ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 087 
 
 
 
Vol. 1984/0032 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM (84) 87 endelig udg.  
Bruxelles, den 30. april 1984
FREMSKRIDT I STRUKTUROMLÆGNINGEN :
DE VIGTIGSTE RESULTATER AF KOMMISSIONENS GENNEMGANG  
AF MEDLEMSSTATERNES ENERGIPOLITIK
5meddelelse fra Kommissionen til Rådet
KOM (84) endelig udg.

FREMSKRIDT I STRUKTUROMLÆGNINGEN :
DE VIGTIGSTE RESULTATER AF KOMMISSIONENS GENNEMGANG
AE MEDLEMSSTATERNES ENERGIPOLITIK
INDHOLD
INDLEDNINGPunkt
FREMSKRIDT I STRUKTUROMLÆGNINGEN:  
FÆLLESSKABETS SOM HELHED
FREMTIDSUDSIGTERNE EOR EÆLLESSKABET
MEDLEMSSTATERNES ENERGIPROGRAMMER1-2
3-4
5-7
8-18
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19-22
20-21
22
23Belgien
Danmark
Tyskland
Grækenland
Erankrig
Irland
Italien
Luxembourg
Nederlandene
Det forenede Kongerige
FØLGERNE AE MEDLEMSSTATERNES POLITIK
Problematiske områder  
Prioriteter
KONKLUSION
Tabel 1  - (Hovedtendenserne i Fællesskabets energibalance 1973-1990)
Tabel 2 - (Hovedindikatorer på energiområdet - Det europæiske Fællesskab)
Tabel 3 - (Udviklingen i det endelige energiforbrug - Det europæiske Fællesskab)
Tabel 4 - (Forskelle mellem medlemsstaterne)

-  2 -
FREMSKRIDT I STRUKTUROMLÆGNINGEN  
DE VIGTIGSTE RESULTATER AE KOMMISSIONENS GENNEMGANG  
AF MEDLEMSSTATERNES ENERGIPOLITIK
INDLEDNING
1. I en særskilt og mere detaljeret meddelelse til Rådet (K0M(84) 88) giver  
Kommissionen en fuldstændig analyse af medlemsstaternes energipolitik -  
den tredje større gennemgang, siden Rådet i en resolution af juni 1980  
tilsluttede sig fællesskabets energipolitiske målsætninger frem til 1990.  
Nærværende dokument tager sigte på at sammenfatte de vigtigste resultater  
af denne analyse og skitsere visse betydningsfulde konklusioner, som bør  
være ledetråd for fremtidige energipolitiske drøftelser på fællesskabs­
plan og på nationalt plan.
2. Kommissionen har i sin undersøgelse taget hensyn til de vigtigste retnings­
linjer i Rådets resolution fra 1980, nemlig:
(i) at nedbringe det gennemsnitlige forhold mellem vækstraten i brutto-  
forbruget af primærenergi og vækstraten i BNP til 0,7 eller derunder;
(ii) at nedsætte olieforbruget til ca. 40?o af bruttoforbruget af primær­
energi;
(iii)  dække 70-75?o af primærenergibehovet til elproduktion med fast  
brændsel og kerneenergi;
(iv) at fremme brugen af vedvarende energikilder for at øge deres bidrag  
til fællesskabets energiforsyning;
(v) at føre en energiprispolitik, som er i tråd med Fællesskabets ener­
gipolitiske mål.
Gennemgangen kommer imidlertid i højere grad end tidligere ind på forhol­
det mellem energi og økonomisk virksomhed, idet der anvendes supplerende  
indikatorer for energinyttevirkning. Det undersøges også, i hvilken grad  
retningslinjerne for 1990 stadig er relevante, i betragtning af at faldet  
i energi- og olieefterspørgslen i de sidste fire år har være langt krafti­
gere og mere vedholdende, end man forestillede sig umiddelbart efter den  
anden oliekrise.
FREMSKRIDT I STRUKTUROMLÆGNINGEN:  FÆLLESSKABET SOM HELHED
3. Der har, som det fremgår af tabel 1 og 2, fundet betydelige ændringer sted  
på Fællesskabets energi- og oliemarkeder siden 1973, og navnlig siden 1979
- den indenlandske energiefterspørgsel var for Fællesskabet som helhed over  
6/o mindre i 1983 end i 1973;

- 3 -
- den indenlandske olieefterspørgsel faldt med 27%;
- andelen af importeret olie i den samlede primærenergiforsyning er prak­
tisk taget halveret (fra næsten 62% til 32?o);
- anvendelsen af olie til elproduktion er faldet med næsten 40%, idet olie  
nu tegner sig for 13% af energitilførslen til elproduktion sammenlignet 
med næsten 32% i 1973.
4. Der er fem hovedårsager til disse ændringer:
(i) En meget betydelig forbedring i forholdet mellem energiefterspørg­
sel og bruttonationalprodukt.
Forholdet mellem primærenergiefterspørgslen og BNP faldt med over  
19% mellem 1973 og 1982 og med næsten 12% mellem 1979 og 1982. Der  
var endnu større forbedringer i intensiteten (1) i den endelige  
energiefterspørgsel i industrien (fald på 27% mellem 1973 og 1982)  
og i husholdnings- og servicesektoren, hvor den endelige efterspørg­
sel faldt med 23% i den samme periode. Kun transportsektoren har  
registreret en forværring af energiforholdet, idet transportsekto­
rens andel af den endelige energiefterspørgsel er steget betydeligt  
i denne periode (tabel 3).
Ændringer i disse forhold er ikke i sig selv afgørende beviser på  
større energinyttevirkning. Forbedringen i forholdet mellem BNP og  
primærenergiefterspørgslen er delvis et resultat af et fald i frem­
stillingsindustriens andel af BNP. For industriens eget vedkommende  
skyldes faldet i energiintensiteten til dels ændringer i industri-  
strukturerne, navnlig indskrænkninger i den energiintensive sværin­
dustri. Mo-n selv om der tages højde for disse strukturelle ændrin­
ger, kan der stadig registreres betydelige forbedringer i energi-  
nyttevirkningen, først og fremmest i husholdningssektoren. Disse  
forbedringer analyseres mere tilbundsgående i en særskilt undersø­
gelse udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene (2).
(ii) Nordsøolien. I 1973 blev praktisk taget hele Fællesskabets oliefor­
brug dækket ved import. I 1983 udvandt Fællesskabet 2,6 millioner  
tønder pr. dag, hovedsagelig fra Nordsøen, dvs. over 30% af sit eget  
olieforbrug.
(iii) Øget anvendelse af kerneenergi. I 1973 dækkede kerneenergien 7,3%
af energitilførslen til elproduktion og mindre end 2% af den inden­
landske energiefterspørgsel. I 1979 var disse tal steget til hen­
holdsvis 13,3% og 3,8%. I de sidste fire år er der sket et betyde­
ligt spring i disse tal. I 1983 tegnede kerneenergien sig således  
for over 27% af tilførslen til elproduktion og for næsten 9% af det  
indenlandske energiforbrug.
(iv) Øget anvendelse af naturgas. Fællesskabets naturgasproduktion var  
i 1983 næsten på samme niveau som i 1973, idet der er sket et fald  
fra det højdepunkt, der blev nået i midten og i slutningen af 1970'-  
erne.
(1) Energiintensitet = forholdet mellem den endelige energiefterspørgsel  
og produktionen udtrykt i 1975-priser.
(2) Europæisk Økonomi nr. 16, juli 1983.

