EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.6.2015 COM(2015) 294 final 2015/0133(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik

(omarbejdning) {SWD(2015) 118 final}



BEGRUNDELSE 1.Baggrund for forslaget 1.1.Begrundelse og formål Det er yderst vigtigt at indsamle data, fordi dataene skal danne grundlaget for den bedst mulige videnskabelige rådgivning til støtte for gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik. Der er brug for data til vurdering af fiskebestandenes tilstand, rentabiliteten i sektorens forskellige kategorier og fiskeriets og akvakultursektorens indvirkning på økosystemet. Der er også brug for data til evaluering af EU's politikker, f.eks. fiskeriforvaltningsforanstaltninger, strukturelle finansieringsforanstaltninger til støtte for områder, der er afhængige af fiskeri og akvakultur, og afbødende foranstaltninger, der skal begrænse fiskeriets negative indvirkning på økosystemet. Der blev derfor i 2000 fastlagt en EF-ramme for indsamling og forvaltning af data i fiskerisektoren, som blev revideret i 2008 (EF-rammen for dataindsamling). Disse rammeregler for dataindsamling var et stort skridt hen imod målet om at fastlægge et harmoniseret sæt EU-regler for indsamling af biologiske, miljømæssige, tekniske og socioøkonomiske data om fiskeri-, akvakultur- og forarbejdningssektoren. Reformen i 2013 af den fælles fiskeripolitik skal følges op af justeringer af den videnskabelige rådgivning, som støtter fiskeripolitikken, og således også de data, der danner grundlag for rådgivningen. Dette er særlig relevant for at kunne realisere målet om at fiske efter princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY) senest i 2020, forvalte fiskeriet under hensyntagen til dettes indvirkning på økosystemet og gradvis indføre landingsforpligtelsen. Reformen af den fælles fiskeripolitik nødvendiggør også ændringer i den måde, der indsamles data på, og her tænkes der bl.a. på regionalisering, dvs. at opgaverne flyttes fra EU og lægges over på medlemsstaterne inden for rammerne af et regionalt samarbejde. Kommissionen har som led i sit arbejdsprogram for 2015 meddelt, at den navnlig vil bestræbe sig på at opnå en gnidningsløs gennemførelse af den nye fiskeripolitik, og at den vigtigste prioritet for fiskerisektoren er at sætte fokus på at finde frem til potentielle synergier mellem de gældende regelsæt. Med dette forslag er det hensigten at bygge videre på de elementer, der fungerer godt (hvorved der sikres en høj grad af kontinuitet), og samtidig opfylde nye mål. Forslaget ledsages af et arbejdsdokument. 1.2.Overensstemmelse med gældende bestemmelser på området: tilpasning til den fælles fiskeripolitik efter reformen I forbindelse med vedtagelsen af forordningen om den fælles fiskeripolitik bad Rådet og Europa-Parlamentet Kommissionen om at fremskynde vedtagelsen af et forslag til ændring af forordning (EF) 199/2008, således at de principper og målsætninger for dataindsamling, der er vigtige som støtte for den fælles fiskeripolitik efter reformen, og som er fastsat i den nye reformforordning for den fælles fiskeripolitik, kan få praktisk virkning så hurtigt som muligt. Nærværende forslag tager sigte på at realisere disse mål ved hjælp af nedenstående tiltag: Tilpasning til nye databehov: Dataindsamlingsrammens anvendelsesområde bør justeres, således at det udelukkende svarer til de behov, der følger af revisionen af forordningen om den fælles fiskeripolitik (artikel 25). Der er behov for justeringer vedrørende: den gradvise overgang til MSY, fiskeriets indvirkning på økosystemerne (f.eks. beskyttede arter og habitater på havbunden) miljømæssige og andre konsekvenser af akvakultur (illustreres ved hjælp af oplysninger om mortalitet/tab, anvendelse af medicin) og virkningen af landingsforpligtelsen. Høringer har vist, at der er indsamlet en række data, men at de ikke er blevet anvendt, selv ikke på visse bestande, der forvaltes efter MSY-princippet. Den gældende dataindsamlingsramme dækker over 400 fiskebestande, men det er ikke alle, der kræver den mest detaljerede bestandsvurdering, og det er derfor heller ikke nødvendigt at indsamle data i samme omfang og med samme hyppighed for alle bestande. Ved revisionen af dataindsamlingsrammen bør det derfor også sikres, at dataene indsamles på grundlag af en cost-benefit- eller en omkostningsnytteanalyse af det præcisionsniveau, der opnås med de videnskabelige modeller og det dertil knyttede risikoniveau. I stedet for at foretage undersøgelser hvert år, kunne man f.eks. foretage dem hvert tredje år. En sådan analyse bør bygge på drøftelser mellem fiskeriforvaltere, dataindsamlere og de organer, der forelægger videnskabelig rådgivning, for at rette op på problemet med datakrav, der hovedsagelig blev fastsat med henblik på at opfylde behovet for indsamling af data vedrørende individuelle bestande, hvilket fører til et misforhold mellem mængden og detaljeringsgraden af data indsamlet for visse bestande og slutbrugernes, herunder fiskerforvalternes, behov for data. Dette kan opnås ved - for første gang - at inkludere kriterier for bestandsprioritering, f.eks. baseret på bestandenes økonomiske og sociale betydning og udnyttelsesgrad eller på, om der er indført en forvaltnings- eller beskyttelsesplan. Disse bør anvendes i forbindelse med udarbejdelsen og den efterfølgende revision af EU's flerårige program for dataindsamling, som skal indeholde de nærmere bestemmelser om gennemførelsen af dataindsamlingsrammen. Som eksempel kan nævnes rødspætte i Østersøen, som der i øjeblikket indsamles flere data om, end der er behov for til overvågning af bestanden. Styrkelse af det regionale samarbejde: I tråd med regionaliseringen af den fælles fiskeripolitik, som betyder, at der træffes skræddersyede fiskeriforvaltningsbeslutninger på grundlag af et samarbejde mellem medlemsstater i samme havområde, bør dataindsamlere planlægge deres aktiviteter i samarbejde med de regionale slutbrugere og i højere grad deles om opgaverne på tværs af medlemsstaterne. 1.3.Overensstemmelse med andre EU-politikker Forslaget tager også sigte på en harmonisering og koordinering med tilsvarende dataindsamlingsbestemmelser på miljøområdet og i de statistiske forordninger (se under punktet forenkling). 2.Retsgrundlag, nærhedsprincippet og proportionalitet 2.1.• Retsgrundlag Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, der omhandler fiskeri, og som udgør retsgrundlaget for den fælles fiskeripolitik.

2.2.• Nærhedsprincippet Ikke relevant eftersom den fælles fiskeripolitik hører under EU's enekompetence. 2.3.• Proportionalitet Forslaget til retsakt tager sigte på at fastsætte rammereglerne for indsamling, forvaltning og anvendelse af data og går derfor ikke videre end, hvad der er nødvendigt og hensigtsmæssigt for at nå det grundlæggende mål at forbedre datakvalitet, -adgang og -tilgængelighed i fiskerisektoren. 2.4.• Reguleringsmiddel/reguleringsform Reguleringsmidlet er valgt på grund af de positive erfaringer, der er gjort med den gældende retsakt (se det næste punkt om efterfølgende evalueringer og høringer af de interesserede parter). 3.Resultat af efterfølgende evalueringer, høringer af interesserede parter og konsekvensanalyser 3.1.Efterfølgende evalueringer, høringer af interesserede parter og andre undersøgelser Dette forslag bygger på en række undersøgelser, evalueringer, en målrettet efterfølgende evaluering og en workshop med deltagelse af de interesserede parter. Arbejdsdokumentet indeholder et resumé af de høringer og undersøgelser, der er foretaget. På grundlag heraf drager Kommissionen følgende konklusioner: Datamængde: Dataindsamlingsrammen har ført til en betragtelig forøgelse af mængden af fiskeridata og betragtes generelt som egnet til formålet. Med dataindsamlingsrammen er der navnlig skabt et regelsæt på EU-niveau med harmoniserede procedurer, som har gjort det muligt at udarbejde datatidsserier. I den gældende dataindsamlingsordning har fokus dog været på at tilvejebringe data, der hovedsagelig er til gavn for fiskeriforvaltningen, mens der i henhold til den nye fiskeripolitik vil være behov for data til støtte for adskillige nye eller opprioriterede mål, f.eks. overgangen til økosystembaseret fiskeriforvaltning, ny fokus på udviklingen af en bæredygtig akvakultursektor og forbedret konsekvensanalyse af fiskeriforvaltningsbeslutninger. Selv om kvaliteten af de indsamlede data på nuværende tidspunkt anses for at være relativt god, er der imidlertid plads til forbedringer. Metoderne til kvalitetssikring og -kontrol er meget forskellige fra medlemsstat til medlemsstat og bør generelt strammes yderligere op, navnlig når det gælder de socioøkonomiske data. Datatilgængelighed: Dette er det område, hvor der bør sættes mest ind på at gøre fremskridt. De væsentligste problemer er følgende: i) Den procedure, som slutbrugerne skal anvende ved anmodning om data fra medlemsstaterne, er for besværlig og ressourcekrævende. ii) Medlemsstaternes fremsendelse af data til slutbrugerne og overholdelse af fristerne herfor har ikke altid været tilfredsstillende. iii) Adgangen til data om fiskeriaktiviteter varierer fra medlemsstat til medlemsstat som følge af forskellige adgangsregler, der i et vist omfang skyldes de begrænsninger, der er forbundet med disse datas mange anvendelsesmuligheder. iv) De indsamlede data udnyttes ikke tilstrækkeligt, fordi det er vanskeligt at få adgang til dem, hvilket betyder, at potentielle anvendelsesmuligheder går tabt, og der investeres unødigt i indsamling af de samme data til andre formål (f.eks. inden for rammerne af maritim fysisk planlægning). Det bør derfor gøres lettere at få adgang til dataene. Eftersom der bliver stadigt større behov for oplysninger om havmiljøet, bør muligheden for indsamling af data til forskellige formål ikke forpasses. Fleksibilitet: Dataindsamlingsrammen har været et skridt på vejen til at fastsætte fælles regler for samtlige medlemsstater, som giver de politiske beslutningstagere (også på medlemsstatsniveau) mulighed for at træffe deres beslutninger på et ensartet, sammenligneligt sæt oplysninger. Dataindsamlingsrammens juridiske udformning anses imidlertid for at være unødigt præskriptiv og detaljeret, hvilket giver sig udslag i et omstændeligt system, der ikke på tilfredsstillende vis kan imødekomme udviklingen i brugernes behov. Man bør derfor i højere grad inddrage slutbrugerne i udformningen og gennemførelsen af dataindsamlingsrammen for bedre at afpasse indsamlingen af data efter behovet for data. Kompleksitet: Dataindsamlingsrammen anses generelt for at være for kompleks, både når det gælder de retlige rammer og gennemførelsesordningerne. Et af de elementer, der giver anledning til kompleksitet og ineffektivitet er overlapningen af krav om dataindsamling i henhold til dataindsamlingsrammen og andre EU-retsakter, som f.eks. fiskerikontrolforordningen og EU's statistikforordninger. Den kendsgerning at de samme rådata skal sendes i forskellige aggregerede formater til forskellige slutbrugere opfattes som endnu en kilde til kompleksitet og ineffektivitet. Der er ligeledes behov for at skabe større synergi med de mål, der er opstillet i den øvrige EU-lovgivning. Der er navnlig tale om havstrategirammedirektivet, som tager sigte på at opnå en "god miljøtilstand" i EU's havområder senest 2020. God miljøtilstand skal bl.a. vurderes på grundlag af 11 kvalitative deskriptorer, hvoraf nogle er direkte eller indirekte knyttet til fiskeriet. I forbindelse med revisionen af dataindsamlingsrammen bør det sikres, at dataene også kan anvendes til gennemførelsen af havstrategirammedirektivet. Regionalt samarbejde anses generelt for at være et af dataindsamlingsrammens vigtigste aktiver, som bør styrkes yderligere i tråd med ånden i den fælles fiskeripolitik efter reformen. Det er vigtigt med yderligere tilskyndelse til et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne også inden for dataindsamling med henblik på at opnå videnskabelig rådgivning af god kvalitet på regionalt plan til støtte for regionaliseringen af fiskeriforvaltningsforanstaltningerne. Det blev ikke fundet nødvendigt med en særskilt konsekvensanalyse, eftersom der allerede findes en omfattende database med undersøgelser, og eftersom dataindsamlingsrammen indgik i den konsekvensanalyse, der blev foretaget af den fælles fiskeripolitik på det tidspunkt, hvor det var hensigten, at dataindsamlingsrammen skulle være et led i fiskeripolitikken. 3.2.Målrettet regulering og forenkling af den gældende ordning Revisionen af dataindsamlingsrammen er led i Kommissionens program for målrettet og effektiv regulering (Refit), som tager sigte på at mindske bureaukratiet og lette den administrative byrde. Det er således hensigten at forenkle dataindsamlingsrammen på flere niveauer. 3.2.1.Fjernelse af overlapning og større synergi mellem EU-retsforskrifter

