Offentliggørelse af meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2020/C 432/08)

Denne meddelelse offentliggøres i henhold til artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE AF EN STANDARDÆNDRING TIL ÆNDRING AF ENHEDSDOKUMENTET

»CHAMPAGNE«

PDO-FR-A1359-AM03

Meddelelsesdato: 1. oktober 2020

BESKRIVELSE AF OG BEGRUNDELSE FOR DEN VEDTAGNE ÆNDRING

1. Størrelse

I tabellen i kapitel I, afsnit VI, punkt 1, litra b): erstattes metoden »Chablisbeskæring«, som er angivet i litra c) i rækken »Beskrivelse«, af: »En tandhakke, dvs. en hakke med tandet blad, idet der højst bevares 2 skud ved vinstokkens bund.«.

En af de to metoder, der er godkendt for grenene i forbindelse med denne beskæringsmetode, er ikke i overensstemmelse med praksis. Formålet med denne ændring er derfor at rette fejlbeskrivelsen.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

2. Anden dyrkningspraksis

I afsnit VI, punkt 2, litra c), indsættes følgende regel: »Det er forbudt at bruge ukrudtsbekæmpelsesmidler mellem rækkerne.«

Målet er at begrænse brugen af produktionsmidler, nedbringe forureningen af vandressourcerne og øge bevidstheden blandt operatørerne om vigtigheden af at diversificere deres praksis med fokus på metoder til pleje af plantedække eller mekanisk ukrudtsbekæmpelse.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

Reglen i litra c) i den tidligere version af produktspecifikationen bevares og angives som litra d) i den nye version.

3. Tilførsel af en del af høsten til reserven

I afsnit VIII, punkt 3, affattes femte stykke således: »Det øgede udbytte, som tilføres reserven, fastsættes årligt inden for grænserne af det maksimale udbytte, der er fastsat i nærværende produktspecifikation, og i overensstemmelse med artikel D.645-7 i loven om landbrug og fiskeri (Code rural et de la pêche maritime). Denne forhøjelse af det enkelte udbytte må ikke føre til en overskridelse af den maksimale mængde, som kan tilføres reserven af den erhvervsdrivende.«

Idet forhøjelsesgrænsen på 25 % af det årlige udbytte, som tilføres reserven, slettes, burde reserven bedre kunne forvaltes i lyset af de årlige udsving.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

4. Emballering

I afsnit IX, punkt 3, litra b), affattes første sætning således: »Vinene fremstilles og markedsføres i nye indkøbte flasker.«

Ordene »Fra den 1. januar 2015« er blevet slettet, da datoen er passeret.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

5. Overgangsforanstaltninger

I afsnit XI, punkt 2, udgår overgangsforanstaltningen, da fristen er udløbet.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

6. Mærkning

Afsnit XII, litra b), affattes således:

»På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive navnet på følgende mindre geografiske enheder, under forudsætning af at:

— det drejer sig om en matrikelregistreret lokalitet eller

— en kommune.

Lokaliteten eller kommunens navn fremgår af høstanmeldelsen.

Alle de druer, der anvendes til fremstillingen af basisvinene, er druer fra den relevante kommune eller lokalitet.

Navnet på kommunen kan angives sammen med angivelsen »Premier Cru« og »Grand Cru« på de betingelser, der er fastsat i kapitel I, afsnit II — Geografiske betegnelser, angivelse af årgang, supplerende oplysninger, litra b) og c), i nærværende produktspecifikation.

Bortset fra de ovenfor omhandlede kommuner skal kommunens navn angives sammen med ordene »Vigne de« (vingård i) eller »Vignoble de« (vinmark i).

Navnet på en kommune eller matrikelregistreret lokalitet kan trykkes med bogstaver, hvis højde og bredde ikke må overstige højden og bredden på bogstaverne i navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.

Angivelsen af navnet på kommunen på etiketten kan efter ovennævnte fremgangsmåde suppleres gennem angivelse af navnet på kommunen i betegnelsen for cuvéen.«

Det foreslås at gøre det tilladt at anvende navnene på kommuner som en mindre geografisk enhed i overensstemmelse med ovennævnte regler.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring. Som følge heraf ændres punktet om vigtige yderligere betingelser.