- 4 -
Men naturgasforbruget er steget med næsten 40% i forhold til 1973  
på trods af nedgangen siden 1979. Denne stigning i efterspørgslen  
er næsten udelukkende blevet dækket med import, som nu tegner sig  
for 29% af gasleverancerne.
(v) Øget anvendelse af fast brændsel til elproduktion. Det samlede for­
brug af fast brændsel var i 1983 næsten 7% lavere end i 1973. Men  
anvendelsen af fast brændsel i kraftværker er steget med ca. 22% i  
de sidste 10 år, og i 1983 tegnede fast brændsel sig for næsten 47%  
af energitilførslen til elproduktion.
FREMTIDSUDSIGTERNE FOR FÆLLESSKABET
5. Medlemsstaternes senest indsendte prognoser til brug for gennemgangen  
af medlemsstaternes energipolitiske programmer tyder på følgende udsig­
ter for 1990 set i forhold til Fællesskabets retningslinjer:
- Den samlede olieefterspørgsel vil falde til ca. 43% af bruttoefter-  
spørgslen efter primærenergi i 1990 i forhold til 48% i 1983. Dette  
er stadig for meget, men nærmer sig dog Fællesskabets målsætning på  
"omkring 40%".
- Anvendelsen af fast brændsel og kerneenergi til elproduktion vil sta­
dig stige,^navnlig for kerneenergiens vedkommende. I 1990 skulle ker­
neenergi således tegne sig for næsten 40% af energiråstofferne til  
elfremstilling, og fast brændsel og kerneenergi tilsammen for over 80%.  
Tages der hensyn til vandkraft og andre vedvarende energikilder, vil  
anvendelsen af olie i kraftværker kunne falde til 10% eller mindre af  
den samlede tilførsel.
- Energiintensiteten vil sandsynligvis ikke forværres, men vil kunne for­
bedres, skønt de ændringer, der anføres i medlemsstaternes prognoser,  
er langt mindre end i de sidste ti år.
6. Disse detaljerede prognoser for 1990 bør behandles med forsigtighed,  
navnlig da mange medlemsstater - hvor overraskende det end må forekomme  
- endnu ikke har gennemført en tilbundsgående revision af deres prog­
noser efter det andet oliechock. Men prognoserne synes dog i det store  
og hele at være antagelige. Selv under forudsætning af en hurtigere øko­
nomisk vækst end antaget i medlemsstaternes prognoser (3) synes der at  
være større chancer for en konsolidering snarere end en svækkelse af  
Fællesskabets udvikling bort fra olie i de næste par år, efterhånden  
som de nye strukturelle investeringer får virkning.
På forsyningssiden er væksten i den installerede nukleare effekt ind­
til 1990 nu mere eller mindre fastlagt på grundlag af de opførelses-  
og idriftsætningsprogrammer, der allerede er iværksat. Enhver sandsyn­
lig vækst i elforbruget vil i de fleste medlemsstater kunne dækkes af  
kernekraftværker eller kulfyrede kraftværker uden anvendelse af olie;  
i de andre medlemsstater vil anvendelsen af naturgas kunne hindre en  
alvorlig stigning i olieefterspørgslen.
På efterspørgselssiden er billedet mindre klart, men selv i de pessi­
mistiske scenarier er der ikke tegn på, at efterspørgslen efter energi  
og olie vil stige betydeligt, navnlig af følgende grunde:
(3) Et årligt gennemsnit på 2,4% for 1985-1990.

- 5 -
- 1 husholdnings- og servicesektoren er olieefterspørgslen faldet med over  
30?o siden 1979 som følge af energispareforanstaltninger (isolering, bedre  
varmeanlæg osv.) og erstatning - navnlig overgang til gas. Denne nedgang  
vil for en stor del være irreversibel. En tilbagevenden til olieforbrugets  
niveau i 1979 i denne sektor ville betyde en stigning på 6 % årligt mellem  
1983 og 1990, dvs. 2-j gang mere end den ventede stigning i den indenlandske  
energiefterspørgsel.
- Industriens olieefterspørgsel skulle registrere en endnu større vækstrate,  
hvilket er usandsynligt.
- Transportsektoren er den største olieforbruger og det område, hvor der  
hidtil er sket færrest ændringer. Men omfattende F,U&D-programmer med sigte  
på forbedret brændstoføkonomi er nu ved at bære frugt, og dette bør i det  
mindste opveje en eventuel udvikling i retning af øget kilometerantal.
- Under alle omstændigheder vil udviklingen i retning af forbedret energinyt­
tevirkning og øget olieerstatning næsten med sikkerhed blive forstærket
af højere økonomiske vækstrater, eftersom dette igen vil øge kapitalens  
omsætningshastighed.
7. Forudsat at der i resten af dette årti ikke indtræffer væsentlige og langva­
rige fald i de relative oliepriser i ECU, vil Fællesskabets afhængighed af  
olie næppe øges, men vil derimod kunne mindskes yderligere i tiden indtil  
1990.
De vigtigste spørgsmål vedrører nu udviklingen i 1990'erne og forskellene  
mellem medlemsstaterne med hensyn til såvel resultater som fremtidsudsigter.
MEDLEMSSTATERNES ENERGIPROGRAMMER
8. Der er betydelige forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til økonomisk  
udvikling, økonomiske og industrielle strukturer, geografisk beliggenhed,  
energiressourcer og den politiske og administrative ramme, inden for hvilken 
energipolitikken udformes og styres. Disse forskelle forklarer til en vis  
grad nogle af forskellene i landenes nedbringelse af forbruget af importeret  
olie. Men de forskellige resultater afspejler også både forskelle i den po­
litik, der føres, og i hvor høj grad denne politik er blevet heldigt gennem­
ført, navnlig med hensyn til elektricitetsfremstilling og fremme af mere  
rationel energianvendelse.
Den indbyrdes sammenhæng mellem medlemsstaternes energipolitiske foranstalt­
ninger er generelt øget i de sidste par år. Der er i hele Fællesskabet sket  
forbedringer med hensyn til prispolitik, sammensætning af brændsel til el­
produktion samt større forståelse for energibesparelser og F,U&D på energi­
området. Men meget skal endnu gøres, og der er stadig store forskelle i lan­
denes fremgangsmåder og resultater. Disse gennemgås tilbundsgående i anden  
del af Kommissionens særskilte rapport (K0M(84) 88). Situationen i hver en­
kelt medlemsstat og de vigtigste emner af betydning for Fællesskabet, der  
kan udledes af denne rapport, sammenfattes kort nedenfor. Nogle af de viq-  
tigste tal er anført i tabel 4.

