Forslag til Raadets forordning (EF) om en reform af den faelles markedsordning for vin (94/C 194/01) KOM(94) 117 endelig udg.

(Forelagt af Kommissionen den 13. juni 1994)

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra foelgende betragtninger:

I meddelelsen til Raadet af 22. juli 1993 fremsatte Kommissionen en raekke betragtninger over vinpolitikkens udvikling og fremtid; det blev understreget, at der er en alvorlig og vedvarende strukturuligevaegt paa markedet i sektoren, og det blev fremhaevet, at det ikke har vaeret muligt at bringe denne situation under kontrol ved hjaelp af den faelles markedsordnings instrumenter, der ikke har virket efter hensigten, eller fordi de har vaeret utilstraekkelige; de seneste reformer har ikke medfoert den forventede sanering, dels fordi forbruget fortsat falder, dels fordi de forskellige eksisterende interventionsforanstaltninger, navnlig destillationen, i nogle omraader har vaeret en tilstraekkelig stoette og i sig selv udgjort en afsaetningsmulighed for en produktion, der er af utilstraekkelig kvalitet, og som ikke har kunnet afsaettes paa korrekte betingelser;

for at det kan sikres, at vinproduktionskapaciteten i Faellesskabet styres, og for at der kan genetableres en tilstraekkelig markedsligevaegt, boer der fastsaettes et EF-produktionsmaal, som svarer til den samlede normale anvendelse, der kan forventes, idet der her maa tages hensyn til Faellesskabets internationale forpligtelser; ved normal anvendelse skal forstaas direkte konsum af alle vine, dvs. bordvin, kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader og andre vine, samt industriforarbejdning og udfoersel, og med fradrag af den forventede indfoersel;

for hver producentmedlemsstat boer der paa grundlag af denne EF-reference fastlaegges produktionsmaal, som er forenelige med markedsligevaegten i Faellesskabet; maengderne boer fastlaegges ud fra en historisk reference, der er lig med produktionsmaengderne i de bedste af de seneste aar; referencemaengden boer dog justeres under hensyntagen til de maengder, der afsaettes i Faellesskabet og til udfoersel; endvidere boer det for hver medlemsstat fastsaettes, hvilken maengdemaessig justeringsindsats der straks skal ske, for at ligevaegten kan blive genoprettet;

naar ordningen er blevet anvendt nogle aar, boer der paa grundlag af en evaluering af produktionsmaalene kunne foretages justeringer, hvis dette er noedvendigt paa grund af markedsudviklingen og navnlig udviklingen i anvendelsen;

det vigtigste instrument til styring af vinproduktionskapaciteten i Faellesskabet maa vaere, at der ivaerksaettes regionalprogrammer, der sigter paa en justering af vindyrkningen, og som er udarbejdet paa frivilligt grundlag og paa producentregionernes initiativ, men under medlemsstaternes kontrol og i snaevert samraad med Kommissionen ifoelge partnerskabsprincippet; i de omraader, der er omfattet af strukturfondsmaal nr. 1 og 5b, maa der vaere sammenhaeng mellem regionalprogrammerne og den strategi for landdistriktsudvikling, som er foretaget for de operationelle programmer, der sigter paa de paagaeldende maal, og aktionerne under regionalprogrammerne maa vaere forenelige med de operationelle programmer og indgaa i et samspil med dem;

det boer fastlaegges, hvilke aktioner programmerne kan omfatte, idet der bedst muligt tages hensyn til regionernes kendetegn og til kravene om, at vindyrkningen justeres; sigtet med programmerne maa vaere, at produktionen nedskaeres; dette kan opnaas ved, at der foretages afhoestning i groen tilstand, at der fastsaettes udbyttelofter, og at fremgangsmaader og teknikker, der fremmer hoeje udbytter, begraenses eller forbydes;