7. Vigtige kontrolpunkter og evalueringsmetoder

I kapitel III, afsnit I, i produktspecifikationen ajourføres oversigten over de vigtigste kontrolpunkter og de tilsvarende evalueringsmetoder for at tilføje punkter og præcisere nogle af evalueringsmetoderne.

Enhedsdokumentet berøres ikke af denne ændring.

8. Beskrivelse af tilknytning

Det oprindelige indhold i oplysningerne om det geografiske område i enhedsdokumentets beskrivelse af tilknytningen er blevet erstattet af teksten i del X »Tilknytning til det geografiske område« i kapitel I i produktspecifikationen. Dette sikrer de detaljerede og præcise elementer, der kræves i henhold til reglerne.

ENHEDSDOKUMENT

1. Produktets betegnelse

Champagne

2. Type af geografisk betegnelse

BOB — Beskyttet oprindelsesbetegnelse

3. Kategorier af vinavlsprodukter

5. Mousserende kvalitetsvin

4. Beskrivelse af vinen(e)

Vinene er mousserende kvalitetsrosé- eller -hvidvine

Vinene skal have et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 9 %.

Efter berigelsen og efter udviklingen af de mousserende egenskaber har vinene et totalt alkoholindhold i volumenprocent på højst 13 %.

Indholdet af flygtig syre, det totale syreindhold, indholdet af svovldioxid og kuldioxid svarer til det, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne.

Vinene kan være hvidvine (fremstillet ved blanding af hvide druer og blå druer, fremstillet udelukkende af hvide druer (blanc de blancs) eller udelukkende af blå druer (blanc de noirs)) eller rosévine (fremstillet ved blanding eller ved saignée-metoden), fremstillet af druer fra en eller flere kommuner. Deres årgang kan angives.

Alle vine har et fællestræk: deres surhedsgrad, som garanterer deres friskhed og ældningsevne. De yngste vine har en betydelig friskhed med: noter af blomster og hvide frugter, citrusfrugter, mineralnoter. De modne vine udviser en palet af mere afrundede aromaer: gule frugter, kogte frugter, krydderier. De længst lagrede vine (»de plénitude«) udvikler kraftige tertiære aromaer: kandiserede frugter, kratskov, ristning. De mousserende egenskaber, som kendetegner Champagne, er tydelige og vedvarende i de unge vine. Med alderen bliver de mousserende egenskaber mindre tydelige for i stedet at udvikle mere delikate og cremede egenskaber.

Generelle analytiske kendetegn Maksimalt totalt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt virkeligt alkoholindhold (i % vol.) Minimalt totalt syreindhold i milliækvivalenter pr. liter Maksimalt indhold af flygtig syre (i meq/l) Maksimalt totalt svovldioxidindhold (i mg/l)

5. Vinfremstillingspraksis

a. Væsentlige ønologiske fremgangsmåder

Beplantningstæthed — generelle bestemmelser

Dyrkningspraksis

Vinstokkene plantes således, at afstanden mellem rækkerne højst er 1,5 meter. Afstanden mellem vinstokkene i samme række skal være mellem 0,9 og 1,5 meter. Afstanden mellem planterækkerne og mellem vinstokkene i en planterække må højst være 2,5 meter.

Beplantningstæthed — særlige bestemmelser

Dyrkningspraksis

For at muliggøre passage for maskiner, der er tilpasset forholdene, kan parceller med

— enten en hældning på mere end 35 %

— eller en hældning på mere end 25 % i forbindelse med et tværfald på mere end 10 %

have gange med en bredde på mellem 1,5 meter og 3 meter for højst hver sjette planterække. I dette tilfælde må afstanden mellem de øvrige planterækker og mellem vinstokkene i den samme række højst være 2,3 meter.

Regler for beskæring

Dyrkningspraksis

De enkelte vinstokke må ved foden og de frugtbærende grene ikke ligge over hinanden. Antallet af skud er højst 18 pr. kvadratmeter. Beskæringen foretages senere før udviklingsstadium (F) (Lorentz-stadium 12) ved fire udfoldede blade.