-  6 -
9-  Bel9ien har siden 1973 gjort stadige fremskridt til forbedring af energi-  
situationen, idet landet har reduceret olieafhængigheden fra 62% i 1973  
til næsten 50% i 1982. Hovedfaktoren i denne udvikling har været kerne­
energiprogrammet, som har ført til mindsket olieforbrug i elsektoren. I  
1982 dækkede kerneenergi ca. 33% af primærenergien til Belgiens elproduk­
tion, den næsthøjeste procentdel i Fællesskabet (efter Frankrig). Belgien  
venter at mindske olieafhængigheden yderligere, efterhånden som produktio­
nen af kerneenergi mere end fordobles i løbet af resten af dette årti, og  
olieafhængigheden vil ifølge prognoserne falde til 41% inden 1990.
Der blev indtil for nylig lagt mindre vægt på energispareforanstaltninger  
end pa styring af udbudssiden. De seneste års industrielle omstrukturering  
og navnlig nedlukningen af store dele af den energiintensive sværindustri  
har sammen med en prispolitik med forholdsvis høje priser ført til en bety­
delig forbedring i energianvendelsens intensitet. Men der er endnu et stort  
uudnyttet potentiel for energibesparelser, og den belgiske regerings prog­
noser synes lidet tilfredsstillende i denne henseende. Der er imidlertid  
for nylig blevet lagt fornyet vægt på energispareforanstaltninger med ydelse  af statsstøtte, hvilket skulle fremskynde denne udvikling.
Andre omrader, der rejser vigtige problemer, er:
(i) Belgiens kulindustri, som har de højeste produktionsomkostninger i  Fællesskabet;
(ii) Naturgasefterspørgslen. Pa et tidspunkt, hvor forventningerne til  
gasefterspørgsslen var høje, indgik Belgien kontrakter om øgede  
naturgasleverancer i de kommende år, herunder LNG fra Algeriet,  
hvilket er mere, end markedet synes at ville kræve på mellemlang  
sigt. Overskydende naturgas forbrændes i kraftværker som erstat­ning for fuelolie.
Der er endvidere endnu ikke truffet endelig beslutning om elforsyningspro­
grammet for begyndelsen og midten af 1990'erne, men disse beslutninger ven­tes truffet i nærmeste fremtid.
Afslutningen sidste år af en længe ventet parlamentsdebat om energipolitik­
ken bør være^en drivkraft for fremtidige politiske beslutninger på dette  og andre områder.
10. Danmark har i de sidste ti år gennemført en imponerende omlægning fra olie  
til importeret kul i kraftværkssektoren, omfattende energibesparelsesforan­
staltninger ,  realistisk energiprispolitik og høje energiafgifter samt ud­
bygning af bestående fjernvarme. Afhængigheden af olie faldt fra næsten 89%  
i 1973 til mindre end 66% i 1982; kul tegnede sig i 1982 for næsten 92% af  
energitilførslen til elproduktion i forhold til mindre end 40% for ti år  
siden; mindskelsen i energiintensiteten har været betydelig, navnlig i bo­
lig- og industrisektoren. Der er planer om yderligere at nedbringe olieaf­
hængigheden til 52% i 1990. Elproduktionens udstrakte afhængighed af impor­
teret kul kræver, at der gøres en tilsvarende indsats med hensyn til risiko­
spredning på grundlag af geografisk differentiering af importkilderne. Dan­
skerne har gjort en betydelig indsats i denne retning.

- 7 -
Der er også taget vigtige beslutninger med henblik på at udvikle Danmarks 
offshore-olieressourcer. Dansk olie dækker nu 15% af landets olieforbrug, 
og denne procentdel vil i 1990 kunne nå helt op på 40%. Naturgas fra den 
danske del af Nordsøen skal efter planerne spille en stadig større rolle 
i varmeforsyningssystemet i bolig- og industrisektoren senere i dette år­
ti og ventes også at blive en begrænset eksportkilde.
Energiplanlægning har i Danmark givet uhyre gode resultater. Danmarks er­
faringer inden for bl.a. energibesparelser og fjernvarme må være af bety­
delig interesse for de andre EF-lande. Den sagkundskab, der er udviklet 
inden for planlægning, bør nu udnyttes fuldt ud til at mindske de store 
omkostninger i forbindelse med indførelsen af naturgas i energisystemet.
Der bør også hurtigst muligt træffes beslutninger om kerneenergiens (even­
tuelle) rolle i elsystemet i 1990'erne. Der ventes inden udgangen af dette 
år forelagt regeringen rapporter om nuklear sikkerhed og affaldsbortskaf­
felse. Der kræves hurtige opfølgningsforanstaltninger til fremme af den 
langsigtede planlægning af elforsyningssystemet.
11. Tyskland har i de sidste ti år konsolideret en allerede forholdsvis mange- 
strenget struktur for energiforsyning og -efterspørgsel i kraft af en stærkt 
øget anvendelse af kerneenergi, elindustriens fortsatte forpligtelse til 
at aftage kul fra den tyske kulindustri, øget anvendelse af naturgas og be­
tydelige forbedringer i energiintensiteten. Omlægningen er blevet fremskyn­
det ved en generelt markedsbaseret prispolitik og omfattende foranstaltninger 
med sigte på at forbedre energinyttevirkningen. Der vil i resten af dette 
årti formodentlig blive tale om en yderligere betydelig omlægning til kerne­
energi, efterhånden som nye anlæg sættes i drift, hvilket vil kunne bidrage 
til at reducere olieafhængigheden til omkring 41% i forhold til 44,5% i 1982.
Der er fire betydelige spørgsmål, der må tages op i fremtiden:
- problemet med den tyske kulindustri, som nu skal tilpasse sig nye og min­
dre optimistiske markedsudsigter. En hurtig afvikling af den overskydende 
kapacitet - en proces, der allerede er igangsat - vil fortsat kræve en 
aktiv indsats;
- kraftværksprogrammet for 1990'erne, navnlig de respektive roller for ker­
neenergi og kul;
- elsystemets omkostninger. Elindustriens forpligtelser til at forbrænde 
store mængder af tysk kul - en aftale, der blev indgået på et tidspunkt, 
hvor efterspørgselsforventningerne var højere end i dag - hæver uundgå­
eligt gennemsnitsomkostningerne ved den tyske elproduktion under de nu­
værende ringere markedsvilkår. Den nye skærpede miljølovgivning vil lige­
ledes indvirke på elektricitetsomkostningerne (såvel som på kulbaseret 
fjernvarme);
- det fortsatte behov for at nedbringe olieefterspørgslen uden for elsek­
toren. I henhold til nogle scenarier vil olieforbruget kunne vokse mæng­
demæssigt. Disse scenarier er måske pessimistiske, men udviklingen bør 
absolut overvåges nøje, og der bør energisk søges efter muligheder for 
at nedbringe olieafhængigheden. Det er i denne forbindelse bemærkelses­
værdigt, at den tyske regering er ophørt med at yde finansiel støtte

-  8 -
til energibesparelser i boligsektoren - hvor der på trods af gode frem­
skridt stadig er betydelige muligheder for at nedbringe olieforbruget.
12. Grækenland gjorde i 1970'erne gode fremskridt med hensyn til at nedbrin­
ge afhængigheden af olie til elproduktion ved at foretage en vis omlæg­
ning til fast brændsel. Hen olieforbruget er til gengæld steget i andre 
sektorer. Energiintensiteten i industrien er faldet siden 1973, men er 
stadig høj i forhold til Fællesskabets gennemsnit.
I 1982 dækkedes 73% af Grækenlands energibehov med olie. De igangværende 
planer tager sigte på en betydelig forbedring af denne situation i løbet 
af den resterende del af dette årti og i tiden derefter, idet oliens an­
del i primærenergiforbruget skal bringes ned til 37% i 1990. Dette forud­
sætter navnlig et meget omfattende program for faste investeringer til 
udvikling af landets brunkulsressourcer og brunkul-baseret elfremstillings­
kapacitet, samt til udvikling af vedvarende energikilder og olieefterforsk­
ning.
De vigtigste spørgsmål for fremtiden er:
- hvorvidt der kan mobiliseres tilstrækkelige finansielle ressourcer og 
teknisk og forvaltningsmæssig sagkundskab til gennemførelse af dette 
ambitiøse program. Det er i denne forbindelse ønskeligt, at Grækenland 
i højere grad tilskynder til anvendelse af erfaring og ressourcer ude­
fra ;
- hvorvidt udgifterne til investeringsprogrammet og omkostningerne på lang 
sigt til elektricitetssystemet kan nedbringes ved større import af sten­
kul end planlagt nu. De græske myndigheder tager sigte på at udvikle lan­
dets egne ressourcer på bedst mulig måde. Det er i denne forbindelse væ­
sentligt, at der foretages en komplet vurdering af omkostningerne;
- hvorvidt kerneenergi skal spille en rolle i elproduktionen i 1990'erne. 
Der skal træffes beslutninger hurtigst muligt, hvis der skal være nogen 
rimelig chance for indførelse af kerneenergi i slutningen af 1990'erne;
- utilstrækkelige foranstaltninger i samtlige sektorer bortset fra elsek­
toren. Planerne med sigte på at forbedre oliesubstitutionen i industrien 
og i boligsektoren er begrænsede, og energispareforanstaltningerne er 
forholdsvis beskedne. Disse svagheder understreges af prispolitikken;
- det græske oliemonopol må tilpasses til fællesskabsreglerne så tidligt 
som muligt og i hvert fald inden udgangen af 1983.
13. Frankrigs klare engagement i kerneenergi har sammen med betydelige bestræ­
belser med henblik på energibesparelse ført til radikale ændringer i Fran­
krigs energiøkonomi siden 1973. Olieafhængigheden er faldet fra 72% til 
under 53%. Kerneenergi tegner sig nu for over halvdelen og kul for over
en fjerdelel af tilførslen til elproduktion. Energiintensiteten er faldet 
betydeligt. Omlægningen fra olie til andet brændsel vil formodentlig fort­
sætte og endog blive fremskyndet i den resterende del af dette årti, efter­
hånden som den installerede nukleare effekt fordobles, hvorved Frankrig 
formodentlig bliver det land i verden, der i højeste grad anvender kerne­
energi til elfremstilling (ca. 85%).