den mest gennemgribende maade til at nedskaere produktionskapaciteten er, at vinarealer nedlaegges ved rydning af vinstokkene; rydningen boer vaere ledsaget af miljoevenlige foranstaltninger; da det er af interesse, at saadan praksis fremmes inden for regionalprogrammerne, boer der fastsaettes rydningspraemier, der er af en saadan stoerrelse, at de udgoer et staerkt incitament, og de boer vaere graduerede efter regionens gennemsnitsudbytte;

programmerne kan ogsaa tilsigte, at der loeses alvorlige strukturproblemer inden for produktionen, eller at den justeres ved en omstrukturering, der er afstemt efter regionens kendetegn, og som modsvarer kvalitetskravene; programmerne kan desuden omfatte tiltag inden for faglig uddannelse, formidling af forskningsresultater og fremme af vinprodukternes afsaetning;

det er noedvendigt at fastsaette en godtgoerelse for det indkomsttab, der foelger af den produktionsnedskaering, som regionalprogrammerne tilsigter; tabet kan skoensmaessigt anslaas til 50 % af den indkomst, som producenten kunne have opnaaet ved den produktion, der er givet afkald paa; indkomsten kan med rimelighed anslaas paa grundlag af en pris, som er lig med 65 % af orienteringsprisen for produktionsaaret 1994/95, og et alkoholindhold paa 11 % vol;

den obligatoriske destillation boer kun anvendes, for saa vidt den samlede anslaaede produktion i Faellesskabet, bortset fra druesaft, for et givet produktionsaar er stoerre end EF-referenceproduktionen; destillationsforpligtelserne i de enkelte medlemsstater boer justeres paa grundlag af overskridelsen af den nationale referencemaengde; der boer ikke ivaerksaettes obligatorisk destillation af ubetydelige maengder, da de administrative omkostninger ved en saadan foranstaltning vil vaere uforholdsmaessigt store;

indtil regionalprogrammerne begynder at give resultater, vil overskudsmaengderne kunne fjernes fra markedet ved obligatorisk destillation, der omfatter maengderne ud over den nationale referenceproduktion, og som gennemfoeres til priser, der reelt er interessevaekkende, og som er gradvis aftagende; ved kriterierne for fordelingen af de individuelle destillationsforpligtelser boer der tages hensyn til producenternes faktiske bestraebelser for at bidrage til, at det faelles maal naas;

en helhedsreform af vinsektoren, ved hvilken ovennaevnte maal forfoelges, maa noedvendigvis omfatte en indsats inden for oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, der har direkte indvirkning paa udbytterne, og forhoejelsen af vinens alkoholindhold ved tilsaetning af saccharose eller ved anden tilsaetningsteknik boer begraenses; med henblik herpaa boer antallet af vinzoner reduceres, og det naturlige minimumsalkoholindhold boer haeves, ligesom der efter en overgangsperiode paa nogle produktionsaar ikke laengere boer ydes stoette til fremstilling af koncentreret most og koncentreret rektificeret most; disse foranstaltninger boer ikke indskraenke anvendelsen af de saerlige regler for kvbd, der er fastsat ved forordning (EOEF) nr. 823/87 (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 3896/91 (2);

indtil der er genetableret en tilfredsstillende markedsligevaegt er det noedvendigt, at forbuddet mod nyplantninger og den strenge kontrol med genbeplantningsrettighederne opretholdes;

det er noedvendigt at bevare en ordning med nedlaeggelse af vinarealer uden for de regioner, som er involveret i programmernes gennemfoerelse, dog med lavere praemiebeloeb; Raadets forordning (EOEF) nr. 1442/88 af 24. maj 1988 om ydelse for produktionsaarene 1988/89 til 1995/96 af praemier for endelig nedlaeggelse af vinarealer (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1990/93 (4), boer ophaeves;

