FÆLLES RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Det Særlige Administrative Område Hongkong: Årsrapport 2012

Indledning

Siden Hongkong blev overdraget til Folkerepublikken Kina i 1997, har Den Europæiske Union og dens medlemsstater fulgt den politiske og økonomiske udvikling tæt i Det Særlige Administrative Område Hongkong. For at leve op til forpligtelsen over for Europa-Parlamentet fra 1997 udsendes der årligt en rapport om udviklingen i Det Særlige Administrative Område Hongkong (Hongkong). Dette er den femtende rapport, som dækker udviklingen i 2012.

Princippet om "et land, to systemer", der er indskrevet i den kinesisk-britiske erklæring og i Hongkongs forfatning, fungerede fortsat udmærket i 2012. Befolkningens rettigheder og grundlæggende friheder blev respekteret, retsstaten blev opretholdt, og det økonomiske markedssystem og erhvervsklimaet blev bevaret.

Det bilaterale forhold mellem EU og Hongkong uddybes fortsat, hvilket blev markeret af EU’s højtstående repræsentant/næstformand Catherine Ashtons besøg i Hongkong i juli, hvor hun mødte Hongkongs regeringsleder, Chun-ying Leung.

Den Europæiske Union lægger stor vægt på Hongkongs stabilitet, økonomiske velstand og demokratiske udvikling. EU bakker fortsat stærkt op om at skabe hurtige og væsentlige fremskridt mod målet om almindelig valgret i overensstemmelse med Hongkongs forfatning og befolkningens ønske.

Den politiske udvikling

I 2012 fandt en række vigtige, politiske begivenheder sted i Hongkong: En ny regeringsleder blev valgt den 25. marts, den nye regering trådte til den 1. juli, og en ny lovgivende forsamling blev valgt den 9. september. For første gang nogensinde fik Hongkong en ny regering og en ny lovgivende forsamling i samme år.

Valget til posten som regeringsleder blev gennemført via valgkomiteen med udvalgte medlemmer fra erhvervslivet, de liberale erhverv, civilsamfundet og politikere både på distriktsniveau og i lovgivningsrådet. Til dette valg var antallet af medlemmer i valgkomiteen steget fra 800 til 1 200. Tre kandidater til posten som regeringsleder passerede spærregrænsen for at kunne stille op til valget. Valgkampen var livligere end nogensinde før med ordentlige kampagner og intens mediedækning, heriblandt to direkte debatter om valget, samt et højt engagement fra befolkningen på trods af, at den kun kan påvirke valget i begrænset omfang.

Valgkampagnen var præget af nogen kontrovers, herunder beskyldninger, der drejede sig om hovedkandidaterne. Skandaler førte til et omslag i den offentlige mening, hvilket var til skade for spidskandidaten Henry Tang.

Under valget fik Chun-ying Leung 689 stemmer (60,9 %) ud af et samlet antal på 1 132. Henry Tang fik 285 stemmer (25,2 %) og Albert Ho modtog 76 stemmer (6,7 %). Valgkommissionen registrerede 82 ugyldige stemmer, hvoraf 75 var blanke stemmer. Ved valget af Chun-ying Leung til regeringsleder indledtes den fjerde politiske periode siden overdragelsen af Hongkong. EU’s højtstående repræsentant/næstformand Catherine Ashton udsendte en lykønskning til den nye regeringsleder og udtrykte sit ønske om yderligere at uddybe forbindelserne mellem EU og Hongkong, så længe hans embedsperiode varer. Den 28. marts udnævnte den kinesiske premierminister, Wen Jiaobao, Chun-ying Leung til Hongkongs regeringsleder i den fjerde politiske periode.

Den kinesiske præsident, Hu Jintao, ledte forløbet, hvor regeringslederen blev taget i ed den 1. juli, hvilket også var 15-årsdagen for overdragelsen. I sin tiltrædelsestale forpligtede regeringsleder Leung sig til at ”opretholde retfærdigheden, folkets rettigheder, retsstaten, god regeringsførelse, frihed og demokrati, som er blandt Hongkongs kerneværdier.” Han udtalte yderligere, at han ville ”fremme udviklingen af et demokratisk politiksystem i overensstemmelse med bestemmelserne i forfatningen og de relevante afgørelser fra den nationale folkekongres' stående udvalg.” EU påskønner disse forpligtelser.

