Udtalelse om de regionale og lokale myndigheders rolle i det partnerskab, der forvalter strukturfondene (96/C 100/17)

Den 5. december 1994 besluttede Regionsudvalget under henvisning til EF-traktatens artikel 198 C på eget initiativ at fremsætte udtalelse om det ovennævnte emne.

I henhold til artikel 9 i Regionsudvalgets forretningsorden henvistes det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionaludvikling, Økonomisk Udvikling, Finansielle Spørgsmål på Lokalt og Regionalt Plan«, som på mødet den 19. januar 1995 udpegede Brian Meek og Bent Hansen til ordførere.

Indledning

Under henvisning til

- Jacques Delors' hvidbog om »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« (KOM(93) 700 endelig udg.), som slår til lyd for en mere decentraliseret økonomi, og som tillægger det lokale og regionale niveau voksende betydning,

- Europa-Kommissionens »Femte årsberetning om strukturfondsreformens gennemførelse - 1993« (KOM(95) 30 endelig udg.),

- Regionsudvalgets udtalelse af 21. april 1995 om »Revisionen af Maastricht-traktaten«, der efterlyser en bredere definition af subsidiaritetsprincippet,

vedtog Regionsudvalget på sin 8. plenarforsamling den 19.-20. juli 1995, mødet den 20. juli 1995, følgende udtalelse.

Strukturfondsforordningerne

1. Med strukturfondsreformen af 1988 indførtes fire overordnede principper: partnerskab, koncentration, programmering og additionalitet. Disse principper blev styrket ved revisionen af strukturfondsforordningerne i 1993.

2. Partnerskabsprincippet er fastlagt i artikel 4, stk. 1, i strukturfondenes rammeforordning. Det hedder heri:

»EF-indsatsen udformes som et supplement til de tilsvarende nationale aktioner eller som et bidrag til disse. Den fastlægges ved et snævert samråd mellem Kommissionen, den pågældende medlemsstat og de kompetente myndigheder og organer, herunder, inden for rammerne af bestemmelser, der følger af den enkelte medlemsstats institutionelle regler og gældende praksis, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, som medlemsstaten har udpeget på nationalt, regionalt, lokalt eller andet plan, idet disse alle er partnere med et fælles mål. Dette samråd benævnes i det følgende "partnerskab". Partnerskabet omfatter forberedelse, finansiering, samt forudgående vurdering, overvågning og efterfølgende evaluering af aktionerne.

Partnerskabet gennemføres på en sådan måde, at hver enkelt partners institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser respekteres.«

3. Partnerskabet blev oprindeligt etableret for at give strukturfondene et decentralt aspekt. Bestemmelserne om partnerskabet i forordningerne er imidlertid vage. Det har ført til forskellige fortolkninger af princippet og en diskussion af partnernes rolle.

4. I de gældende forordninger defineres partnerskabet hverken som »vertikalt« og hierarkisk eller som »horisontalt« og jævnbyrdigt. Der gives heller ingen klar definition af partnerskabernes funktion.

Udtalelsens formål og metode

5. Med denne initiativudtalelse ønsker Regionsudvalget at vise, hvorledes partnerskabsprincippet gennemføres på grundlag af de gældende forordninger, samt at vurdere, hvilken rolle de demokratisk valgte regionale og lokale myndigheder spiller i dem. Det er ikke formålet at opstille en model for det ideelle partnerskab, eftersom partnerskaberne skal afspejle lokale og regionale økonomiske vilkår og tilpasses forskellige subnationale styreformer. Udtalelsen giver imidlertid anvisninger på, hvorledes de regionale og lokale myndigheders rolle i partnerskabet kan styrkes.

6. Ordførerne har som udgangspunkt for udtalelsen bedt medlemmerne af Underudvalg 1 om at vurdere, hvorledes partnerskabet gennemføres i deres egne regioner. På grundlag af spørgeskemaundersøgelsens resultater belyser Regionsudvalget en række generelle problemer, der er forbundet med partnerskabernes opbygning og funktion.

7. Da undersøgelsen blev tilrettelagt, var det kun programmerne under de fire første mål, der var operationelle. Ikke alle programmer under mål nr. 5b og 6 var operationelle. Partnerskabsordningerne for de nye EF-initiativer behandles ikke i udtalelsen. Den langsomme vedtagelse af reglerne og den forsinkede iværksættelse af programmerne har hæmmet forberedelserne til denne udtalelse. Det er især skuffende, fordi programmerne skulle have været i gang i over et år.

