Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

om Sloveniens nationale reformprogram for 2011 med Rådets udtalelse om Sloveniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 3,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen[2],

som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

som tager følgende i betragtning:

(1) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at styrke EU's bæredygtige vækstpotentiale og konkurrenceevne.

(2) Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[3], som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

(3) Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

(4) Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(5) Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(6) Den 18. og 19. april 2011 afleverede Slovenien sit opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2010-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

(7) I årene forud for krisen havde Slovenien en hurtig økonomisk vækst drevet af stigende eksport og voksende investeringer. Slovenien blev hårdt ramt af krisen, idet landets BNP faldt med næsten 10 % i perioden 2008-2010, hvilket til dels ophævede den forbedring, der tidligere var opnået. Samspillet mellem automatiske stabilisatorer, genopretnings­foranstaltninger og den indbyggede stærke dynamiske vækst i udgifterne førte til en stigning i det offentlige underskud fra 1,8 % af BNP i 2008 til 6,0 % af BNP i 2009 (med bruttogældsniveauer på henholdsvis 21,9 % af BNP og 35,2 %). Arbejdsmarkedet reagerede med en betydelig forsinkelse, og beskæftigelsen er fortsat faldende. Selvom ledigheden fortsat ligger under EU-gennemsnittet, steg den kraftigt fra 4,4 % før krisen til 7,3 % i 2010. Den økonomiske genopretning er indtil videre gået langsomt og forventes først at tage fart i 2012 med en skønnet vækst på 2,5 % af BNP.

(8) Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for programmets budgetfremskrivninger, er plausibelt på kort sigt, men for optimistisk hen imod slutningen af programperioden. Med udgangspunkt i et offentligt underskud på 5,6 % af BNP i 2010 nedbringes det ifølge planen til under referenceværdien på 3 % af BNP med en bredt anlagt begrænsning af de primære udgifter. Efter at det uforholdsmæssigt store underskud er korrigeret, forventes der ifølge planen en moderat forbedring, dog uden at den mellemfristede målsætning om en strukturelt afbalanceret budgetstilling opfyldes. Den mellemfristede målsætning er fastsat på et mere ambitiøst niveau, end det var tilfældet i det foregående program, men det kan ikke på nuværende tidspunkt anses for at være egnet, fordi det ikke står klart, om det sikrer et tilstrækkeligt hurtigt fremskridt i henseende til at skabe langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2011- 2013, jf. Kommissionens beregning ud fra oplysningerne i programmet i henhold til den i fællesskab aftalte metode, planlægges at ligge på ca. 0,5 procentpoint af BNP, dvs. lavere end niveauet ifølge Rådets henstillinger. Desuden vil udviklingen af underskuddet og gælden muligvis ikke leve op til målene. Det forventes, at der som led i et tillægsbudget vedtages yderligere foranstaltninger med henblik på at opfylde underskudsmålet for 2011. Efter 2011 specificeres der ikke udgiftsbegrænsende foranstaltninger i programmet, og muligheden for, at der bliver behov for yderligere finansielle redningsaktioner, som påvirker underskuddet og gælden, kan ikke udelukkes.

(9) Skønt det offentlige underskud er indsnævret, siden det toppede i 2099, består en af hovedudfordringerne for Slovenien i at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 og derefter opfylde den mellemfristede målsætning. I overensstemmelse med den konsolideringsstrategi, der er fulgt i de senere år, berører de yderligere udgiftsbesparelser i stabilitetsprogrammet for perioden 2011 - 2014 primært de offentlige lønudgifter, de sociale ydelser (herunder pensioner) og de offentlige investeringer. Stabilitetsprogrammet indeholder imidlertid ingen udførlige oplysninger om de planlagte foranstaltninger efter 2011. Det forekommer påkrævet med yderligere korrigerende foranstaltninger for at opfylde underskudsmålet for 2011. Troværdigheden af den mellemfristede konsolideringsstrategi kunne forbedres, hvis der vedtages flere strukturelle udgiftsbegrænsende foranstaltninger – i modsætning til de midlertidige indgreb, som har præget den seneste konsolideringsindsats – og hvis den mellemsigtede budgetramme gøres mere bindende. I stabilitetsprogrammet bekræftes det, at udgiftsregler indføres, men afgørende bestemmelser, eksempelvis angående definitionen af manglende overholdelse, er stadig ikke afklaret. Endelig er udgiftseffektiviteten forholdsvis lav, f.eks. i sundheds- og uddannelsessektoren, hvilket tyder på, at Slovenien kan have yderligere råderum for en udgiftsbaseret konsolidering, uden at de offentlige serviceydelsers kvalitet forringes. I stabilitetsprogrammet bekendtgøres initiativer med henblik på at rationalisere de offentlige serviceydelser, overførsler og subsidier, og der indføres et ensartet system for offentlige indkøb, men nogle af disse tiltag beskrives ikke tilstrækkeligt detaljeret.