- 9 -
Frankrig kan, sammen med Danmark, gøre krav på nogle af de mest imponerende 
resultater i den strukturelle omlægning af energisektoren. Hen ændringer 
i energisituationen i de sidste par år og en mere forsigtig bedømmelse af 
mulighederne for økonomisk vækst rejser alvorlige problemer, navnlig i el­
sektoren og i kulindustrien. Der hersker også usikkerhed med hensyn til 
naturgassens fremtidige rolle. Elindustrien vil på længere sigt kunne ar­
bejde henimod nettoeksport af kerneenergibaseret elkraft til andre medlems­
stater, hvilket naturligvis er af stor betydning i fællesskabssammenhæng.
I kulindustrien har der været en del usikkerhed med hensyn til styringen 
af den fremtidige politik, men de seneste beslutninger på dette område in­
debærer en gradvis produktionsnedskæring i den resterende del af dette årti. 
I henhold til nogle scenarier vil der kunne opstå et betydeligt overskud 
af naturgas i slutningen af 198ü'erne. Der skal i de næste par år træffes 
vigtige afgørelser i disse to sektorer.
Frankrig har ambitiøse målsætninger med hensyn til udvikling af nye og ved­
varende energikilder og yderligere forbedringer i energieffektiviteten, 
der for begge deles vedkommende skal fremmes af et særligt koordinerings- 
bureau, Agence Française pour la Maîtrise de l'Energie (AFME). Til disse 
programmer ydes der delvis investeringsbistand fra en særlig fond, der fi­
nansieres på basis af afgifter på motorbrændstoffer. AFME's indsats og fi­
nansieringsordninger vil kunne være af stor interesse for andre EF-lande 
med mindre omfattende energiprogrammer. Det er bemærkelsesværdigt, at Fran­
krig i medsætning til andre medlemsstater, der også kan opvise gode resul­
tater med hensyn til energibesparelser, ikke viser tegn på at ville reducere 
de finansielle incitamenter på dette område, hvor man åbenbart stadig ser 
muligheder for forbedringer.
14. Irland har gjort betydelige fremskridt med hensyn til nedbringelse af olie­
afhængigheden. De vigtigste faktorer har været udvikling af Kinsale Head- 
gasfeltet, hvorved naturgas i stor udstrækning er trådt i stedet for olie 
i elsektoren; udvikling af egen tørveindustri og omlægning til fast brænd­
sel (hovedsagelig importeret kul) til boligopvarmning. Afhængigheden af 
olie er faldet fra 79% i 1973 til mindre end 56% i 1982. De nuværende prog­
noser forudsætter yderligere forbedringer i denne retning, man i en lang­
sommere rytme end i de seneste ti år. Den vigtigste ændring vil blive om­
lægning fra naturgas til .importeret kul i kraftværker, skønt også anvendel­
se af olie i kraftværker ventes at ville øges. I efteråret 1983 blev der 
fundet olie og gas i det keltiske havbækken, hvilket vil kunne ændre energi- 
udsigterne væsentligt på lang sigt.
Andre vigtige emner for fremtiden er:
- energispareforanstaltninger, hvor forskrifter og finansielle incitamenter 
hidtil har spillet en alt for ringe rolle;
- udvikling af højværdimarkeder for naturgas. Der er indgået aftaler om 
opførelse af en gasledning til forsyning af Nordirland med gas fra Kin­
sale. Dette betyder en eksportmulighed, hvorved anvendelsen af gas til 
elfremstilling reduceres. Naturgas fra Kinsale er nu også til rådighed 
i Dublin. Men der kræves fortsatte bestræbelser til sikring af mere ud­
bredt forsyning af husholdninger med naturgas.

-  10  -
15. I Italien har udviklingen hidtil været skuffende i en række henseender. 
Olieafhængigheden er mindsket siden 1973, men forholdsmæssigt mindre end 
i de andfe medlemsstater bortset fra Grækenland (som er på et lavere ud­
viklingsniveau) og Luxembourg (hvor anvendelsen af olie allerede var rela­
tivt beskeden). I 1982 bestod over 2/3 af Italiens energiforsyninger sta­
dig af olie, og fast brændsel, kerneenergi, vandkraft og andre vedvarende 
energikilder spillede tilsammen en mindre rolle i elproduktionen end i 
næsten alle de andre EF-lande.
Der har været en vis forbedring i forholdet mellem energi og BNP, og in­
tensiteten i den endelige energiefterspørgsel i industrien faldt med 27% 
mellem 1973 og 1982. Men disse forbedringer er blevet kraftigt berørt af 
strukturelle ændringer i økonomien. Energispareforanstaltninger har som 
sådan været begrænsede. Der er i de seneste år blevet udviklet en mere 
realistisk prispolitik for elenergi og olieprodukter-end i 1970'erne, men 
dette er langt fra tilstrækkeligt.
Specifikke geografiske og økonomiske faktorer kan delvis forklare mangelen 
på fremskridt, og manglende politisk og parlamentarisk enighed om energi­
politikken forhindrede indtil 1981 iværksættelsen af hurtig og vedholdende 
indsats.
I Kommissionens seneste rapport om medlemsstaternes programmer blev Italiens 
energiplan for 1981 hilst velkommen som et betydeligt fremskridt, der gav 
mulighed for en radikal forbedring af situationen i de kommende år. I drøf­
telserne af planen vistes der generel forståelse for behovet for en mere 
konsekvent energipolitik og navnlig for fremskridt inden for elproduktion 
og energibesparelser. Men virkeliggørelsen af mange af målene i 1981-planen 
har været langsom, og mange af disse mål er nu blevet revideret i nedadgå­
ende retning eller udskudt. Dette gælder navnlig for det langsigtede program 
for kraftværker, hvor nogle af de planlagte investeringer er blevet udsat 
flere år. Den omfattende lov om energibesparelser fra 1982 er kun blevet 
gennemført delvis, og der er endnu ikke afholdt udgifter i henhold til pla­
nen. Der er også opstået problemer i forbindelse med indførelsen af naturgas 
i Italiens energisystem på grund af faldende gasefterspørgsel og vanskelig­
heder i forbindelse med distributionen til direkte markeder; der har derfor 
været et stigende pres for at forbrænde naturgas i kraftværkerne.
Der er på denne baggrund betydelig usikkerhed med hensyn til den fremtidige 
udvikling i oliesubstitution og rationel energiudnyttelse. Selv om de nuvæ­
rende energiprognoser gennemføres, vil næsten halvdelen af Italiens elenergi 
i 1990 stadig blive produceret på basis af olie, og Italien vil fortsat dække 
57% af sit energibehov med olie. Udfaldet vil kunne blive endnu mindre til­
fredsstillende. Det er afgørende, at den planlagte overgang til kerneenergi 
og kul i elsektoren ikke forsinkes yderligere af problemer i forbindelse med 
kernekraftværkernes beliggenhed eller midlertidig anvendelse af naturgas i 
kraftværkerne, samt af bestemmelserne i loven om energibesparelser gennemfø­
res fuldt ud. Såfremt Italien ikke kommer ud af dette dødvande, er der en be­
tydelig risiko for, at landets energimæssige situation i forhold til de andre 
større medlemsstater vil forringes yderligere i tiden frem til 1990.
16. Luxembourgs beskedne størrelse og stålindustriens store rolle i landets øko­
nomi har sat en særlig ramme for den energipolitiske udvikling. Olieafhæng­
igheden var relativt lav i 1973 og er siden blevet mindsket yderligere ved 
spredning af energikilderne (el, naturgas) til varmeforsyning i stålindustrien