8. I denne udtalelse opridses først de regionale og lokale myndigheders betydning for partnerskabet. Dernæst behandles de partnerskabsproblemer, som fremgår af svarene på spørgeskemaerne, og til slut bringes en række forslag til effektivisering af partnerskaberne.

De regionale og lokale myndigheders nøglefunktion i strukturfondenes partnerskaber

9. Partnerskabsprincippet er vigtigt, eftersom aktive og velfungerende partnerskaber fører til effektive programmer og effektiv anvendelse af strukturfondene på lokalt og regionalt plan. Partnerskaberne samler de betydningsfulde aktører på regionalt og lokalt plan, som har et grundigt kendskab til deres egn og kan udpege de stærke og svage punkter i økonomien. Endvidere udmønter partnerskaberne subsidiaritetsprincippet og giver partnerne en følelse af fælles ansvar for programmerne.

10. Overalt i EU står regionale og lokale myndigheder for en bred vifte af aktiviteter, der omfatter udvikling af økonomiske strategier og initiativer. De sørger for infrastrukturer til støtte for erhvervslivet. De forbedrer det fysiske miljø og fjerner hindringer for økonomisk udvikling. De støtter folk, der er på vej ind på arbejdsmarkedet, eller som uddanner sig til et nyt og bedre job. De hjælper områder og mennesker til at få del i den samlede økonomiske udvikling. Endelig er de regionale og lokale myndigheder de vigtigste aktører, når det gælder om at trække ressourcer til området udefra.

11. Regionsudvalget mener, at de demokratisk valgte regionale og lokale myndigheder bør have en nøglefunktion i de partnerskaber, der forvalter strukturfondene, af følgende grunde:

- De regionale og lokale myndigheder har ansvaret for den sociale og økonomiske velfærd i deres område og skal som demokratisk valgte organer stå til regnskab for lokalsamfundene. De forlener programmerne med demokratisk legitimitet og signalerer nærhed til borgerne.

- De regionale og lokale myndigheder medfinansierer store dele af programmerne under strukturfondene.

- Som ansvarlige for lokalsamfundenes økonomiske udvikling og brændpunkt for det regionale og lokale erhvervsliv sikrer de regionale og lokale myndigheder samordning og integration mellem strukturfondsforanstaltningerne på områder f.eks. som økonomisk udvikling, fysisk infrastruktur og uddannelse. Samordningen af strukturfondene bliver hermed mere effektiv og langsigtet.

Lokale og regionale erfaringer med partnerskabernes problemer

12. Besvarelserne af spørgeskemaet dækker et bredt spektrum af partnerskaber, spændende fra velfungerende partnerskaber med en konstruktiv dialog og vidtgående inddragelse af regionale og lokale myndigheder over partnerskaber under opbygning til de situationer, hvor partnerskabsideen kun er svagt udviklet.

13. Denne mangfoldighed kan i vid udstrækning tilskrives nationale forskelle i administrativ struktur og tradition for dialog mellem myndighedsniveauer. Partnerskabernes størrelse og sammensætning er et tilbagevendende problem, da det i de fleste tilfælde alene er medlemsstaternes ansvar at udpege partnerne.

14. Det er ikke målet med spørgeskemaundersøgelsen at give et fuldstændigt billede af strukturfondenes forvaltning i medlemsstaterne. Eksemplerne i besvarelserne giver imidlertid et indtryk af forvaltningen ved at belyse nogle tendenser i partnerskabernes måde at fungere på.

15. Med udgangspunkt i undersøgelsen behandler dette kapitel en række problemer i forbindelse med partnerskabernes opbygning og funktion, navnlig med hensyn til de regionale og lokale myndigheders indflydelse.

16. De beskrevne problemer findes ikke i alle partnerskaber. Som det fremgår af rapporten, er der adskillige eksempler på velfungerende partnerskaber. De beskrives eller kommenteres ikke enkeltvis, men deres karakteristika genfindes ofte i de løsningsforslag, der omtales i undersøgelsens besvarelser. Dette bekræfter behovet for større erfaringsudveksling om emnet.

Udarbejdelse af programmeringsdokumentet

17. Programmerne udarbejdes i de fleste tilfælde af centralregeringen. Ofte gælder dette også det regionale program. Lokale og regionale synspunkter inddrages i forskelligt omfang, f.eks. gennem høring af myndighederne. Med enkelte undtagelser inddrages lokale og regionale myndigheder i højere grad i dag end i den foregående programperiode.