Forslaget tager sigte på at bringe dataindsamlingsrammen i overensstemmelse med andre relevante EU-retsforskrifter vedrørende indsamling af fiskeridata med det formål at fjerne overlapning og således reducere de omkostninger, der opstår som følge af indsamling af havdata i henhold til flere regelsæt. Meningen er, at dataindsamlingsrammen kun skal indeholde krav om indsamling af data, der ikke allerede er omfattet af andre EU-forskrifter, således at den bliver den vigtigste retsakt på EU-plan for indsamling af biologiske, socioøkonomiske og miljømæssige fiskeridata, mens kontrolforordningen fortsat skal tilvejebringe basisdata om fiskeriaktiviteter (landinger, fangster og indsats), og statistikforordningerne skal tilvejebringe basisstatistik om produktionen i akvakultur- og forarbejdningssektoren. Derefter er det hensigten, at Kommissionen også skal forelægge forslag til de nødvendige ændringer af disse forordninger, hvis det viser sig nødvendigt for gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik. Forslaget tager også sigte på at opnå størst mulig synergi med miljølovgivningen. Det er ikke muligt ved hjælp af den gældende dataindsamlingsramme at tilvejebringe fyldestgørende data om visse virkninger af fiskeriet på økosystemerne - data, der imidlertid er nødvendige for en effektiv gennemførelse af havstrategirammedirektivet. Der er tale om data om utilsigtet fangst af beskyttede arter (fugle, havpattedyr, skildpadder osv.), fiskeriets indvirkning på fødenet (relationerne mellem rov- og byttedyr) og levesteder. Der vil kunne indsamles relevante data om disse tre virkninger i henhold til den gældende dataindsamlingsramme (med eventuelle ændringer), og disse data kan således med færrest mulige omkostninger samtidig tjene til at øge kendskabet til havmiljøet. Der vil også blive gjort bestræbelser på at skabe synergi med infrastrukturen for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab, ifølge hvilken medlemsstaterne skal oprette indbyrdes kompatible datalagrings- og udvekslingssystemer til støtte for EU's miljøpolitikker og andre politikker og aktiviteter, der kan have en indvirkning på miljøet. 3.2.2.Færre præskriptive regler på EU-niveau uden at sætte datakvaliteten over styr Lovgivningen bør være mere resultatorienteret og give medlemsstaterne større fleksibilitet med hensyn til gennemførelsen. Ved i højere grad at inddrage medlemsstaterne - og inddrage dem tidligere i forløbet inden for rammerne af et regionalt samarbejde - i beslutninger om metoder, der skal følges, eller kvalitetsmål, der skal nås, kan dataindsamlingsrammen forenkles meget, og selve dataindsamlingsordningen gøres mere fleksibel. En sådan forenkling og fleksibilitet kan også opnås ved at lade de vigtigste slutbrugere i en region (f.eks. ICES og GFCM) deltage i udformningen af datakravene, således at det sikres, at disse stemmer bedre overens med deres behov, f.eks. i forbindelse med udarbejdelsen af langsigtede forvaltningsplaner. Sådanne spørgsmål vil fremover navnlig blive drøftet af medlemsstaterne og slutbrugerne på regionalt plan, mens den videnskabelige forsvarlighed fortsat vil blive sikret ved deltagelse af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF). Der bør dog samtidig arbejdes på at opnå bedre og mere pålidelige data, således at den overordnede datakvalitet højnes. Dette kan gøres ved at anvende adfærdskodeksen for europæiske statistikker og kvalitetssikringsreglerne for det europæiske statistiske system. 3.2.3.Reduktion af antallet af detaljer, der besluttes af eller skal rapporteres til Kommissionen I øjeblikket angives det meget detaljeret i de enkelte medlemsstaters nationale programmer, hvad der skal gøres, hvordan og af hvem. Målet er at reducere detaljeringsgraden betragteligt. Nu, hvor man går fra treårige programmer til flerårige EU-programmer og nationale programmer, har medlemsstaterne mulighed for at planlægge deres arbejde for længere perioder ad gangen. Derved reduceres den administrative byrde, der er forbundet med den årlige vedtagelse af finansieringsafgørelser og arbejdsplaner, både for Kommissionen og for medlemsstaterne. Også når det gælder rapportering, vil proceduren og formatet blive væsentligt forenklet (se nedenstående). 3.2.4.Data indsamles én gang, men bruges flere gange Databehovet er vokset i tidens løb og vil fortsat vokse, eftersom fiskeriets og akvakultursektorens indvirkning på havøkosystemerne skal beskrives stadig mere detaljeret, ligesom indvirkningen af menneskets aktiviteter på havmiljøet skal overvåges stadig mere grundigt. Revisionen af dataindsamlingsrammen byder på en lejlighed til på den ene side at sikre, at der står fiskeridata til rådighed for en bredere kreds af interesserede parter og på den anden side at lette medlemsstaternes arbejde med dataanmodninger ved at gøre brug af den nyeste teknologi. For at realisere dette dobbeltmål foreslås det for det første, at dataindsamlingsrammen skal være den vigtigste retsakt, i henhold til hvilken medlemsstaterne skal forelægge de data, som databrugerne har behov for (slutbrugere og andre interesseparter), uanset hvilken juridisk forpligtelse dataene er indsamlet i henhold til (dataindsamlingsrammen eller andre EU-retsforskrifter), medmindre dataene i forvejen skal forelægges i henhold til andre retsforskrifter (f.eks. de fleste statistikforordninger). Det er vigtigt, at der ikke træffes generelle foranstaltninger, som på forhånd begrænser adgangen til data, hvad enten der er tale om videnskabelige organer eller andre interesserede parter. Hvis der er fare for formidling af personoplysninger, skal det sikres, at EU-reglerne om databeskyttelse anvendes. Hvis der opstår en konflikt mellem beskyttelsen af personoplysninger på den ene side og offentlighedens interesse i de pågældende data på den anden side, bør dataforvalterne udarbejde alternative metoder til forelæggelse af dataene i stedet for blot at tilbageholde dem eller aggregere dem unødigt. For det andet foreslås det at bygge videre på erfaringen med indsamling af data på regionalt niveau for at forenkle forelæggelsen af data for slutbrugerne betragteligt. Den nye dataindsamlingsramme bør styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne om at udvikle kompatible datalagrings- og udvekslingssystemer i tråd med dem, der er vedtaget i henhold til direktiv 2007/2/EF, og fremme kompatibiliteten mellem de dataformater, der anvendes i henhold til andre EU-retsakter (f.eks. kontrolforordningen og havstrategirammedirektivet). Hvis der ikke opstilles krav om metoder eller slutresultater, er det muligt at opnå en væsentlig reduktion af den byrde, der i øjeblikket er forbundet med dataanmodninger. Disse forslag opfylder mandatet i forordningen om den nye fælles fiskeripolitik (artikel 25) og er samtidig en opfølgning på Kommissionens meddelelse om innovation i den blå økonomi: Det skal sikres, at videnskabsfolk og interesserede parter har adgang til data, undtagen i tilfælde, hvor der i henhold til EU-lovgivningen kræves databeskyttelse og fortrolighed. Eftersom denne udvikling kræver tid for at blive effektiv, og høringerne om den bedste udformning endnu ikke er afsluttet, bør dataindsamlingsforordningen kun omfatte generelle bestemmelser på dette område. Det er så tanken at udarbejde mere detaljerede bestemmelser på et senere tidspunkt, når der er opnået konsensus medlemsstaterne imellem om de mest egnede løsninger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Ingen bortset fra dem, der allerede forventes som følge af EHFF. 5.Andre elementer 5.1.Gennemførelsesplaner og overvågning-, evaluerings- og rapporteringsordninger samt supplerende foranstaltninger Foruden de nødvendige ændringer af forordningen om dataindsamling har Kommissionen fundet frem til en række supplerende tiltag, som vil blive iværksat for at sikre, at de mål, der opstilles i lovgivningen, realiseres på en effektiv måde. For det første vil der blive udviklet et nyt koncept for EU's flerårige program, som Kommissionen skal vedtage, når forordningen er trådt i kraft. Fremover skal programmet være mindre præskriptivt over for medlemsstaterne og være mere fleksibelt, således at det kan tilpasses i løbet af gyldighedsperioden. Kun kernevariabler, der er stabile i hele perioden, skal indgå i det flerårige program, mens de regionale grupper af medlemsstater skal drøfte og anbefale supplerende variabler og de detaljerede krav om, hvordan dataene skal indsamles.

