A4-0368/96

Beslutning om kampen mod terrorismen i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Den Europaeiske Menneskerettighedskonvention og saerlig denne konventions artikel 3, 5, 6 og 8,

- der henviser til Den Europaeiske Konvention af 13. september 1957 om Udlevering, Den Europaeiske Konvention af 20. april 1959 om Gensidig Retshjaelp i Straffesager og Den Europaeiske Konvention af 27. januar 1977 om Bekaempelse af Terrorisme,

- der henviser til sin beslutning af 18. april 1985 om kampen mod terrorismen ((EFT C 122 af 20.05.1985, s. 109.)),

- der henviser til sin beslutning af 11. juli 1985 om sikkerhed i luften og international terrorisme ((EFT C 229 af 09.09.1985, s. 89.)),

- der henviser til sin beslutning af 11. september 1986 om terrorisme ((EFT C 255 af 13.10.1986, s. 135.)),

- der henviser til sin beslutning af 10. marts 1988 om terrorhandlinger mod civilluftfarten ((EFT C 94 af 11.04.1988, s. 117.)),

- der henviser til sin beslutning af 26. maj 1989 om problemerne vedroerende bekaempelse af terrorismen ((EFT C 158 af 26.06.1989, s. 394.)),

- der henviser til sin beslutning af 13. juni 1991 om attentater begaaet af terrorgrupper i EF ((EFT C 183 af 15.07.1991, s. 278.)),

- der henviser til sin beslutning af 10. marts 1994 om terrorismen og dens betydning for sikkerheden i Europa ((EFT C 91 af 28.03.1994, s. 236.)),

- der henviser til sin beslutning af 4. juli 1996 om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om den ulovlige handel med nukleare materialer og radioaktive stoffer ((EFT C 211 af 22.07.1996, s. 15.)),

- der henviser til den offentlige hoering i Udvalget om Grundlaeggende Frihedsrettigheder og Indre Anliggender den 21. februar 1996 om kampen mod terrorismen,

- der henviser til afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union og saerlig artikel K.1, nr. 7 og 9, samt artikel K.3, stk. 2,

- der henviser til artikel 2, stk. 1 og 2, i konventionen paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union om oprettelse af en europaeisk politienhed (Europol-konventionen) ((EFT C 316 af 27.11.1995, s. 1.)),

- der henviser til Raadets forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en faellesskabsordning for kontrol med udfoersel af varer med dobbelt anvendelse ((EFT L 367 af 31.12.1994, s. 1, aendret ved forordning (EF) 837/95, EFT L 90 af 21.04.1995, s. 1.)), og Raadets afgoerelse 94/942/FUSP af 19. december 1994 om en faelles aktion vedtaget af Raadet paa grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende kontrol med udfoerslen af varer med dobbelt anvendelse fra Faellesskabet ((EFT L 367 af 31.12.1994, s. 8. Afgoerelse aendret ved afgoerelse 95/127/FUSP (EFT L 90 af 21.04.1995, s. 2), afgoerelse 95/128/FUSP (EFT L 90 af 21.04.1995, s. 3), afgoerelse 96/173/FUSP (EFT L 52 af 01.03.1996, s. 1) og afgoerelse 96/423/FUSP (EFT L 176 af 13.07.1996, s. 1).)),

- der henviser til Raadets retsakt af 10. marts 1995 om udarbejdelse af konventionen om forenklet udleveringsprocedure mellem medlemsstaterne i Den Europaeiske Union ((EFT C 78 af 30.03.1995, s. 1.)),

- der henviser til Raadets retsakt af 27. september 1996 om udarbejdelse af en konvention om udlevering mellem Den Europaeiske Unions medlemsstater ((EFT C 313 af 23.10.1996, s. 11.)),

- der henviser til erklaeringen om terrorisme fra justits- og indenrigsministrenes uformelle raadssamling den 14. oktober 1995,

- der henviser til de 25 foranstaltninger mod terrorisme, som verdens syv foerende industrilande (G-7) samt Rusland anbefalede paa konferencen den 30. juli 1996 i Paris,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Dublin den 13.- 14. december 1996 om bekaempelse af terrorismen,

- der henviser til andragende nr. 447/95 af Jim Swire (britisk statsborger) for britiske »Flight 103»-familier og 10.250 medunderskrivere om oedelaeggelsen af PAN-AM's »Flight 103" over Lockerbie i 1988,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender (A4-0368/96),

