Forslag til Rådets forordning (EF) om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1999 for visse landbrugsprodukter med oprindelse i udviklingslande (96/C 163/01) KOM(96) 87 endelig udg.

(Forelagt af Kommissionen den 8. marts 1996)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Det Europæiske Fællesskab har i overensstemmelse med sit tilbud inden for De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) siden 1971 åbnet generelle toldpræferencer for visse landbrugsprodukter henhørende under kapitel 1 24 i den fælles toldtarif med oprindelse i udviklingslande; den indledende periode på ti år for anvendelse af præferenceordningen udløb den 31. december 1980, og den anden periode på ti år udløb den 31. december 1990; Fællesskabet har imidlertid indtil nu forlænget sit arrangement i uændret form;

den positive rolle, som ordningen har spillet i forbedringen af udviklingslandenes adgang til markederne i de præferencegivende lande; er anerkendt og gør det berettiget fortsat at anvende den for en vis periode som supplement til andre prioriterede aktionsmidler, specielt multilateral liberalisering af samhandelen;

Kommissionen har i sine meddelelser af 6. juli 1990 og 1. juni 1994 forelagt Rådet de retningslinjer, som den anbefaler for en ny tiårig periode for anvendelse af arrangementet med generelle præferencer;

traktaten om Den Europæiske Union har givet ny impuls til Fællesskabets udviklingspolitik i forbindelse med Unionens udenrigspolitik, idet den fastsætter, at det er et prioriteret mål, at udviklingslandene får en bæredygtig økonomisk og social udvikling, og at de harmonisk og gradvist integreres i verdensøkonomien;

Fællesskabets arrangement med generelle præferencer bør på denne baggrund styrkes som udviklingsinstrument, således at det i første række tager sigte på de mest trængende lande, dvs. de fattigste lande, og understøtter et bredere udviklingskoncept, som integrerer sociale fremskridt og miljøet, og som er baseret på sammenhængende økonomiske strategier; arrangementer bør desuden supplere WTO-instrumenterne og lette indpasningen af udviklingslandene i verdensøkonomien og det multilaterale handelssystem; derfor skal præferencerne betragtes som et overgangsinstrument, således at de indrømmes i forhold til behovene og gradvis afvikles, når det skønnes, at der ikke længere er behov herfor;

det nye tilbud bygger på målet om global neutralitet på liberaliseringsniveauet i forhold til den nuværende ordning, hvad angår virkningerne af præferencemargenen for præferencehandelens potentielle omfang uden at skade særlige incitamentsordninger;

i det nye tilbud skal der tages hensyn til bestemte sektorers og produkters følsomhed for Fællesskabets landbrug; beskyttelsen af følsomme sektorer mod overdreven import skal udelukkende ske på grundlag af en todelt ordning med modulering af præferencetoldmargenerne og i nødstilfælde en beskyttelsesklausul;

for at øge adgangen til fællesskabets marked og forbedre de mellemudviklede eller mindst udviklede udviklingslandes taktiske udnyttelse af præferencerne bør der anvendes en gradueringsordning, hvorved de mest udviklede landes præferencemargener kan overføres til de mindst udviklede lande;

gradueringsordningen bør over for de enkelte lande og sektorer tages i anvendelse på en rimelig og gradvis måde;

gradueringsordningen efter sektor/land bygger på en kombination af dels et kriterium for vejning af udviklingsniveau kvantificeret med et udviklingsindex, der omfatter det pågældende lands indkomst pr. indbygger og eksport af forarbejdede varer sammenlignet med Fællesskabets, dels et kriterium for relativ landbrugsmæssig specialisering kvantificeret med et specialiseringsindeks, der bygger på forholdet mellem et præferenceberettiget lands andel i Fællesskabets samlede import generelt og dets andel i Fællesskabets samlede import i en given sektor; en kombination af de to kriterier skal gøre det muligt på grundlag af udviklingsniveauet at modulere bruttovirkningerne af specialiseringsindekset med hensyn til, hvilke sektorer der skal udelukkes;

