BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Virkeliggørelsen af et integreret gasmarked er en hjørnesten i EU's projekt om at skabe en energiunion. Det indre gasmarked betragtes som velfungerende, når gas kan flyde frit mellem medlemsstaterne til der, hvor behovet er størst, og til en rimelig pris. Et fungerende gasmarked er en forudsætning for at øge gasforsyningssikkerheden i Unionen. Eftersom gas hovedsageligt transporteres gennem rørledninger, er sammenkoblingen af gasnettene mellem medlemsstaterne og ikke-diskriminerende adgang til disse net grundlæggende for, at markedet kan fungere effektivt. Det er ligeledes en forudsætning for gasleverancer i nødsituationer, både mellem medlemsstater og med de omkringliggende tredjelande. EU er i vid udstrækning afhængig af gasimport fra tredjelande, og det er i EU's og gaskundernes interesse, at der er stor gennemsigtighed og konkurrence, også når det drejer sig om rørledninger fra disse lande.

Om end EU-retten generelt finder anvendelse i EU-medlemsstaternes territorialfarvande og eksklusive økonomiske zone, fastsættes der med direktiv 2009/73/EF (i det følgende benævnt "gasdirektivet") ikke udtrykkeligt regler for gasrørledninger til og fra tredjelande. Efter en retlig vurdering blev det konkluderet, at de regler, som finder anvendelse på gastransmissionsrørledninger, der forbinder to eller flere medlemsstater, og som falder ind under definitionen af "sammenkoblingslinje", ikke er gældende for sådanne rørledninger, der kommer ind i EU. Der er imidlertid kutyme for at anvende hovedprincipperne i den lovramme, som gasdirektivet fastsætter for så vidt angår forholdet til tredjelande, navnlig via internationale aftaler vedrørende gasrørledninger, der kommer ind i Den Europæiske Union. Det vurderes, at der fremover er behov for lovgivningsmæssige tiltag for på eksplicit og sammenhængende vis at definere og præcisere den lovramme, der er gældende for alle gasrørledninger til og fra tredjelande.

Med de foreslåede ændringer vil gasdirektivet som helhed (såvel som de dertil knyttede retsakter som eksempelvis gasforordningen, netreglerne og retningslinjerne, medmindre andet er fastsat i disse retsakter) finde anvendelse på rørledninger til og fra tredjelande, herunder eksisterende og fremtidige rørledninger, der grænser op til Unionens jurisdiktion. Det indbefatter de respektive bestemmelser om tredjepartsadgang, tarifregulering, ejerskabsmæssig adskillelse og gennemsigtighed. Det vil også gøre det muligt at ansøge om en undtagelse fra ovenstående regler i henhold til artikel 36 i gasdirektivet for nye rørledninger til og fra tredjelande. Hvad angår eksisterende rørledninger, som falder uden for anvendelsesområdet for artikel 36, vil medlemsstaterne få mulighed for at indrømme undtagelser fra anvendelsen af de væsentligste bestemmelser i direktivet, forudsat at undtagelsen ikke er skadelig for konkurrencen, et velfungerende marked eller Unionens forsyningssikkerhed.

Rørledninger til og fra tredjelande vil således være omfattet af mindst to forskellige lovrammer. Hvis dette resulterer i juridisk komplekse situationer, vil et passende instrument til at sikre en sammenhængende lovramme for hele rørledningen ofte være en international aftale med det eller de pågældende tredjelande. Hvis der ikke findes en sådan aftale, en undtagelse for nye infrastrukturer eller en undtagelse for en infrastruktur, der allerede er i drift, må rørledningen kun anvendes i overensstemmelse med betingelserne i direktiv 2009/73/EF inden for Unionens jurisdiktion.

• Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Med forslaget gøres de eksisterende regler for EU's interne rørledninger også gældende for rørledninger til og fra tredjelande. Det hænger således sammen med de gældende regler på samme område. Yderligere præciseringer er medtaget, hvor det er nødvendigt for at tage hensyn til de særlige krav, der gør sig gældende med hensyn til tredjelande.