For det andet skal Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af det nye flerårige EU-program vurdere omkostningerne ved indsamlingen af bestemte data, herunder dækning, detaljeringsgrad og aggregeringsniveau. Idet den holder sig slutbrugernes behov for øje, skal Kommissionen systematisk vurdere, om dataene kan indsamles mindre ofte eller ved hjælp af alternative metoder, som er egnede til den type oplysninger, der er behov for (f.eks. en éngangsundersøgelse). For det tredje skal den årlige rapportering forenkles. Rapporteringen har hidtil været besværlig, og er ikke blevet benyttet til at finde løsninger på de problemer, man er stødt på. Rapporterne gøres mindre beskrivende og repetitiv, idet der hovedsagelig skal rapporteres kendsgerninger og tal. For det fjerde er der fra 2014 betydelige EU-midler til rådighed inden for rammerne af Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som sætter medlemsstaterne i stand til at forbedre deres dataindsamling. Under drøftelserne af programmerne med medlemsstaterne opfordrer Kommissionen dem til at forbedre deres nuværende dataindsamlingssystem (ved navnlig at strømline tilrettelæggelsen og forbedre datalagrings- og transmissionssystemerne), investere i bedre kontrol af datakvaliteten og træffe forberedelser med henblik på tilpasning til nye datakrav. Kommissionen har desuden allerede iværksat tilskud til foranstaltninger under direkte forvaltning for yderligere at styrke det regionale samarbejde. Der vil blive stillet finansiering til rådighed for grupper af medlemsstater, der har til hensigt at udføre fælles aktioner, hvorved der opbygges kapacitet til at implementere den nye dataindsamlingsrammes bestemmelser om regionalt samarbejde, når de træder i kraft. Endelig skal det nævnes, at Kommissionen træffer forberedende foranstaltninger med henblik på at forbedre overvågningen af medlemsstaternes gennemførelse. Selv om medlemsstaterne generelt har efterlevet dataindsamlingsbestemmelserne på tilfredsstillende vis, siden dataindsamlingsrammen blev indført, har der været problemer med fastlæggelse og/eller opfyldelse af forpligtelser. Dette skyldes hovedsagelig problemer knyttet til den administrative kapacitet eller organisation. Det vil blive forsøgt at opnå forbedringer ad flere veje. I henhold til reglerne for EHFF skal medlemsstaterne via mekanismen for forhåndsbetingelser over for Kommissionen påvise, at de råder over tilstrækkelig administrativ kapacitet til at gennemføre kravene til dataindsamling. EHFF omfatter også bestemmelser, der giver Kommissionen mulighed for at afbryde betalingsfristen, suspendere betalingerne eller tilbagesøge EU-midler, hvis den fælles fiskeripolitiks regler ikke overholdes (hvilket også er tilfældet i henhold til den gældende forordning om en EF-ramme for dataindsamling). Vigtigere er det dog, at Kommissionen agter at ændre sin tilgang til overvågning af medlemsstaternes gennemførelse ved sætte manglende overholdelse og tidlig afhjælpning af mangler øverst på dagsordenen. Dette skal gøres ved at sætte større fokus på systemiske problemer, som fører til, at der ikke forelægges data, og gennem et tættere samarbejde med slutbrugerne om deres feedback på medlemsstaternes levering af data. I sidste ende vil Kommissionen ikke afholde sig fra at indlede traktatbrudsprocedure, hvis det viser sig nødvendigt. 5.2.Detaljeret redegørelse for forslagets bestemmelser De ændringer af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 199/2008, der skal foretages, kræver, at en række af forordningens artikler erstattes, udgår eller ændres. Hvis disse ændringer blev foretaget ved hjælp af en ændringsretsakt, ville de gældende bestemmelser være fordelt på den oprindelige retsakt og på ændringsretsakten, og de ville kun kunne identificeres ved at sammenholde de to retsakter. Tilføjelse af nye regler i den oprindelige retsakt ville desuden i visse tilfælde resultere i meget lange artikler og derfor gøre teksten mindre læservenlig. Kommissionen finder det derfor hensigtsmæssigt at foretage en omarbejdning af forordning (EF) nr. 199/2008 for at sikre, at de gældende regler er klare og umiddelbart forståelige. I de tilfælde, hvor artiklerne får nye numre, vises sammenhængen mellem de gamle og de nye numre i tabellen i bilaget. Hvad angår indholdet, ændrer dette forslag kun de artikler, der skal tilpasses som følge af nye behov, der følger af reformen af den fælles fiskeripolitik. Overflødige artikler udgår, og de artikler og elementer, der erfaringsmæssigt har vist sig at være egnede til formålet og omkostningseffektive, beholdes i deres nuværende form. Navnlig nøglebestemmelserne i den nuværende ordning bør beholdes. Der er tale om: fastlæggelse af et flerårigt EU-program, som skal gennemføres ved hjælp af nationale dataindsamlingsplaner, centrale forpligtelser i form af tilsagn fra medlemsstaterne om indsamling, lagring, beskyttelse og levering af data, bestemmelser om dataslutbrugeres rettigheder og forpligtelser og bestemmelser om samarbejde i og mellem de enkelte medlemsstater samt med og mellem de videnskabelige organer og forvaltningsorganer. De foreslåede ændringer ser således ud i forhold til den gældende forordning: Artikel 1 Af klarhedshensyn og for at undgå overlapning sondres der mellem data, der er indsamlet i henhold til denne forordning, og hvis indsamling, forvaltning og anvendelse er defineret i denne forordning, og data, der er indsamlet i henhold til andre EU-retsforskrifter, og hvis anvendelse er defineret i nærværende forordning. Denne tilgang er ikke ny, men sondringen er gjort mere præcis. Der indsamles også data i henhold til andre retsforskrifter, navnlig forordning (EF) nr. 1224/2009 (data om fiskeriaktiviteter), forordning (EF) nr. 295/2008, forordning (EF) nr. 762/2008 (akvakulturstatistik), direktiv 2008/56/EF (havstrategirammedirektivet), direktiv 2000/60/EF (vandrammedirektivet), direktiv 2009/147/EF (fugledirektivet), direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet), forordning (EF) nr. 1921/2006 (landing- og fangststatistik), forordning (EF) nr. 216/2009, (EF) nr. 217/2009, (EF) nr. 218/2009 (fangststatistik), forordning (EF) nr. 26/2004 (flåderegister), forordning nr. 812/2004 (hvalforordningen), forordning (EF) nr. 1100/2007 (åleforordningen), forordning (EF) nr. 1967/2006 (middelhavsforordningen), forordning (EU) nr. 1343/2011 (gennemførelse af GFCM-henstillinger) og forordning (EF) nr. 2347/2002 (adgang til dybhavsbestande), forordning (EU) nr. 1236/2010, Rådets afgørelse 2010/717/EU (gennemførelse af multilaterale aftaler om kontrol) og forordning (EF) nr. 1006/2008 (fiskeritilladelser). Disse forordninger er ikke opført i artiklerne, men er nævnt i betragtningerne som eksempler. Artikel 2 Bestemmelser, der skal sikre overholdelse af reglerne om beskyttelse af personoplysninger, som er bibeholdt fra den gældende forordning. Artikel 3 Selv om indsamling af data om rekreativt fiskeri kun udgør en begrænset del af de nuværende krav, er den gældende definition for snæver og bør dække alle former for rekreativt fiskeri, ikke blot fiskeri "i rekreativt eller sportsligt øjemed". Definitionerne i de forskellige retsakter bør så vidt muligt bringes i overensstemmelse med hinanden, bl.a. definitionen på et fiskerfartøj. Selv om havområderne er defineret i forordningen om den fælles fiskeripolitik, svarer denne definition heller ikke til de geografiske regioner, der anvendes i forordningen om dataindsamlingsrammen, eftersom definitionen kan være baseret på andre grundlag end videnskabelige. Når det gælder definitionen af havområder med henblik på et samarbejde om indsamling af data, er det derfor vigtigt at den fastlægges på grundlag af den videnskabelige viden om fælles fiskebestandene.

Det bør ikke længere fastsættes i forordningen om dataindsamlingsrammen, hvilke metoder der skal anvendes ved indsamling af data. Derfor bør definitionen "flådefiskeribaseret prøveudtagning", som er en bestemt metode, udgå. Artikel 4 I forordningen om dataindsamlingsrammen bør der kun fastsættes grundregler og -kriterier for, hvilke oplysninger der skal indsamles. Den største udfordring bliver at finde frem til det mest egnede lovgivningsmæssige format, som sikrer den rette balance mellem på den ene side fleksibilitet (f.eks. ubesværet tilpasning af dataindsamlingsprogrammerne til nye behov) og på den anden side forudsigelighed (f.eks. behovet for at sikre, at nøgledata indsamles i et tilstrækkeligt langt tidsrum, således at der kan udarbejdes pålidelige tidsserier). Forordningen om dataindsamlingsrammen skal på den ene side først og fremmest sikre, at indholdet i EU's flerårige program og eventuelle ændringer hertil baseres på principperne i artikel 25 i forordningen om den fælles fiskeripolitik. Det er ikke nødvendigt at gentage disse principper, idet henvisningen til disse principper anføres i betragtningerne. På den anden side skal de præcise variabler, arter, kategorier, dimensioner, herunder dækning og aggregeringsniveau (hvilke oplysninger der skal indsamles) og metoder (hvordan oplysningerne skal indsamles) fastlægges i en delegeret retsakt vedtaget af Kommissionen (hvilke oplysninger, der skal indsamles) eller først drøftes af medlemsstaterne i de regionale grupper (hvordan oplysningerne skal indsamles). Hvad angår det første aspekt, er dette hovedformålet med EU's flerårige program, og hvad angår det andet aspekt, bør medlemsstaternes forpligtelser være afspejlet i deres arbejdsplaner. Forordningen om dataindsamlingsrammen indeholder ikke på nuværende tidspunkt kriterier, der kan tjene som retningslinjer for udarbejdelsen af EU's flerårige program. Indførelsen af sådanne kriterier tager sigte på at skabe større gennemsigtighed og tilvejebringe en rationel strategi for fastlæggelsen af databehov. De regionale koordinationsgrupper, EU-medlemsstaternes eksperter og EU's videnskabsfolk i STECF vil blive hørt, før Kommissionen vedtager det flerårige program ved hjælp af en delegeret retsakt. Artikel 5 Stk. 1 og 3: De data, der skal indgå i EU' flerårige program, er de data, der ikke indsamles i henhold til andre EU-retsforskrifter. Stk. 2: Kategorierne af databehov specificeres. Disse kategorier skal indgå i EU's flerårige program. Når det gælder fiskeridata, fastlægges de nøjagtige behov på grundlag af følgende overvejelser: –overholdelse af EU's og medlemsstaternes internationale forpligtelser –databehov vedrørende bestande, der forvaltes i henhold til EU-lovgivningen. De nøjagtige datakrav, herunder variabler og hyppighed, fastlægges således, at det er muligt at realisere målene i den relevante EU-lovgivning. Af eksempler kan nævnes: målet om fiskeri efter princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY) som fastsat i den fælles fiskeripolitik, de relevante langsigtede forvaltningsplaner eller planer vedrørende udsmid på EU-niveau eller medlemsstatsniveau; forordningerne om fiskerimuligheder; mindstereferencestørrelser som omhandlet i forordning (EF) nr. 1967/2006 (middelhavsforordningen), forordning (EF) nr. 2347/2002 (adgang til dybhavsbestande) og forordning (EF) nr. 1100/2007 (åleforordningen). Databehov for bestande, der i øjeblikket ikke forvaltes i henhold til EU-lovgivningen, men som har stor social eller økonomisk betydning. Det rekreative fiskeri kan inkluderes i denne forbindelse, hvis det er hensigtsmæssigt, f.eks. hvis dette fiskeri forventes at have en væsentlig indvirkning på fiskeridødeligheden, og hvis det ikke allerede er omfattet af artikel 55 i forordning (EF) nr. 1224/2009 (kontrolforordningen). –socioøkonomiske data om fiskeriet indsamles hovedsagelig i henhold til dataindsamlingsrammen, og de er en forudsætning for at kunne overvåge resultaterne af forordningen. –data, der er nødvendige for at kunne vurdere fiskeriets indvirkning på havøkosystemet. Disse omfatter: data om bifangster af ikkemålarter, navnlig arter, der er beskyttet i henhold til international ret eller EU-lovgivningen, data om fiskeriets indvirkning på marine levesteder og data om fiskeriets indvirkning på fødenettet. Der er behov for data om fiskeriaktiviteter (fangster, landinger, indsats og kapacitet) for at kunne foretage biologiske og økonomiske analyser. Hvad disse data angår trækker videnskabsfolkene i et vist omfang på optællingsdata, der er registreret eller indsamlet i henhold til kontrolforordningen. Der er dog i øjeblikket betydelige mangler i datadækningen, som der bør rettes op på med dataindsamlingsrammen, f.eks. når det gælder data om små flådekategorier og landinger under 50 kg, og denne situation vil forblive uændret, indtil sådanne variabler eventuelt også dækkes af kontrolforordningen. Hvad angår akvakultur er der i lyset af den fælles fiskeripolitiks mål om bæredygtig udvikling af akvakultursektoren behov for variabler om bæredygtighed, særlig om akvakultursektorens indvirkning på miljøet og dens effektivitet, hvor parametre som f.eks. dødelighed/tab og anvendelse af farmaceutiske produkter kan anvendes. Den overlapning, der i øjeblikket findes mellem dataindsamlingsrammen og statistikforordningerne med hensyn til data om primærproduktion, vil blive fjernet ved at anvende en ordning, hvorunder krav om indsamling af basisproduktionsdata er dækket af statistikforordningerne, og yderligere socioøkonomiske og miljømæssige data/bæredygtighedsdata er dækket af dataindsamlingsrammen, i det omfang, der er behov for sådanne data, og de ikke allerede indsamles i anden sammenhæng. I forarbejdningssektoren indsamles data om fiskeforarbejdning i øjeblikket både i henhold til dataindsamlingsrammen og i henhold til forordningen om statistik over erhvervsstrukturer som en del af kategorien landbrug/fødevareforarbejdning. Fremover skal der kun fastsættes yderligere krav om dataindsamling i dataindsamlingsrammen, hvis sådanne krav ikke allerede er omfattet af forordningerne om statistik over erhvervsstrukturer. Stk. 4 og 5: Hvad angår forskningsundersøgelser, skal listen ligesom på nuværende tidspunkt udspecificeres i EU's flerårige program, eftersom der er behov for en ramme for samarbejdet mellem medlemsstaterne og de videnskabelige institutter, idet mange undersøgelser foretages på internationalt plan. Der fastlægges en ramme med kriterier for, hvornår der skal foretages undersøgelser, idet der i EU's flerårige program kan fastsættes en nedre grænse for, hvornår medlemsstater, hvis fiskeriaktiviteter ligger under nævnte grænse, ikke behøver at deltage. For afveje den byrde, der er forbundet med at oprette et stikprøveprogram, mod fordelene ved at tilvejebringe dataene, bør forordningen om dataindsamlingsrammen indeholde en bestemmelse, der giver mulighed for at fritage medlemsstater for at udtage stikprøver med henblik på fremskaffelse af bestemte data. Betingelserne for at kunne fritages for stikprøvetagning skal så fastsættes i EU's flerårige program. Artikel 6