gradueringsordningen efter sektor/land bør ligeledes anvendes over for de præferenceberettigede lande, hvis eksport af varer, der er omfattet af GSP i den givne sektor, overstiger en fjerdedel af alle præferenceberettigede landes eksport i samme sektor af samme varer, uanset de pågældende landes udviklingsniveau;

gradueringsordningen anvendes ikke over for lande, hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af GSP i den givne sektor, ikke overstiger 2 % af alle præferenceberettigede landes eksport i samme sektor;

referenceåret for statistik i forbindelse med anvendelsen af gradueringsordningens kriterier er 1994, for så vidt oplysninger for dette år foreligger på det tidspunkt, hvor Kommissionen udarbejder sit forslag;

det forekommer rimeligt, at de mest udviklede af de præferenceberettigede lande ophører med at være omfattet af denne forordning fra 1. januar 1998 på grundlag af objektive og klart definerede kriterier, som Kommissionen fremsætter passende forslag til inden den 1. januar 1997;

de lande, der har iværksat effektive programmer til bekæmpelse af produktion af og handel med narkotika, bør dog fortsat kunne få fordel af den gunstigere ordning, som de var indrømmet under det foregående arrangement; disse lande vil som hidtil være omfattet af afgiftsfritagelse, forudsat at de fortsætter deres bestræbelser for bekæmpelse af narkotika;

til støtte for iværksættelsen af avancerede social- eller miljøpolitikker i visse mellemudviklede lande bør der fastsættes særlige bistandsordninger, som gør det muligt at supplere den generelle ordning under præferencearrangementet;

det er nødvendigt at anspore de præferenceberettigede lande, der anmoder herom, og som endnu ikke har midlerne til at påtage sig omkostningerne herved, til at iværksætte effektive politikker med henblik på at beskytte arbejdstagernes rettigheder, bl.a. i forbindelse med anerkendelse af fagforeningsfriheden og forbud mod børnearbejde; det er ligeledes nødvendigt at indrømme en gunstigere ordning for varer fremstillet på vilkår, der er i overensstemmelse med de af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) udarbejdede standarder for området, i de lande, hvis lovgivning i det væsentlige indeholder standarder af samme art og rækkevidde, og som reelt anvender disse;

det er desuden nødvendigt at anspore de præferenceberettigede lande til at iværksætte effektive miljøbeskyttelsespolitikker ved at begunstige varer og produktionsmetoder, der opfylder de internationalt anerkendte standarder, og som kan fremme virkeliggørelsen af målene i de internationale konventioner på miljøområdet og for Agenda 21; med henblik herpå er det hensigtsmæssigt i første omgang at tilbyde en særlig, mere favorabel ordning for varer, som er i overensstemmelse med de internationale normer på området;

de særlige ansporende ordninger består i en supplerende præferencemargen til basispræferencemargenen; omfanget og de nærmere gennemførelsesvilkår for denne supplerende præferencemargen vil blive fastlagt af Rådet i 1997 på forslag af Kommissionen og på basis af en gennemgang af resultaterne af drøftelserne i internationale fora om forholdet mellem henholdsvis handel og arbejdstagerrettigheder og mellem handel og miljø;

det kan under visse særlige omstændigheder være berettiget at foretage en midlertidig, fuldstændig eller delvis tilbagetrækning af fordelene under arrangementet; det gælder i forbindelse med enhver form for slavearbejde, eksport af varer fremstillet i fængsler eller utilstrækkelig kontrol med eksport og forsendelse af narkotika og hvidvaskning af penge, og i de tilfælde, hvor Fællesskabet forskelsbehandles i de præferenceberettigede landes lovgivning, eller ved manglende anvendelse af metoderne for det administrative samarbejde, der skal sikre, at arrangementet gennemføres korrekt; det gælder ligeledes ved manglende overholdelse af forpligtelser indgået under Uruguay-runden med hensyn til virkeliggørelsen af målene om markedsadgang;