- 1 1  -
oq i husholdningssektoren. Praktisk talt al Luxembourgs energi importeres, 
oq planlægningen af fremtidig import af gas og el fra nabolandene vil fort­
sat være en nøglefaktor i landets energipolitik. Andre betydelige emner for 
fremtiden er:
- behovet for at indføre en mere omfattende energisparepolitik (som navnlig 
i husholdnings- og transportsektoren hidtil har været uhyre begrænset);
- yderligere bestræbelser på i højere grad at bringe benzinpriserne (inkl. 
afgifter) på linje med priserne i de andre EF-lande;
- forbedring og udbygning af distributionsnettet for naturgas, således at 
husholdningerne får øget adgang til gas til opvarmningsformål som alter­
nativ til olie.
17. Nederlandenes energi økonomi domineres af naturgas, og gasindtægterne er 
(som olieindtægterne i Det forenede Kongerige) en vigtig faktor i finan­
sieringen af statens budget. Adgangen til store forsyninger af indenlandsk 
naturgas var i sig selv med til at reducere Nederlandenes afhængighed af 
olie i løbet af 1970'erne. Men det har også forsinket erstatningen af olie 
med andre energiformer, navnlig i elsektoren.
I 1982 var næsten en fjerdedel af elproduktionen stadig baseret på olie. Et 
program for omlægning fra olie til kul indenfor elproduktion er under udar­
bejdelse, og i henhold til prognoserne vil fast brændsel i 1990 dække 40?i 
af energitilførslen til elproduktion. I mellemtiden ventes naturgas imidler­
tid i stadig større grad at erstatte olie i denne sektor i henhold til nye 
aftaler mellem Gasunie og elindustrien. Selv om omstillingsprogrammet gen­
nemføres, vil den samlede indenlandske olieefterspørgsel stige med 15/o mel­
lem 1982 og 1990, og olieafhængigheden vil øges. Gennemførelsen af dette 
program er derfor af stor betydning.
På efterspørgselsiden har omstrukturei'ingen været hurtigere. Nederlandene 
har et af EF's mest vidtrækkende energispareprogrammer, hvortil der gives 
betydelig statsstøtte. Regeringen er nu i færd med at revidere visse aspek­
ter af dette program på baggrund af budgetstramninger og en generel "dere­
guleringspolitik". Der bør i denne gennemgang tages hensyn til de hindrin­
ger for investeringer i effektiv energianvendelse, som et generelt trykket 
investeringsklima medfører.
Andre emner af særlig interesse i fællesskabssammenhæng er:
- gaseksportpolitikken. Den nederlandske regering har bebudet en ændring i 
gaseksportpolitikken,  hvilket i 1990'erne vil kunne frigøre større mæng­
der af nederlandsk gas til salg til andre medlemsstater;
- kerneenergipolitikken. En lang offentlig debat om kerneenergi nåede et 
vendepunkt med den nylige offentliggørelse af styringsgruppens slutrap­
port. For planlægningen af elforsyningssystemet i 1990'erne er det vig­
tigt, at regeringen allerede nu træffer beslutninger om kerneenergiens 
fremtidige rolle.

-  12  -
18. Det forenede Kongerige har siden 1973 kunnet nyde godt af en enestående række 
heldige omstændigheder på energiområdet: en eksisterende flerstrenget energi- 
forsyningsstruktur, opdagelsen af nordsøolien og effektive statslige indgrebs­
muligheder. Udnyttelsen af nordsøolien er en af de største energipolitiske 
begivenheder i 1970'erne. I 1973 dækkede Det forenede Kongerige næsten 5 0 % 
af energiforbruget med importeret olie. I 1982 var landet en betydelig netto- 
olieeksportør.
En stor del af Det forenede Kongeriges olieeksport er gået til andre EF-lande.  
Men adgangen til nordsøolie og -gas har mindsket det umiddelbare behov for 
at udvikle et mere integreret gasmarked, navnlig med den kontinentale del 
af Europa. Der findes en begrænset elforbindelse over Kanalen til Frankrig, 
men der er ingen direkte gasforsyningsforbindelser med kontinentet. Det kunne 
være af interesse for både Det forenede Kongerige og andre medlemsstater at 
udvikle distributionsforbindelserne med kontinentet og dermed udnytte mulig­
hederne for omkostningsbesparelser for alle og øget energiforsyningssikkerhed.
Adgangen til omfattende indenlandske energiressourcer har måske også været 
medvirkende til at begrænse landets energisparepolitik. Det forenede Kongerige 
har gjort fremskridt med hensyn til nedbringelse af energiintensiteten, men 
i en langsommere rytme end i mange af de andre EF-lande, og i industrisektoren 
er der endnu et meget stort potentiel for yderligere energibesparelser. I de 
sidste fire år er prispolitikken bragt på bedre fode, og gas- og elindustriens 
finansielle situation er nu langt sundere. Men der hersker usikkerhed med hen­
syn til den fremtidige styring af energiprispolitikken, og der er betydelige 
svagheder i prispolitikken på naturgasområdet. Den nylige oprettelse af et 
Energy Efficiency Office viser, at der nu lægges større vægt på energispare­
politikken. Dette organ skal navnlig sørge for, at mulighederne for energi­
besparelser kan udnyttes.
De foreliggende oplysninger tyder på, at Englands afhængighed af olie vil fal­
de til 38-39 /d i 1990 i forhold til 40?o i 1982, navnlig som følge af idriftsæt- 
ning af nye kernekraftværker. Efterspørgslen efter kul ventes i bedste fald 
at forblive på samme niveau. Den britiske kulindustri gennemgår for tiden 
en vanskelig strukturel tilpasningsproces og vil fortsat være genstand for 
politiske foranstaltninger. Der bør også i de kommende år træffes vigtige 
beslutninger vedrørende kerneenergiprogrammets "nye generation" i lyset af 
resultaterne af den igangværende undersøgelse vedrørende opførelse af en 
trykvandsreaktor i Sizewell. Resultaterne af denne undersøgelse bør hurtigst 
muligt føre til konkret handling, således at usikkerheden for kerneenergi- 
og elindustrien mindskes.
FØLGERNE AF MEDLEMSSTATERNES POLITIK
19. Den lære, der først og fremmest kan drages af gennemgangen af medlemsstater­
nes energipolitik, er, at en energisk energipolitik i høj grad belønnes. De 
medlemsstater, der har ført den mest aktive politik med hensyn til erstatning 
af olie i elindustrien og mere rationel energianvendelse, har nået de største 
resultater.
En anden lære, der kan drages heraf, er, at politiske forpligtelser, aftaler 
og programmer på fællesskabsplan har indvirket positivt på energipolitikken 
på nationalt plan; navnlig har Fællesskabets langsigtede målsætninger udgjort