18. Generelt efterlyser de regionale og lokale myndigheder større indflydelse på planlægningen. Udarbejdelsen af programmet bør ske »nedefra og op« og således sikre et bedre fæste i det lokale og regionale myndighedsniveau. Disse myndigheder bør varetage en nøglefunktion i partnerskaberne, da de er valgt af lokalbefolkningen og medfinansierer programindsatsen. Folkevalgte medlemmer bør spille en central rolle i forvaltningskomiteerne. Eksisterende dokumenter bør så vidt muligt inkorporeres i programmeringsdokumentet.

19. Dette synspunkt støder man ikke kun på i tilfælde, hvor det lokale selvstyre er mindre udviklet, og hvor planlægningen iværksættes og koordineres af statslige, regionalt baserede organer. Det høres også i tilfælde, hvor det lokale selvstyre er mere udbygget.

20. I nogle medlemslande er der en stigende tendens til at opstille nationale programmer eller større programmer for større områder på bekostning af mindre programmer for regioner eller dele af regioner. Det anbefales, at programmerne i større udstrækning udformes som regionale programmer. Dette er afgørende for de regionale partnerskabers legitimitet og bæredygtighed.

21. Der er bekymring over, at nationale programmer forekommer at være langt fra det regionale og lokale niveau. I nogle tilfælde er medlemsstatens ansvar for strukturfondsforvaltningen delt mellem forskellige ministerier på nationalt niveau, hvilket kan hæmme udviklingen af sammenhængende programmer. Det hævdes, at regionale programmer er mere opmærksomme på lokale og regionale behov end nationale programmer.

22. Direkte kontakt mellem Europa-Kommissionen og regionale og lokale myndigheder under forhandlingerne om programmeringsdokumenterne findes kun i ganske få tilfælde. I almindelighed informeres partnerne først officielt om forløbet af forhandlingerne, når programmeringsdokumentet er blevet vedtaget.

23. Behovet for en mere direkte dialog med Europa-Kommissionen fremhæves i besvarelserne vedrørende EU's rolle. Dette afspejles i forslagene om, at EU giver de regionale og lokale myndigheder en mere betydningsfuld rolle i programudarbejdelsen, og i kravet om mindre komplicerede strukturfondsregler. Endvidere kan de relativt korte programperioder, den begrænsede tid til programgennemførelsen og de sene afgørelser om tildeling af midler i nogle tilfælde føre til en ujævn gennemførelse af programmet.

24. De nationale myndigheder er ikke altid opmærksom på lokale og regionale behov, og der er fare for, at udarbejdelsen og forvaltningen af programmerne bliver bureaukratisk og præget af tilfældigheder. Hvis strukturfondsprogrammerne får et bredt lokalt og regionalt input, bliver de målrettede og bedre i stand til at stimulere den regionale og lokale debat.

25. Det anføres, at der i nogle tilfælde, hvor regionale myndigheder har ansvaret for programudarbejdelsen, kan være grund til at styrke lokale myndigheders indflydelse herpå. I de tilfælde, hvor lokale myndigheder er ansvarlige for den lokale udviklingspolitik, bør denne i højere grad indgå i og koordineres med det regionale program. I disse tilfælde bør der i programmet også tages hensyn til de interventionsinstrumenter, der allerede findes på det regionale plan, og som kan bruges til at gennemføre programmet.

26. Det anføres også i besvarelserne, at de regionale og lokale myndigheders rolle kan styrkes af en bedre dialog mellem lokale myndighedsniveauer, hvis fremgangsmåderne og resultaterne regelmæssigt evalueres i forhold til programstrategier og mål, eller hvis den lokale sagkundskab forbedres.

Gennemførelsen af programmet

27. Man får det indtryk, at de regionale og lokale myndigheder generelt har voksende indflydelse på programforvaltningen, projektudvælgelsen og den finansielle beslutningsproces.

28. Regionale partnerskaber lader til at være bedst udviklet og velfungerende i programmernes gennemførelsesstadier. Samarbejdet organiseres på forskellig vis, men forvaltningsansvaret er i mange tilfælde placeret i forvaltningskomiteer eller lignende på regionalt niveau. Regionale og lokale myndigheder samt andre relevante regionale og lokale partnere er repræsenteret i forskelligt omfang i sådanne samarbejdsorganer.