Til valget af det lovgivende råd (LegCo) var antallet af medlemmer udvidet fra 60 til 70, og sæderne blev ligeligt fordelt mellem de geografiske valgkredse og de funktionelle valgkredse. Sæderne i de geografiske valgkredse besættes efter reglerne for forholdstalsvalg. Fem af de nye medlemmer blev valgt fra nye geografiske valgkredse, og fem såkaldte ”overlovgivere” blev valgt blandt medlemmer i de to distriktsråd ved direkte valg. Disse overlovgivere repræsenterer det andet distriktsråds funktionelle valgkreds. Dette var første gang, at over halvdelen af sæderne i det lovgivende råd blev besat ved direkte valg, hvilket giver den nuværende lovgivende myndighed mere demokratisk legitimitet end sine forgængere.

287 kandidater, som repræsenterede 17 forskellige partier eller interessegrupper, stillede op til valget til de 70 sæder. Valgdeltagelsen i de fem geografiske valgkredse den 9. september lå på 53 %, hvilket er højere end i valget til det lovgivende råd i 2008 (45 %) men lavere end i valget i 2004 (55,6 %). Valgstatistikkerne viser følgende: Geografiske valgkredse (35 sæder): 53 % afgav stemme ud af 3,47 mio. registrerede. Det andet distriktsråds funktionelle valgkreds (kendt som ”oversæderne”) (5 sæder): 51,9 % afgav stemme ud af 3,22 mio. registrerede. De 14 traditionelle funktionelle valgkredse, som der er kampvalg om (30 sæder): 69,6 % afgav stemme ud af 216 979 registrerede. Valgprocessen blev generelt opfattet som velforvaltet. Det forlød bl.a. fra medierne, at centralregeringens forbindelseskontor var involveret i valgkampagnen via offentlige udtalelser og lobbyvirksomhed for kandidaterne.

Partierne, der støtter centralregeringen i Beijing, vandt 43 sæder (17 geografiske sæder, 2 oversæder og 24 funktionelle sæder), hvilket ikke er nok til et flertal på to tredjedele. Blandt disse er den demokratiske alliance for forbedring og fremskridt i Hongkong (DAB) stadig Hongkongs største parti med 13 pladser i det lovgivende råd. Partiets tidligere formand Jasper Tsang Yok-sing blev genvalgt som formand for det lovgivende råd. Oppositionens pandemokratiske gruppe vandt 27 sæder (18 geografiske sæder, 3 oversæder og seks funktionelle sæder) ud af de 70 sæder i det lovgivende råd, hvilket udgør et stort nok mindretal til at blokere forfatningsændringer.

Den uafhængige kommission for bekæmpelse af korruption (ICAC) modtog 2 281 klager angående distriktsrådsvalget i november 2011. Ud af disse klager hævdede 1 614, at der var tale om valgsvindel, og der blev fulgt op på 1 604 af dem. I tiden op til november 2012 blev 45 personer anklaget for valgsvindel. 38 af disse blev dømt. ICAC’s særlige projektgruppe efterforskede de klager om valgsvindel, som ikke gav bevis på udbredt eller systematisk valgsvindel. I sin første politiske tale til det lovgivende råd lagde regeringsleder Leung vægt på boliger til overkommelige priser, fattigdom, de ældre og Hongkongs aldrende befolkning samt miljøet som værende hans højeste prioriteter. Regeringslederen udtalte også, at han ville arbejde på at opbygge enighed omkring fremsættelsen af et forslag om almindelig stemmeret til valget af regeringsleder i 2017. Regeringslederens prioriteter blev mødt med stor kritik fra enkelte medlemmer i det lovgivende råd, som lejlighedsvis brugte politisk obstruktion til at blokere beslutningsprocessen. Regeringslederen var også regelmæssigt genstand for kritik fra medierne delvist på grund af påstande om uautoriseret hjemmerenovering. Regeringen mødte stor modstand mod en plan, som blev offentliggjort den 30. april i den foregående embedsperiode, om at indføre moral- og nationskundskab i det obligatoriske pensum. Den 7. juli blev en forældregruppe mod nationskundskab lanceret for at modarbejde indførelsen af nationskundskab i det obligatoriske pensum. Gruppen hævdede, at 90 000 mennesker den 29. juli deltog i en forsamling for at opfordre regeringen til at trække planen tilbage. Til sidst bekendtgjorde regeringen den 8. september, at nationskundskab ikke ville indgå i det obligatoriske pensum, og at skoler selv kunne vurdere, om det skulle indføres. En måned senere bekendtgjorde regeringen yderligere, at vejledningen i moral- og nationskundskab formelt skulle skrinlægges, og at regeringen ikke ville anmode skoler om at tage vejledningen til efterretning, samt at den ikke ville anvende vejledningen som grundlag for skoleinspektioner.