Vinstokkene beskæres med følgende teknikker:

— Chablisbeskæring

— cordonbeskæring (Royat)

— vallée de la Marne-beskæring

— enkel Guyot-beskæring, dobbelt Guyot-beskæring eller asymmetrisk Guyot-beskæring.

Det er forbudt at bruge metoder, der ikke sikrer høst af hele drueklaser.

Specifik ønologisk fremgangsmåde

Anvendelse af træspåner er ligeledes forbudt.

Ved berigelsen må forhøjelsen af volumen af gæringsmost ikke overstige 1,12 % for hver stigning på 1 % i alkoholindholdet i volumenprocent.

Ud over ovennævnte bestemmelser skal de ønologiske fremgangsmåder, som anvendes ved fremstillingen af disse vine, opfylde bestemmelserne i EU-lovgivningen og den franske landbrugslov (code rural).

Vinene fremstilles udelukkende ved anden gæring i glasflasker.

b. Maksimumsudbytte

Maksimalt udbytte

15 500 kg druer pr. hektar

6. Afgrænset geografisk område

Høst af druer, fremstilling, forarbejdning, herunder lagring og emballering, foregår i det afgrænsede område, jf. artikel 17 i lov af 6. maj 1919.

7. Primær(e) druesort(er)

Arbane B

Chardonnay B

Meunier N

Petit Meslier B

Pinot blanc B

Pinot gris G

Pinot noir N

8. Tilknytning til det geografiske område

Oplysninger om det geografiske område

Beskrivelse af de naturgivne faktorer, der bidrager til tilknytningen

Det geografiske område ligger i det nordøstlige Frankrig og omfatter kommunerne i departementerne Aisne, Aube, Haute-Marne, Marne og Seine-et-Marne.

De præcist afgrænsede parceller, hvor druerne høstes, indgår i et landskab, der er kendetegnet ved et vinbjerg på et højdedrag øst for Parisbækkenet, idet de fremtrædende geomorfologiske strukturer er:

— Côte d'Ile-de-France i Marne og de tilstødende dalskråninger, der fra nord mod syd omfatter Montagne de Reims, Marne-dalen (som mod syd strækker sig fra Aisne til Seine-et-Marne), Côte des Blancs og Côte du Sezanais for de mest emblematiske områder

— Côte de Champagne med Vitryat i Marne og området Aubois de Montgueux

— Côte des Bar gennemskåret af flere dale, der forbinder Bar-sur-Aubois mod øst og Bar-Séquanais mod vest, i Aube og Haute-Marne.

Dette typiske højdedragsterræn med disse tilstødende dale har øst- og sydvendte skråninger, i nogle tilfælde nordvendte, som det er tilfældet for det nordlige Montagne de Reims og den venstre bred i Marne-dalen.

Skråningens sider består af kalk- og kridtholdige hårde lag. Selve skråningerne er kalk-, mergel- eller sandholdige og har en blødere struktur, idet jorden er resultatet af erosion og sidenhen er blevet dækket af aflejringer fra de oven liggende skråningssider.

Champagnevinmarkerne er beliggende i det nordlige område. Markerne eksponeres for en dobbelt klimapåvirkning:

— fra havet, som tilfører jævne mængder vand med lave sæsonbestemte varmeudsving

— fra fastlandet, hvilket medfører en til tider ødelæggende frost og gunstigt sollys om sommeren.

Beskrivelse af de menneskelige faktorer, der bidrager til tilknytningen

Der er blevet dyrket vin i Champagne siden det 19. århundrede, hvor vinavlen vandt frem gennem klostrene. Der blev eksperimenteret med de særlige egenskaber ved de naturligt mousserende hvidvine og selve de mousserende egenskaber i slutningen af det 17. århundrede. Weinmann — en anerkendt ønolog — bemærkede i slutningen af det 19. århundrede, at vin fra Champagne er yderst gæringsdygtig. Champagne-vinene har meget nemmere ved at opnå jævne og bedre mousserende egenskaber end noget andet ferment.