A. der henviser til, at terrorisme i Den Europaeiske Union maa anses for en kriminel handling, der under anvendelse af vold eller trusler om vold har til formaal at aendre politiske, oekonomiske og samfundsmaessige strukturer i retsstater og dermed adskiller sig fra modstandsaktioner i tredjestater, der er rettet mod statsstrukturer, der selv har terroristisk karakter,

B. der bekraefter det forhold, at terrorhandlinger kraenker utallige af de grundlaeggende borgerlige frihedsrettigheder og navnlig retten til liv, fysisk integritet og personlig frihed, og at de desuden til dels ogsaa er egnet til at true den indre sikkerhed i en given region og de demokratiske instanser og disses funktion samt at undergrave de retsstatslige landvindinger og de grundlaeggende principper for de forfatningsmaessige traditioner og lovgivningen i de vestlige demokratier,

C. der henviser til, at det for de i denne beslutning omhandlede emner er hensigtsmaessigt at definere terrorhandlinger som enhver strafbar handling, der begaas af enkeltpersoner eller grupper under anvendelse af vold eller trusler herom mod et land, dets indbyggere eller organer, og hvormed der ud fra separatistiske, ideologiske, fanatisk-religioese eller uforstaaeligt irrationelle motiver tilstraebes at skabe en tilstand af frygt hos officielle instanser, hos bestemte enkeltpersoner eller grupper eller i offentligheden som helhed,

D. der henviser til, at der paa baggrund af den fortsatte og hurtige udvikling inden for informationsteknologier, mulighederne for elektronisk lagring, genfinding, analyse og transmission af data til stadighed opstaar nye former for terroraktiviteter, som - f.eks. for den saakaldte computerterrorismes vedkommende - kan bestaa i, at databaser eller telekommunikationssystemer saasom dem, der anvendes inden for den offentlige administration, af privatpersoner, inden for politiet, bankvaesenet, erhvervslivet, transportsektoren og de videnskabelige, militaere eller private sektorer oedelaegges eller beskadiges hhv. betjenes med teknik og metoder, der maa henregnes til computerkriminalitet, som eksempelvis det saakaldte hacking- faenomen eller indsmugling af computervira og saakaldte trojanske heste, med det maal at destabilisere en stat eller udoeve pression mod offentlige instanser,

E. der erkender, at visse medlemsstater i Den Europaeiske Union for tiden konfronteres med - ofte graenseoverskridende tilrettelagte og understoettede - terrorhandlinger, og at heller ikke de oevrige medlemsstater er forskaanet for saadanne handlinger,

F. der mener, at det derfor paahviler Den Europaeiske Union at ivaerksaette en serie konsekvente foranstaltninger - andet og mere end blot ad hoc-forslag -, der har til formaal at koordinere indsatsen mod terrorismen i Den Europaeiske Union, og som foruden en forbedring i opklaringen og den strafferetlige forfoelgelse i staerkere omfang laegges an paa mulighederne for at forebygge terrorhandlinger,

G. der paapeger, at Europols opgavesfaere af hensyn til effektiviteten i bekaempelsen af terrorisme i overensstemmelse med artikel 2 i Europol- konventionen med saerlig henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 1996 om Europol ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 288.)) snarest boer udvides til at omfatte strafbare handlinger, der som led i terrorhandlinger bliver eller kunne blive begaaet mod personers liv og legeme, mod den personlige frihed eller mod ejendom,

H. der er overbevist om, at terrorhandlinger inden for Den Europaeiske Union - i medfoer af dens medlemsstaters demokratiske og retsstatslige struktur i beslutningsprocessen - ikke i nogen som helst henseende kan retfaerdiggoeres ud fra nogen som helst ideologi eller af andre aarsager, og at saadanne handlinger derfor selv i tilfaelde af entydige politiske bevaeggrunde udelukkende skal kategoriseres som kriminelle handlinger, som maa forfoelges strafferetligt - under iagttagelse af Den Europaeiske Menneskerettighedskonvention, saaledes som den fortolkes af menneskerettighedsinstanserne i Strasbourg,

I. der henviser til, at samtlige foranstaltninger mod terrorismen - selv ved den vaerste provokation med menneskeforagtende attentater - derfor ikke boer baseres paa undtagelseslovgivning og undtagelsesprocedurer, da der med saadanne usaedvanlige modforholdsregler er risiko for, at terrorhandlinger - helt paa linje med terroristernes egne maalsaetninger - bliver tillagt stor betydning og derved faar uforholdsmaessig stor vaegt,