Opretholdelsen af retsstaten og den dømmende magts uafhængighed var fortsat et diskussionsemne blandt offentligheden. Regeringslederen og justitsministeren understregede ved adskillige lejligheder dens betydning for beskyttelsen af Hongkongs kerneværdier og områdets tiltrækning af investeringer. Der opstod kontrovers, da den tidligere justitsminister kom med en udtalelse, som ifølge medlemmer i det lovgivende råd og medierne kastede tvivl over den dømmende magts uafhængighed fra centralregeringen. Den nuværende justitsminister blev kritiseret for at foreslå, at højesteretten, før den traf en afgørelse i en appelsag, burde bede den nationale folkekongres' stående udvalg om at fortolke retsvirkningen af en tidligere fortolkning fra udvalget.

Ikke desto mindre er den overordnede opfattelse, at princippet om retsstaten og rettens uafhængighed støttes og følges af alle interesseparter. Udenlandske firmaer henviser fortsat til retssystemets uafhængighed i Hongkong som en af de vigtigste grunde til at oprette virksomhed der. Jurister, såsom dommere og advokater, har ofte skredet til handling for at beskytte og udvikle kvaliteten af Hongkongs retssystem og retsstaten i almindelighed.

Mæglingsanordningen blev vedtaget i juni 2012 og trådte i kraft den 1. januar 2013. Denne anordning angiver de juridiske rammer for mægling i Hongkong med fokus på beskyttelse af fortroligheden.

I september 2012 etablerede Kinas kommission for international økonomi- og handelsvoldgift (CIETAC) CIETAC’s voldgiftscenter i Hongkong, som er den første afdeling uden for fastlandet. Justitsminister Rimsky Yuen udtalte, at centret sammen med den asiatiske filial af Den Internationale Voldgiftsret under Det Internationale Handelskammer forstærker Hongkongs status som et center for international voldgift. Hongkongs status som et juridisk center blev yderligere forstærket, da Haagerkonferencen om International Privatret åbnede sit regionalkontor for Asien og Stillehavsområdet i december 2012.

Den 28. marts fik Hongkongs regering medhold i sin appel om en afgørelse fra en lavere instans, som havde givet udenlandsk hushjælp ret til at søge om permanent opholdstilladelse i Hongkong efter at have været lovligt bosiddende i Hongkong i syv år. Dommerne afviste enstemmigt argumenterne for, at en bestemmelse i indvandringsloven, der nægter udenlandsk hushjælp retten til permanent opholdstilladelse, stred mod forfatningen.

Hongkongs indbyggere gjorde fortsat brug af deres ytrings- og foreningsfrihed i 2012, hvilket kunne ses ved de årlige marcher 4. juni og 1. juli, demonstrationerne mod obligatorisk nationskundskab og for ligestilling mellem kønnene samt utallige forsamlinger om andre emner.

Ifølge arrangørerne deltog flere end 180 000 mennesker i nattevåget den 4. juni, hvilket udgjorde det største fremmøde siden 1989. Hundredtusindvis af Hongkongs indbyggere gjorde brug af deres ytringsfrihed i byens gader den 1. juli, få timer efter præsident Hu Jintaos indsættelsesceremoni, for at udtrykke deres utilfredshed, bl.a. deres vrede over den langsommelige demokratiseringsproces og Beijings indblanding i Hongkongs politik samt bekymringer om Chun-ying Leungs integritet, de stigende boligpriser og menneskerettigheder på fastlandet. Forsamlingens arrangører anslog, at ca. 400 000 mennesker mødte op, mens politiet anslog antallet til at være 63 000.

