Punkt 15a affattes således:

»15a. Ikke desto mindre skal støtte ydet på grundlag af artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF kompensere for tab, der er direkte forårsaget af covid-19-udbruddet såsom tab direkte forårsaget af restriktive foranstaltninger, der retligt eller faktisk forhindrer støttemodtageren i at udøve sin økonomiske aktivitet eller en bestemt del af sin aktivitet, som det er muligt at udskille (*1).

Sådanne foranstaltninger kan omfatte foranstaltninger, der kræver fuldstændig indstilling af en økonomisk aktivitet (f.eks. lukning af barer, restauranter eller ikkevæsentlige butikker) eller indstilling heraf i bestemte områder (f.eks. restriktioner for flyvninger eller anden transport til eller fra bestemte oprindelses- eller bestemmelsessteder (*2)). Udelukkelsen af visse meget væsentlige kategorier af kunder (f.eks. fritidsrejsende for så vidt angår hoteller, skolerejser for så vidt angår indkvarteringssteder specielt for unge) udgør også foranstaltninger, der skaber en direkte forbindelse mellem den usædvanlige begivenhed og det tab, som udelukkelsen af disse kundekategorier giver anledning til. Restriktive foranstaltninger, der gør det muligt at yde kompensation i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF, kan også omfatte foranstaltninger, der begrænser besøgstallet i bestemte sektorer eller ved bestemte aktiviteter (f.eks. underholdning, handelsmesser, sportsbegivenheder) til, hvad der påviseligt er væsentligt lavere end det, som i denne specifikke ramme ville følge af almindeligt gældende regler om fysisk distancering eller regler om erhvervsmæssige lokaliteters kapacitet (fordi der f.eks. ikke er tilstrækkelig sikkerhed for, at der kan udarbejdes anvisninger, som i praksis vil kunne sikre overholdelsen af de almindeligt gældende forholdsregler i sådanne sammenhænge). Sådanne lofter over besøgstallet kan udgøre en faktisk restriktion, hvis økonomiske afbødningsforanstaltninger medfører, at hele eller en tilstrækkelig væsentlig del af den berørte aktivitet indstilles (*3).

Andre restriktive foranstaltninger (eksempelvis generelle foranstaltninger vedrørende fysisk distancering eller generelle hygiejnemæssige begrænsninger, herunder foranstaltninger, der alene har til formål at overføre og tilpasse sådanne generelle krav til de særlige forhold i visse sektorer eller på bestemte lokaliteter) synes derimod ikke at opfylde kravene i artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF. På samme måde skal andre former for støtte, der mere generelt skal afhjælpe det økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet, vurderes på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF og derfor i princippet på grundlag af de midlertidige rammebestemmelser.

(*1) En vejledende, ikke-udtømmende liste over Kommissionens afgørelser om støtteforanstaltninger, der er godkendt i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF , findes på https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/covid_19.html."

(*2) Se f.eks. Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 for så vidt angår midlertidig lempelse af reglerne om slotudnyttelse i Unionens lufthavne som følge af covid-19-pandemien (COM(2020) 818 final)."

(*3) Denne vurdering kan nuanceres, når virksomheden er retligt forpligtet til fortsat at levere den eller de pågældende varer eller tjenester.«"