(10) Den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring i Slovenien ligger mærkbart over EU-gennemsnittet. Endvidere er erhvervs- og beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere meget lav (36,5 % og 35 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på henholdsvis 49,7 % og 46,3 %), hvilket fortrinsvis skyldes en lav pensionsalder og utilstrækkelige incitamenter til at fremme en erhvervsaktiv aldring. Parlamentet vedtog for nylig en pensionsreform med det sigte at forhøje pensionsalderen og samtidig sikre pensionernes tilstrækkelighed. Ifølge stabiliseringsprogrammet vil dette stabilisere de aldersrelaterede udgifter frem til 2030 og derved udgøre et væsentligt første skridt til at tackle pensionssystemets holdbarhed. Den blev lagt frem til afstemning den 5. juni 2011 og nedstemt. Problemet med pensionssystemets holdbarhed består fortsat, og det vil skulle løses på andre måder.

(11) Arbejdsmarkedet er relativt segmenteret mellem forskellige kontraktformer; trygheden i ansættelsen for arbejdstagere på faste kontrakter er rigorøs sammenlignet med den tryghed, som gives arbejdstagere på tidsbegrænsede kontrakter. Andelen af unge arbejdstagere i aldersgruppen 15 – 24 år på tidsbegrænsede kontrakter er den højeste i EU (67 % i 2009), og det forekommer relativt vanskeligt at ændre tidsbegrænsede kontrakter til faste kontrakter. Tidligere forsøg på at løse dette problem har vist sig at være utilstrækkelige. Staten har til hensigt at forhandle med arbejdsmarkedets parter om en revision af loven om ansættelsesforhold med henblik på at tilpasse rettigheder og pligter i henhold til forskellige typer af ansættelseskontrakter. Derudover udgør "studenterarbejde" et betragteligt og stort set ureguleret, skattebegunstiget, parallelt arbejdsmarked. Dette vigtige spørgsmål berøres ikke i det nationale reformprogram.

(12) Foruden segmenteringen forårsages de strukturelle problemer på det slovenske arbejdsmarked også af misforholdet mellem behov og kvalifikationer på arbejdsmarkedet, hvilket anerkendes i det nationale reformprogram. Ifølge det nationale reformprogram investeres der intensivt i uddannelse med henblik på at forbedre kvalifikationer og beskæftigelsesegnethed. Det skitserer planer om yderligere at forbedre overgangen fra uddannelse til arbejdsmarkedet med fokus på at tilbyde karrierevejledningstjenester i hele uddannelsessystemet. Det er planen at modernisere arbejdsformidlingen for at opnå en bedre overensstemmelse mellem udbuddet af kvalifikationer og arbejdsmarkedets behov. For at disse reformer skal kunne gennemføres med succes, kræver det imidlertid en forbedring af systemet med henblik på rettidigt at afdække arbejdsmarkedets nuværende og fremtidige behov.

(13) Afmatningen påvirker låneporteføljerne med en vis forsinkelse, og den voksende andel af misligholdte lån har øget bankernes nedskrivninger og omkostningerne ved långivningen. De to store statsejede banker har fået en afgørende ny kapitaltilførsel. Staten har også foreslået foranstaltninger med henblik på at fremskynde inddrivelsen af fordringer og fremme långivning til produktionsaktiviteter, hvilket muligvis ikke er helt tilstrækkeligt til at genskabe kreditstrømmen til realøkonomien, så yderligere tiltag kan være påkrævet.

