A4-0290/96

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om Det Europaeiske Faellesskabs vandpolitik (KOM(96)0059 - C4-0144/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa- Parlamentet KOM(96)0059 - C4-0144/96,

- der henviser til stats- og regeringschefernes erklaering paa topmoedet den 19. og 20. oktober 1972 i Paris,

- der henviser til Dublin-erklaeringen fra 1992 om vand og baeredygtig udvikling (The Dublin Statement on Water and Sustainable Development, ICWE) ((Publikationen Europe's Environment, s. 556.)),

- der henviser til kapitel 18 i Agenda 21 i Rio-erklaeringen fra juni 1992,

- der henviser til betragtningerne i direktiv 76/464/EOEF ((EFT L 129 af 18.05.1976, s. 23.)) af 4. maj 1976 som aendret ved direktiv 91/692/EOEF ((EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48.)) af 28. december 1991,

- der henviser til konklusionerne paa hoeringen i Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse den 20. juni 1995 i Bruxelles,

- der henviser til konklusionerne paa samlingerne i Raadet (miljoe) den 23. juni 1995 i Luxembourg og den 18. december 1995 i Bruxelles,

- der henviser til Barcelona-konventionen, konklusionerne paa Nordsoe- konferencen, Bern-konventionen, konventionen om biologisk diversitet, PARCOM-konventionen, Helsinki-, FN-ECE-, Rhin-, Elben-, Oder- og Donau- konventionerne samt MARPOL-konventionen,

- der henviser til erklaeringen af 22. november 1973 fra Raadet for De Europaeiske Faellesskaber vedroerende et foerste handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet ((EFT C 112 af 20.12.1973, s. 1.)),

- der henviser til det femte handlingsprogram paa miljoeomraadet (KOM(92)0023) og Raadets resolution herom ((EFT C 138 af 17.05.1983, s. 1.)),

- der henviser til konventionen om vaadomraader af international betydning (RAMSAR), som alle medlemsstater er kontraherende parter i,

- der henviser til vandets betydning for bevarelse af saerlige beskyttelsesomraader og Natura 2000-nettet inden for rammerne af EU's habitatdirektiv og fugledirektiv,

- der henviser til den i Det Europaeiske Miljoeagenturs monografi 1 indeholdte beretning om de europaeiske floder og soeer,

- der henviser til betaenkningerne fra Miljoeagenturet, 1995, »Europe's Environment: the Dobris Assessment« og »The Environment in the European Union«,

- der henviser til de »Water Pollution Research Reports« GD XII udarbejdede i aarene 1988-1993,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse samt udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A4-0290/96),

A. der henviser til, at en baeredygtig udvikling kraever en forebyggende og europaeisk daekkende beskyttelse som foelge af vandomraadernes langsomme genopretningsevne og de graenseoverskridende belastninger af disse,

B. der henviser til, at maal og midler i en vandpolitik maa fastlaegges under anvendelse af subsidiaritetsprincippet (art. 3 B, stk. 2, i EF- traktaten), da maalene for den paataenkte handling bedre kan gennemfoeres paa faellesskabsplan end af medlemsstaterne,

C. der henviser til, at de gaeldende direktiver og de foreliggende direktivforslag er stykvise tiltag bestaaende af forskellige og til dels uforenelige eller endog modstridende delbestemmelser,

D. der henviser til, at saavel de paa Rio-konferencen opstillede principper om en baeredygtig udvikling som de i EF-traktaten forankrede principper om forsigtighed og forebyggende indsats samt princippet om, at forureneren betaler, og princippet om indgreb ved kilden maa konkretiseres som led i en revision af vandlovgivningen,

E. der henviser til, at virkeliggoerelsen af de traktatforankrede principper om forsigtighed og forebyggelse samt om indgreb over for miljoeskader kan ske gennem en kombination af emissionsstandarder og af kvalitetsmaalsaetninger,

F. der henviser til, at emissionsstandarder som teknologiske krav til forureningskilderne er i overensstemmelse med det traktatforankrede princip om, at forureneren betaler,

G. der henviser til, at anvendelse af emmissionsstandarder og kvalitetsmaalsaetninger i hele EU vil sikre en hoej grad af miljoebeskyttelse,

H. der henviser til, at strenge og ensartede emissionsstandarder kan gennemfoeres vaesentlig lettere end kvalitetsmaalsaetninger for vandomraader og immissioner og dermed baade ud fra en miljoe- og konkurrencepolitisk synsvinkel maa betragtes som et saerdeles egnet virkemiddel,

I. der henviser til, at fastlaeggelsen af kvalitetsmaalsaetninger for vandomraader og immissioner maa betragtes som et supplerende virkemiddel til fastlaeggelse af emissionsstandarder, naar det drejer sig om i saerlig grad at beskytte bestemte vandomraader paa grund af disses saerlig hoeje belastning eller deres saerlige oekologiske saarbarhed,