De første henvisninger til denne vin, der benævnes »saute-bouchon«, findes i de digte, der blev skrevet af abbeden Chaulieu i 1700. Metoden blev dog først beskrevet i 1718 af kannikken Godinot, der formodes at stå bag værket »Manière de cultiver la vigne et de faire le vin de Champagne« (dyrknings- og fremstillingsmetoden for vin fra Champagne), hvoraf det fremgår, at disse hvidvine, som skal være »klare som tårer (...), er fremstillet af blå druer. Jo tidligere druerne presses — efter at være blevet skåret af — des mere hvid bliver vinen«. Vinavlerne bestræber sig på denne måde på at bevare druernes integritet under høsten, at være omhyggelige under transporten og lagringen af druerne og tilføre dem pressen i intakt tilstand. Presningen skal foregå forsigtigt og progressivt med fraktionering af saften (cuvée og taille), som fremstilles separat. Presningsstederne overholder således strenge regler og er underlagt streng kontrol.

I forhold til den præcise knowhow, der er udviklet i klostrene, bemærkede Jules Guyot i 1866 betydningen af at blande druer fra forskellige sorter eller parceller. Fra begyndelsen af det 20. århundrede er der blevet udvalgt tre druesorter grundet det afbalancerede forhold mellem sukker og surhedsgrad og deres evne til at udvikle mousserende egenskaber: Pinot noir N, Chardonnay B og Meunier N. Producenten udvikler sammensætninger ved at smage på de forskellige opnåede basisvine. De sammensatte basisvine fyldes på flaske med henblik på udviklingen af de mousserende egenskaber og lagringen på bærmen, som nødvendigvis er lang, især for så vidt angår årgangsvinene.

De kalkholdige vinkældre i Champagne, der rummer optimale naturlige betingelser hvad temperatur og fugtighed angår, har fremmet udviklingen af denne fase af de mousserende egenskabers tilblivelse. Når lagringen på bærmen er afsluttet, behandles vinen, således at bærmene langsomt glider ned i flaskens hals, efterfulgt af degorgering, hvor bærmene i flasken fjernes. Efter degorgering tilføjes ekspeditionslikøren, som er med til at karakterisere flere typer vin fra »Champagne«.

Udviklingen af mousserende egenskaber ved en anden gæring på flaske betød, at »Champagne-metoden« kunne eksporteres. Meget hurtigt blev betegnelsen »Champagne« også anvendt uden for produktionsområdet. Siden 1882 har vingårdene i Champagne, der er gået sammen i en sammenslutning, nemlig Union des Maisons de Champagne, indledt retsskridt, og efter ikrafttrædelsen af loven af 1. august 1905 om bedrageri og forfalskning er betegnelsen »Champagne« ifølge retspraksis forbeholdt vin, der fremstilles af og stammer fra druer høstet i Champagne, hvorved beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen for første gang blev fastslået. Arbejdet med afgrænsningen af det geografiske område blev indledt i 1908. Vinavlerne fra Champagne er solidariske og lader denne solidaritet komme til udtryk i vigtige faglige organisationer.

Oplysninger om produktets kvalitet og egenskaber

Vinene kan være hvidvine (fremstillet ved blanding af hvide druer og blå druer, fremstillet udelukkende af hvide druer (blanc de blancs) eller udelukkende af blå druer (blanc de noirs)) eller rosévine (fremstillet ved blanding eller ved saignée-metoden), fremstillet af druer fra en eller flere kommuner. Deres årgang kan angives.

Alle vine har et fællestræk: deres surhedsgrad, som garanterer deres friskhed og ældningsevne.

De yngste vine har en betydelig friskhed med: noter af blomster og hvide frugter, citrusfrugter, mineralnoter. De modne vine udviser en palet af mere afrundede aromaer: gule frugter, kogte frugter, krydderier. De længst lagrede vine »de plénitude«) udvikler kraftige tertiære aromaer: kandiserede frugter, kratskov, ristning.