forud for midlertidige tilbagetrækningsforanstaltninger skal der gennemføres en procedure, hvorunder alle de berørte parter får mulighed for at fremføre deres synspunkter;

når en sådan procedure er afsluttet, skal der træffes afgørelse om ovennævnte midlertidige tilbagetrækninger under hensyntagen til de overordnede generelle forbindelser med det pågældende præferenceberettigede land; Fællesskabets interesser kan derfor i visse tilfælde bedre tilgodeses, hvis vurderingen af disse generelle forbindelser, der vil kunne omfatte andre end rent handelsrelaterede forhold, sker i Rådet; Rådet bør derfor forbeholde sig beføjelsen til at beslutte, om et land ikke længere skal være omfattet af arrangementet som helhed eller for en bestemt sektor;

det er ikke hensigtsmæssigt at lade arrangementets fordele omfatte varer, der er genstand for en antidumping- eller antisubsidieforanstaltning, eftersom der ved en sådan foranstaltning ikke tages hensyn til virkningerne af præferenceordningen;

de præferencetoldsatser, der skal anvendes i henhold til denne forordning, bør som hovedregel beregnes på grundlag af den bundne toldsats i den fælles toldtarif for de pågældende varer; de bør imidlertid beregnes på grundlag af den autonome toldsats, når der for de pågældende varer ikke findes nogen bunden sats, eller når den autonome sats er lavere end den bundne;

de samme beregningsmetoder vil kunne anvendes på værditoldsatser samt på en behandling af de minimums- og maksimumstoldsatser, som er fastsat i den fælles toldtarif; denne toldnedsættelse påvirker ikke opkrævningen af afgifter, som er fastsat i forbindelse med den fælles politik såsom de specifikke landbrugsafgifter, der tillægges værditolden, eller afgifter, som ikke er toldafgifter ifølge artikel 20, stk. 3, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/93 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1) -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres et fællesskabsarrangement med generelle toldpræferencer bestående af en generel ordning og særlige ansporende ordninger for perioden fra den 1. juli 1996 til den 30. juni 1999 på grundlag af de betingelser og bestemmelser, der er fastlagt i denne forordning.

2. Denne forordning finder anvendelse på de varer henhørende under kapitel 1 24 i den fælles toldtarif, der er anført i bilag I, og på de i artikel 3 anførte betingelser på de varer, der er anført i bilag VI.

3. Den i stk. 1 omhandlede ordning gælder kun for lande og territorier, der er opført i bilag III.

4. Fordelene i forbindelse med en af præferenceordningerne i henhold til denne forordning kan kun indrømmes, hvis definitionen af varers oprindelse, som fastlægges efter proceduren i artikel 249 i forordning (EØF) nr. 2913/92 er overholdt.

AFSNIT I Den generelle ordning

Artikel 2

1. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 1 i bilag I, er lig med 85 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare, jf. dog bestemmelserne i artikel 7 og 8.

2. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 2 i bilag I, er lig med 70 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare; jf. dog bestemmelserne i artikel 7 og 8.

3. Præferencetolden for de varer, der er opført i del 3 i bilag I, er lig med 35 % af den fælles toldtarifs toldsats for den pågældende vare, jf. dog bestemmelserne i artikel 7 og 8.

4. Den fælles toldtarifs toldsatser suspenderes fuldstændigt for de varer, der er opført i del 4 i bilag I.

Artikel 3

1. Den fælles toldtarifs toldsatser suspenderes fuldstændigt for de varer, der er opført i bilag VI, for så vidt angår de mindst udviklede lande, som er opført i bilag IV.

2. Toldsatserne suspenderes også fuldstændig for de lande, som er opført i bilag V, for de varer, som er angivet i bilag VI, undtagen for de varer, der er markeret med en asterisk, uden at dette i øvrigt berører proceduren i artikel 18, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 3281/94 (2).

Artikel 4

1. Der indføres en gradueringsordning.

2. Gradueringsordningen finder anvendelse på de lande og sektorer, der er opført i bilag II, del 1, og som opfylder kriterierne i bilag II, del 2.