J. der henviser til, at det paa baggrund af de hidtil indhoestede erfaringer med vandbeskyttelsesdirektivet 76/464/EOEF i den fremtidige vandlovgivning maa undgaas at brugen af emissionsstandarder og kvalitetsmaalsaetninger spilles ud mod hinanden, da den i dette direktiv foreskrevne »parallelle« strategi har foert til en svaekkelse af emissionsbestemmelserne,

K. der henviser til, at retningslinjerne i en europaeisk vandpolitik samt de primaere maalsaetninger og foranstaltninger ganske vist skal fastlaegges paa faellesskabsplan, men at der dog som led i gennemfoerelsen heraf udmaerket kan tages hensyn til regionale og lokale forskelle,

L. der henviser til, at vand, og navnlig vaadomraader, er af afgoerende betydning for vilde dyr og deres habitater,

M. der henviser til, at den primaere maalsaetning i et formaalstjenligt helhedskoncept maa vaere saavel at afhjaelpe den eksisterende indholdsmaessige opsplitning, uoverensstemmelserne og modsaetningerne mellem de gaeldende direktiver og direktivforslag som at goere alle andre relevante direktiver paa vandbeskyttelsesomraadet forenelige hermed,

N. der henviser til, at de folkeretlige forpligtelser, som Faellesskabet har paataget sig inden for rammerne af de forskellige internationale konventioner om beskyttelse af vandomraader, endnu ikke er blevet opfyldt ved gennemfoerelse i faellesskabslovgivningen,

O. der henviser til, at der i en fremtidig politik for beskyttelse af vandomraader maa tages behoerigt hensyn til det allerede nu i visse medlemsstater fremherskende problemer med vandmangel eller oversvoemmelser,

P. der henviser til, at Kommissionens meddelelse rammer fuldstaendig ved siden af det primaere maal, som er at opstille et fyldestgoerende helhedskoncept, og at den er begraenset til en gentagelse af for laengst anerkendte miljoepolitiske principper uden angivelse af forslag til de for virkeliggoerelsen heraf noedvendige maalsaetninger og foranstaltninger,

Q. der henviser til, at meddelelsen hverken paa overbevisende maade tager problemet med den gaeldende vandlovgivnings indholdsmaessige opsplitning og delvis modstridende karakter op til afhjaelpning eller saetter denne lovgivning ind i den bredere referenceramme, som den gaeldende miljoelovgivning udgoer,

R. der henviser til, at der ikke er noget, der taler for et kursskifte, hvor opstilling af kvalitetsmaal og nationale handlingsplaner erstatter emissionsstandarder,

S. der henviser til, at meddelelsen ikke bygger paa en velfunderet analyse at de hidtil opstaaede problemer ved ivaerksaettelsen og gennemfoerelsen af den gaeldende vandlovgivning,

T. der henviser til, at meddelelsen ikke opstiller nogen indholdsmaessig reference til det femte handlingsprogram og dets viderefoerelse,

U. der henviser til, at direktivforslaget om vandomraaders oekologiske kvalitet ((EFT C 222 af 10.08.1994, s. 6.)) i sin hensigt i vid udstraekning er begraenset til at fastsaette program- og rapporteringsmaessige forpligtelser for medlemsstaterne uden at indeholde ensartede materielle vurderingskriterier for en ordentlig kvalitet af vandomraader som grundlag for disse forpligtelser,

1. konstaterer, at under anvendelse af subsidiaritetsprincippet (artikel 3 B, stk. 2, i EF-traktaten) kan de primaere maalsaetninger for foranstaltninger i en faelles vandpolitik bedre kan gennemfoeres paa faellesskabsplan end af medlemsstaterne;

2. konstaterer, at bestraebelserne paa at opnaa en god oekologisk vandkvalitet maa vaere den vigtigste maalsaetning i vandpolitikken, da den er en forudsaetning for alle oevrige anvendelsesmuligheder for vand;

3. forlanger som forudsaetning for gennemfoerelse af Rio-principperne og de i EF-traktaten forankrede principper om forsigtighed og forebyggelse samt om indgreb over for miljoeskader ved kilden og princippet om, at forureneren betaler, at der som led i revisionen af vandlovgivningen indfoeres et krav om minimering, renholdelse og omfattende vandbeskyttelse;

4. forlanger koncentration, forenkling og harmonisering af vandlovgivningen paa grundlag af et helhedskoncept, som indeholder en entydig og systematisk regulering af forholdet mellem emissionsbegraensninger og kvalitetsmaalsaetninger for vandomraader eller immissioner;

5. understreger, at det er meget vigtigt at naa frem til en vandpolitik, der er gennemfoerlig i praksis, da den ringe gennemfoerelse af vanddirektiverne hidtil har vaeret et af de stoerste problemer;

6. understreger meget kraftigt, at forenklingen og harmoniseringen af vandlovgivningen hverken maa bevirke en forringelse af de eksisterende standarder og den allerede opnaaede beskyttelse af vandomraader eller foere til konkurrencefordrejninger;

7. forlanger som et tvingende mindstekrav, at der fastlaegges strenge og ensartede emissionsstandarder;