J. der erkender, at aabningen af de indre graenser - i modsaetning til tidligere frygt herfor - ikke har oeget risikoen for terrorhandlinger, da den traditionelle kontrol ved graenserne ifoelge samstemmende opfattelse blandt de eksperter, som Udvalget om Grundlaeggende Frihedsrettigheder og Indre Anliggender hoerte den 21. februar 1996, saa godt som aldrig har foert til arrestation af medlemmer af terroristgrupper,

K. der er af den opfattelse, at terrorhandlinger til dels planlaegges og udfoeres af internationalt organiserede grupper, som mange lande udtrykkeligt eller stiltiende tolererer og undertiden endog stoetter oekonomisk eller paa anden maade,

L. der er overbevist om, at der over for lande, som aabenlyst eller i det skjulte stoetter terrorhandlinger eller -grupper, maa ivaerksaettes effektive diplomatiske, politiske og oekonomiske sanktioner og traeffes afskraekkende forholdsregler,

Generelle aspekter

1. bekraefter med stoerst mulig beslutsomhed sin afvisning og fordoemmelse af alle terrorhandlinger, som i foerste raekke paafoerer ofrene og deres paaroerende umaadelig lidelse gennem kuldkastning af deres personlige haab og forventninger, gennem oedelaeggelse af deres materielle livsgrundlag, gennem kvaestelse og lemlaestelse, psykisk terror samt doed;

2. forkaster generelt enhver anvendelse af vold eller trusler herom, som enkeltpersoner eller grupper benytter til at forfoelge separatistiske, ideologiske, fanatisk-religioese eller uforstaaeligt irrationelle maalsaetninger inden for Den Europaeiske Union, og betragter dette som et tungtvejende og i bund og grund ganske uberettiget indgreb i borgernes grundlaeggende frihedsrettigheder;

3. opfordrer medierne til i deres orientering om terrorhandlinger at vaere sig deres forpligtelser over for samfundet og gerningsmaendenes bestraebelser paa at udnytte dem til egne formaal bevidst; opfordrer derfor mediernes organer til sikring af selvdisciplin til at udarbejde fagetiske principper og traeffe effektive foranstaltninger til, at disse overholdes;

4. bedyrer sin oprigtige deltagelse med slaegtningene til de som foelge af terrorhandlinger omkomne mennesker samt sin dybeste medfoelelse med de paa grund af saadanne handlinger kvaestede mennesker og deres familie;

5. henviser til, at effektiv materiel og psykologisk hjaelp er bydende noedvendig for terrorhandlingernes ofre og deres familie;

Med henblik paa forebyggelse

6. opfordrer medlemsstaterne til at ivaerksaette indbyrdes koordinerede foranstaltninger med henblik paa efterforskning i og forebyggelse af terrorhandlinger, heriblandt:

- kontrol i lufthavne og inden for flysikkerhed,

- forbedring af systemerne til sporing af spraengstoffer og farlige stoffer i haandbagage, bagage og gods samt yderligere udvikling af metoder til opsporing af andre farlige stoffer saasom gift, biologiske midler og syntetiske kemiske forbindelser,

- indfoerelse af effektive og samordnede edb-systemer med henblik paa at lette kontrollen med samt opsporingen af personer, der er eftersoegt paa grund af mistanke for at tilhoere terrororganisationer i Den Europaeiske Union,

- beskyttelse af organisationer, der kan taenkes at udgoere maal for terrorhandlinger,

- hindring af misbrug af data- og telekommunikationsnet til terroristiske formaal (f.eks. indlaesning af bombeopskrifter paa internet),

- beskyttelse af data- og telekommunikationsnet mod sabotage fra terroristiske organisationers side,

- overvaagning af produktion, oplagring, salg, transport samt ind- og udfoersel af vaaben og spraengstoffer samt ethvert kampmiddel, der er bestemt til eller egnet til at draebe, kvaeste eller invalidere et stort antal mennesker, tilintetgoere en stoerre bestand af dyr eller planter eller til at oedelaegge materiale i stoerre omfang, idet den parlamentariske kontrol oeger transparensen inden for disse systemer og dermed hindrer misbrug af dem,

- forbedring af overvaagningssystemets funktionsdygtighed med hensyn til varer, der kan benyttes til saavel civile som militaere formaal (jf. Raadets forordning (EF) nr 3381/94 af 19. december 1994 om en faellesskabsordning for kontrol med udfoersel af varer med dobbelt anvendelse), samt af den faelles indsats, der skal gennemfoeres i dette oejemed i den paagaeldende udformning),

- forbud mod udvikling, fremstilling, salg, transport samt ind- og udfoersel af biologiske og kemiske og radioaktive kampmidler,

- strengest mulig overholdelse af de internationale forpligtelser, der er indgaaet med ikke-spredningstraktaten;