3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 5 8 nedsættes den præferencemargen, der fremkommer ved anvendelsen af artikel 2 for import af varer med oprindelse i de lande og i de sektorer, der er nævnt i stk. 2, med:

- 50 % den 1. juli 1996

- 100 % den 1. januar 1999.

Artikel 5

1. Gradueringsordningen finder ligeledes anvendelse på de lande, hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af GSP i den givne sektor, overstiger en fjerdedel af alle præferenceberettigede landes eksport til Fællesskabet i samme sektor. For disse lande og i disse sektorer afskaffes den præferencemargen, der fremkommer ved anvendelse af artikel 2, den 1. juli 1996.

2. Gradueringsordningen finder ikke anvendelse på lande, hvis eksport til Fællesskabet af varer, der er omfattet af GSP i den givne sektor, ikke overstiger 2 % af alle præferenceberettigede landes eksport til Fællesskabet i samme sektor.

Artikel 6

De mest udviklede præferenceberettigede lande udelukkes fra denne forordning fra den 1. januar 1998 på grundlag af objektive og klart definerede kriterier, som Kommissionen fremsætter passende forslag til inden den 1. januar 1997.

AFSNIT II Særlige ansporende ordninger

Artikel 7

1. Fra 1. januar 1998 kan der indrømmes særlige ansporende ordninger i form af yderligere præferencer til de præferenceberettigede lande, som fremsætter skriftlig anmodning herom, og som godtgør, at de har vedtaget og reelt anvender interne retsforskrifter, der indbefatter indholdet af standarderne i Den Internationale Arbejdsorganisations konvention nr. 87 og 98 vedrørende anvendelse af principperne om ret til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger og Den Internationale Arbejdsorganisations konvention nr. 138 vedrørende mindstealderen for adgang til beskæftigelse.

2. Rådet vil med henblik herpå i 1997 foretage en revision på grundlag af en beretning fra Kommissionen vedrørende resultaterne af de analyser, der foretages i internationale fora såsom ILO, WTO og OECD, af forholdet mellem handelen og arbejdstagernes rettigheder.

3. I lyset af denne revision og på grundlag af internationalt accepterede, objektive og reelt anvendte kriterier forelægger Kommissionen et forslag til Rådets afgørelse om omfanget af og de nærmere vilkår for gennemførelsen af de i stk. 1 omhandlede særlige ansporende ordninger.

Artikel 8

1. Fra 1. januar 1998 kan der indrømmes særlige ansporende ordninger i form af yderligere præferencer til de præferenceberettigede lande, som fremsætter skriftlig anmodning herom, og som godtgør, at de har vedtaget og reelt anvender interne retsforskrifter, der indbefatter indholdet af gældende internationale miljøstandarder i landbrugssektoren.

2. Rådet vil med henblik herpå i 1997 foretage en revision på grundlag af en beretning fra Kommissionen vedrørende resultaterne af de analyser, der foretages i internationale fora såsom WTO og OECD, af forholdet mellem handelen og miljøet.

3. I lyset af denne revision og på grundlag af internationalt accepterede, objektive og reelt anvendte kriterier forelægger Kommissionen et forslag til Rådets afgørelse om omfanget af og de nærmere vilkår for gennemførelsen af de i stk. 1 omhandlede særlige ansporende ordninger.

AFSNIT III Tilfælde, hvor der foretages midlertidig, fuldstændig eller delvis tilbagetrækning af arrangementet med generelle præferencer

Artikel 9

1. Den i denne forordning fastsatte ordning kan til enhver tid tilbagetrækkes midlertidigt, fuldstændigt eller delvist, i følgende tilfælde:

- alle former for slavearbejde som defineret i Genève-konventionerne af 25. september 1926 og 7. september 1956 og Den Internationale Arbejdsorganisations konventioner nr. 29 og 105

- eksport af varer fremstillet i fængsler

- utilstrækkelig kontrol i forbindelse med eksport og forsendelse af narkotika (ulovlige produkter og prækursorer) og hvidvaskning af penge

- svig og manglende administrativt samarbejde med henblik på kontrol af oprindelsescertifikater formular A eller situationer, som er til hinder for, at dette samarbejde kan fungere tilfredsstillende

- illoyal handelspraksis fra et præferenceberettiget lands side, herunder forskelsbehandling af Fællesskabet og manglende overholdelse af forpligtelser indgået under Uruguay-runden med hensyn til virkeliggørelsen af målene om markedsadgang

- tilsidesættelse af målene i internationale konventioner om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcer.