brancheorganisationer, der er dannet paa initiativ af individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, og som repraesenterer en betydelig andel af de forskellige erhvervskategorier i vinsektoren, kan bidrage til, at der i hoejere grad tages hensyn til markedsrealiteterne, og at der fremmes en oekonomisk adfaerd, som sigter paa at forbedre kendskabet til og tilrettelaeggelsen af produkternes produktion, fremstilling og afsaetning; en raekke af branchens aktiviteter kan bidrage til, at der skabes en bedre markedsligevaegt, og saaledes medvirke til, at maalene i traktatens artikel 39 naas; det boer fastlaegges, hvilke aktiviteter der kan udgoere et saadant bidrag fra brancheorganisationernes side; der boer ydes en saerlig godkendelse til organisationer, der godtgoer, at de er repraesentative, og som udoever en virksomhed, der virker fremmende for virkeliggoerelsen af ovennaevnte maal;

brancheorganisationernes aftaler, vedtagelser og samordnede praksis skal vaere i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 85 og 86 og med gennemfoerelsesbestemmelserne hertil, jf. dog artikel 2 i Raadets forordning nr. 26 (5); anerkendelsen boer derfor tilbagekaldes for brancheorganisationer, der ikke overholder naevnte artikler og bestemmelser;

for at styrke bestemte af brancheorganisationernes aktiviteter, der frembyder saerlig interesse for markedsordningen, boer der aabnes mulighed for, at de regler, som brancheorganisationen har vedtaget for sine medlemmer, paa visse betingelser udvides til at omfatte alle udenforstaaende erhvervsdrivende og sammenslutninger i en eller flere regioner; ligeledes boer de udenforstaaende erhvervsdrivende kunne forpligtes til at udrede hele eller en del af det bidrag, der skal daekke de udgifter, der er forbundet med gennemfoerelsen af de paagaeldende aktiviteter;

anvendes denne metode, boer det ske paa en saadan maade, at de beroerte samfundsgruppers rettigheder og navnlig forbrugernes interesser tilgodeses;

vinmarkedet er beroert af et faldende forbrug i Faellesskabet; ved at foere en hensigtsmaessig politik for afsaetningsfremmende foranstaltninger for vinprodukter, kan dette ogsaa bidrage til, at markedsligevaegten genetableres, idet efterspoergslen stimuleres; det boer fastsaettes, hvilke former for aktioner der skal gennemfoeres inden for og uden for Faellesskabet;

reformen boer ledsages af, at der etableres relevante instrumenter for overvaagning og kontrol; ved at der opstilles en fortegnelse over vindyrkningsarealer, der er forenklet i forhold til den fortegnelse, der blev fastlagt ved forordning (EOEF) nr. 2392/86 (6), aendret ved forordning (EOEF) nr. 3577/90 (7), vil der kunne skabes mulighed for, at der kan tilvejebringes en praecis og konstant ajourfoert oversigt over vindyrkningsarealerne; fortegnelsen er et uundvaerligt redskab til at foelge udviklingen i arealerne og navnlig til at kontrollere gennemfoerelsen af de regionale programmer for ophoer med vindyrkning og dermed til at forvalte genbeplantningsrettighederne for de arealer, der er nedlagt uden praemieydelse; fortegnelsen vil ogsaa goere det muligt at kontrollere gennemfoerelsen af de forskellige foranstaltninger i vinsektoren; at de forskellige oplysninger fra vindyrkernes erklaeringer medtages i matriklen, danner her en forudsaetning for ydelsen af de forskellige praemier, som er fastsat i EF-bestemmelserne; foelgelig boer forordning (EOEF) nr. 2392/86 ophaeves;

med samme sigte er det hensigtsmaessigt noeje at praecisere, hvilke opgaver der paahviler det saerlige EF-inspektoerkorps; det er derfor noedvendigt at aendre Raadets forordning (EOEF) nr. 2048/89 af 19. juni 1989 om generelle regler for kontrollen inden for vinsektoren (8);

i afventning af en kodificeret udgave af forordning (EOEF) nr. 822/87 (9), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1566/93 (10), er det noedvendigt, at forordningen aendres i overensstemmelse med de aendringer, der foelger af reformen, og med henblik paa klarhed og forenkling boer afsnit I og bilagene erstattes; ogsaa forordning (EOEF) nr. 823/87 boer aendres -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Sigtet med denne forordning er at sikre styring af Faellesskabets vinproduktionskapacitet og skabe ligevaegt paa vinmarkedet paa mellemlang sigt ved