De mousserende egenskaber, som kendetegner »Champagne«, er tydelige og vedvarende i de unge vine. Med alderen bliver de mousserende egenskaber mindre tydelige for i stedet at udvikle mere delikate og cremede egenskaber.

Årsagssammenhæng

Det store åbne landskab bestående af tre højdedrag på slette og i dale sikrer vinmarkerne tilstrækkelige lysforhold til modning af bærrene, selv på de nordvendte lokaliteter. Det åbne landskab forhindrer en ophobning af kold luft og reducerer således risikoen for frost.

Vinskråningernes hældning sikrer en optimal naturlig dræning, som understøttes af de forskellige substrater, som muliggør en naturlig vandregulering for vinstokkene. Kridtet fjerner gennem materialets porøsitet og permeabilitet overskydende vand, samtidig med at det sikres, at jorden omhydreres under tørre vejrforhold og som følge af fugtindtrængen. Undergrunden er endvidere mergelholdig, hvilket sikrer en vandtilførsel, og består af enten kalklag eller karbonatsand, som betyder, at overskudsvandet siver igennem i våde perioder. Undergrundens art og de vanskelige klimabetingelser har været afgørende for udplantningen af druesorterne i de forskellige vindyrkningsområder.

De særlige klimatiske forhold i Champagne giver druerne og senere mosten et optimalt naturligt syreindhold til fremstilling af mousserende kvalitetsvine. Balancen mellem dette syreindhold — som sikrer den obligatoriske friskhed — og druernes modenhed giver de bedste årgangsvine og sikrer et godt lagringspotentiale.

De mange forskellige naturlige faktorer danner en sand mosaik, som udnyttes på parcelniveau af vinavleren, som behersker alle dyrkningsmetoderne for at frembringe druernes særlige karakter.

Bevarelsen af druernes integritet ved høst, forsigtig presning og fraktionering af saften gør det muligt at undgå, at druerne tager farve, og dermed at sikre en klarhed, der er af afgørende betydning for den mousserende kvalitet. Fraktioneringen tilføjer også en yderligere kompleksitet til aromaerne.

Cuvée, som har et højt syreindhold, tilfører friske og livlige aromaer. Ved at sætte denne sammen i blandinger kommer de tertiære aromaer, der udvikles under modningen på bærmen, fuldt ud til udtryk.

Taille er mere frugtagtig og har et større indhold af garvesyre.

»Reserva-vinene« (bortset fra årgangsvinene) fra tidligere høst giver blandingen en mere moden karakter fra de lagrede vine. Producentens talent i forhold til udvælgelsen af vinene til den ønskede sammensætning kommer til udtryk gennem hele modningsperioden på bærmen, og resultatet er »Champagne«. Denne vedvarende modningsproces kan for de velstrukturerede vines vedkommende fortsætte i mange årtier i vinkældrene i Champagne, idet deres relative friskhed sikrer en god udvikling af mousserende egenskaber.

Denne kompleksitet i fremstillingen af »Champagne« kræver en specifik og omkostningstung infrastruktur. Forarbejdnings-, håndterings- og emballeringsstederne er beliggende i kommuner, der ligger tæt på vinavlerne.

Vinbruget i Champagne går tilbage til begyndelsen af vores tidsregning, men »Champagne« blev navnlig i det 17. århundrede et tegn på kvalitet blandt de adelige, i takt med at metoden med udvikling af mousserende egenskaber ved en anden gæring på flaske blev udviklet. Fra slutningen af det 17. århundrede begyndte producenterne i Champagne at emballere deres vin i flasker i stedet for at transportere dem i tønder for at bevare deres kvalitet og egenskaber.