2. Den midlertidige tilbagetrækning sker ikke automatisk, men foretages efter gennemførelsen af de procedurer, der er fastlagt i nedenstående artikler, herunder artikel 12, stk. 3.

Artikel 10

1. Kommissionen skal underrettes om de i artikel 9 omhandlede tilfælde, som vil kunne gøre det nødvendigt at anvende midlertidige tilbagetrækningsforanstaltninger, af medlemsstaterne samt af enhver fysisk eller juridisk person og enhver sammenslutning, der ikke har status som juridisk person, som kan fremføre bevis for en interesse i, at der træffes foranstaltning med henblik på midlertidig tilbagetrækning. Kommissionen videregiver straks disse oplysninger til samtlige medlemsstater.

2. Der kan indledes konsultationer på enten en medlemsstats eller Kommissionens anmodning. De skal finde sted inden for otte arbejdsdage efter Kommissionens modtagelse af den i stk. 1 omhandlede underretning, og under alle omstændigheder før der indføres nogen form for fællesskabsforanstaltning vedrørende tilbagetrækning.

3. Konsultationerne afholdes i det i artikel 17 omhandlede udvalg, der træder sammen efter indkaldelse fra formanden og hurtigst muligt meddeler medlemsstaterne alle relevante oplysninger.

4. Konsultationerne vedrører især en analyse af de i artikel 9 omhandlede betingelser og de foranstaltninger, som eventuelt bør træffes.

Artikel 11

1. Såfremt det efter konsultationerne står klart for Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelsen af en undersøgelse, skal Kommissionen:

a) give meddelelse om iværksættelsen af en undersøgelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende og underrette det berørte land herom; meddelelsen skal indeholde en oversigt over de modtagne oplysninger og en præcisering af, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; endvidere angives der en frist, inden for hvilken de berørte parter skriftligt kan fremføre deres synspunkter

b) indlede undersøgelsen for et tidsrum af et år eller mindre i samarbejde med medlemsstaterne og i samråd med det i artikel 17 omhandlede udvalg; undersøgelsens varighed kan om nødvendigt forlænges efter samme procedure.

2. Kommissionen søger at indhente alle de oplysninger, som den skønner nødvendige, og såfremt den efter samråd med det i artikel 17 omhandlede udvalg skønner det hensigtsmæssigt, kontrollerer den disse oplysninger hos de erhvervsdrivende og de kompetente myndigheder i det berørte præferenceberettigede land. Kommissionen kan i den forbindelse udsende sine egne eksperter på stedet med henblik på at efterprøve de i artikel 10, stk. 1, omhandlede personers påstande. Kommissionen giver de kompetente myndigheder i det berørte land alle muligheder for at yde det samarbejde, der er nødvendigt for en tilfredsstillende gennemførelse af undersøgelserne.

3. Kommissionen kan ligeledes bistås i dette arbejde af personer i den medlemsstats tjeneste, på hvis område der eventuelt vil skulle gennemføres kontrol, såfremt den pågældende medlemsstat har fremsat ønske herom.

4. Kommissionen kan høre de berørte parter. Disse skal høres, når de skriftligt har anmodet herom inden for den frist, der er fastsat i den i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjorte meddelelse, og har godtgjort, at de faktisk vil blive berørt af resultaterne af undersøgelsen, og at der er særlige årsager til at høre dem mundtligt.

5. Såfremt de oplysninger, Kommissionen anmoder om, ikke gives inden for en rimelig frist, eller undersøgelsen i væsentlig grad hindres, kan der drages konklusioner på grundlag af de foreliggende oplysninger.