Langt størstedelen af demonstrationerne var fredelige, og som regel stod politiets adfærd i rimeligt forhold til dette. Medierne, herunder de digitale medier, var fortsat frie og gav udtryk for en række forskellige synspunkter. Der var dog en voksende opfattelse af, at både de trykte og elektroniske medier udøvede selvcensur, især ved dækning af anliggender om det kinesiske fastland. En meningsmåling fra Hongkongs universitet i oktober 2012 viste, at 24 % af de adspurgte mente, at pressefriheden var utilstrækkelig.

Udvikling på områderne økonomi og handel

Hongkong var fortsat veletableret som et af verdens førende finanscentre og et knudepunkt for handel i Asien. Det fungerede fortsat som en adgangsport til handel og investering i Kina og som det centrale afprøvningsområde for internationaliseringen af den kinesiske valuta renminbi (RMB). Hongkong tiltrak stadig enorme udenlandske investeringsbevægelser og blev placeret højt i mange af de globale undersøgelser, som måler økonomisk frihed og udvikling[1]. Trods Hongkongs økonomiske præstationer har regeringen i sinde at udvide det økonomiske grundlag. I den henseende bekendtgjorde regeringslederen en mere ”proaktiv" tilgang til økonomisk udvikling med flere direkte foranstaltninger fra regeringens side end tidligere. Særligt bekendtgjorde han foranstaltninger til at nedbringe fattigdommen i Hongkong, støtte ældre mennesker og sikre tilgængelige boliger til overkommelige priser for lav- og mellemindkomstgrupperne.

Ved flere lejligheder har den nye regeringsleder fremhævet betydningen af økonomisk integration med det kinesiske fastland som en vækststrategi. Hongkongs økonomi nød godt af sin position inden for det bredere kinesiske marked, men i 2012 så man en række økonomiske gnidninger som følge af integrationen. Turistsektoren fik store indtjeninger på grund af de 35 mio. fastlandsbesøgende i 2012, men disse besøgende lagde stort pres på infrastrukturen. Købere fra fastlandet blev beskyldt for at presse ejendomspriserne i vejret og dermed forværre det overophedede ejendomsmarked. Tilstrømningen af vordende mødre fra det kinesiske fastland, som ville føde i Hongkong, lagde pres på byens sundhedssystem. Disse problemer udgjorde politiske og strategiske udfordringer for regeringen og førte til, at negative opfattelser af fastlandet kom til udtryk blandt befolkningen.

I 2012 voksede Hongkongs økonomi med beskedne 1,4 %, da de svækkede eksterne betingelser påvirkede eksporten. Væksten på det kinesiske fastland og høj indenlandsk efterspørgsel dæmpede de eksterne betingelsers negative effekt. BNP-væksten i 2011 var på 4,9 %. Trods den lavere vækstrate kunne økonomien rose sig af stort set fuld beskæftigelse, mens inflationspresset gik ned. Ledighedsprocenten nåede op på 3,3 % 2012. Forbrugerprisindekset faldt fra 5,9 % i første kvartal til 3,8 % i fjerde kvartal.

Aktier kom under betydeligt pres under de finansielle og økonomiske problemer i de udviklede økonomier. Investorernes tillid blev også påvirket i opløbet til lederskiftet ved det kinesiske kommunistpartis 18. nationale folkekongres. Aktiepriserne faldt og handlen var afdæmpet. I det primære marked var aktiviteter forbundet med tilvejebringelse af kapital også betydeligt mere afdæmpet. Børsen i Hongkong mistede sin plads som verdens største marked for aktier udbudt ved børsintroduktion i 2012, som den ellers havde opretholdt i de sidste tre år. Med støtte fra det kinesiske fastland er Hongkong blevet det største offshoremarked for RMB som led i centralregeringens politik for den gradvise internationalisering af RMB. Hongkong var den største modtager af RMB-indskud uden for Kina. Den totale mængde af RMB-indskud og udestående RMB-indlånsbeviser beløber sig til 720 mia. RMB (i slutningen af 2012). De handelstransaktioner på tværs af grænserne i RMB, som banker i Hongkong håndterede i 2012, oversteg 2,6 bio. RMB og udgjorde en stigning på 37 % i forhold til 2011. Ved udgangen af 2012 oversteg udestående RMB-obligationer, som var blevet udstedt i Hongkong, 230 mia. RMB (en stigning på 62 % i forhold til 2011). Hongkongs offshoremarked for RMB har opbygget sin infrastruktur og er blevet dominerende, hvad angår likviditet og udvalget af investeringsprodukter. Trods en stor pionerfordel forventer Hongkong, at konkurrencen vil tage til, efterhånden som centralregeringen gradvist åbner op for RMB-aktiviteter i andre finanscentre såsom London, Singapore og Taipei.