(14) Visse dele af servicesektoren er ikke udsat for konkurrencepres og kendetegnes ved store avancer og stor koncentration, hvilket øger økonomiens samlede omkostninger. Dette bevirker sammen med den betydelige statslige medvirken i økonomien, at de potentielt gavnlige udenlandske direkte investeringer (FDI) er forholdsvist lave. Slovenien har til hensigt at øge tempoet i gennemførelsen af servicedirektivet, som er forsinket i betydelig grad. Det påtænkes også at give den slovenske konkurrence­styrelse fuld uafhængighed og udpege salgsegnede statslige kapitalinvesteringer. Disse planer er ikke beskrevet nærmere, og visse risici knytter sig til gennemførelsen.

(15) Slovenien har tilsluttet sig europluspagten. Skønt det slovenske nationale reform­program indeholder potentielle tilsagn og mål på europluspagtens fire områder, som er at fremme konkurrenceevnen og beskæftigelsen, at bidrage til holdbare offentlige finanser og at styrke den finansielle stabilitet, har Kommissionen pr. 7. juni 2011 ikke fået underretning om faste tilsagn.

(16) Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram[4]. Den har taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien og til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. På den baggrund er Kommissionen af den opfattelse, at opfyldelsen af stabilitetsprogrammets underskudsmål for 2011 forudsætter, at yderligere foranstaltninger vedtages. Efter 2011 er der betydelig risiko for manglende opfyldelse af underskuds- og gældsmålet, idet stabilitetsprogrammet ikke indeholder specifikke foranstaltninger til at begrænse udgifterne på en holdbar måde. Det nationale reformprogram indeholder foranstaltninger til at rette op på finanssektoren, men de er muligvis ikke tilstrækkeligt ambitiøse. Vurderingen tyder også på, at der må sættes skub i indenlandske vækstkilder bl.a. ved at øge yngre og ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens, idet segmenteringen af arbejdsmarkedet begrænses, og misforholdet mellem behov og kvalifikationer på arbejdsmarkedet fjernes. Endelig er der behov for at styrke konkurrencen og åbne for investeringsmuligheder og vækst i servicesektoren og netværksindustrierne.

(17) På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 2. december 2009 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Sloveniens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[5] afspejles især i henstillingens nr. 1) og 2). Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Sloveniens nationale reformprogram,

HENSTILLER, at Slovenien træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på følgende:

1) Underskudsmålet for 2011 bør opfyldes, underskudsmålet for 2012 bør underbygges med konkrete foranstaltninger, og den fornødne konsolidering bør gennemføres rigorøst, idet Slovenien bør holde sig rede til at vedtage yderligere foranstaltninger for at forebygge eventuelle afvigelser. Den påkrævede tilpasningsproces bør underbygges i programperioden for at nå frem til en passende mellemfristet målsætning med strukturelle udgiftsbegrænsende foranstaltninger, og påvist manglende effektivitet bør imødegås med en mere bindende mellemfristet budgetramme.

2) Der bør tages skridt til at sikre pensionssystemets langsigtede holdbarhed, samtidig med at pensionernes holdbarhed bevares. Ældre arbejdstageres beskæftigelses­frekvens bør øges, ved at der indføres incitamenter til at gå senere på pension, og ved yderligere at udvikle aktive arbejdsmarkedspolitikker og livslang uddannelse.

3) Der bør træffes yderligere foranstaltninger for at sikre tilstrækkelige hensættelser til dækning af tab og rydde op i banksektorens balancer.

4) I samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national sædvane bør der tages skridt til at mindske asymmetrien i de rettigheder og pligter, som garanteres i henholdsvis faste og tidsbegrænsede ansættelseskontrakter. Der bør foretages en fornyet indsats for at imødegå det parallelle arbejdsmarked som følge af "studenterarbejde".

5) Der bør indføres et system, hvormed fremtidens behov for færdigheder og kvalifikationer afdækkes med henblik på at nå frem til et omstillingsparat arbejdsmarked. Den offentlige arbejdsformidlings effektivitet bør evalueres, særlig med hensyn til karrierevejlednings- og rådgivningstjenester, for at forbedre overensstemmelsen mellem kvalifikationer og arbejdsmarkedets behov.

6) Lovregulerede erhverv bør strømlines, og den slovenske konkurrencestyrelses administrative kapacitet bør forbedres for at styrke erhvervsklimaet og tiltrække investeringer.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

[2] EUT C … af …, s …

[3] Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011.

[4] SEK(2011) 732.

[5] Jf. artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.