Artikel 12

1. Når undersøgelsen er afsluttet, forelægger Kommissionen en rapport om resultaterne heraf for det udvalg, der er omhandlet i artikel 17.

2. Såfremt Kommissionen ikke finder det nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på midlertidig tilbagetrækning, offentliggør den i De Europæiske Fællesskabers Tidende efter samråd med udvalget en meddelelse om undersøgelsens afslutning, hvori den redegør for sine væsentligste konklusioner.

3. Såfremt Kommissionen finder det nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på midlertidig tilbagetrækning, forelægger den et passende forslag for Rådet, der træffer afgørelse herom med kvalificeret flertal.

Artikel 13

Der indrømmes præference for varer, som er genstand for antidumping- eller antisubsidietold i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 medmindre det fastslås, at de pågældende foranstaltninger er baseret på den skade, der er forvoldt, og på priser, hvori der ikke er taget hensyn til den toldpræferenceordning, der er indrømmet det pågældende land. Med henblik herpå offentliggør Kommissionen i en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende listen over de varer og lande, for hvilke præferencen ikke indrømmes.

Artikel 14

1. Såfremt en vare med oprindelse i et af de lande eller territorier, der er nævnt i bilag III, indføres på vilkår, der forvolder eller truer med at forvolde Fællesskabets producenter af lignende eller direkte konkurrerende varer alvorlig skade, kan toldsatserne i den fælles toldtarif efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ til enhver tid genindføres for den pågældende vare.

2. Kommissionen offentliggør en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om indledningen af en undersøgelse. Meddelelsen skal indeholde et sammendrag af de modtagne oplysninger og præcisere, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen; der fastsættes i meddelelsen en frist, inden for hvilken interesserede parter kan redegøre for deres synspunkt skriftligt.

3. Kommissionen tager i sin undersøgelse af, hvorvidt der foreligger alvorlige vanskeligheder, navnlig hensyn til elementerne i bilag VII, i det omfang oplysninger herom er tilgængelige.

4. De ovenfor omhandlede afgørelser træffes af Kommissionen inden for en frist på 30 arbejdsdage efter samråd med det i artikel 17 omhandlede udvalg. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet inden for en frist på ti dage. I så tilfælde kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for en frist på 30 dage.

5. De berørte præferenceberettigede lande underrettes om sådanne foranstaltninger, før disse træder i kraft.

6. Når det som følge af usædvanlige omstændigheder, der kræver øjeblikkelig indgriben, er umuligt at give underretning eller foretage undersøgelse, kan Kommissionen efter at have underrettet medlemsstaterne træffe enhver strengt nødvendig forebyggende foranstaltning, der opfylder betingelserne i stk. 1, for at imødegå situationen.

7. Bestemmelserne i de foregående stykker berører ikke anvendelsen af beskyttelsesklausuler, der vedtages som led i den fælles landsbrugspolitik i henhold til traktatens artikel 43, eller bestemmelser, der vedtages som led i den fælles handelspolitik i henhold til traktatens artikel 113, samt andre beskyttelsesklausuler, der eventuelt vil kunne bringes i anvendelse.

AFSNIT IV Almindelige bestemmelser

Artikel 15

1. Præferencetoldsatserne, der beregnes i henhold til bestemmelserne i denne forordning, anvendes ved at foretage en afrunding af den første decimal og lade den anden decimal falde bort, jf. dog stk. 2.

2. Når fastlæggelsen af præferencetoldsatser i overensstemmelse med stk. 1 giver satser på 0,5 % eller derunder, ligestilles den pågældende præferencetold med afgiftsfritagelse.

3. Tilpasninger af bilag I, II og VI, som bliver nødvendige på grund af ændringer i den kombinerede nomenklatur, vedtages efter den i artikel 19 i forordning (EF) nr. 3281/94 fastlagte procedure.