De mousserende egenskaber og fine bobler indkapslet i flaskerne overføres til glasset, og vinen opnåede straks succes. De adelige unge med en trang til innovation priste vinen, poeterne sang og forfatterne skrev om den. Vinen blev Ludvig den 15.'s og Madame de Pompadours foretrukne. Økonomer og administratorer imiterede de adelige, og provinsen kopierede hovedstaden. Under Ludvig den 15. og Ludvig den 16. blomstrede vinindustrien op, og »Champagnes« omdømme steg betydeligt både i Frankrig og i udlandet. Den mousserende vin blev populær blandt dem, der fulgte den franske mode, og »Champagne« blev fra det 18. århundrede hele Europas foretrukne ledsager til fester og middage. Dette omdømme har overlevet helt frem til i dag. Vinproducenterne, kooperativerne og Maisons de Champagne arbejder vedvarende på at forbedre de kollektive bestemmelser for at fremme den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Champagne«, deres fælles arv, og søger at sikre respekten for navn og personlighed.

9. Andre vigtige betingelser (emballering, mærkning, andre krav)

Mærkning

Retsgrundlag:

de nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Flaskerne må udelukkende markedsføres som færdige, beklædt og etiketteret i overensstemmelse med de gældende regler. Der gælder en undtagelse mellem to vingårde tilhørende den samme erhvervsdrivende eller mellem to erhvervsdrivende.

Flasker med vin skal lukkes med en prop påført navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse på den del, der sidder på flaskens hals, eller, hvis der er tale om en flaske med et nominelt indhold på 0,2 liter eller derunder, på en anden indvendig del af lukkeanordningen.

Mærkning

Retsgrundlag:

de nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Etiketterne og handelsdokumenterne skal anføre de registreringer, der er foreskrevet af Comité interprofessionnel du vin de Champagne, som gør det muligt at identificere de erhvervsdrivende.

Navnet på producenten, der tydeligt og læseligt skal anføres på mærkningen, suppleres med navnet på produktionskommunen, hvis producentens hjemsted ligger uden for området.

Angivelse af druesort

Retsgrundlag:

De nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Druesorten kan angives med bogstaver, hvis højde og bredde ikke overstiger 3 mm og halvdelen af størrelsen af de bogstaver, der indgår i betegnelsen. Druesorten må kun angives, hvis alle de druer, der anvendes til fremstillingen af basisvinene, stammer fra denne sort.

Angivelse af den pågældende årgang

Retsgrundlag:

De nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

Årgangen anføres i givet fald på proppen eller, hvis der er tale om et nominelt indhold på højst 0,2 liter, på en anden egnet lukkeanordning og på mærkningen. Angivelse af årgang anføres også på fakturaer og ledsagende dokumenter.

Emballering

Retsgrundlag:

De nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

Emballering i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Vinen markedsføres i den flaske, som de mousserende egenskaber blev udviklet i, dog ikke flasker med et rumfang på under 37,5 cl eller over 300 cl.

Vinen afsættes til forbrugeren efter en lagringsperiode på mindst 15 måneder at regne fra datoen for aftapningen eller på 36 måneder for årgangsvine.

Mærkning

Retsgrundlag:

De nationale bestemmelser

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser om mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive navnet på følgende mindre geografiske enheder, under forudsætning af at:

— det drejer sig om en matrikelregistreret lokalitet eller

— en kommune.

Lokaliteten eller kommunens navn fremgår af høstanmeldelsen.

Alle de druer, der anvendes til fremstillingen af basisvinene, er druer fra den relevante kommune eller lokalitet.

Navnet på kommunen kan angives sammen med angivelsen »Premier Cru« og »Grand Cru« på de betingelser, der er fastsat i kapitel I, afsnit II — Geografiske betegnelser, angivelse af årgang, supplerende oplysninger, litra b) og c), i nærværende produktspecifikation.

Bortset fra de ovenfor omhandlede kommuner skal kommunens navn angives sammen med ordene »Vigne de« (vingård i) eller »Vignoble de« (vinmark i).

Navnet på en kommune eller matrikelregistreret lokalitet kan trykkes med bogstaver, hvis højde og bredde ikke må overstige højden og bredden på bogstaverne i navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.

Angivelsen af navnet på kommunen på etiketten kan efter ovennævnte fremgangsmåde suppleres gennem angivelse af navnet på kommunen i betegnelsen for cuvéen.

Link til produktspecifikationen

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-fc0f1954-4b40-4e61-a291-93b955aa1410

(1) EUT L 9 af 11.1.2019, s. 2.