- 1 3  -
en værdifuld ramme for udviklingen af medlemsstaternes energipolitik. Rådet 
(energiministrene) har allerede erkendt dette forhold i sin beretning om 
Fællesskabets energipolitik af 4. november 1983.
Problematiske områder
20. Skønt de hidtidige fremskridt og udsigterne for resten af dette årti er re­
lativt gunstige, har gennemgangen dog afsløret visse alvorlige problemer:
(i) Selv om der er tale om Vedvarende fremskridt, vil Fællesskabet som 
helhed stadig være afhængigt af importeret olie til dækning af en 
tredjedel af dets energibehov ved udgangen af dette årti, efterhån­
den som Fællesskabets olieproduktion begynder at aftage. OPEC-lan- 
dene vil sandsynligvis levere en større del af denne import, end det 
nu er tilfældet. I betragtning af de fortsatte politiske spændinger 
i Mellemøsten kan man ikke se bort fra risikoen for endnu en større 
oliekrise, navnlig ikke, hvis der opstår betydelige stigninger i 
olieefterspørgslen i udviklingslandene eller i andre større industri­
lande.
(ii) Nogle medlemsstater vil være langt mere sårbare end andre. Der vil i 
de kommende år kunne ske en forøgelse af afstanden mellem de medlems­
stater, som er henholdsvis mest og mindst afhængige af olie. Disse 
forskelle vil formodentlig navnlig vise sig i elsektoren. I henhold 
til de sneste prognoser vil fem medlemsstater i 1990 stadig dække 
50?o eller mere af deres energiforbrug med olie (Italien, Grækenland, 
Nederlandene, Irland og selv Danmark på trods af dette lands betyde­
lige fremskridt). Disse forskelle kan få meget betydelige følger for 
sammenholdet i Fællesskabet, såfremt der indtræder en alvorlig olie­
krise.
(iii) Der kræves stadig en stor indsats for at skabe et virkeligt fælles
marked for energiudbud. Der er gode muligheder for at forbedre trans- 
portinfrastrukturerne.  Betydningen af hensigtsmæssige tværnationale 
gasledninger (herunder en forbindelse mellem UK og kontinentet) vil 
blive drøftet yderligere i Kommissionens særskilte rapport om natur- 
gasforsyningerne frem til år 2000, som om kort tid vil blive forelagt 
Rådet. Kommissionen undersøger endvidere mulighederne for at udvide 
de tværnationale elforsyningssystemer.
(iv) Der er kapacitetsoverskud pa kort sigt og muligvis på mellemlang sigt 
i kul-, el- og naturgassektoren som følge af mindsket vækst i energi­
efterspørgslen. Forekomsten af disse overskud vil kunne forsinke de 
afgørelser, der kræves til sikring af yderligere omstrukturering og 
differentiering i løbet af 1990'erne. Navnlig vil visse medlemsstaters 
anvendelse af overskydende naturgas i kraftværkerne kunne forhale ind­
førelsen af fast brændsel og kerneenergi, såfremt de ikraftværende kon­
trakter forlænaes.
(v)Retningslinjerne for 1990 ventes stort set at blive fulgt, men på bag- 
grund af et langt lavere efterspørgselsniveau end forudset for fire år
fnnnn‘°DlSp0niblllteten 0 9 bru9en af alternative energikilder vil i 
1990 saledes i absolutte tal være langt lavere end ventet. Dette har 
følger pa længere sigt, eftersom ringere disponibilitet af forsyninger 
er ensbetydende med ringere fleksibilitet i Fællesskabets energiøkonomi.

- 14 -
21. På denne baggrund behøves nu en ny tidshorisont for koordinering a f energi­
politikken på fællesskabsplan. Kommissionen agter derfor senere pi året et 
fremlægge scenarier til drøftelse med medlemsstaterne for udviklingen a f 
Fællesskabets energiforsyning og -efterspørgsel i 1990'erne. Den vil dernæst 
foreslå nye retningslinjer for overvågning af udviklingen frem til ifltidten 
af det næste årti under hensyntagen til de ovenfor omhandlede problemer..
Prioriteter
22. Gennemgangen har endvidere givet et klart billede af de områder, hvor der
først og fremmest bør sættes ind på nationalt plan og fællesskabsplan. Disse 
områder er anført under følgende overskrifter (rækkefølgen er tilfældig og 
ikke udtryk for prioritering):
(i) Energipriser
Ændringer i energipriserne i forhold til det generelle prisniveau og i olie­
priserne i forhold til priserne på andre energikilder har spillet en betyde­
lig rolle i frembringelsen af de ovenfor skitserede strukturelle ændringer. 
Energipriserne vil stadig i høj grad være bestemmende for forbrugernes og 
investorernes reaktioner. Prispolitikken er generelt bedre funderet end i 
1970'erne, men der er stadig svagheder. Det er vigtigt, at der stadig, på 
trods af de gunstigere vilkår på energimarkederne, sigtes mod udvikling af 
en mere rationel energiprispolitik inden for rammerne af en vedtaget EF- 
fremgangsmåde.  Kommissionen vil om kort tid forelægge Rådet en særskilt 
rapport om energiprispolitikken.
(ii) Energinyttevirkning
Der er stadig betydelige uudnyttede muligheder for mere rationel energian­
vendelse, navnlig ved udvikling og anvendelse af nye teknologier. Mikroelek­
tronikken og udviklingen inden for edb og teoretisk materialisere åbner mulig­
hed for betydelige forbedringer i forvaltningen af de knappe energiressourcer. 
I transportsektoren, hvor det endelige energiforbrug - på trods af tekniske 
fremskridt - er steget betydeligt, bør der således være særlig store mulighe­
der for øget energinyttevirkning. Men også i de andre sektorer er der stadig 
meget at gøre, som det klart fremgår af medlemsstaternes resultater. Fælles­
skabets F,U&D-programmer er uhyre relevante i denne sammenhæng. Kommissionen 
angiver i en særskilt meddelelse mulighederne for yderligere foranstaltninger.

