og de nationale domstole er enekompetente til at tilkende erstatning herfor[7]. Det er i den forbindelse hensigtsmæssigt at fremhæve betydningen af og eventuelt styrke de retsmidler, der er til rådighed på nationalt plan, og som sætter klagere i stand til at gøre deres rettigheder gældende mere direkte og personligt[8].

For så vidt angår traktatbrudsproceduren anvender Kommissionen desuden reglerne om aktindsigt, som er indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter[9], som gennemført ved bestemmelserne i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/937/EF, EKSF, Euratom af 5. december 2001 om ændring af dens forretningsorden[10] og som fortolket af Domstolen[11].

1. Definitioner og anvendelsesområde

Ved "klage" forstås enhver skriftlig henvendelse til Kommissionen, som indeholder anmeldelser af foranstaltninger, manglende foranstaltninger eller praksis, der er i strid med EU-retten.

Ved "klager" forstås enhver person eller ethvert organ, der indgiver en klage til Kommissionen.

Ved "traktatbrudsprocedure" forstås den forudgående, administrative del af den traktatbrudsprocedure, der indledes af Kommissionen i henhold til artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) eller artikel 106a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom-traktaten).

Den fremgangsmåde, der beskrives her, finder anvendelse på forbindelserne mellem klagere og Kommissionen i forbindelse med foranstaltninger eller praksis, der kan falde ind under anvendelsesområdet for artikel 258 i TEUF. De vedrører ikke klager, der tager udgangspunkt i traktaternes øvrige bestemmelser, navnlig klager vedrørende statsstøtte, der er omfattet af artikel 107 og 108 i TEUF eller Rådets forordning (EF) nr. 659/1999[12].

2. Generelle principper

Enhver har mulighed for at drage en medlemsstat til ansvar ved gratis at indgive klage til Kommissionen med henblik på at anmelde en foranstaltning (en lov eller administrativ forskrift), en manglende foranstaltning eller en praksis, som kan tilskrives en medlemsstat, og som ifølge klageren er i strid med EU-retten.

Klageren behøver ikke bevise, at den pågældende har en retlig interesse i sagen. Det er heller ikke nødvendigt at bevise, at den pågældende er primært og direkte berørt af den foranstaltning, manglende foranstaltning eller praksis, der klages over.

Med forbehold af undtagelserne under punkt 3 vil Kommissionen registrere korrespondancen som en klage i henhold til afsenderens anvisninger, således som de fremgår af korrespondancen.

Kommissionen kan træffe beslutning om, hvorvidt klagen skal følges op eller ej.

3. Registrering af klager

Alle klager vedrørende medlemsstaternes anvendelse af EU-retten registreres i et centralt system for registrering af klager over medlemsstaternes anvendelse af EU-retten (herefter benævnt "registreringssystemet").

Følgende typer henvendelser kan ikke danne grundlag for Kommissionens undersøgelse og registreres derfor ikke i registreringssystemet:

– anonyme henvendelser eller henvendelser uden eller med ufuldstændig afsenderadresse

– henvendelser, hvori der ikke udtrykkeligt eller stiltiende henvises til den medlemsstat, der tilskrives en foranstaltning eller en praksis, der er i strid med EU-retten

– henvendelser om en praksis fulgt af en privatperson eller et privat foretagende, medmindre det fremgår af klagen, at de offentlige myndigheder har deltaget heri eller har undladt at gribe ind. Kommissionen undersøger under alle omstændigheder, om henvendelsen afslører en adfærd, der er i strid med konkurrencereglerne (artikel 101 og 102 i TEUF)

– henvendelser, der ikke indeholder nogen klagepunkter

– henvendelser, der indeholder klagepunkter, som Kommissionen har en klar, officiel og fast holdning til, og som herefter meddeles klageren

– henvendelser, der indeholder klagepunkter, som klart ikke henhører under EU-rettens anvendelsesområde.

4. Kvittering for modtagelsen

Kommissionen sender en kvittering for modtagelsen af alle klager inden femten arbejdsdage fra modtagelsen heraf. Heri nævnes registreringsnummeret, der skal anføres ved alle henvendelser.

Er der mange klager vedrørende samme klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server.