7. anbefaler medlemsstaterne at forbedre uddannelsen og videreuddannelsen af spraengstof- og desarmeringseksperter samt af sagkyndige i atomvaaben, biologiske og kemiske kampmidler;

8. finder det noedvendigt at fremme den demokratiske dialog for at bidrage til loesningen af politiske, etnisk-nationale, sociale og oekologiske konflikter og for at hindre, at disse konflikter kommer til at tjene som paaskud for terrorhandlinger og opnaar en vis tilslutning i dele af befolkningen;

9. opfordrer medlemsstaterne til med henblik paa at forebygge terrorisme, at foere en maalbevidst integrationspolitik for at modvirke social, oekonomisk og kulturel marginalisering;

10. opfordrer medlemsstaterne til at traeffe effektive foranstaltninger mod, at der opstaar eller fortsat findes »et bagland« for terrorister; dette indebaerer navnlig, at der saettes en stopper for aktiv deltagelse i terrorhandlinger, hindring af intellektuel, logistisk og materiel- isaer oekonomisk - bistand til terrorhandlinger samt et forbud mod enhver begunstigelse, som beskytter terrorister mod retsforfoelgning eller eksekvering af straffe (ved f.eks. at skjule de paagaeldende for undersoegelsesmyndighederne, stille tilholdssteder til raadighed osv.);

11. opfordrer Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til at traeffe effektive diplomatiske, politiske og oekonomiske sanktioner og afskraekkende foranstaltninger over for stater, som aabent eller i det skjulte stoetter terrorhandlinger eller -grupper;

Med henblik paa opklaring og strafferetlig forfoelgelse

12. forlanger, at medlemsstaterne hurtigst muligt ratificerer Europa- konventionen, og at Raadet - gennem en efter Europol-konventionens artikel 2, stk. 2, vedtaget afgoerelse - saetter Europol i stand til at varetage sine befoejelser til forebyggelse og bekaempelse af terrorisme snarest muligt og i hvert fald inden udloebet af den i samme bestemmelse anfoerte frist (»senest to aar efter denne konventions ikrafttraeden«) samt at det traeffer egnede forholdsregler til forbedring af effektiviteten hos medlemsstaternes kompetente myndigheder og deres samarbejde om bekaempelse af terrorismen under hensyntagen til de krav, der anfoeres i Parlamentets foernaevnte beslutning af 14. marts 1996 om Europol;

13. opfordrer Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til at forelaegge forslag om bestemmelser for parlamenterne om rammevilkaar af teknisk art, hvormed der kan skabes vaesentlige lettelser for efterforskningen i forbindelse med terrorhandlinger; hertil kan, under streng respekt for ikke-delagtige personers grundrettigheder og under parlamentarisk og retslig kontrol, regnes:

- optisk og akustisk overvaagning af personer, idet isaer fabrikanterne af mobiltelefoner maa tilvejebringe de tekniske forudsaetninger for aflytningen af disse,

- automatiseringsledsaget afstemning af data,

- bestemte forholdsregler til bedre identificering af biler, der benyttes til spraengstofattentater,

- maerkning af spraengstof, saaledes at dets oprindelse ogsaa kan konstateres efter detonationen;

14. opfordrer medlemsstaterne til,

- at de i deres respektive straffelovgivning kategoriserer terrorhandlinger som alvorlige forbrydelser, der kan foere til udlevering, og

- at de indleder strafferetlig forfoelgelse af enhver, som har vaeret involveret i forberedelsen eller udfoerelsen af terrorhandlinger;

- at de i deres lovgivning definerer forsvar for terrorisme som en lovovertraedelse;

- aktivt at samarbejde inden for rammerne af den nye europaeiske konvention om udlevering, men under overholdelse af de enkelte medlemsstaters ansvar for deres borgeres retssikkerhed;

Med henblik paa samarbejdet mellem politi og retsvaesen

15. opfordrer medlemsstaterne til,

- at de intensiverer politisamarbejdet i kampen mod terrorismen og samtidig styrker den demokratiske og retlige kontrol betragteligt og at der vaelges en fremgangsmaade, som garanterer den stoerst mulige inddragelse af Europa- Parlamentet;

- at de muliggoer informationsudveksling ogsaa uden konkret henvisning til en strafferetlig procedure (f.eks. oplysninger om mistaenkelige personer og organisationer, om eventuelt forfalskede dokumenter, om anvendte eller erhvervede vaaben, om foretrukken teknologi, om eventuelle nye trusler osv.), idet der skal garanteres den selvbestemmelsesret paa informationsomraadet for borgerne i EU, som er omtalt i Parlamentets foernaevnte beslutning af 14. marts 1996 om Europol;