29. Forvaltningskomiteerne har imidlertid ikke nødvendigvis egen beslutningskompetence. De har ofte kun en rådgivende eller forslagsstillende funktion, mens de endelige afgørelser træffes af staten. De regionale samarbejdsorganer skal omfatte de berørte interesser, de skal have deres egne administrative strukturer og autonomi til at træffe finansielle beslutninger om projekterne.

30. Mange partnerskaber er domineret af de nationale myndigheder. I nogle tilfælde er de valgte regionale og lokale myndigheder kun indirekte repræsenteret eller overhovedet ikke. I nogle tilfælde deltager de nationale myndigheder i stedet for de regionale og lokale myndigheder. Dette må beklages, da de regionale og lokale myndigheder har overblik over de lokale behov og derfor er i stand til at prioritere projekter, som får direkte konsekvenser for lokalsamfundene.

31. I de tilfælde, hvor der er en stigende tendens til at opstille større programmer, antyder besvarelserne, at det har ført til mindsket repræsentation af de regionale og lokale myndigheder i programforvaltningen.

32. Generelt mener de lokale myndigheder, at deres indflydelse på programgennemførelsen er mindre end de regionale myndigheders indflydelse. Der foreslås forskellige måder at imødegå dette på, f.eks. større lokal repræsentation i de ansvarlige organer, et højere informationsniveau, direkte deltagelse i projektudvælgelsen, udvidede høringer og en styrkelse af den lokale fagkundskab og uddannelse.

Overvågning og evaluering af programmerne

33. Regionale og lokale myndigheder er ofte, men i forskellig grad, involveret i programovervågningen og -evalueringen, evt. ved direkte eller indirekte sæde i overvågningsudvalg eller lignende organer.

34. Der er dog stadig mange ting, der bør forbedres i dialogen. I nogle lande spiller de regionale og lokale myndigheder kun en meget lille rolle. Især programevalueringen varetages ofte udelukkende af de nationale myndigheder.

35. Der gives udtryk for det synspunkt, at overvågningen af regionale programmer helt bør overlades til regionale udvalg, eftersom de lokale og regionale partnere deltager i projekternes finansiering og har det lokalkendskab, der er forudsætningen for en effektiv overvågning og evaluering.

Vejen hen imod effektive partnerskaber

36. Regionsudvalget mener, at velfungerende partnerskaber opstår, når der er politisk vilje til at gennemføre partnerskabsprincippet, og når der er forståelse for fordelene ved en tæt inddragelse af partnerne. Dette opnås oftest, hvor der allerede findes en tradition for medbestemmelse og dialog i institutionaliserede rammer baseret på decentraliserede politiske og administrative strukturer, som besidder væsentlige beføjelser og ressourcer. Det er vigtigt, at partnerskabsprincippet også anvendes, hvor de politiske og administrative strukturer ikke er fuldt udviklede.

Udarbejdelse af programmeringsdokumentet

37. Udarbejdelsen af programmeringsdokumentet er kernen i opstillingen af en effektiv strategi, som har bred opbakning fra partnerskabet. Regionsudvalget mener, at de regionale og lokale myndigheder bør spille en afgørende rolle ved udarbejdelsen af dette dokument, fordi de er de demokratisk valgte myndigheder, der er tættest på borgerne og lokalsamfundene. Det er endvidere væsentligt, at initiativet kommer »nedefra« i denne proces (den såkaldte »bottom-up approach«), og at alle partnerne føler sig som medansvarlige for slutdokumentet.

38. I de fleste medlemsstater er de regionale og lokale myndigheder ikke direkte involveret i forhandlingerne med Europa-Kommissionen om programmeringsdokumentet. Dette kan bevirke, at væsentlige beslutninger træffes, og større ændringer foretages, uden for partnerskabet. Regionsudvalget kræver, at de regionale og lokale myndigheder inddrages i disse forhandlinger, og at deres repræsentanter underskriver slutdokumentet. Forhandlinger med Europa-Kommissionen vil kunne sikre den højest mulige grad af godkendelse af de politiktiltag og interventionsinstrumenter, der i forvejen anvendes på regionalt og lokalt plan.

39. Regionsudvalget mener, at partnerskabets sammensætning, beføjelser og ansvar bør fastlægges i detaljer i programmeringsdokumentet. I betragtning af de regionale og lokale myndigheders demokratiske nøglefunktion bør de spille en ledende rolle i disse partnerskaber.