Hvis Kommissionen beslutter ikke at registrere en henvendelse som en klage i sit registreringssystem, meddeler den afsenderen dette ved brev med angivelse af den eller de årsager, der er omhandlet ovenfor under punkt 3, andet afsnit.

I sådanne tilfælde informerer Kommissionen klageren om eventuelle alternative klagemuligheder, f.eks. muligheden for at gå til de nationale domstole, Den Europæiske Ombudsmand, nationale ombudsmænd eller benytte andre nationale eller internationale klagemuligheder.

5. Indgivelse af klage

Klager skal indgives skriftligt i form af et brev, en fax eller en e-mail for at blive registreret i registreringssystemet.

De skal være skrevet på et af EU's officielle sprog.

For at fremme behandlingen af klager anbefales det at anvende den standardformular, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende[13], og som desuden kan fås ved henvendelse til Kommissionen eller via Kommissionens websted på Europa-serveren på følgende adresse:

http://ec.europa.eu/eu_law/your_rights/your_rights_forms_en.htm.

Formularen indeholder et bilag, hvori der redegøres for de generelle principper for traktatbrudssager og hvori det understreges, at en dom fra EU-Domstolen, som fastslår et traktatbrud, ikke påvirker klagerens rettigheder. Klageren opfordres desuden til at anvende de nationale klageadgange, den pågældende råder over.

Skriftlige klager vedrørende medlemsstaternes anvendelse af EU-retten kan sendes til Kommissionens Generalsekretariat pr. brev til følgende adresse "1049 Bruxelles, Belgien" eller pr. e-mail til SG-PLAINTES@ec.europa.eu eller indgives på et af Kommissionens kontorer i medlemsstaterne.

6. Beskyttelse af klageren og af personoplysninger

Klagerens identitet og de oplysninger, den pågældende har fremsendt, kan ikke overgives til den berørte medlemsstat uden klagerens forudgående samtykke, jf. bl.a. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og ‑organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[14].

7. Kontakten med klageren

Efter registreringen kan en klage behandles yderligere i samarbejde med den berørte medlemsstat. Kommissionen vil informere klageren herom skriftligt.

Hvis der efterfølgende på grundlag af en klage indledes en traktatbrudssag, vil Kommissionen kontakte klagerne og informere dem skriftligt om alle faser af proceduren (åbningsskrivelse, begrundet udtalelse, indbringelse af sagen for Domstolen eller henlæggelse af sagen).

Er der mange klager vedrørende samme klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server.

Klageren kan på et hvilket som helst tidspunkt i proceduren på stedet og for egen regning anmode om at redegøre for eller præcisere de enkelte dele af klagen over for Kommissionen.

8. Frist for behandling af klager

Som hovedregel behandler Kommissionen de registrerede klager med det formål at nå frem til en afgørelse om udarbejdelse af en åbningsskrivelse eller henlæggelse af sagen inden for en frist på højst ét år fra registreringen af klagen.

Hvis denne frist ikke overholdes, informerer Kommissionen klageren skriftligt herom på dennes anmodning.

9. Resultatet af behandlingen af en klage

Efter behandlingen af en klage kan Kommissionen enten udarbejde et udkast til åbningsskrivelse, der indleder traktatbrudssagen mod den pågældende medlemsstat, eller henlægge sagen.

Kommissionen vil inden for rammerne af sine skønsbeføjelser træffe afgørelse om, hvorvidt der kan indledes en traktatbrudssag, eller sagen skal henlægges.

Klageren informeres skriftligt om Kommissionens afgørelse vedrørende den pågældendes klage. Det samme gælder for Kommissionens senere afgørelser i sagen.

Er der mange klager vedrørende samme klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server.

10. Henlæggelse af sagen

Bortset fra ekstraordinære tilfælde, hvor der foreligger uopsættelighed, giver Kommissionen, når den påtænker at foreslå en henlæggelse af en klage, klageren meddelelse herom i et brev, hvori den redegør for årsagerne til, at den foreslår en henlæggelse, og hvori den opfordrer klageren til at fremsætte eventuelle bemærkninger inden udløbet af en frist på fire uger.

Er der mange klager vedrørende samme klagepunkt, kan individuelle breve erstattes af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende og på EU's Europa-server.