Stk. 1: Bestemmelserne om gennemførelsen af EU's program skal ajourføres i lyset vedtagelsen for nylig af forordning (EU) nr. 508/2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF). Fra og med 2014 skal programmeringen af dataindsamlingsaktiviteterne foregå på grundlag af reglerne for EHFF. Medlemsstaterne skal i henhold til reglerne for EHFF indsende et operationelt program, som indeholder en del om dataindsamling (artikel 18, stk. 1, litra p)). Denne del skal indeholde en beskrivelse af dataindsamlingsaktiviteter, datalagringsmetoder, dataforvaltning og dataanvendelse og en beskrivelse af evnen til at opnå en forsvarlig økonomisk og administrativ forvaltning af de indsamlede data. Det operationelle programs del om dataindsamling kommer til at indeholde mere almene oplysninger om ovenstående emner og vil være mindre detaljeret en de nuværende nationale programmer. Programmet skal vedtages af Kommissionen og kommer til at danne grundlag ikke blot for medlemsstaternes forpligtelser, men også for EU's medfinansiering af aktiviteterne. I stedet for to på hinanden følgende detaljerede afgørelser om de nationale programmer, som skal træffes hvert tredje år, samt årlige finansieringsafgørelser vil programmeringen af dataindsamlingsaktiviteterne med andre ord kun kræve én enkelt strategisk Kommissionsafgørelse, som gælder i syv år. Det operationelle program under EHFF suppleres af en national arbejdsplan for dataindsamling med mere detaljerede oplysninger om de aktiviteter, der skal udføres. Arbejdsplanen indgives hvert år, medmindre den eksisterende arbejdsplan for det foregående år stadig finder anvendelse (artikel 21). Kommissionen godkender planerne ved hjælp af en forenklet procedure. Ved fastsættelsen af gennemførelsesbestemmelser for indgivelse af de nationale arbejdsplaner skal Kommissionen drage nytte af de tidligere erfaringer og forenkle proceduren for indgivelse og godkendelse af samt rapportering om disse planer for at få størst muligt udbytte af den forenkling, der tilvejebringes af de nye regler. Stk. 2: I lyset af ovenstående bør arbejdsplanens indhold beskrives i denne forordning. Proceduren, formatet og tidsplanerne kan, som det fremgår af artikel 22, stk. 1, litra d), i forordning (EU) nr. 508/2014, specificeres yderligere i en gennemførelsesretsakt. I artikel 21 i forordning (EU) nr. 508/2014 henvises der til artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 199/2008. Efter vedtagelsen af nærværende forordning er det mere hensigtsmæssigt at henvise til hele artikel 4. Stk. 3: Hvad angår fastlæggelsen af metoder til dataindsamling er der behov for nye bestemmelser, som beskriver, hvilke etaper medlemsstaterne skal følge, og hvad de skal tage hensyn til. Heri indgår koordination med henblik på at undgå dobbeltarbejde og udnytte stordriftsfordele. Kommissionens deltagelse består kun i at kontrollere, om de arbejdsplaner, der er resultatet heraf, opfylder medlemsstaternes forpligtelser, og om de dækker det, de skal. STECF vil blive hørt før godkendelsen af arbejdsplanerne. Artikel 7 Den rolle og de opgaver, som skal varetages af det nationale kontaktorgan, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 665/2008, præciseres yderligere. Artikel 8 Stk. 1: Den procedure, der anvendes til at bestemme databehov, er stærkt forankret i det regionale samarbejde. Idet der bygges videre på de eksisterende regionale koordineringsmøder, bør der i hvert havområde finde en kontinuerlig proces sted, som koordineres af de regionale koordineringsgrupper. Disse grupper skal bestå af eksperter fra medlemsstaterne, Kommissionen og de relevante dataslutbrugere (stk. 2), og de skal selv fastsætte deres forretningsorden (stk. 3). For at bevare en vis grad af ensartethed og fremme alle havområders overholdelse af de horisontale principper, der er fastsat i EU-lovgivningen, skal indsamling af data, som er relevante for alle områder, koordineres af Kommissionen (stk. 4). Koordineringen i de regionale koordineringsgrupper kan udmøntes i fælles henstillinger i form af udkast til en regional arbejdsplan med beskrivelse af procedurer og metoder for indsamling og behandling af data samt kvalitetssikring og -kontrol. Sådan nytænkning kan give sig udslag i betydelige fordele, når det gælder samordningen af dataindsamlingsprocedurer og den overordnede kvalitet af dataene, og skabe større balance mellem de data, der indsamles, og det regionale behov for videnskabelig rådgivning. Af hensyn til behovet for forenkling kunne de regionale arbejdsplaner eventuelt erstatte dele af de nationale arbejdsplaner. Ligesom de nationale arbejdsplaner skal de regionale arbejdsplaner godkendes af Kommissionen efter høring af STECF (stk. 5 og 6). Ved fastlæggelsen af EU's flerårige program skal Kommissionen høre de regionale koordineringsgrupper (jf. artikel 3), ligesom medlemsstaterne skal høre hinanden inden for rammerne af de regionale koordineringsgrupper (artikel 4), inden de udarbejder deres nationale arbejdsplaner, og tilpasse deres planer til de regionale koordineringsgruppers fælles henstillinger eller regionale arbejdsplaner (stk. 6). Bestemmelserne om regional koordination kan om nødvendigt præciseres yderligere i gennemførelsesretsakter (stk. 7). Artikel 9 og 10 Henvisningerne til de nationale programmer bør erstattes af henvisninger til arbejdsplaner, og henvisningen til finansielle bestemmelser udgår, fordi disse er omfattet af EHFF. Kommissionens høring af STECF om medlemsstaternes arbejdsplaner og årlige rapporter kan sammenlignes med den nuværende høring om de nationale programmer og bør videreføres, således at det kan kontrolleres, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser. Det vil være muligt ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtaget af Kommissionen at forenkle rapporteringsformatet og -værktøjerne yderligere. Artikel 8, 9, 10, 11, 12, 15, 18 og 19 udgår Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) er der foretaget en ændring af den måde, der ydes støtte på til medlemsstaternes dataindsamlingsaktiviteter, og denne forordning er nu den eneste retsakt, i henhold til hvilken der kan ydes finansiering til medlemsstaternes dataindsamlingsaktiviteter. Det er derfor nødvendigt at bringe forordning (EF) nr. 199/2008 i overensstemmelse hermed ved at fjerne enhver bestemmelse om EU-støtte i henhold til forordningen om dataindsamlingsrammen (tidligere artikel 8). Det bør ikke længere fastsættes i en EU-retsakt, hvilke metoder der skal anvendes til indsamling af data. Bestemmelserne om specifikke metoder til dataindsamling bør derfor udgå (tidligere artikel 9, 10, 11 og 12). Metoderne til dataindsamling vil blive udarbejdet i EU-ekspertgrupper, i de fælles henstillinger fra de regionale koordineringsgrupper eller i de regionale arbejdsplaner.

Navnlig bør den tidligere artikel 9 udgå, eftersom den fastsætter metoder til stikprøveudtagning, som der nu findes bedre alternativer til, og som kan besluttes på regionalt plan. Bestemmelserne i den tidligere artikel 10 indgår nu i artikel 11. Den tidligere artikel 11 kan udgå, eftersom bestemmelserne i stk. 1 og 2 nu er omfattet af den nye artikel 3 og 4, og bestemmelserne i stk. 3 og 4 er omfattet af den nye artikel 6. Den tidligere artikel 12 bør udgå, eftersom bestemmelserne heri nu er omfattet af den nye artikel 5. Den tidligere artikel 15 udgår, fordi den er overflødig som følge af den nye artikel 1 og 4 samt betragtning 5. Den tidligere artikel 18 og 19 udgår, idet de indgår i artikel 16. Artikel 11 For at sikre en effektiv og ensartet gennemførelse af forordningen om dataindsamlingsrammen i alle medlemsstater er der behov for nøglekrav hvad angår dataindsamlernes rettigheder og fartøjsførernes forpligtelser. Disse krav bygger på de gældende bestemmelser i forordning (EF) nr. 199/2008 og kan præciseres yderligere i gennemførelsesretsakter. Artikel 16 og 17 Det er hensigten, at artikel 16 og 17 skal erstatte den tidligere artikel 18 og 19 for at sikre overensstemmelse med artikel 25, stk. 2, litra e), i forordningen om den fælles fiskeripolitik og således gennemføre de heri fastsatte principper om interesserede parters rettidige adgang til relevante data. Hvis der i henhold til den gældende EU-lovgivning er behov for databeskyttelse og fortrolighed, bør der træffes de nødvendige forholdsregler for at sikre, at sådanne krav opfyldes. "Primære data" defineres som "data om enkeltfartøjer, fysiske eller juridiske personer eller enkeltprøver" (artikel 2, litra e)). Primære data kan omfatte personoplysninger vedrørende identificerede eller direkte eller indirekte identificerbare enkeltpersoner, som f.eks. fartøjsejere. Medlemsstaterne skal sikre, at primære data "lagres sikkert i elektroniske databaser" og "behandles fortroligt" (artikel 12, litra a)). Bestemmelserne om primære data ændres ikke ved dette forslag. Regler om databeskyttelse er imidlertid relevante i de tilfælde, hvor detaljerede data, der er uddraget af systemet med henblik på specifikke analyseformål, giver et resultat, der kan identificere en fysisk person. "Detaildata" er data, der bygger på primære data i en form, hvor det ikke er muligt direkte eller indirekte at identificere fysiske eller juridiske personer. "Aggregerede data" er resultatet af en opsummering af primære data eller detaildata med henblik på specifikke analyseformål. Ifølge den gældende forordning skal medlemsstaterne levere disse oplysninger til slutbrugerne og andre interesserede parter på anmodning. I dette forslags artikel 16 bekræftes sidstnævnte princip. Generelt set er det ikke sandsynligt, at det ved hjælp af sådanne data er muligt at identificere fysiske personer, men det kan dog være tilfældet med meget små datasæt. Forslaget indeholder derfor en bestemmelse om, at der skal træffes forholdsregler, hvis der er risiko for, at det ved hjælp af datasæt direkte eller indirekte er muligt at identificere personoplysninger. Der er navnlig tale om: I stk. 1 gentages princippet om rettidig tilrådighedsstillelse af data og behovet for at undgå unødige restriktioner. I stk. 2 tilføjes kravet om, at medlemsstaterne skal træffe passende forholdsregler, som f.eks. et højere aggregeringsniveau eller anonymisering af data, hvis de indeholder oplysninger om identificerede eller identificerbare fysiske personer. I stk. 2 fastsættes det ligeledes, at der kan vedtages delegerede retsakter med det formål at fastlægge sådanne forholdsregler. I stk. 3 fastsættes der en forpligtelse til at sikre, at slutbrugere, der deltager i udarbejdelsen af den videnskabelige rådgivning om fiskeri, får stillet dataene til rådighed inden for relativt korte frister, eftersom de skal forelægge deres rådgivning for fiskeriforvalterne og i givet fald miljøforvalterne, rettidigt. Det bør også sikres, at andre interesserede parter, som f.eks. de rådgivende råd, der er oprettet i henhold til artikel 43 i forordning (EU) nr. 1380/2013, medlemmerne af det videnskabelige samfund eller offentligheden, som har interesse i data med henblik på offentliggørelse, offentlig drøftelse og interessentdeltagelse i udarbejdelsen af politikker, modtager de data, de har behov for, inden for en bestemt frist. I stk. 3 og 4 gentages en gældende bestemmelse fra artikel 20, stk. 3. I artikel 17 fastsættes der krav om at øge kompatibiliteten mellem datalagrings- og udvekslingssystemer med henblik på at lette udveksling af data mellem medlemsstaterne, slutbrugerne og Kommissionen. Der fastsættes samtidig et krav om at lette videreformidlingen af oplysninger til andre interesserede parter (stk. 1). Forordningen indeholder ingen bestemmelser om, hvilke metoder der skal anvendes til udveksling af data, eftersom der fortsat er behov for at undersøge de tekniske muligheder yderligere. Parterne i sådanne datasystemer skal under alle omstændigheder sørge for, at personoplysninger beskyttes, og derfor træffe passende forholdsregler bestående af f.eks. et højere aggregeringsniveau eller anonymisering af data, hvis sådanne data omfatter oplysninger vedrørende identificerede eller identificerbare fysiske personer (stk. 2). Artikel 24