Artikel 16

1. Senest seks uger efter udløbet af hvert kvartal tilsender medlemsstaterne De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor deres statistiske oplysninger vedrørende de varer, der er overgået til fri omsætning i løbet af referencekvartalet inden for rammerne af toldpræferencerne i denne forordning. Disse oplysninger, der gives efter koden i den kombinerede nomenklatur og, i givet fald, i Taric, skal efter oprindelsesland angive værdi, mængde og eventuelt nødvendige supplerende enheder i henhold til definitionerne i forordning (EØF) nr. 1736/75 (3) og (EØF) nr. 3367/87 (4).

2. På Kommissionens anmodning fremsender medlemsstaterne senest den ellevte dag i hver måned til Kommissionen de nærmere enkeltheder vedrørende de varemængder, for hvilke disse arrangementer er indrømmet i de foregående måneder. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder snævert for at sikre, at denne bestemmelse overholdes.

Artikel 17

Beføjelserne for det udvalg, der omhandles i artikel 17 i forordning (EF) nr. 3281/94, og som er nærmere angivet i artikel 18 og 19 i den pågældende forordning, udstrækkes til denne forordning.

AFSNIT V Overgangsbestemmelser

Artikel 18

1. Som en undtagelse fra artikel 2 kan de præferenceordninger, der finder anvendelse i Fællesskabet indtil 30. juni 1996, indrømmes for varer, som bringes i fri omsætning i Fællesskabet før 15. september 1996, såfremt

- de pågældende varer er omfattet af en købekontrakt, der er indgået mellem den 1. juli 1995 og den 30. juni 1996, og

- det til toldmyndighedernes tilfredshed påvises, at de pågældende varer forlod oprindelseslandet før den 1. juli 1996, og

- de pågældende præferencearrangementer ikke er blevet standset enten ved en kommissionsforordning, eller fordi et toldkontingent er opbrugt.

2. Toldmyndighederne kan betragte betingelsen i stk. 1, andet led, som opfyldt, hvis de får forelagt et af følgende dokumenter:

- ved transport ad søvejen eller ad indre vandveje: et konnossement, hvoraf det fremgår, at lastningen fandt sted inden denne dato

- ved transport med jernbane: et fragtbrev, som jernbaneselskabet i afsendelseslandet har accepteret inden denne dato

- ved vejtransport: en TIR- (international vejgodstransport) carnet, der er udstedt af toldkontoret i oprindelseslandet inden denne dato, eller et andet passende dokument, som er påtegnet af toldmyndighederne i oprindelseslandet inden denne dato

- ved lufttransport: et luftfragtbrev, hvoraf det fremgår, at luftfartsselskabet modtog varerne inden denne dato.

Artikel 19

Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1996.

Den anvendes til den 30. juni 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. L 348 af 31. 12. 1994, s. 7.

(3) EFT nr. L 183 af 14. 7. 1975, s. 3.

(4) EFT nr. L 321 af 11. 11. 1987, s. 3.

BILAG I

Følsomhedskategorier (1) (2)

DEL 1

>TABELPOSITION>

DEL 2

>TABELPOSITION>

DEL 3

>TABELPOSITION>

DEL 4

>

TABELPOSITION>

(1) Der gives ikke toldpræferencer til produkter henhørende under kapitel 3 og under KN-kode 1604, 1065 og 1902 20 10 med oprindelse i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Usbekistan, Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan og Ukraine.

(2) Hvis tolden omfatter en værditold og en eller flere typer særtold, vedrører indrømmelsen kun værditolden.

BILAG II

DEL 1

>TABELPOSITION>

DEL 2

Metode for bestemmelse af de i artikel 4 omhandlede lande og sektorer

I. Klassificering af de begunstigede lande efter deres udviklingsindeks

Udviklingsindekset fastsætter for hvert land et globalt industriudviklingsniveau sammenlignet med Den Europæiske Unions udviklingsniveau. Indekset består af en kombination af indkomsten pr. indbygger og omfanget af eksporten af forarbejdede varer således udtrykt:

>NUM>{log[Yi/POPi)/Yue/POPue)]+log[Xi/Xue]} >DEN>2

hvor Yi er lig indkomsten i det pågældende begunstigede land

hvor Yue er lig indkomsten i Den Europæiske Union

hvor POPi er lig befolkningen i det pågældende begunstigede land

hvor POPue er lig befolkningen i Den Europæiske Union

hvor Xi er lig værdien af det pågældende begunstigede lands eksport af forarbejdede varer

hvor Xue er lig værdien af Den Europæiske Unions eksport af forarbejdede varer.