- 15 -
(iii) Olieleverancer
Fællesskabets fortsatte sårbarhed kan mindskes på grundlag af fire aktions-
former:
- fremme af eftersøgning efter og udvikling af olie i verden som helhed, 
og navnlig inden for Fællesskabet selv;
- styrkelse af forbindelserne med de olieeksporterende lande;
- fremme af muligheden for samtidig anvendelse af to forskellige brændsler 
i industrien, således at forbrugerne opnår større brændselsfleksibilitet;
- udbygning af beredskabsforanstaltninger til afhjælpning af mangelsitua­
tioner.
(iv) Fast brændsel
Forbruget af fast brændsel er stagnerende. Bortset fra i kraftværkerne har 
fast brændsel kun fundet begrænset anvendelse i det sidste par år på trods 
af de klare prisfordele. Selv i elsektoren vokser anvendelsen af kerneenergi 
hurtigere end anvendelsen af fast brændsel, og yderligere omlægning til fast 
brændsel i elsektoren og industrien vil sandsynligvis blive bremset på grund 
af skærpede miljøkrav. Der må derfor først og fremmest lægges vægt på udvik­
ling og indførelse af mere effektive og miljømæssigt acceptable teknologier, 
hvorved fast brændsel gøres attraktivt for industrien. Støtte til udvikling 
af disse teknologier er allerede en vigtig faktor i Kommissionens forslag 
til et tredje F&U-program på energiområdet og i Fællesskabets program for 
demonstrationsprojekter.
På forsyningssiden er det vigtigste behov stadig at konsolidere Fællesska­
bets kulindustri, således at den på rentabel basis kan bidrage til Fælles­
skabets forsyningssikkerhed, samt at fremme rentabel udvinding af brunkul 
og tørv. Kommissionen har allerede fremsat specifikke forslag med henblik 
herpå (4).
(v) Elektricitet 
Der er tre vigtige mål:
- at fremme elektricitetens indtrængning. Elenergiens andel i den endelige 
energiefterspørgsel steg fra mindre end 12% til over 15% mellem 1973 og 
1982 og ventes (ifølge medlemsstaternes oplysninger) at stige til kun 17?o 
i 1990. Øget forbrug af elektricitet, som samtidig medfører øget efter­
spørgsel efter olie, vil naturligvis være uønsket; men der er muligheder 
for øget anvendelse af elenergi på basis af kerneenergi og fast brændsel. 
Kommissionen er i færd med at undersøge, hvor øget elindtrængning kan
(4) K0M(83) 447 endelig udg., udkast til Rådets forordning om økonomisk støtte 
fra Fællesskabet til virksomheder, som producerer fast brændsel.

- 16 -
blive en rentabel og effektiv erstatning for olie, og de mest hensigts­
mæssige midler til at fremme dette mål;
- større integrering af eltransmissionssystemerne mellem medlemsstaterne. 
Gennemgangen har vist mulighederne for øget samhandel med elektricitet 
inden for Fællesskabet. Kommissionen har allerede indledt en undersøgel­
se af mulighederne for at fremme yderligere udbygning af det tværnatio­
nale elektricitetsnet med henblik på at lette denne handel og forbedre 
elforsyningerne i økonomisk og sikkerhedsmæssig henseende;
- at lægge grunden til en tilstrækkelig og rentabel kraftværksbestand for 
midten af 1990'erne. Mønstret i kraftværkernes brændselsanvendelse i 
1990'erne vil i høj grad afhænge af de beslutninger, der træffes i de 
næste par år vedrørende ny kapacitet og omstillinger. Kerneenergien har 
vundet kraftigt frem i de seneste par år og fortsætter hermed. Rådet 
har allerede erkendt kerneenergiens betydning for Fællesskabets fremti­
dige energiforsyning. For flere landes vedkommende må kerneenergiens 
rolle i 1990'erne imidlertid hurtigst muligt klarlægges med henblik på 
at fremme planlægningen af elforsyningssystemet.
(vi) Naturgas
Tre spørgsmål fortjener særlig opmærksomhed:
- følgerne af øget anvendelse af naturgas i kraftværkerne. Yderligere an­
vendelse af gas må kun finde sted på bekostning af olie og må ikke for­
hale fremkomsten af yderligere kraftværkseffekt på basis af fast brænd­
sel, kerneenergi eller vandkraft;
- naturgasforsyninger og forsyningssikkerhed i 1990'erne. Behovene vil 
blive analyseret mere tilbundsgående i Kommissionens særskilte rapport 
om naturgasforsyningerne frem til år 2000. De vigtigste spørgsmål er 
behovet for tidlige forhandlinger mellem selskaber i Norge og i Fælles­
skabet vedrørende udnyttelsen af Troll-gasfeltet samt større opmærksom­
hed end tidligere over for de omkostningsmæssige og sikkerhedsmæssige 
fordele ved forbedrede tværnationale rørledningssystemer;
- naturgassens rolle i nedbringelsen af olieafhængigheden på lang sigt.
Der kræves yderligere undersøgelser vedrørende omkostningerne på lang 
sigt ved gasfremstilling og -transport rundt omkring i verden og af 
følgerne for udbygningen på længere sigt af økonomisk anvendelse heraf.
(vii) Nye og vedvarende energikilder
Bidraget fra disse energikilder er stadig begrænset (mindre end 2 % af 
den indenlandske energiefterspørgsel), og situationen vil næppe bedres 
betydeligt i den resterende del af 1980'erne. Prognoserne på lang sigt 
afhænger i høj grad af den teknologiske udvikling såvel som af energi- 
prisudviklingen. De offentlige myndigheder kan spille en afgørende rolle 
med hensyn til at sikre kontinuitet i og støtte til F,U&D - navnlig i 
en tid, hvor priserne på de traditionelle energikilder ikke i sig selv 
er fremmende for denne forskning. Kommissionens forslag vedrørende F&U 
inden for ikke-nuklear energi og Fællesskabets demonstrationsprogrammer 
er af særlig stor betydning i denne sammenhæng.

- 17 -
KONKLUSION
23. Rådet opfordres til:
- at tilslutte sig Kommissionens analyse af fremskridtene 
i og udsigterne for strukturelle ændringer i energisek­
toren, herunder de problematiske områder, der er påpeget 
ovenfor i punkt 20;
- at erkende det ønskelige i at fastsætte en ny tidshori­
sont for koordineringen af medlemsstaternes energipolitik, 
nemlig midten af 1990'erne (punkt 21); og
- at tilslutte sig de vigtigste energipolitiske aktionsom­
råder, som påpeget i punkt 22 ovenfor.

- 18 -
Tabel 1 HOVEDTENDENSERNE I FÆLLESSKABETS ENERGIBALANCE 1973-1990
Mtoe
1973 1979 1982 1983 |  1 9 9 0 (5 )
(skøn) 1  (prognose)
EFTERSPØRGSEL1
1
Bruttoefterspørgsel efter primærenergi 968 1012 908 8 9 6 ,5 | 1061
Indenlandsk enerqiefterspørqsel i
(i alt) 931 985 883 872,5 | 1032
Olie 564 537 430 410 j 430
Fast brændsel 222 223 216 207 1  245
Naturgas 116 172 158 162 I 194
FORSYNING1
Indenlandsk produktion 1
(i alt) 351 458 494 516 j 565
Olie 13 89 118 130 1  106
Magre kul 171 149 151 )1 7 A1  144
Brunkul og tørv 26 31 31 ) j 35
Naturgas 112 137 116 119 1  114
Kerneenergi 18 37 64 78 1  144
Vandkraft og geotermisk energi 9 12 12 ) \A I 13
Andre vedvarende kilder 1 1 .5 1 ,5  ) 1  11
Nettoimport1
1
(i alt) 620 559 418 373 j 496
Olie 596 487 326 287 1  353
Fast brændsel 19 34 46 37 1  65
Naturgas 4 36 44 47 1  80
Kilder: De europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor og oplysninger fra medlemsstaterne 
(juli 1983 - januar 1984).
(5) Gennemsnitlige tal.