- at de fremmer den direkte udveksling af opfattelser og erfaringer mellem de enkelte medlemsstaters kompetente tjenestemaend for bekaempelse af terrorisme (f.eks. gennem udgivelse af en fortegnelse over instanser for bekaempelse af terrorisme, hvori de paa europaeisk plan tilbudte seminarer og (sprog)kurser er anfoert), og

- at de foranlediger de for sikkerheden i den offentlige trafik kompetente instanser til et intensiveret samarbejde (f.eks. udveksling af oplysninger om flypassagerer og luftfragt);

16. understreger alle medlemsstaters pligt til at betragte de europaeiske og internationale konventioner mod terrorisme som vaerende ikke blot hoejtidelige hensigtserklaeringer, men at give dem form af bindende retsakter, der skal danne grundlag for gennemfoerelse af kohaerente og samordnede aktioner i Den Europaeiske Union;

17. opfordrer medlemsstaterne til hurtigst muligt at ratificere konventionen om udveksling, som blev underskrevet den 27. september 1996;

18. opfordrer medlemsstaterne til med den stoerste strenghed at gennemfoere princippet, som er fastsat i artikel 2a i konventionen om udlevering mellem medlemsstaterne i Den Europaeiske Union, som blev undertegnet den 27. september 1996, og ifoelge hvilket ikke blot ophavsmaendene til terrorhandlinger, men ogsaa medskyldige i besiddelse af vaaben skal udleveres, ligesom der skal ses bort fra kravene om dobbelt sigtelse og ekstraordinaere forhold som en betingelse for retlig bistand og udlevering;

19. opfordrer Raadet til ud fra en mere langfristet synsvinkel at tilstraebe en europaeisk daekkende harmonisering af strafferetten vedroerende alvorlig kriminalitet af graenseoverskridende karakter; i den mellemliggende periode boer der udarbejdes konventioner om forbedring af retsmyndighedernes samarbejde ved terrorhandlinger under hensyntagen til foelgende betragtninger:

- lettelse, lempeliggoerelse og fremskyndelse af retshjaelp ved at muliggoere direkte kommunikation mellem de kompetente myndigheder,

- oprettelse af centrale instanser for retshjaelpsanmodninger i hver medlemsstat, hvori der - afhaengig af behovet - ogsaa kan deltage retsembedsmaend fra andre medlemsstater,

- forankring af princippet om, at bevisoptagelsen ved retshjaelpsanmodning i den medlemsstat, hvortil anmodningen er stilet, skal ske efter bestemmelserne i den medlemsstat, der har fremsendt anmodningen - forudsat disse er i overensstemmelse med bestemmelserne i den medlemsstat, som anmodningen er stilet til - saaledes at bevisoptagelsen kan faa fuldgyldig retskraft i straffesagen ved retsinstansen i den ansoegende medlemsstat,

- indfoerelse af den mulighed, at et lands egne statsborgere kan retsforfoelges for alvorlige strafbare handlinger begaaet i en anden medlemsstat;

20. opfordrer Raadet til at vedtage de aftaler og foranstaltninger, der maatte vaere noedvendige med henblik paa at sikre, at en statsborger fra en medlemsstat, som er under mistanke for at have begaaet en terrorhandling eller samarbejdet med vaebnede bander i den i denne beslutning anvendte betydning, ikke kan opnaa politisk asyl eller flygtningestatus i en anden medlemsstat;

21. opfordrer medlemsstaterne til, med hensyn til terrorisme saa vidt muligt ikke at goere brug af forbeholdet i henhold til artikel 7, stk. 2, i konventionen om udlevering mellem medlemsstaterne i Den Europaeiske Union (udlevering af egne statsborgere);

22. opfordrer Regeringskonferencen til ved den planlagte aendring af afsnit VI at tage hensyn til foelgende:

- asylpolitikken kan kun vedroere statsborgere fra tredjelande;

- der boer indfoeres en klar regel, med hvilken der i traktaten indfoejes effektive principper om et snaevert samarbejde om retsbistand som et vigtigt grundlag for bekaempelsen af terrorisme og andre former for organiseret kriminalitet;

23. opfordrer Regeringskonferencen til at indsaette to nye artikler K.1a og K.1b i EU-traktaten som foreslaaet af det irske formandskab i dets dokument om en generel ramme for et udkast til revision af traktaterne (side 31, 32 og 33 i dok. CONF 2500/96 CAB);

24. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.