Som modspil til den kvantitative lettelse fra USA’s centralbank gik Hongkongs valutamyndighed (HKMA) hurtigt til værks med at stramme bankernes retningslinjer for realkreditlån. Der blev gentagne gange i året gjort indgreb i pengemarkederne for at beskytte valutakursbindingen mellem HKD og USD. Hongkongs valutamyndighed meddelte, at den havde kapacitet til at opkøbe en ubegrænset mængde USD for at vedligeholde valutastabiliteten. Trods de monetære opstramningsindsatser blev ejendomsmarkedet fortsat ophedet i 2012 med betydelige stigninger i både antallet af og priser på transaktioner. Priserne på fast ejendom oplevede en samlet stigning på 25 % i 2012; siden lavpunktet i 2007 er ejendomspriserne fordoblet. Den skarpe stigning i boligpriser skabte sociale spændinger og fik den nye regering til at anerkende udbuddet af boliger til overkommelige priser som en central, politisk prioritet.

For at mindske risikoen for en ejendomsboble indførte Hongkong-regeringen finanspolitiske foranstaltninger for at dæmpe efterspørgslen, især fra spekulanter og ikke-bosiddende købere. Den 27. oktober fremlagde regeringen forslag om at hæve den særlige stempelafgift og indføre en købers stempelafgift på yderligere 15 % for virksomheder og købere uden permanent opholdstilladelse. Da regeringsleder Leung tiltrådte sin post, bekendtgjorde han ti foranstaltninger, der skulle øge udbuddet af jord og boliger på kort og mellemlang sigt. Det kortsigtede ekstra-udbud i 2012 var for lille til at afføde betydelige prisændringer under betingelser med en ekstremt lav rente. Yderligere udbudsforanstaltninger fra 2012 forventes at sænke priserne til en vis grad i 2013.

På den lovmæssige side blev konkurrenceanordningen vedtaget i juni 2012 efter lang tids høring og flere ændringer. Flere af lovens bestemmelser, herunder etablering af en kommission, indføres først i 2013. Hongkongs konkurrencelov indeholder ikke generelle bestemmelser om fusioner bortset fra på telekommunikationsområdet og undtager samlet 570 forskellige lovbestemte organer.

På udenrigsområdet optrappede Hongkong sin stræben efter frihandelsaftaler med sine handelspartnere. Efter at have indgået frihandelsaftaler med henholdsvis Kina, New Zealand og Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA) indgik Hongkong den 7. september 2012 en frihandelsaftale med Chile. Hongkong søger også at slutte sig til igangværende initiativer i området for at opretholde sin status som et knudepunkt for handel i regionen, herunder ved at oprette formelle handelsforbindelser med Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN). Regeringen fremmer fortsat investering og tilstræber investeringsbeskyttelsesaftaler med tredjelande for at sikre bedre beskyttelse af sit erhvervsliv og for at tiltrække udenlandske investeringer. Forhandlinger er i gang med Rusland og New Zealand, og investeringsforhandlinger med Chile begynder, når frihandelsaftalen træder i kraft.