Gennemførelsen af programmet

40. Regionsudvalget opfordrer Europa-Kommissionen til at forlænge programperioderne, om nødvendigt sikre, at der er tilstrækkelig tid til projektgennemførelsen samt sikre en hurtig og stabil beslutningsproces, så programmet kan gennemføres uden afbrydelser.

41. Regionsudvalget peger på, at en regionalt baseret forvaltningskomité, hvori de lokale og regionale partnere er repræsenteret, og som råder over de nødvendige administrative ressourcer, er nødvendig for et effektivt forløb af strukturprogrammerne.

42. Forvaltningskomiteen skal ikke blot give anvisninger for gennemførelsen af strategien i programmeringsdokumentet, men også træffe afgørelser om de projekter, som programmet består af. Som det fremgår af spørgeskemaundersøgelsen, er de regionale og lokale myndigheder ikke altid stærkt repræsenteret i disse komiteer, og Regionsudvalget føler, at der bør rettes op på denne situation. Programovervågningsudvalget bør træffe beslutningerne vedrørende programmets gennemførelse, herunder om ændringer i programmet, som er blevet nødvendige enten som følge af ændringer i de sociale og økonomiske rammebetingelser på det lokale plan eller på baggrund af de resultater, man er nået frem til under overvågningen.

43. Nogle regionalprogrammer dækker et meget stort geografisk område, hvilket kan skabe afstand til de lokale partnere. I disse tilfælde er det vigtigt, at der dannes subregionale udvalg eller sektorudvalg, som kan vejlede, inspirere og informere forvaltningskomiteerne, således at alle partnerne føler, at de er med til at gennemføre programmeringsdokumentet.

44. Regionsudvalget er meget opmærksom på, at nationale myndigheder i nogle tilfælde har udelukket partnerskabet fra indflydelse på dele af programmet. Denne praksis strider mod partnerskabsprincippets ide.

45. Regionsudvalget mener, at partnerskaberne i EU har meget at lære af hinanden, og ønsker, at Europa-Kommissionen tilskynder til flere udvekslingsprogrammer på dette område. Regionsudvalget vil endvidere tage skridt til samt støtte mere erfaringsudveksling og foreslår, at initiativer af denne art fremmes i alle relevante sammenhænge.

Overvågning og evaluering af programmerne

46. Regionsudvalget mener, at overvågning og evaluering af programmerne er en vigtig del af processen. Overvågningen bør foretages i samarbejde med de regionale og lokale myndigheder i stedet for overvejende af de nationale myndigheder.

47. Det er bydende nødvendigt, at partnerskaberne diskuterer og bliver enige om overvågnings- og evalueringsmetoder, fordi de som store finansielle bidragydere deltager i indsamling af detailoplysninger, og fordi erfaringerne herved kan nyttiggøres i lokalsamfundene.

48. I nogle medlemsstater er der foretaget evalueringer, hvis resultater ikke er blevet forelagt partnerskabet. Det er efter Regionsudvalgets mening en dårlig måde at udvikle partnerskaberne på, og det finder det vigtigt, at programkvaliteten forbedres gennem debat på grundlag af resultaterne af overvågningen og evalueringen. Regionsudvalget foreslår derfor, at de overordnede rammer for evaluering fastlægges i et samarbejde mellem Regionsudvalget og Europa-Kommissionen. Det grundlæggende sigte med overvågningen af programforløbet er at påse, at programmet gennemføres nøje efter retningslinjerne på det regionale og lokale plan, og overvågningen er den vigtigste referenceramme for eventuelle beslutninger om justering af programmet, som overvågningsudvalget træffer.

49. Regionsudvalget mener, at en forbedring af den lokale sagkundskab og kommunikation mellem de forskellige myndighedsniveauer kan føre til større lokal indflydelse.

Anbefalinger

50. Regionsudvalget understreger, at programmernes succes forudsætter, at de regionale og lokale myndigheder får en nøglefunktion i det partnerskab, der forvalter strukturfondene, da de er det demokratiske myndighedsniveau, der er nærmest på borgerne og lokalsamfundene.

51. Regionsudvalget påpeger, at der er eksempler på regionale og lokale myndigheder, der har en sådan nøglefunktion, men at de regionale og lokale myndigheder i en lang række programmer har utilstrækkelig eller kun indirekte indflydelse. De bør gives mulighed for at spille en ledende rolle.

52. Regionsudvalget beklager, at en del vigtige strukturfondsprogrammer forvaltes på nationalt plan. Forvaltningen ligger langt fra det lokale og regionale niveau og tilskynder ikke til lokal og regional deltagelse eller til en effektiv fordeling af midlerne efter lokale behov og prioriteringer.