8. forlanger med henblik paa en kombineret indsats, at der udformes og fastlaegges kvalitetsmaalsaetninger for vandomraader og immissioner som et yderligere virkemiddel, der supplerer indsatsen for emissionsbegraensninger, og som skal sikre, at overdreven paavirkning med skadelige stoffer undgaas, samt at der opnaas kontrol med resultaterne af foranstaltningerne til beskyttelse af vandomraader;

9. opfordrer til, at der fastlaegges miljoekvalitetsmaalsaetninger for vand, som f.eks. fastsaettelse af graenser for den maengde vand, der maa udtages fra bestemte kilder, med sigte paa at bevare disses oekologiske vaerdi;

10. fremhaever, at de primaere maalsaetninger og foranstaltninger under anvendelse af subsidiaritetsprincippet ganske vist opstilles paa faellesskabsplan, men at gennemfoerelsen og tilpasningen heraf til de fremherskende forhold imidlertid paahviler medlemsstaterne;

11. forlanger, at der udarbejdes et fyldestgoerende helhedskoncept, som fortrinsvis er lagt an paa at afhjaelpe den indholdsmaessige opsplitning, uoverensstemmelserne og modsaetningerne mellem de respektive direktiver og direktivforslag samt at afstemme dem med alle andre direktiver af betydning for beskyttelsen af vandomraader;

12. kraever, at Kommissionen paa andre omraader inddrager betydningen af baeredygtig forvaltning af vandet i sine politikker, og navnlig bidrager til at imoedegaa trusler mod vandressourcerne;

13. kraever, at oekosystemer beskyttes i deres samlede mangfoldighed, og at dette kommer til at indgaa i den samlede koncept;

14. kraever, at Faellesskabets landbrugspolitik bidrager aktivt til hindring af forurening af vandressourcerne med nitrat og pesticider og til at sikre, at vandtapning sker baeredygtigt, samt at dette kommer til at indgaa i det samlede koncept;

15. kraever, at foranstaltninger og aktioner med sigte paa reduktion af de negative konsekvenser af industri- og energipolitik (forringelse af vandkvaliteten, opvarmning og store daemninger) indgaar i det samlede koncept;

16. kraever, at foranstaltninger og aktioner med sigte paa reduktion af de negative konsekvenser af transportpolitikken (oedelaeggelse af vaerdifulde oekosystemer gennem kanalisering) indgaar i det samlede koncept;

17. konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen i sin meddelelse vaelger at tage udgangspunkt i hele gennemstroemningsomraader, og at der i betragtning af dettes graenseoverskridende karakter er behov for behandling paa europaeisk plan;

18. kraever, at maalsaetningerne for og foranstaltningerne vedroerende en europaeisk vandpolitik maa integreres med andre relevante omraader for EU- politikken, som f.eks. landbrug, industri og transport;

19. forlanger, at de folkeretligt bindende forpligtelser, Faellesskabet har paataget sig som led i internationale konventioner om beskyttelse af vandomraader, bliver opfyldt ved en sammenhaengende faellesskabsretlig gennemfoerelse;

20. kraever, at bevarelse af den biologiske diversitet goeres til en specifik hovedmaalsaetning for den europaeiske vandpolitik, saaledes at Faellesskabet kan opfylde sine internationale forpligtelser inden for rammerne af konventionen om biologisk diversitet;

21. forlanger, at der ved udarbejdelsen af et helhedskoncept i saerlig grad tages hensyn til de i visse medlemsstater allerede eksisterende problemer med vandmangel og oversvoemmelser;

22. mener, at hovedmaalsaetningen for den europaeiske vandpolitik maa vaere beskyttelse og genopretning af vaadomraader, i betragtning af den vaesentlige rolle disse spiller for regenerering af grundvandet, oplagring af vand og reduktion af forureningen af miljoeet;

23. konstaterer, at der i Kommissionens meddelelse ikke foreslaas et fyldestgoerende helhedskoncept;

24. forlanger, at et helhedskoncept, hvori de primaere maalsaetninger og foranstaltninger i en europaeisk vandpolitik skal opstilles paa grundlag af et systematisk defineret forhold mellem emissionsstandarder og kvalitetsmaalsaetninger, fastlaegges af Raadet og Parlamentet i et rammedirektiv;

25. konstaterer, at dette direktivforslag om vandomraaders oekologiske kvalitet paa grund af dets begraensede og ensidige sigte ikke udgoer noget egnet grundlag for et rammedirektiv paa vandomraadet;

26. forlanger, at de mange eksisterende vanddirektiver bliver maerkbart strammet og forenklet i et rammedirektiv paa vandomraadet gennem sammenfatning af faellesskabsretlige bestemmelser saasom definitioner, begrebsbestemmelser, industrilister, materialelister, rapporteringsforpligtelser, overvaagnings- og maalemetoder samt gennem regulering af samspillet mellem de forskellige virkemidler og den kombinerede anvendelse heraf; kraever, at Kommissionen undersoeger vandrammedirektivets konsekvenser for miljoebeskyttelsesniveauet og for konkurrenceevnen;

27. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.