I artikel 24 ajourføres henvisningen til komitéens navn som følge af vedtagelsen af forordningen om den nye fælles fiskeripolitik, og der tilføjes et krav om, at der skal aflægges rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens gennemførelse. Artikel 25 udgår, indførelse af en ny artikel 23, ændring af den tidligere artikel 27 (nu artikel 24). Forordningen om dataindsamlingsrammen blev vedtaget, inden Lissabontraktaten trådte i kraft, og reglerne om delegation og udvalgsprocedurer skal derfor ajourføres. 6.Tidsfrister Gyldighedsperioden for forordning (EF) nr. 199/2008 er tidsubegrænset. Det nuværende flerårige EU-program og de 23 medlemsstaters nationale programmer udløber den 31. december 2016. Forordningen om dataindsamlingsrammen bør derfor vedtages i så god tid, at det nye flerårige EU-program og medlemsstaternes arbejdsplaner kan vedtages inden udgangen af 2016, og at der er tid til at foretage de forberedelser og høringer, der skal finde sted medlemsstaterne imellem på regionalt niveau og med deltagelse af de videnskabelige organer, som f.eks. STECF. ê 199/2008 (tilpasset) 2015/0133 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fastlæggelse af en EF Ö EU Õ-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik

(omarbejdning) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Europæiske Fællesskab Ö Den Europæiske Unions funktionsmåde Õ, særlig artikel 37 Ö 43, stk. 2 Õ, under henvisning til forslag fra Ö Europa- Õ Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet Ö efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter Õ, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, Ö efter den almindelige lovgivningsprocedure, Õ og ud fra følgende betragtninger:

ò ny (1)Der skal foretages en række ændringer af Rådets forordning (EF) nr. 199/2008. Af klarhedshensyn bør forordningen derfor omarbejdes. (2)Der er ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 foretaget en reform af den fælles fiskeripolitik. Målene for den fælles fiskeripolitik og kravene til dataindsamling i fiskerisektoren er fastsat i nævnte forordnings artikel 2 og 25. Derudover er der ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 foretaget en ændring af den måde, hvorpå der ydes støtte til medlemsstaternes dataindsamlingsaktiviteter. ê 199/2008 betragtning 1 (tilpasset) Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik vurderer Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (i det følgende benævnt »STECF«) regelmæssigt forvaltningen af levende akvatiske ressourcer, herunder biologiske, økonomiske, miljømæssige, sociale og tekniske aspekter. ê 199/2008 betragtning 2 (tilpasset) Både den adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri, der er fastlagt af De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, og aftalen om bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, understreger nødvendigheden af at udvikle forsknings- og dataindsamlingsarbejdet for at forbedre den videnskabelige viden på området. ê 199/2008 betragtning 3 (tilpasset) (3)I tråd med den fælles fiskeripolitiks mål om bevarelse, forvaltning og udnyttelse af levende akvatiske ressourcer i tredjelandsfarvande deltager Fællesskabet Ö Unionen Õ i indsatsen for at bevare fiskeressourcerne, bl.a. i henhold til de bestemmelser, der er vedtaget i fiskeripartnerskabsaftaler eller af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. ê 199/2008 betragtning 4 (tilpasset) Den 23. januar 2003 vedtog Rådet konklusioner vedrørende Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en »EF-handlingsplan for integration af miljøbeskyttelseskrav i den fælles fiskeripolitik« med vejledende principper, forvaltningsforanstaltninger og et arbejdsprogram for at indføre økosystembaserede principper i fiskeriforvaltningen. ê 199/2008 betragtning 5 (tilpasset) Den 13. oktober 2003 vedtog Rådet konklusioner vedrørende Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedring af den videnskabelige og tekniske rådgivning til brug for Fællesskabets fiskeriforvaltning, som beskriver Fællesskabets behov for videnskabelig rådgivning, fastlægger rådgivningsmekanismerne, udpeger områder, hvor systemet må styrkes, og foreslår mulige løsninger på kort, mellemlang og lang sigt.

ê 199/2008 betragtning 6 (tilpasset) Rådets forordning (EF) nr. 1543/2000 af 29. juni 2000 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling og forvaltning af data, der er nødvendige til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik bør revideres for at tage behørigt hensyn til en fiskeriforvaltning med udgangspunkt i fiskerflåden, behovet for udvikling af en økosystembaseret tilgang, for kvalitetsforbedringer, for mere fyldestgørende fiskeridata og bredere adgang til dem, for mere effektiv støtte til levering af videnskabelig rådgivning og for fremme af samarbejde mellem medlemsstaterne. ê 199/2008 betragtning 7 (tilpasset) De nugældende forordninger om indsamling og forvaltning af fiskeridata indeholder bestemmelser om indsamling og forvaltning af data vedrørende fiskerfartøjer, deres aktiviteter og fangster samt prisovervågning, som bør tages i betragtning i denne forordning for at strømline indsamlingen og anvendelsen af disse data i hele den fælles fiskeripolitik og for at undgå dobbeltarbejde i indsamlingen af data. Disse nugældende forordninger er følgende: Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik , Rådets forordning (EF) nr. 788/96 af 22. april 1996 om medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger om akvakulturproduktionen , Kommissionens forordning (EF) nr. 2091/98 af 30. september 1998 om opdelingen af Fællesskabets fiskerflåde og fiskeriindsats inden for rammerne af de flerårige udviklingsprogrammer , Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter , Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande , Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF , Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer , Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister , Rådets forordning (EF) nr. 812/2004 af 26. april 2004 om foranstaltninger vedrørende utilsigtede fangster af hvaler ved fiskeri , Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1921/2006 af 18. december 2006 om fremsendelse af statistiske data vedrørende landinger af fiskevarer i medlemsstaterne , Rådets forordning (EF) nr. 1966/2006 af 21. december 2006 om elektronisk registrering og indberetning af fiskerioplysninger og om teledetektionsmetoder , og Rådets forordning (EF) nr. 1100/2007 af 18. september 2007 om foranstaltninger til genopretning af bestanden af europæisk ål . ò ny (4)Af klarhedshensyn og for at undgå dobbeltarbejde bør der sondres mellem data, der indsamles i henhold til denne forordning, og for hvilke der er fastsat regler for indsamling, forvaltning og anvendelse, og data, der indsamles i henhold til andre EU-retsakter, og for hvilke der i denne forordning kun fastsættes regler for anvendelse. (5)Der indsamles data i henhold til andre retsakter, bl.a. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1921/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 295/2008, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 762/2008, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1236/2010, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1343/2011, Rådets direktiv 92/43/EØF, Rådets forordning (EF) 2347/2002, Rådets forordning (EF) 812/2004, Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006, Rådets forordning (EF) nr. 1100/2007, Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008, Rådets forordning (EU) nr. 1224/2009, Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 og Kommissionens forordning (EU) nr. 717/2010. ê 199/2008 betragtning 15 (tilpasset) (6)Forpligtelserne vedrørende adgang til data, som er omfattet af denne forordning, berører Ö bør Õ ikke Ö berøre Õ medlemsstaternes forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer. ê 199/2008 betragtning 8 (tilpasset) Data, der indsamles med henblik på videnskabelig evaluering, bør omfatte oplysninger om flåder og deres aktiviteter, biologiske data om fangster, herunder udsmid, oplysninger om undersøgelser af fiskebestande og de miljøpåvirkninger, som fiskeri kan have for havøkosystemet. Der bør også inddrages data, som forklarer prisdannelsen, og andre data, der kan gøre det lettere at vurdere den økonomiske situation for fiskerivirksomhederne, akvakulturen og forarbejdningsindustrien samt udviklingen i beskæftigelsen i disse sektorer. ê 199/2008 betragtning 9 (tilpasset) For at beskytte og bevare de levende akvatiske ressourcer og sikre en bæredygtig udnyttelse af dem bør der gradvist indføres fiskeriforvaltning efter en økosystembaseret tilgang. Med henblik herpå er det nødvendigt at indsamle data for at vurdere fiskeriets påvirkning af havøkosystemet. ê 199/2008 betragtning 10 (tilpasset)

Fællesskabsprogrammerne for indsamling, forvaltning og anvendelse af fiskeridata bør gennemføres under medlemsstaternes direkte ansvar. Medlemsstaterne bør derfor fastlægge nationale programmer i sammenhæng med fællesskabsprogrammet. ò ny (7)I forbindelse med lagring, behandling og udveksling af data bør det til alle tider og på alle niveauer sikres, at forpligtelserne vedrørende beskyttelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 opfyldes. (8)Af klarhedshensyn bør der i nærværende forordning fastsættes en række definitioner. (9)Definitionen på "rekreativt fiskeri" bør omfatte alle former for ikke-erhvervsmæssigt fiskeri uanset formålet for at dække alle former fiskeri, der kan have indvirkning på fiskebestandene. (10)Definitionen på "slutbrugere" bør bringes i overensstemmelse med definitionen på "slutbruger af videnskabelige data", der er fastsat forordning (EU) nr. 1380/2013, og således også omfatte videnskabelige organer, der har interesse i de miljømæssige aspekter af fiskeriforvaltning. (11)Definitionen på "havområder" bør være baseret på et videnskabeligt grundlag. (12)Denne forordning bør skabe grundlaget for, at Unionen og medlemsstaterne kan realisere de mål og principper, der er fastsat i artikel 25 i forordning (EU) nr. 1380/2013. Til dette formål er der behov for et flerårigt EU-program, som koordinerer samtlige medlemsstaters dataindsamlingsaktiviteter. De vigtigste krav til og kriterier for opstillingen af et sådant flerårigt EU-program og for de høringer, der skal finde sted før vedtagelsen, bør fastsættes. (13)Slutbrugernes databehov bør fastlægges, og det bør specificeres, hvilke data der skal indsamles i henhold til denne forordning. Der bør indsamles data om fiskeriets indvirkning på økosystemet og data om akvakultursektorens bæredygtighed. For at lette den administrative byrde bør det sikres, at data, der indsamles i henhold til denne forordning, ikke også indsamles i henhold til anden EU-lovgivning. (14)Data, der er nødvendige for gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik, og som ikke direkte er omfattet af bestemmelserne i forordning (EU) nr. 1380/2013, som f.eks. de data, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1100/2007 og forordning (EF) nr. 2347/2002, bør også være omfattet af nærværende forordning. (15)Medlemsstaterne bør gennemføre det flerårige EU-program på nationalt plan ved at beskrive deres vigtigste dataindsamlingsaktiviteter i den del af det operationelle program, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1, litra p), i forordning (EU) nr. 508/2014, og supplere dette med en arbejdsplan som omhandlet i samme forordnings artikel 21. Kravene til disse arbejdsplaners indhold bør fastsættes i nærværende forordning. (16)De trin, som medlemsstaterne bør følge, og de aspekter, de bør tage hensyn til i forbindelse med fastlæggelsen af metoder til dataindsamling i deres arbejdsplaner, bør beskrives. For at sikre en effektiv og ensartet gennemførelse af denne forordning i medlemsstaterne bør de vigtigste krav vedrørende de nationale koordineringsordninger, dataindsamlernes rettigheder og fiskerfartøjsførernes forpligtelser også fastsættes. (17)Af artikel 19, stk. 1, og artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) nr. 508/2014 fremgår det, at Kommissionen skal godkende medlemsstaternes operationelle programmer, arbejdsplaner og ændringer hertil. I henhold til nævnte forordnings artikel 22 kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte regler om procedurer, format og tidsplaner. (18)Arbejdsplanerne bør vurderes efter høring af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri for at sikre, at planerne opfylder de minimumskrav, der er fastsat i denne forordning. (19)For muliggøre overvågning af medlemsstaternes gennemførelse af dataindsamlingsaktiviteterne bør medlemsstaterne aflægge rapport til Kommissionen i et fastlagt format. ê 199/2008 betragtning 11 (tilpasset) (20)Det er nødvendigt, at medlemsstaterne samarbejder indbyrdes og med tredjelande og samordner deres nationale programmer Ö arbejdsplaner Õ med hensyn til indsamling af data om det samme havområde og områder, der dækker relevante indre farvande.