53. Regionsudvalget finder, at bestemmelserne om partnerskabet i strukturfondsforordningerne er vage og fører til forskellige fortolkninger af princippet. Det ønsker derfor, at artikel 4 i rammeforordningen for strukturfondene udvides til også formelt at omfatte de regionale og lokale myndigheder, da det er dem, der har den demokratiske legitimitet til at repræsentere regionale og lokale behov og prioriteringer.

54. I rammeforordningen tales der om et »snævert samråd«, men udtrykket er vanskeligt at tyde for mange partnere, herunder regionale og lokale myndigheder, som ofte oplever, at sådanne samråd ikke har fundet sted. Årsagen er ofte, at der ikke er udviklet en tradition for medbestemmelse og dialog mellem de forskellige myndighedsniveauer.

55. Regionsudvalget understreger, at partnerskabets funktioner ikke fremgår klart af de gældende forordninger, og opfordrer til, at der tages behørigt hensyn til de forskellige faser i strukturfondsforvaltningen. Inddragelsen af de regionale og lokale myndigheder i de formelle forhandlinger mellem medlemsstaterne og Europa-Kommissionen bør indebære, at deres repræsentanter får status som jævnbyrdige underskrivere af slutdokumentet. Denne ordning bør indføres i forbindelse med revisionen af programmerne under mål 2 i 1996.

56. Regionsudvalget fremhæver betydningen af, at de forskellige partnerskaber, som fungerer i EU, lærer af hinanden, og beder Europa-Kommissionen om at formidle en udveksling af erfaringer på dette område. Regionsudvalget vil bidrage hertil ved at tage skridt til og støtte mere erfaringsudveksling og foreslår, at sådanne initiativer fremmes i alle relevante sammenhænge.

57. Regionsudvalget peger på nødvendigheden af, at indflydelsen fra Europa-Kommissionen og medlemsstaterne ikke dominerer, men er jævnbyrdig med partnernes, så at man undgår en »top down« approach, hvor dele af programmet tilsyneladende forhandles og fastlægges uden for det regionale partnerskab.

Udarbejdelse af programmeringsdokumentet

58. Regionsudvalget går stærkt ind for, at partnerskabets funktion og sammensætning klart præciseres i det samlede programmeringsdokument og fællesskabsstøtterammerne, og at det ikke underskrives af Europa-Kommissionen, medmindre de lokale og regionale myndigheder i overensstemmelse med artikel 4 i forordningen af 1993 om strukturfondene er repræsenteret tilfredsstillende. Regionsudvalget foreslår, at programmeringsdokumentet underskrives af Europa-Kommissionen, medlemsstaten og repræsentanter for de regionale og lokale myndigheder.

59. Regionsudvalget understreger kraftigt, at der ved udarbejdelsen af programmeringsdokumentet i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet skal anvendes en »bottom-up« approach, der omfatter strategier og mål, som lokale og regionale partnere har fastlagt, således at alle partnerne har en følelse af medansvar for slutdokumentet.

Gennemførelsen af programmet

60. Regionsudvalget er bekymret over, at centralregeringen i visse tilfælde forbeholder sig en del af programmet, hvor partnerskabet ikke har nogen indflydelse på projektbeslutningerne.

61. Regionsudvalget fremhæver, at en effektiv gennemførelse af strukturfondsprogrammerne forudsætter en regionalt baseret forvaltningskomité, som råder over de nødvendige administrative ressourcer, hvor de lokale og regionale partnere er repræsenteret, og som har kompetence til at træffe finansielle afgørelser om projekterne.

Overvågning og evaluering af programmerne

62. Regionsudvalget understreger, at partnerskabet skal diskutere og blive enige om overvågningsog evalueringsmetoder og aktivt deltage i overvågningen og evalueringen.

63. Regionsudvalget fremhæver især betydningen af at informere partnerne bedre og øge deres sagkundskab, således at programkvaliteten forbedres gennem en diskussion, der tager udgangspunkt i overvågnings- og evalueringsresultaterne. Regionsudvalget er af den opfattelse, at overvågningen af programgennemførelsen bør udgøre et væsentligt referencepunkt for overvågningsudvalgets beslutninger om tilpasning og ajourføring.

Bruxelles, den 20. juli 1995.

Jacques BLANC

Formand for Regionsudvalget