3. understreger på ny, at der kun kan opnås varig fred i Den Demokratiske Republik Congo gennem en
fredsaftale, der yder alle parter retfærdighed og respekterer Den Nationale Republik Congos territorialeintegritet og nationale suverænitet samt de demokratiske principper og menneskerettighederne i alle regio-nens stater;
4. gentager, at det fuldt ud støtter Lusaka-aftalen, som er det ved samstemmighed fastlagte grundlag for
fred i Den Demokratiske Republik Congo og i regionen;henstiller indtrængende til alle involverede parterfuldt ud at overholde resolution 1304 fra FN’s Sikkerhedsråd og Lusaka-fredsaftalen;
5. opfordrer det nye statsoverhoved til konkret at engagere sig i demokratiseringen af sit land, til at
ophæve forbuddet mod politiske partier og til at acceptere den tidsplan for åbningen af en intern dialog iCongo og tilrettelæggelsen af frie valg, som vil blive foreslået af mægleren;
6. glæder sig over Joseph Kabilas diplomatiske bestræbelser på at sætte en stopper for krigen og frem-
skynde processen med genopbygning i Den Demokratiske Republik Congo;
7. henstiller til alle lande i området omkring De Store Søer at afholde sig fra aktiviteter, der er rettet
mod et naboland;opfordrer indtrængende til en samtidig tilbagetrækning af samtlige fremmede tropper fraDen Demokratiske Republik Congo;
8. glæder sig over De Forenede Nationers nylige afgørelse om at forhøje antallet af FN-observatører i
Den Demokratiske Republik Congo;
9. opfordrer Rådet og Kommissionen til at støtte bestræbelserne på at gennemføre Lusaka-aftalen og
henstiller;at der ufortøvet træffes sådanne politiske og økonomiske foranstaltninger, som er nødvendigefor at sikre en behørig gennemførelse af denne aftale;
10. henstiller indtrængende til alle berørte parter fuldt ud at samarbejde med det ekspertpanel, der af FN
har fået mandat til at undersøge den ulovlige udnyttelse af Den Demokratiske Republik Congos naturrig-domme og andre rigdomme;
11. anmoder medlemsstaterne om at indfri deres løfter med hensyn til kontrol med våbeneksport og
forebyggelse af ulovligt våbensalg samt af de forskellige former for ulovlig handel, der sikrer finansieringenheraf;
12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer, FN’s generalsekretær, Organisationen for Afrikansk Enhed, Den Demokratiske Republik Congosregering og de lande, der er involveret i krigen i Congo (Rwanda, Uganda, Burundi, Angola, Zimbabweog Namibia).
15. Menneskerettigheder: Religiøse rettigheder i Folkerepublikken Kina
B5-0106, 0116, 0124, 0142 og 0145/2001
Europa-Parlamentets beslutning om religionsfrihed i Folkerepublikken Kina
Europa-Parlamentet,
jdash der henviser til sine tidligere beslutninger om menneskerettighedssituationen i Kina, om Tibet og om
Unionens prioriteter og henstillinger til FN’s Menneskerettighedskommissions samling i marts 2001 iGeneve,
jdash der henviser til konklusionerne fra topmødet mellem EU og Folkerepublikken Kina den 21. december
1999 og Rådets konklusioner af 22. januar 2001 om dialogen mellem EU og Folkerepublikken Kinaom menneskerettigheder,
jdash der henviser til artikel 18 i De Forenede Nationers Verdenserklæring om Menneskerettigheder om reli-
gionsfrihed,1.10.2001 DA C 276/279 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. februar 2001
A. der henviser til, at Kommissionen i sin rapport til Rådet og Europa-Parlamentet (KOM(2000) 552) om
implementeringen af meddelelsen »Uddybning af partnerskabet med Kina« fremhæver, at situationenpå området borgerrettigheder, politiske rettigheder og religiøse rettigheder i Kina er gået tilbage, og tilat den samme konstatering findes i konklusionerne fra Rådets møde den 22. januar 2001,
B. der konstaterer, at efter at have gjort registrering af steder for udøvelse af religion obligatorisk har
myndighederne i Folkerepublikken Kina siden 1994 yderligere bestræbt sig på at begrænse den frieudøvelse af religionsfrihed,
C. der minder om, at statskontrol med religion allerede kommer til udtryk i begrænsningen af antallet af
officielt anerkendte religioner, og at enhver religiøs aktivitet, som ikke er blevet registreret af de offi-cielle sammenslutninger betragtes som illegal,
D. der henviser til, at om end gennemførelse af undertrykspolitik over for religiøs aktivitet varierer i for-
hold til lokalregeringernes forgodtbefindende, er gennemførelsen i den såkaldte selvstændige regionTibet systematisk og uforsonlig,
E. der henviser til, at det tibetanske folks religiøse, kulturelle og nationale arv er truet af udryddelse,
F. der henviser til, at Falun Gong-organisationen den 22. juli 1999 blev officielt erklæret ulovlig i Kina
og den 29. juli 1999 blev der udstedt arrestordre mod grundlæggeren Li Hung-Zhi, og til at ca.50 000 medlemmer af Falun Gong-bevægelsen i de sidste to år ifølge beretninger har været ofre for
anholdelser, at næsten 25 000 af dem i øjeblikket er fængslede, deporteret til arbejdslejre eller tvangs-
forflyttede til psykiatriske hospitaler, og at 137 af dem hidtil er døde som følge af vold eller torturunder anholdelse eller tilbageholdelse,
G. der henviser til, at spændingerne mellem myndighederne i Beijing og den ikke-officielle katolske kirke