Det niende supplement til den tættere økonomiske partnerskabsaftale (CEPA) mellem Kina og Macao blev undertegnet den 29. juni 2012 for at iværksætte økonomiske integrationsforanstaltninger og fremme samarbejdet mellem de to parter. Det seneste supplement indførte 43 foranstaltninger til liberalisering af tjenesteydelser og lettelse af handel, og det lempede derudover begrænsninger for adgang til markedet i 21 eksisterende sektorer. Centralregeringen har forpligtet sig til at liberalisere tjenesteydelser med Hongkong fuldstændigt inden udgangen af 2015. Iværksættelsen af CEPA på det kinesiske fastland var dog fortsat en udfordring i visse sektorer, og som følge deraf opnåede virksomheder i Hongkong, heriblandt EU-virksomheder, ikke altid de fulde fordele, som var tiltænkt dem under CEPA.

Forbindelserne og samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Hongkong

I 2012 blev de bilaterale forbindelser og samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Hongkong fortsat uddybet. Hongkong er fortsat en vigtig regional aktør og et centralt forbindelsesled for handel og investeringsstrømme mellem Den Europæiske Union og det kinesiske fastland.

I 2012 beholdt EU sin stilling som Hongkongs næststørste handelspartner efter det kinesiske fastland. Hongkong var EU’s tyvendestørste handelspartner i 2012. Den bilaterale handel mellem EU og Hongkong oplevede en støt vækst på 5,9 % og nåede op på 44,2 mia. EUR i 2012.

EU havde med 453 regionale hovedkvarterer, 740 regionale kontorer og 697 lokale kontorer (tal fra juni 2012) flest af de udenlandske virksomheder i Hongkong. EU's virksomheder er aktive i en bred vifte af forskellige sektorer, hovedsageligt finansielle tjenesteydelser og tjenesteydelser til virksomheder, handel, logistik, byggesektoren og detailhandel. EU’s virksomheder udgør nogle af de vigtigste aktører i Hongkongs bank-, forsikrings- og værdipapirsektorer. Som et af Asiens største centre for europæisk erhvervsliv tiltrækker Hongkong fortsat et stort antal europæere, der kommer for at bosætte sig og arbejde i området. I alt var der ca. 31.390 ved udgangen af 2012.

Hongkong lå som nummer syv på listen over de mest populære destinationer for EU's direkte investeringer og tegnede sig med 124 mia. EUR for 2 % af EU's direkte udenlandske investeringer i 2011. På den anden side voksede mængden af investeringen i EU fra Hongkong hastigt i de seneste år. Med hensyn til investeringsbevægelser var Hongkong EU’s fjerdestørste direkte udenlandske investor i 2011 efter USA, Schweiz og Canada. Direkte valutatilførsel fra Hongkong til EU og investeringspapirer med ophav i Hongkong beløb sig henholdsvis til 6,5 mia. EUR og 63,9 mia. EUR.

Hongkong udgør fortsat et vigtigt centrum for strømmene af direkte udenlandske investeringer fra EU ind i det kinesiske fastland og omvendt. Dette skyldes blandt andet, at Hongkong ligger tæt på og har veletablerede forretningsforbindelser til det kinesiske fastland, Hongkongs skattesystem, tilstedeværelsen af udbydere af tjenesteydelser af høj kvalitet inden for områder såsom finansiering, revision og juridisk rådgivning, samt tilstedeværelsen af et stigende antal virksomheder fra EU og det kinesiske fastland. Desuden udgør Hongkong et ideelt sted til at rejse investeringskapital eller til at udvide forretningsaktiviteter gennem børsintroduktioner, sekundære emissioner eller obligationsudstedelser (herunder obligationer udstedt i RMB).

Den sjette strukturerede dialog mellem EU og regeringen i Hongkong fandt sted den 3. december 2012 i Bruxelles. Strukturerede dialoger er et velafprøvet udgangspunkt for diskussion af EU's og Hongkongs fælles interesser. Mødet dækkede en række emner: økonomiske forbindelser, handel og investering, luftfart, miljøet, innovation og uddannelsessamarbejde, regulering af finansielle tjenesteydelser, konkurrencelovgivning og toldanliggender.

Det niende Blandede Toldsamarbejdsudvalg i november 2012 indførte ekspertsamarbejde om intellektuel ejendomsret og indledte Hongkongs deltagelse i projektet om intelligente og sikre handelsruter mellem EU og Kina. EU forsøgte fortsat at indlede drøftelser om et muligt samarbejde om skat på opsparinger med hensyn til den seneste internationale udvikling i informationsudveksling mellem skattemyndigheder og behovet for internationale lige vilkår.