Hvis indekset efter denne formel er lig 0, anses et lands industriudvikling at være identisk med Den Europæiske Unions.

De benyttede statistiske kilder er Verdensbanken (Rapport om udviklingen i verden 1993), hvad angår indkomst og befolkning, og UNCTAD (Statistisk håndbog for verdenshandel og udvikling 1992), hvad angår eksporten af forarbejdede varer.

II. Klassificering af de begunstigede lande efter deres relative specialiseringsindeks efter sektor

Specialiseringsindekset for hvert begunstiget land udgøres af forholdet mellem dels andelen af importen i en given sektor fra det pågældende land af den samlede import i Fællesskabet i denne sektor, dels nævnte imports andel af Fællesskabets import i alle industrisektorer.

III Sammenlægning af udviklings- og specialiseringsindekserne

Sammenlægningen af de to indekser bestemmer for hvert land de i artikel 4 omhandlede sektorer.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på over minus 1, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 4 finder anvendelse, 1.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1 og minus 1,23, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 4 finder anvendelse, 1,5.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1,23 og minus 1,70, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 4 finder anvendelse, 5.

For de begunstigede lande, hvis udviklingsindeks er på mellem minus 1,70 og minus 2, er det specialiseringsindeks, over hvilket artikel 4 finder anvendelse, 7.

Artikel 4 finder ikke anvendelse på lande, hvis udviklingsindeks er på under minus 2.

BILAG III

Liste over lande og territorier, der er omfattet af generelle toldpræferencer (1)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(1) Kodenummeret, der står foran benævnelsen på hvert af ovenstående lande og territorier, er kodenummeret i geonomenklaturen (forordning (EF) nr. 3079/94 (EFT nr. L 325 af 17. 12. 1994, s. 17)).

(2) Dette land er også nævnt i bilag IV.

(3) Dette land er også nævnt i bilag V.

(4) Amerikansk Oceanien omfatter Amerikansk Samoa, Guam samt mindre øer fjernt fra De Forenede Stater (Baker, Howland, Jarvis, Johnston, Kingman Reef, Midway, Palmyra og Wake).

BILAG IV

Liste over de mindst udviklede omfattede lande og territorier

>TABELPOSITION>

BILAG V

Liste over de i artikel 3, stk. 2, omhandlede lande

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG VI (1)

Liste over de varer, der er nævnt i artikel 3, stk. 2

Uanset de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur anses ordlyden af varebeskrivelserne kun for vejledende, idet præferenceordningen inden for rammerne af dette bilag fastlægges på grundlag af KN-kodernes anvendelsesområde. I de tilfælde, hvor der er anført ex KN-koder, fastlægges præferenceordningen ved anvendelse af KN-koden og den dertil svarende varebeskrivelse tilsammen.

De landbrugsprodukter, der under den fælles toldordning nyder toldfritagelse eller midlertidig fuldstændig suspension af tolden ifølge den fælles toldtarif, er kun opført på listen for fuldstændighedens skyld.

>TABELPOSITION>

(1) Hvis tolden omfatter en værditold og en eller flere typer særtold, vedrører indrømmelsen kun værditolden.

BILAG VII

Elementer, der skal tages i betragtning i forbindelse med artikel 14, stk. 3

- Nedgangen i fællesskabsproducenternes markedsandel

- Nedgangen i deres produktion

- Forøgelse af deres lagerbeholdning

- Lukning af produktionsanlæg

- Konkurser

- Ringe rentabilitet

- Ringe kapacitetsudnyttelse

- Beskæftigelsen

- Handelen

- Priserne