Hvis klageren ikke svarer, hvis det af årsager, som skyldes klageren selv, ikke er muligt at komme i kontakt med den pågældende, eller hvis de bemærkninger, klageren har fremsat, ikke giver Kommissionen grundlag for at genoverveje sin holdning, henlægges sagen.

Hvis klagerens bemærkninger giver Kommissionen anledning til at genoverveje sin holdning, fortsættes behandlingen af klagen.

Klageren informeres skriftligt om Kommissionens afgørelse om henlæggelse af sagen.

11. Offentliggørelse af afgørelser i traktatbrudssager

Kommissionens afgørelser i traktatbrudssager offentliggøres inden en uge efter deres vedtagelse på Kommissionens generalsekretariats websted på følgende adresse:

http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_decisions_en.htm

Afgørelser om at fremsætte en begrundet udtalelse over for en medlemsstat eller om at indbringe sagen for EU-Domstolen offentliggøres desuden i en pressemeddelelse, medmindre Kommissionen beslutter andet.

12. Aktindsigt i dokumenter vedrørende traktatbrudssager

Aktindsigt i dokumenter vedrørende traktatbrudssager er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001, som gennemført ved bestemmelserne i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/937/EF, EKSF, Euratom[15].

13. Klage til Den Europæiske Ombudsmand

Hvis en klager finder, at Kommissionen ved behandlingen af klagen har udvist fejl eller forsømmelser ved ikke at overholde en af de førnævnte foranstaltninger, kan den pågældende klage til Den Europæiske Ombudsmand på de betingelser, der er fastsat i artikel 24 og 228 i TEUF.

[1] KOM(2002) 141 endelig af 20.3.2002.

[2] I den ændrede tekst er ordene "le cas échéant" i punkt 4, som var blevet fejloversat med "om nødvendigt" i bl.a. den danske version, nu blevet erstattet af "i sådanne tilfælde". Ordene "upon his request" ("på dennes anmodning") i punkt 8, som ikke var blevet oversat i den engelske og den svenske sprogudgave, er blevet indsat i teksten.

[3] Se især dom af 6.12.1989 i sag C-329/88, Kommissionen mod Grækenland, Sml. 1989, s. 4159, dom af 27.11.1990 i sag C-200/88, Kommissionen mod Grækenland, Sml. 1990 I, s. 4299, dom af 21.1.1999 i sag C-207/97, Kommissionen mod Belgien, Sml. 1999 I, s. 275, dom af 25.11.1999 i sag C-212/98, Kommissionen mod Irland, Sml. 1999 I, s. 8571, dom af 6.7.2000 i sag C-236/99, Kommissionen mod Kongeriget Belgien, Sml. 2000 I, s. 5657, dom af 14.5.2002 i sag C-383/00, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland, Sml. 2002 I, s. 4219.

[4] Se dom af 1.6.1994 i sag C-317/92, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1994 I, s. 2039 og dom af 10.5.1995 i sag C-422/92, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1995 I, s. 1097.

[5] Se dom af 6.10.2009 i sag C-562/07, Kommissionen mod Spanien, Sml. 2009 I, s. 9553.

[6] Se dom af 14.9.1995 i sag T-571/93, Lefebvre m.fl. mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 2379.

[7] Se dom af 26.2.1986 i sag 175/84, Krohn & Co. Import – Export Gmbh & Co. KG mod Kommissionen, Sml. 1986, s. 753.

[8] Se desuden yderligere forslag i den forbindelse i meddelelsen "Bedre udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger: opbygning af tilliden gennem bedre viden og aktiv handling" (KOM(2012) 95 endelig af 7.3.2012).

[9] EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

[10] EFT L 345 af 29.12.2001, s. 94.

[11] Se i den forbindelse dom af 5.3.1997 i sag T-105/95, Kommissionen mod WWF UK, Sml. 1997 II, s. 313, dom af 11.12.2001 i sag T-191/99, Kommissionen mod Petrie m.fl., Sml. 2001 II, s. 3677 og dom af 21.9.2010, Sverige m.fl./API og Kommissionen (C-514/07 P, C-528/07 P og C-532/07 P).

[12] EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

[13] EFT C 119 af 30.4.1999, s. 5.

[14] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

[15] EFT L 345 af 29.12.2001, s. 94.