- 19 -
label 2HOVEDINDIKATORER PÅ ENERGIOMRÅDET - DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB 
(med relation til målene for 1990)
1973
I.
II.
III,
IV,Oliens andel af brutto- 
energi forbruget 
Brændselstilførsel til 
elproduktion (6)
i form af:
- East brændsel
- Kerneenergi
- Vandkraft og andre
- Naturgas
- Olie
Forsyningernes afhængighed af: (7)
- Importeret olie
- Importeret fast brændsel
- Importeret naturgas 
Importens andel af brutto- 
forbruget af: (8)
- Energi
- Olie
- Fast brændsel
- Naturgas1979 1982 1983 |  1990
(skøn) (prognose)
62,1% 55,7% 50,1% 48,2%
46,1%
7,5%
4,5%
1 0 , 0%
31,9%
61,6% 
2,0% 
0,4%
64,0% 
97,8% 
8,6% 
3, 5%47 ,4% 
13,3% 
4,9% 
10 ,4% 
24 ,0%
48 ,2% 
3,3% 
3,6%
55 ,2% 
86,5% 
15,1% 
2 1,0%48,7%
2 2,8%
4,9%
7,1%
1 6,5%46,6% 
27, 5% 
4,8% 
8,0% 
13, 1%
35,9% 32,0%
5,1% 4,1%
4,9% 5,2%
46,1% 
71,7% 
2 1,4% 
28,0%41, 6% 
6 6 , 1%  
17, 9% 
29, 0%43%
41%
40%
4%
5%
1 0%
33%
6%
7 5%
47%
77%
27%
41%
1973/63 1975/73 1979/75 1982/79 1990/85
V.Gennemsnitlige årlige vækstrater:
+0 ,4% +2,4%BNP +4,7% +0 ,3% +3,6%
Indenlandsk energiforbrug +4,6% -3 ,8% +3,4% -3 ,6% +1,6%
Endeligt energiforbrug (9) +4,8% -4 ,0% +3, 3% -4 ,4% +1,0%
VII.Energikoefficient (10) 0,98 - 0,94 -0,67
1973 1979 1982 1983 |  1990
VII.Energiforhold (11) 833,0 760,6 673,3 659, 4 |  669
VIII.Energiintensitet (12) 573,8 521, 9 455,6 n.  a. |439,5
(6) Basisdata udtrykt i olieækvivalenter.
(7) Importeret olies, importeret naturgas' eller importeret fast brændsels 
andel af bruttoenergiforbruget.
(8) Hver importeret energikildes andel af bruttoforbruget af denne energi­
kilde.
Ikke-energimæssig anvendelse medregnet.
Energikoefficient = forholdet mellem vækstraten for det indenlandske 
energiforbrug og BNP's vækstrate.
Energiforhold = indenlandsk energiforbruger. BNP-enhed udtrykt i faste 
1975-priser (i kg olieækvivalenter pr. 1[r ECU ).
Energiintensitet = endelig energiefterspørgsel pr. BNP-enhed udtrykt i  
faste 1975-priser. (kg pr. ECU).(9)
( 1 0 )
(11)
03

-  20  -
Tabel 3 UDVIKLINGEN I DET ENDELIGE ENERGIFORBRUG - DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
I  1973 1979 1982 | 1990
!  INDUSTRI:
1  Energiforbrug (1) 
j  (i Mtoe)
■  Andel af det endelige forbrug 
I  Energiforbrug 
|  pr. værditilvækstenhed (2) 
j  (i kg oe pr. 10"^ ECU)247,94 
38,7% 
753,8237,54
35,1%
646,51
193,06 |  
1
32,3% |  
1
549,5 |
1228 ,4 
33 ,7% 
551 ,2
j  TRANSPORT: 
i  Energiforbrug (1)
1  (i Mtoe)
|  Andel af det endelige forbrug128,22
20,0%152,44
22,6%156 ,37 
26,2%168 ,9 
24 ,9%
1  Energiforbrug 
|  pr. BNP-enhed (3) , 
i  (i kg oe pr. 10^ ECU)114,8 117,7 119 ,2 109 ,5
l  HUSHOLDNINGER osv.:
|  Energiforbrug (1) 
i  (i Mtoe)
j  Andel af det endelige forbrug264 ,94 
41 ,3%285,76
42,3%248 ,37 
41 ,5%280 ,8 
41 ,4%
^  Energiforbrug 
|  pr. privatforbrugsenhed (4) 
I  (i kg oe pr. 10^ ECU)395 ,6 356,8 304 ,2 297 ,6
i  ENDELIGT ENERGIFURBRUG (1) |  641 ,10 675,74 597 ,80 |
(i Mtoe) 1
|  heraf olie |  59,1% 55,3% 51,4% 1
i  Endeligt ikke-energimæssigt forbrug |  70,25 69,37 52, 77 1
]  (i Mtoe) 1678 ,1 |
I
45 ,7% |  
67,9 |
Kilder og bemærkninger:  De europæiske Fællesskabers statistiske Kontor (1973-1979);
oplysninger fra medlemsstaterne 1985, 1990, om nødvendigt 
suppleret med Kommissionens skøn.
Noter: (1) Ikke-energimæssig anvendelse ikke medregnet.
(2) Energimængde forbrugt i industrien pr. produceret værditilvækstenhed 
i industrien, udtrykt i faste 1975-priser (i kg olieækvivalenter pr. 
national valutaenhed).
(3) Energimængde forbrugt i transportsektoren pr. BNP-enhed udtrykt i fa­
ste 1975-priser (i kg olieækvivalenter pr. national valutaenhed).
(4) Energimængde forbrugt i boligsektoren og den tertiære sektor pr. pri­
vatforbrugsenhed udtrykt i faste 1975-priser (i kg olieækvivalenter 
pr. national valutaenhed).

-  21  -
Tabel 4FORSKELLE MELLEM MEDLEMSSTATERNE 
(i) Afhængighed af olie
(Oliens andel i primærenergiefterspørgslen)
Belgien
Danmark
Tyskland
Grækenland
Frankrig
Irland
Italien
Luxembourg
Nederlandene
Det forenede Kongerige
EUR-101973 1982 1990 (prognose)
62 51 41
89 66 52
56 4 4 ,5 41
8 1 ' 73 57
72 53 36
79 56 49
79 68 57
37 35 32
56 48 52
50 40 3 8 ,5
62 50 43
(ii) Anvendelsen af olie og naturgas til elfremstilling 
(i ? o  af tilførslen af primærenergi)
1973 1982 |  1990 (prognose
olie Inaturgas olienaturgas 1  olie 1 naturgas
Belgien 52,5| 24 25 4 1  8 | 2
Danmark 61 !„ 8 - 1  3 1 —
Tyskland 14 i 11 510 1  3 1 10
Grækenland 51 | 30 i  7 1 “
F rankrig 44 j 6 10 2 i  2 | 1
Irland 62,5) - 27 48 i  36 ! 3
Italien 73 i 4 59 8 !  46 i 8
Luxembourg 24 ! 9 19 i  13 1 7
Nederlandene 13 i 78 23 45 1  14 I 35
Det forenede Kongerige 25 | 1 11 1 1  5 1 -
EUR-10 32 | 10 16 7 1  10 1 5
(i i i) Energiforhold (13) og intensiteten i den endelige energiefterspørgsel (14)
(Indeks 1973 = 100^
energiforholdi 982
energiintensitet
Belgien 77 |  72 |  76 |  72
Danmark 75 j  70 1 69 j  67
Tyskland 81 |  78 j  82 j  75
Grækenland 104 |  103 1  115 1 107
F rankrig 81 1  75 j  82 j  72
I riand 87 |  84 1  83 j  79
Italien 84 i  88 j  82 1 83
Luxembourg 62 1 63 1 65 1 68
Nederlandene 77 1 79 1  77 j  79
Det forenede Kongerige 82 1 84 1 79 i  80
EUR-10 81 j  79 j  80 1  771990 (prognose) 
energiforhold energiintensitet
(13) Forholdet mellem indenlandsk primærenergiefterspørgsel og BNP.
(14) Forholdet mellem endelig energiefterspørgsel og BNP.