ê 199/2008 betragtning 12 (tilpasset) Der bør på fællesskabsplan fastlægges prioriteter og procedurer for dataindsamling og -behandling i Fællesskabet for at sikre sammenhæng i ordningen som helhed og optimere dens omkostningseffektivitet ved at etablere en stabil flerårig regional ramme. ò ny (21)I lyset af den fælles fiskeripolitiks mål om at overdrage mere ansvar til medlemsstaterne og i højere grad inddrage slutbrugerne i dataindsamlingen bør det regionale samarbejde udvides fra det tidligere ene møde til en kontinuerlig proces, som koordineres af de regionale koordinationsgrupper for hvert havområde. (22)Medlemsstaterne bør selv fastsætte, hvordan de indsamler deres data, men for at kunne samle dataene på regionalt plan bør de sammen med de øvrige medlemsstater inden for regionen fastsætte minimumskrav for datakvalitet, -dækning og -kompatibilitet. Når der er generel enighed om metoderne på regionalt plan, bør den regionale koordinationsgruppe forelægge en regional arbejdsplan for Kommissionen med henblik på godkendelse. (23)Detaljerne i dataindsamlingsmetoderne bør ikke længere fastsættes i en EU-retsakt. Bestemmelserne om særlige metoder til indsamling af data bør derfor erstattes af en beskrivelse af den procedure, der skal anvendes til fastsættelse af metoderne. Proceduren bør navnlig omfatte et samarbejde mellem medlemsstaterne og databrugerne i de regionale koordinationsgrupper og Kommissionens godkendelse af medlemsstaternes arbejdsplaner. ê 199/2008 betragtning 13 (tilpasset) (24)De i denne forordning omhandlede data bør indlæses i nationale edb- elektroniske databaser, så de er tilgængelige for Kommissionen og kan sendes til Ö stilles til rådighed for Õ slutbrugerne Ö databrugerne Õ. Det er i forskermiljøets Ö alle databrugeres Õ interesse, at der åbnes for adgang til data, som ikke giver mulighed for at identificere personer, Ö uden restriktioner Õ for enhver med interesse i at analysere sådanne data. ê 199/2008 betragtning 14 (tilpasset) (25)Ö Videnskabelig rådgivning med henblik på Õ fForvaltningen af fiskeressourcerne stiller krav om behandling af detaildata, således at der kan blive gjort noget ved specifikke spørgsmål Ö fiskeriforvalternes behov for data kan opfyldes Õ. I den forbindelse bør medlemsstaterne sende Ö stille Õ de nødvendige data Ö til rådighed med henblik på Õ til videnskabelig analyse og sikre, at de har den tekniske kapacitet til at gøre det. Om nødvendigt bør detaildataene aggregeres, før de sendes, til det aggregationsniveau, der er angivet i anmodningen fra slutbrugerne. ò ny (26)I henhold til artikel 25, stk. 2, litra e), i forordning (EU) nr. 1380/2013 skal der sikres rettidig adgang til de relevante data og de respektive metoder, hvorefter de er skaffet, for organer med forskning- eller forvaltningsmæssig interesse i videnskabelig analyse af fiskeridata og andre interesserede parter, undtagen når beskyttelse og fortrolighed er påkrævet i henhold til gældende EU-ret. (27)For at artikel 25, stk. 2, litra e), i forordning (EU) nr. 1380/2013 får fuld virkning, bør medlemsstaterne indføre passende procedurer og anvende elektronisk teknologi for at sikre adgangen til data og samarbejde med de øvrige medlemsstater, Kommissionen og slutbrugerne om at udvikle kompatible datalagrings- og udvekslingssystemer under hensyntagen til kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF. Der bør også sørges for videreformidling af oplysninger på både nationalt og europæisk plan. Der bør i alle tilfælde træffes passende forholdsregler i form af et højere aggregeringsniveau eller anonymisering af data, hvis de indeholder oplysninger vedrørende identificerede eller identificerbare fysiske personer, idet der tages hensyn til formålet med behandlingen af dataene, hvilken type data der er tale om, og de potentielle risici, der er forbundet med behandlingen af personoplysninger. (28)Det er nødvendigt at sikre, at slutbrugerne får stillet data til rådighed inden for relativt korte frister, eftersom de skal forelægge deres rådgivning rettidigt for at muliggøre et bæredygtigt fiskeri. Det bør også sikres, at andre interesserede parter modtager data inden for bestemte frister. ê 199/2008 betragtning 16 (tilpasset)

Beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger reguleres med henblik på denne forordning ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger . ê 199/2008 betragtning 17 (tilpasset) Gennemførelsen af de nationale programmer for indsamling og forvaltning af fiskeridata er forbundet med betydelige udgifter. Fordelen ved disse programmer kan kun opnås fuldt ud på fællesskabsplan. Derfor bør der kunne ydes fællesskabsstøtte til medlemsstaternes udgifter i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 af 22. maj 2006 om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten . ê 199/2008 betragtning 18 (tilpasset) Konstaterer Kommissionen, at de pågældende udgifter er forbundet med uregelmæssigheder, bør der kunne foretages finansielle korrektioner i overensstemmelse med artikel 28 i forordning (EF) nr. 861/2006. ê 199/2008 betragtning 19 (tilpasset) En korrekt gennemførelse af de nationale programmer og især overholdelse af frister, kvalitetskontrol, validering og videresendelse af de indsamlede data er af stor betydning. Derfor bør fællesskabsstøtte gøres betinget af overholdelse af relevante frister, kvalitetskontrol, overensstemmelse med godkendte kvalitetsstandarder og levering af data. Som følge heraf bør der indføres et finansielt sanktionssystem til at sanktionere manglende overholdelse af disse betingelser. ê 199/2008 betragtning 20 (29)For at øge pålideligheden af den videnskabelige rådgivning, der er nødvendig til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik, bør medlemsstaterne og Kommissionen samordne deres indsats og samarbejde i de relevante internationale videnskabelige organer. ê 199/2008 betragtning 21 (tilpasset) Der bør lægges vægt på at sikre, at relevante videnskabelige eksperter deltager i de ekspertgrupper, som udfører den videnskabelige evaluering, der er nødvendig til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik. ê 199/2008 betragtning 22 (30)Forskermiljøet bør konsulteres, og fiskeindustrien og andre interessegrupper bør informeres om gennemførelsen af bestemmelserne om indsamling af data. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeriet (STECF), der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 2005/629 , Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 1999/478/EF og de regionale rådgivende råd, der er oprettet i henhold til artikel 43 i forordning (EU) nr. 1380/2013 ved Rådets afgørelse 2004/585/EF er de rette organer til indhentning af de nødvendige udtalelser.

ò ny (31)For at supplere og ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår vedtagelsen af det flerårige EU-program og forholdsregler vedrørende beskyttelsen af personoplysninger. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (32)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning vedrørende godkendelse eller afslag på godkendelse af udkastet til fælles henstilling fra de regionale koordinationsgrupper bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser. (33)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning vedrørende koordination på regionalt plan, evaluering af resultaterne af arbejdsplanerne, adgang til prøveudtagningssteder og datasystemernes interoperabilitet bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (34)I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål at forbedre kvaliteten af data i fiskerisektoren, adgangen til sådanne data og deres disponibilitet nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte et sæt rammeregler for indsamling, forvaltning og anvendelse af data. Denne forordning går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4 i traktaten om Den Europæiske Union — ê 199/2008 betragtning 23 (tilpasset) Forvaltningskomitéen bør sikre et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen for at lette en korrekt gennemførelse af denne forordning. De foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelse af denne forordning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen . — ê 199/2008 betragtning 24 (tilpasset) Ud fra de hidtidige erfaringer og de nye behov bør forordning (EF) nr. 1543/2000 ophæves og erstattes af denne forordning — ê 199/2008 VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER ê 199/2008 (tilpasset) Artikel 1 Genstand Formål Ö og anvendelsesområde Õ

ê 199/2008 1. I denne forordning fastsættes der regler for: a) indsamling og forvaltning inden for rammerne af flerårige programmer af biologiske, tekniske, miljømæssige og socioøkonomiske data inden for fiskerisektoren b) anvendelse af fiskeridata inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik (i det følgende benævnt »FFP«) med henblik på videnskabelige analyser. 2. I denne forordning fastsættes der også bestemmelser med henblik på a forbedre den videnskabelige rådgivning, der er nødvendig til gennemførelse af FFP. ò ny 1. Ved denne forordning fastættes der regler om indsamling, forvaltning og anvendelse af biologiske, tekniske, miljømæssige, sociale og økonomiske data vedrørende fiskerisektoren inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik. 2. For data, som skal indsamles i henhold til andre retsakter end denne, fastsættes der i denne forordning kun regler for deres anvendelse. 3. For data, der indsamles i henhold til denne forordning inden for rammerne af flerårige programmer, og for data, der er nødvendige for at supplere de data, der er omhandlet i stk. 2, fastsættes der i denne forordning regler for indsamling, forvaltning og anvendelse. ê 199/2008 (tilpasset) 43. Denne forordning berører ikke forpligtelserne i henhold til direktiv 95/46/EF, forordning (EF) nr. 45/2001, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF og forordning (EF) nr. 1367/2006 . ò ny Artikel 2 Personoplysninger Behandlingen, forvaltningen og anvendelsen af data, der er indsamlet i henhold til denne forordning, og som indeholder personoplysninger, skal ske i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og forordning (EF) No 45/2001.

ê 199/2008 (tilpasset) Artikel 23 Definitioner I denne forordning forstås der ved: a) "fiskerisektor": aktiviteter i forbindelse med erhvervsfiskeri, rekreativt fiskeri, akvakultur og virksomheder, der forarbejder fiskevarer b) "akvakultur": opdræt eller dyrkning af akvatiske organismer ved hjælp af metoder, der skal øge produktionen af de pågældende organismer ud over, hvad det naturlige miljø giver mulighed for; organismerne forbliver en fysisk eller juridisk persons ejendom i hele opdrætnings- eller dyrkningsfasen, indtil de er høstet (c) "rekreativt fiskeri": ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de levende akvatiske ressourcer udnyttes i rekreativt eller sportsligt øjemed d) "havområder": de et geografiske områder, der er anført som omhandlet i bilag I til afgørelse 2004/585/EF, og de områder Ö artikel 4, stk. 2), i forordning (EU) nr. 1380/2013, et område Õ, der er etableret af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer Ö , eller et område, der er defineret i den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6 Õ e) "primære data": data om enkeltfartøjer, fysiske eller juridiske personer eller enkeltprøver f) "metadata": data, der giver kvalitative og kvantitative oplysninger om de indsamlede primære data g) "detaildata": data, der bygger på primære data i en form, hvor det ikke er muligt direkte eller indirekte at identificere fysiske eller juridiske personer h) "aggregerede data": resultatet af en opsummering af primære data eller detaildata med henblik på specifikke analyseformål i) "slutbrugere": organer med forskningsmæssig eller forvaltningsmæssig interesse i videnskabelig analyse af data i fiskerisektoren j) "flådefiskeribaseret prøveudtagning": undersøgelser af biologiske, tekniske og socioøkonomiske data på grundlag af fastlagte regionale fiskerityper og fartøjskategorier k) j) "EFEU-fiskerfartøj": et fartøj som defineret i artikel 3, litra d), 4, stk. 1, nr. 5, i forordning (EFEU) nr. 2371/20021380/2013. KAPITEL II INDSAMLING Ö OG Õ , FORVALTNING OG ANVENDELSE AF DATA INDEN FOR RAMMERNE AF FLERÅRIGE PROGRAMMER Afdeling 1 Fællesskabsprogram og nationale Ö Flerårige eu- Õ programmer