siden 1989, da Vatikanet indførte sin egen bispekonference, er steget betydeligt, og at flere gejstlige fraden ikke-officielle katolske kirke stadig er fængslede eller underkastet begrænset bevægelsesfrihed for athave nægtet at tilslutte sig den officielle kirke,
H. der minder om den systematiske udstødelse og arrestation af udenlandske protestantiske præster og
administrativ chikane, som tilhængere af ikke-registrerede protestantiske kirker udsættes for,
I. der gør opmærksom på ødelæggelse af moskeer og anholdelse af personer, som har undervist i Kora-
nen uden at have fået forudgående tilladelse fra myndighederne,
1. opfordrer Kina til at frigive alle, der er tilbageholdt eller fængslet for fredeligt at have udøvet deres
internationalt anerkendte rettigheder til trosfrihed og religionsfrihed;
2. anmoder om, at den forfatningssikrede ret til religionsfrihed eller trosfrihed garanteres fuldt ud, her-
under samvittighedsfrihed, udtryksfrihed, foreningsfrihed og forsamlingsfrihed, hvis udøvelse er uadskille-lig;
3. beklager, at Folkerepublikken Kina efter at have undertegnet den internationale konvention om civile
og politiske rettigheder og den internationale konvention om europæiske, sociale og kulturelle rettighederstadig ikke har fuldført ratifikations- og implementeringsprocessen;
4. gentager sin fordømmelse af Folkerepublikken Kinas fortsatte og alvorlige krænkelser af menneske-
rettighederne i Tibet og den fortsatte diskriminering af det tibetanske folk på grundlag af race eller etniskoprindelse, religiøs, kulturel eller politisk overbevisning;
5. opfordrer regeringen i Folkerepublikken Kina til at tillade medlemmer af Falun Gong at praktisere
deres fundamentale ret til samvittighedsfrihed, udtryksfrihed, foreningsfrihed og forsamlingsfrihed i over-ensstemmelse med Folkerepublikken Kinas forfatning;C 276/280 DA 1.10.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. februar 2001
6. anmoder om, at Unionen og dens medlemsstater forelægger en beslutning for De Forenede Nationers
Menneskerettighedskommission på samlingen i Geneve, som gør opmærksom på alle de krænkelser af reli-gionsrettigheder og navnlig de krænkelser, som de tibetanske og mongolske munke samt visse kristnekirker og islamiske samfund og medlemmer af Falun Gong-bevægelsen er ofre for;
7. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes parla-
menter, Kontoret for FN’s Højkommissariat for Menneskerettigheder og regeringen og parlamentet i Folke-republikken Kina.
16. Menneskerettigheder: Laos
B5-0107, 0117, 0125, 0136 og 0146/2001
Europa-Parlamentets beslutning om menneskerettighedssituationen i Den Demokratiske Folkere-
publik Laos
Europa-Parlamentet,
jdash der henviser til sine tidligere beslutninger om Laos,jdash der henviser til rammeaftalen mellem EU og Laos underskrevet den 29. april 1997 om grundprincip-
perne for samarbejdet mellem de to parter,
jdash der henviser til sluterklæringen fra Vientiane vedtaget på den 13. ministerkonference EU-ASEAN, som
fandt sted den 11.-12. december 2000,
A. der henviser til, at Laos frem til 2002 koordinerer forbindelserne mellem EU og ASEAN, og at dette
land derfor har været drivkraften bag erklæringen fra Vientiane, navnlig bestemmelserne om, at signa-tarstaterne forpligter sig til at fremme og beskytte alle menneskerettighederne,
B. der henviser til utallige internationale beretninger om alvorlige og gentagne krænkelser af menneske-
rettighederne i dette land, navnlig vilkårlig tilbageholdelse af politiske fanger under forhold, der kræn-ker den menneskelige værdighed og er et overgreb mod deres liv, undertrykkelse af demonstrationer,der kræver overholdelse af de grundlæggende rettigheder, princippet om frie valg, flerpartisystemet ogdemokratiet,
C. der navnlig henviser til situationen for de politiske fanger Thongsouk Saysangkhi (død i fængsel i
1998), Latsamy Khamphoui og Feng Sakchittaphong, ledere af Bevægelsen af 26. oktober 1999,Thongpraseuth Keuakoun, Kamphouvieng Sisa-At, Seng-Aroun Phengphanh, Bouavanh Chanmani-vong og Keochay, samt lederen af Marchen af 17. november 2000, Phommachanh Phannorath, somstadig tilbageholdes uden at være blevet dømt og under forhold, der strider mod folkeretslige regler,
D. der glæder sig over den laotiske regerings underskrivelse den 7. december 2000 af to FN-konventioner
om menneskerettighederne, om henholdsvis de borgerlige og politiske rettigheder og de økonomiske,sociale og kulturelle rettigheder,
E. der henviser til, at den konkrete omlægning i retning af demokrati er en af de nødvendige forudsæt-
ninger for med fredelige midler at nå frem til en national forsoning og udvikling i Laos,
1. anmoder de laotiske myndigheder om snarest muligt at ratificere og gennemføre de to FN-menneske-
rettighedskonventioner;
2. opfordrer den laotiske regering til at løslade alle samvittighedsfanger og at garantere dem den ubetin-
gede udøvelse af deres grundlæggende rettigheder, hvad enten de er af politisk, borgerlig eller religiøskarakter;1.10.2001 DA C 276/281 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. februar 2001