I 2012 fik Hongkongs regering en række prominente besøg fra EU’s institutioner, heriblandt højtstående repræsentant/næstformand Catherine Ashton i juli, kommissæren for det indre marked og tjenesteydelser, Michel Barnier, i januar og kommissæren for handel, Karel De Gucht, i februar. En delegation fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besøgte Hongkong i april. Regelmæssige besøg fra højere embedsmænd har også vedligeholdt væsentlige udvekslinger på fælles interesseområder såsom regulering af finansielle tjenesteydelser, makroøkonomiske problemer, forbruger- og sundhedsbeskyttelse samt flersprogethed. Der har også været delegationer af medlemmer af Europa-Parlamentet på besøg i Hongkong, hvilket har medvirket til at styrke samarbejdet.

EU's erhvervsinformationsprogram for Hongkong og Macao (EUBIP), som styres af det europæiske handelskammer (ECC) i Hongkong og delvist finansieres af EU, prioriterede aktiviteter i forbindelse med EU’s indsats mod statsgældskrisen, regulering af finansielle tjenesteydelser, miljøet og klimaændringer, CEPA og handelsforbindelser mellem EU og det storkinesiske område. Erhvervsråd inden for de sektorer, hvor virksomheder og industrier fra EU har en førende position, som for eksempel informations- og kommunikationsteknologi, luksus- og andre forbrugsgoder samt finansielle tjenesteydelser, har givet væsentlige input til dialogen regeringer imellem. EUBIP-programmet blev afsluttet i november 2012; dets kerneaktiviteter overtages af ECC, og et efterfølgende projekt indledes i 2013.

EU’s diplomatiske repræsentationer og medlemsstater i området øgede deres bestræbelser udi offentlighedsdiplomati for yderligere at styrke båndene med Hongkong, gøre EU mere synlig i Hongkong og udbrede viden og information om EU’s politik. Dette omfatter handels- og lovgivningspolitik, energi og klimaændringer, regulering af finansielle tjenesteydelser, toldanliggender, ligestillingspolitik, tværkulturel dialog, akademiske anliggender og EU’s rolle i verden.

EU’s diplomatiske repræsentationer har også samarbejdet tæt for at styrke de mellemfolkelige forbindelser og fremme den akademiske udveksling med fælles aktiviteter såsom EU's messe for højere uddannelse, EU-filmfestivalen og initiativet til fejring af europæiske sprog.

Hongkongs EU-universitetsprogram begyndte den 1. september 2012. Dette konsortium omfatter Hong Kong Baptist University, Chinese University of Hong Kong, University of Hong Kong og Lingnan University. Programmets formål er at fremme akademisk forskning, udarbejde opsøgende aktiviteter for at eksponere EU og styrke det akademiske samarbejde med højere læreanstalter i EU.

Efter en færgeulykke den 1. oktober udtrykte den højtstående repræsentant sin dybe medfølelse med familierne og vennerne til de 39 ofre. Hun benyttede lejligheden til at understrege, hvor højt EU værdsætter Hongkong som ven og som partner.

EU vil fortsætte med at pleje sine forbindelser til Hongkong, styrke de økonomiske forbindelser og handelsrelationerne, forbedre samarbejdet med erhvervslivet og civilsamfundet og fremme mobiliteten og dialogen med Hongkongs befolkning.

[1] I sin finansudviklingsrapport fra 2012 tildelte Det Verdensøkonomiske Forum for andet år i træk førstepladsen til Hongkong ud af 62 af verdens førende finanssystemer og kapitalmarkeder. Hongkong er for 19. år i træk blevet udnævnt til verdens frieste økonomi i Heritage Foundations indeks for økonomisk frihed. Ifølge De Forenede Nationers Konference for Handel og Udviklings (UNCTAD) 2012-beretning om investeringer i verden beløber de indgående direkte udenlandske investeringer sig til 83 mia. USD i 2011, hvilket gør Hongkong til den fjerdestørste modtager i verden.