ê 199/2008 Artikel 3 Fællesskabsprogram 1. Der opstilles efter proceduren i artikel 27, stk. 2, et flerårigt fællesskabsprogram til indsamling, forvaltning og anvendelse af biologiske, tekniske, miljømæssige og socioøkonomiske data vedrørende: a) erhvervsfiskeri, som udføres af EF-fiskerfartøjer i) i EF-farvande, herunder erhvervsfiskeri efter ål og laks i indre farvande ii) uden for EF-farvande b) rekreativt fiskeri i EF-farvande, herunder rekreativt fiskeri efter ål og laks i indre farvande c) akvakulturaktiviteter i forbindelse med marine arter, herunder ål og laks, der udføres i medlemsstaternes farvande og i EF-farvande d) virksomheder, der forarbejder fiskevarer. 2. Fællesskabsprogrammerne fastlægges for treårsperioder. Den første periode skal dække årene 2009 og 2010. Artikel 4 Nationale programmer 1. Uden at dette indskrænker medlemsstaternes nuværende forpligtelser til at indsamle data ifølge fællesskabslovgivningen, indsamler medlemsstaterne primære biologiske, tekniske, miljømæssige og socioøkonomiske data inden for rammerne af et flerårigt nationalt program (i det følgende benævnt »det nationale program«), som opstilles i overensstemmelse med fællesskabsprogrammet. 2. Det nationale program skal bl.a. omfatte følgende, jf. afdeling 2: a) flerårige stikprøveprogrammer b) om nødvendigt en ordning for overvågning af erhvervsfiskeri og rekreativt fiskeri til havs c) en ordning for forskningsundersøgeler til havs d) en ordning for forvaltning og anvendelse af dataene til videnskabelig analyse. 3. De procedurer og metoder, der skal anvendes til at indsamle og analysere data og vurdere deres rigtighed og præcision, indarbejdes i de nationale programmer.

4. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres nationale programmer til godkendelse. De indsender programmerne i elektronisk form inden den dato, i det format og til den adresse, som Kommissionen skal fastsætte efter proceduren i artikel 27, stk. 2. 5. Det første nationale program skal omfatte aktiviteterne for årene 2009 og 2010. Artikel 5 Samordning og samarbejde 1. Inden for samme havområde samordner medlemsstaterne deres nationale programmer med andre medlemsstaters og bestræber sig på at samordne deres aktiviteter med tredjelande, der i samme havområde har farvande, som hører under deres højhedsområde eller jurisdiktion. Med henblik herpå kan Kommissionen organisere regionale samordningsmøder for at bistå medlemsstaterne med samordningen af deres nationale programmer og gennemførelsen af indsamlingen, forvaltningen og anvendelsen af dataene i samme område. 2. For at tage hensyn til eventuelle henstillinger, der fremsættes på regionalt plan på de regionale samordningsmøder, indsender medlemsstaterne eventuelt ændringer af deres nationale programmer i programmeringsperioden. Disse ændringer indsendes til Kommissionen senest to måneder inden gennemførelsesåret. 3. De detaljerede regler for anvendelsen af denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 27, stk. 2. ò ny Artikel 4 Fastlæggelse af flerårige EU-programmer 1. Kommissionen tillægges beføjelser til i henhold til artikel 23 at vedtage delegerede retsakter med henblik på fastlæggelse af flerårige EU-programmer for indsamling og forvaltning af biologiske, tekniske, miljømæssige, sociale og økonomske data vedrørende fiskerisektoren. 2. De flerårige EU-programmer fastlægges efter høring af de regionale koordinationsgrupper, der er omhandlet i artikel 8, Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeriet (STECF) og eventuelle andre relevante videnskabelige rådgivende organer. 3. Ved fastlæggelse af et flerårigt EU-program skal Kommissionen tage hensyn til: a)behovet for information med henblik på forvaltningen af den fælles fiskeripolitik b) behovet for og relevansen af data for beslutninger om fiskeriforvaltning og beskyttelsen af økosystemet, herunder sårbare arter og habitater c)behovet for at tilvejebringe data til støtte for konsekvensanalyser af politiske tiltag d) omkostninger og fordele e) eksisterende tidsserier f) nødvendigheden af at undgå indsamling af de samme data flere gange

g) regionale forhold h) Unionens og medlemsstaternes internationale forpligtelser. Artikel 5 Det flerårige EU-programs indhold 1. I det flerårige EU-program fastlægges følgende: a)databehovene med henblik på opfyldelse af målene i artikel 25 i forordning (EU) nr. 1380/2013 b) en liste over obligatoriske forskningsundersøgelser c) de nedre grænser for, hvornår medlemsstaterne ikke behøver at indsamle data eller foretage forskningsundersøgelser, idet disse grænser fastlægges på grundlag af deres fiskeriaktiviteter. 2. De i stk. 1, litra a), omhandlede data skal omfatte: a)biologiske data om alle bestande, der tages som fangster eller bifangster i erhvervsmæssigt eller i givet fald rekreativt fiskeri i EU-farvande og tredjelandsfarvande for at muliggøre en økosystembaseret forvaltning og bevarelse som krævet med henblik på gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik b)økosystemdata med henblik på vurdering af EU-fiskeriets indvirkning på havøkosystemet i EU-farvande og tredjelandsfarvande, herunder data om bifangster af ikkemålarter, navnlig arter, der er beskyttet i henhold til international ret eller EU-lovgivningen, data om fiskeriets indvirkning på marine levesteder og data om fiskeriets indvirkning på fødenet c) data om EU-fartøjers aktiviteter i EU-farvande og tredjelandsfarvande, herunder om fiskeriets omfang og om EU-flådens fiskeriindsats og -kapacitet d) socioøkonomiske fiskeridata for at muliggøre en vurdering af EU-fiskerisektorens socioøkonomiske resultater e) socioøkonomiske data og data om bæredygtighed i akvakultursektoren for at muliggøre en vurdering af EU-akvakultursektorens socioøkonomiske resultater og bæredygtighed, herunder dens indvirkning på miljøet f) socioøkonomiske data om fiskeforarbejdningssektoren for at muliggøre en vurdering af denne sektors socioøkonomiske resultater. 3. De i stk. 1, litra a), omhandlede data indsamles kun i henhold til denne forordning, hvis de ikke allerede indsamles i henhold til andre EU-retsakter. 4. Den i stk. 1, litra b), omhandlede liste over obligatoriske forskningsundersøgelser opstilles under hensyntagen til følgende: a) informationsbehovet med henblik på forvaltningen af den fælles fiskeripolitik b)informationsbehovet som følge af internationale aftaler om koordination og harmonisering c)informationsbehovet med henblik på evalueringen af forvaltningsplaner, herunder overvågning af økosystemvariabler

d) informationsbehovet med henblik på fyldestgørende dækning af bestandsområder e) behovet for at undgå overlappende undersøgelser og f) behovet for at undgå en afbrydelse af overvågningsdataenes historik. 5.Reglerne om de enkelte medlemsstaters deltagelse i de forskningsundersøgelser, der er omhandlet i stk. 1, litra b), fastsættes på grundlag af deres relative andel af bestandsudnyttelsen. Afdeling 2

Medlemsstaternes gennemførelse af de flerårige EU-programmer Artikel 6 Nationale arbejdsplaner 1. Uden at dette berører deres nuværende dataindsamlingsforpligtelser i henhold til EU-lovgivningen, indsamler medlemsstaterne data inden for rammerne af et operationelt program som omhandlet i artikel 18 i forordning (EU) nr. 508/2014 og en arbejdsplan, der opfylder kravene i det flerårige EU-program, og som de har udarbejdet i henhold til artikel 21 i forordning (EU) nr. 508/2014. 2. Medlemsstaternes arbejdsplaner skal indeholde en detaljeret beskrivelse af følgende: a) den hyppighed, hvormed der indsamles data b)datakilden samt de procedurer og metoder, der er anvendt til indsamling og behandling af dataene med henblik på opstilling af datasæt, som stilles til rådighed for slutbrugerne c) reglerne for kvalitetssikring og -kontrol, som skal sikre data af en ordentlig kvalitet som krævet i artikel 13 d) hvordan og hvornår der er behov for dataene e) de internationale og regionale samarbejdsordninger, herunder bi- og multilaterale aftaler, der er indgået for at opfylde målene i denne forordning, og f) hvordan der er taget hensyn til Unionens og medlemsstaternes internationale forpligtelser. 3. Ved udarbejdelsen af sin arbejdsplan skal hver enkelt medlemsstat koordinere sine bestræbelser med de andre medlemsstater, navnlig inden for samme havområde, for at sikre fyldestgørende og effektiv dækning og undgå en overlapning af dataindsamlingsaktiviteterne. 4. Hver medlemsstat skal sikre sig, at dens arbejdsplan opfylder kravene i de gældende fælles henstillinger, der er udarbejdet af de regionale koordinationsgrupper, hvis disse fælles henstillinger er godkendt af Kommissionen i form af en regional arbejdsplan som omhandlet i artikel 8. Artikel 7 Nationale kontaktorganer

1.Hver medlemsstat udpeger et nationalt kontaktorgan og meddeler Kommissionen oplysningerne herom. Det nationale kontaktorgan skal formidle oplysninger mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat om udarbejdelsen og gennemførelsen af arbejdsplanerne. 2.Derudover varetager det nationale kontaktorgan følgende opgaver: a)det koordinerer udarbejdelsen af den årlige rapport, der er omhandlet i artikel 10 b)det sørger for formidling af oplysninger inden for medlemsstaten, og c)det sørger for relevante eksperters deltagelse i møder tilrettelagt af Kommissionen og for deltagelse i den relevante regionale koordinationsgruppe, der er omhandlet i artikel 8. 3.Hvis der i en medlemsstat er flere organer, der deltager i gennemførelsen af arbejdsplanen, er det nationale kontaktorgan ansvarligt for at koordinere arbejdet. Artikel 8 Koordinering og samarbejde 1. Medlemsstaterne skal i henhold til artikel 25 i forordning (EU) nr. 1380/2013 koordinere deres aktiviteter med de øvrige medlemsstater og bestræbe sig på at koordinere deres aktiviteter med tredjelande, der i samme havområde har farvande, som hører under deres højhedsområde eller jurisdiktion. I dette øjemed nedsætter de relevante medlemsstater i hvert havområde en regional koordinationsgruppe. 2. De regionale koordinationsgrupper består af eksperter fra medlemsstaterne, Kommissionen og de relevante dataslutbrugere. 3. De regionale koordinationsgrupper udarbejder og vedtager en forretningsorden med henblik på udøvelsen af deres aktiviteter. 4. De regionale koordinationsgrupper koordinerer deres arbejde med hinanden og med Kommissionen i tilfælde af spørgsmål, der vedrører flere områder. 5. De regionale koordinationsgrupper kan udarbejde fælles henstillinger i form af et udkast til en regional arbejdsplan indeholdende de procedurer, metoder, kvalitetssikrings og kontrolbestemmelser, der skal gælde for indsamling og behandling af de data, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a) og b), og artikel 5, stk. 4, samt regionalt koordinerede stikprøvestrategier. I denne forbindelse tager de regionale koordinationsgrupper hensyn til en eventuel udtalelse fra STECF. En sådan henstilling forelægges for Kommissionen, som kontrollerer, at udkastet til fælles henstilling er i overensstemmelse med denne forordning og det flerårige EU-program, og som, hvis dette er tilfældet, godkender den regionale arbejdsplan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. 6. En regional arbejdsplan, der er godkendt af Kommissionen, erstatter de relevante dele af den arbejdsplan, som hver enkelt af de berørte medlemsstater har udarbejdet. Medlemsstaterne ajourfører deres arbejdsplaner i overensstemmelse hermed. 7. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte regler om procedurer, format og tidsplaner for fremsendelse og godkendelse af de regionale arbejdsplaner, der er omhandlet i stk. 5. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24, stk. 2. ê 199/2008 (tilpasset) Artikel 69 Evaluering og godkendelse af nationale programmer Ö arbejdsplaner Õ

1. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) evaluerer: a) om de nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ og eventuelle ændringer er i overensstemmelse med artikel 46 og 58, og b) den videnskabelige relevans af de data, der skal er omfattest af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ med henblik på de formål, der er fastlagt i artikel 1, stk. 1, og kvaliteten af de foreslåede metoder og procedurer. 2. Hvis den i stk. 1 nævnte STECF-evalueringen viser, at et nationalt program Ö arbejdsplanen Õ ikke er i overensstemmelse med artikel 46 og 58 eller ikke garanterer dataenes videnskabelige relevans eller en tilstrækkelig kvalitet af de foreslåede metoder og procedurer, informerer Kommissionen øjeblikkeligt den pågældende medlemsstat herom og fremsætter forslag til ændring af programmet Ö arbejdsplanen Õ. Den pågældende medlemsstat forelægger efterfølgende Kommissionen etn revideret nationalt program Ö arbejdsplan Õ. 3. Kommissionen godkender de nationale programmer Ö arbejdsplaner Õ og de ændringer hertil, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 85, stk. 2, på grundlag af STECF’s evaluering og en omkostningsvurdering, som foretages af Kommissionens tjenestegrene. Artikel 710 Evaluering og godkendelse af resultaterne af de nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ 1. Medlemsstaterne forelægger hvert år Kommissionen en rapport om gennemførelsen af deres nationale programmer Ö arbejdsplaner Õ. De indsender dem inden den dato, i den form Ö Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte procedurer, format, Õ og til den adresse Ö og tidsplaner for fremsendelse og godkendelse af de årlige rapporter. Gennemførelsesretsakterne Õ, som Kommissionen skal fastsætte Ö vedtages Õ efter proceduren Ö undersøgelsesproceduren Õ i artikel 2724, stk. 2. 2. STECF evaluerer: a) gennemførelsen af de nationale programmer Ö arbejdsplaner Õ, som Kommissionen har godkendt i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, og b) kvaliteten af de data, som medlemsstaterne har indsamlet. 3. Kommissionen vurderer gennemførelsen af de nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ på grundlag af: a) STECF's evaluering b) høringen af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som Fællesskabet er kontraherende part eller observatør i, og de relevante internationale videnskabelige organer,.og c) den omkostningsvurdering, som dens tjenestegrene har foretaget. ê 199/2008 Artikel 8 Finansiel fællesskabsstøtte 1. Fællesskabets finansielle støtte til nationale programmer gennemføres efter reglerne i forordning (EF) nr. 861/2006.

2. De i artikel 9 i forordning (EF) nr. 861/2006 nævnte grunddata omfatter alene de dele af medlemsstaternes nationale programmer, som gennemfører fællesskabsprogrammet. 3. Fællesskabets finansielle støtte til nationale programmer ydes kun, hvis denne forordnings bestemmelser overholdes fuldt ud. 4. Kommissionen kan efter at have givet de pågældende medlemsstater mulighed for at fremsætte deres bemærkninger suspendere Fællesskabets finansielle støtte og/eller kræve den tilbagebetalt under følgende omstændigheder: a) hvis den i artikel 7 nævnte evaluering viser, at gennemførelsen af et nationalt program ikke er i overensstemmelse med denne forordning ê Berigtigelse, EUT L 96 af 16.4.2010, s. 8 b) hvis den i artikel 7, stk. 3, litra b), nævnte høring viser, at medlemsstaterne ikke har indsendt dataene i overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, og artikel 20, stk. 1, eller« ê 199/2008 c) hvis der ikke er foretaget kvalitetskontrol og databehandling i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, og artikel 17. 5. Med forbehold af stk. 3 kan Kommissionen efter at have givet de pågældende medlemsstater mulighed for at fremsætte deres bemærkninger også nedsætte Fællesskabets finansielle støtte under følgende omstændigheder: a) hvis et nationalt program ikke er indsendt til Kommissionen inden den dato, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4 b) hvis der ikke er indsendt en rapport til Kommissionen inden den dato, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1 c) hvis en slutbruger officielt har anmodet om data, og de pågældende data ikke er leveret til den pågældende slutbruger i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2 og 3, eller kvalitetskontrollen og behandlingen af disse data ikke er i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, og artikel 17. 6. Den i stk. 4 og 5 nævnte nedsættelse af den finansielle fællesskabsstøtte skal stå i forhold til misligholdelsens omfang. Den i stk. 5 nævnte nedsættelse af den finansielle fællesskabsstøtte indføres gradvist og må ikke være på over 25 % af de samlede årlige omkostninger i forbindelse med det nationale program. 7. De detaljerede regler for anvendelsen af den i stk. 6 nævnte nedsættelse vedtages efter proceduren i artikel 27, stk. 2. AFDELING 23 Dataindsamlingskrav Artikel 9 Stikprøveprogrammer

1. Medlemsstaterne udarbejder flerårige nationale stikprøveprogrammer. 2. Flerårige nationale stikprøveprogrammer skal bl.a. omfatte: a) en stikprøveplan for biologiske data på grundlag af prøveudtagning for hvert flådefiskeri, herunder rekreativt fiskeri, når dette er relevant b) en stikprøveplan for økosystemdata, der gør det muligt at vurdere fiskerisektorens påvirkninger af havøkosystemet, og som bidrager til overvågningen af havøkosystemets tilstand c) en stikprøveplan for socioøkonomiske data, som gør det muligt at vurdere fiskerisektorens økonomiske situation, og som over et tidsrum gør det muligt at analysere dens præstationer og udføre konsekvensanalyser af de trufne eller foreslåede foranstaltninger. 3. De protokoller og metoder, der anvendes til oprettelsen af nationale stikprøveprogrammer, skal fastlægges af medlemsstaterne og skal så vidt muligt være: a) stabile på lang sigt b) standardiserede inden for hvert område c) i overensstemmelse med de kvalitetsstandarder, som er fastlagt af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som Fællesskabet er kontraherende part eller observatør i, og de relevante internationale videnskabelige organer. 4. De indsamlede datas rigtighed og præcision skal om nødvendigt vurderes systematisk. ê 199/2008 (tilpasset) Artikel 1011 Adgang til prøveudtagningssteder 1. Medlemsstaterne sikrer, at prøveudtagere, der er udpeget af det organ, som har ansvaret for gennemførelsen af det nationale program Ö dataindsamlere Õ med henblik på udførelsen af deres opgaver har adgang til Ö alle fangster, fartøjer og andre prøveudtagningssteder, virksomhedsregistre og eventuelle andre nødvendige data Õ.: a) alle landinger, herunder i givet fald omladninger og overførsler til akvakultur b) fartøjs- og virksomhedsregistre, der føres af offentlige organer, som er relevante for indsamlingen af økonomiske data c) økonomiske data om fiskerirelaterede virksomheder. Artikel 11 Overvågning af erhvervsfiskeri og rekreativt fiskeri til havs

1. Når det viser sig nødvendigt af hensyn til indsamlingen af data i henhold til de nationale programmer, planlægger og gennemfører medlemsstaterne overvågning af erhvervsfiskeri og rekreativt fiskeri til havs. 2. Medlemsstaterne fastlægger, hvilke opgaver overvågningen til havs skal løse. 3. Førere af EF Ö EU Õ-fiskerfartøjer skal acceptere ombordtagning af prøveudtagere, der arbejder under ordningen for overvågning til havs og udpeges af organet med ansvar for gennemførelsen af det nationale program Ö videnskabelige observatører Õ, og samarbejde med dem, så de kan løse deres opgaver om bord på EF Ö EU Õ-fiskerfartøjer, Ö jf. dog eventuelle internationale forpligtelser Õ. ò ny 3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte detaljerede regler om følgende: a)de prøveudtagningssteder og data, som medlemsstaterne skal sørge for, at dataindsamlere har adgang til, jf. stk. 1 b) de vilkår, hvorunder førere af EU-fiskerfartøjer er forpligtet til at acceptere ombordtagning af videnskabelige observatører som omhandlet i stk. 2, og de alternative dataindsamlingsmetoder og regler, der skal gælde for medlemsstaternes overvågning af og rapportering om nævnte vilkår og metoder. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24, stk. 2. ê 199/2008 (tilpasset) 4. Førere af EF-fiskerfartøjer kan kun nægte ombordtagning af prøveudtagere, der arbejder under ordningen for overvågning til havs, hvis der helt indlysende ikke er plads om bord på fartøjet, eller af sikkerhedsgrunde i overensstemmelse med den nationale lovgivning. I sådanne tilfælde indsamler EF-fiskerfartøjets besætning data på grundlag af et stikprøveprogram, som de selv gennemfører, og som fastlægges og kontrolleres af det organ, der har ansvaret for gennemførelsen af det nationale program. Artikel 12 Forskningsundersøgeler til havs 1. Medlemsstaterne udfører forskningsundersøgelser til havs for at evaluere bestandenes størrelse og fordeling uafhængigt af dataene fra erhvervsfiskeriet og for at vurdere fiskeriets miljøpåvirkninger. 2. Listen over forskningsundersøgelser til havs, der kan komme i betragtning til finansiel EF-støtte, vedtages efter proceduren i artikel 27, stk. 2. KAPITEL III Afdeling 4

Dataforvaltning Artikel 1312 Lagring af data

Det påhviler medlemsstaterne at: a) sikre, at primære data, som indsamles i medfør af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ , lagres sikkert i elektroniske databaser, og de træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de behandles fortroligt b) sikre, at metadata om primære socioøkomiske data, som indsamles i medfør af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ , lagres sikkert i elektroniske databaser ê 199/2008 c) træffe alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte dataene mod utilsigtet eller uretmæssig destruktion, utilsigtet tab, beskadigelse, videregivelse eller uberettiget konsultation. ê 199/2008 (tilpasset) Artikel 1413 Kvalitetskontrol og validering af data 1. Medlemsstaterne bærer ansvaret for kvaliteten og fuldstændigheden af de primære data, der indsamles i medfør af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ, samt de heraf afledte detaildata og aggregerede data, som videresendes til slutbrugerne. 2. Medlemsstaterne sikrer, at a) primære data, som indsamles i medfør af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ, kontrolleres omhyggeligt for fejl efter egnede kvalitetskontrolprocedurer b) detaildata og aggregerede data, der er afledt af primære data, som indsamles i medfør af nationale programmer Ö arbejdsplanerne Õ, valideres, inden de fremsendes til slutbrugerne c) de kvalitetssikringsprocedurer, der anvendes for de i litra a) og b) nævnte primære data, detaildata og aggregerede data, opstilles efter de procedurer, der er vedtaget af de internationale videnskabelige organer, regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, og STECF Ö og de regionale koordinationsgrupper, der er omhandlet i artikel 8 Õ. KAPITEL IVIII ANVENDELSE AF DATA, DER ER INDSAMLET INDEN FOR RAMMERNE AF FFP DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK ê 199/2008

Artikel 15 Data, der er omfattet af forordningen 1. Dette kapitel finder anvendelse på alle data, der indsamles: a) i henhold til forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 788/96, (EF) nr. 2091/98, (EF) nr. 104/2000, (EF) nr. 2347/2002, (EF) nr. 1954/2003, (EF) nr. 2244/2003, (EF) nr. 26/2004, (EF) nr. 812/2004, (EF) nr. 1921/2006, (EF) nr. 1966/2006 og (EF) nr. 1100/2007 b) inden for rammerne af denne forordning: i) data om fartøjers aktiviteter på grundlag af oplysninger fra satellitovervågning og andre overvågningssystemer med det krævede format ii) data, der giver mulighed for at foretage et pålideligt skøn over den samlede fangstmængde pr. bestand og fastlagt regional fiskeritype og flådekategori, geografisk område og tidsperiode, herunder udsmid og i givet fald data om fangster i forbindelse med rekreativt fiskeri iii) alle biologiske da