- fastlaeggelse af produktionsmaal

- gennemfoerelse af regionalprogrammer for justering af vindyrkningen (afsnit I)

- justering af de oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder (afsnit II)

- anvendelse af bestemte instrumenter til markedsintervention eller markedssanering (afsnit III)

- afsaetningsfremmende foranstaltninger for vinprodukter (afsnit IV)

- anerkendelse af bestemte foranstaltninger, som gennemfoeres af brancheorganisationer (afsnit V)

uden at dette indskraenker anvendelsen af forordning (EOEF) nr. 822/87, som aendres ved naervaerende forordnings afsnit VI.

Denne forordning indeholder ogsaa bestemmelser om ordningen for nedlaeggelse af vinarealer uden for regionalprogrammerne for justering af vindyrkningen (afsnit VII), bestemmelser om aendring af forordning (EOEF) nr. 823/87 (afsnit VIII), saerlige bestemmelser, der omhandler kontrol, og som aendrer forordning (EOEF) nr. 2048/89 (afsnit IX), og bestemmelser om etablering af en forenklet fortegnelse over vindyrkningsarealer (afsnit X).

Artikel 2

1. Den EF-referenceproduktion, der er anfoert i bilag I, udgoer det EF-maal, der skal naas for at sikre en tilfredsstillende markedsligevaegt.

2. Paa grundlag af EF-referenceproduktionen opstilles der for hver producentmedlemsstat en »national referenceproduktion« som anfoert i bilag I.

3. Den maengde, der for den enkelte medlemsstat repraesenterer indsatsen for produktionsjustering, beregnet som forskellen mellem medlemsstatens historiske gennemsnitlige produktion og dens nationale referenceproduktion, fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87. Maengden korrigeres i forhold til den nedskaering af vinproduktionskapaciteten, der er gennemfoert i henhold til foranstaltningerne med nedlaeggelse af vinarealer.

Medlemsstaten fastlaegger paa grundlag af den nationale referencemaengde en regional referencemaengde for de omraader, hvor de i afsnit I naevnte regionalprogrammer udarbejdes. Den kan fastlaegge en saadan regional referencemaengde for hver af sine vinregioner.

4. Inden udgangen af det tredje produktionsaar, hvor denne forordning anvendes, foretages der en opgoerelse over udviklingen i produktionen og anvendelsen i de foregaaende produktionsaar, og de seneste prognoser vurderes. Der kan paa grundlag af den konstaterede udvikling og som foelge af udsigterne foretages en justering af EF-referencemaengderne.

Opgoerelsen og den eventuelle justering foretages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

AFSNIT I Regionalprogrammer for justering af vindyrkningen

Artikel 3

1. De af medlemsstaterne udpegede myndigheder kan for en eller flere vinregioner udarbejde regionalprogrammer for justering af vindyrkningen, i det foelgende benaevnt regionalprogrammer.

Regionalprogrammerne skal for den enkelte medlemsstat sikre, at vinproduktionen styres i overensstemmelse med den nationale referenceproduktion, der er naevnt i artikel 2, stk. 2, ved ordnet justering af vinproduktionskapaciteten samt ved de i artikel 4 omhandlede begraensninger i produktionen. Programmerne opstilles ud fra en forenklet fortegnelse over vinarealer og udformes saaledes, at de er sammenhaengende og i overensstemmelse med maalene for landdistriktsudviklingen, den fysiske planlaegning og miljoebeskyttelsen. De udarbejdes og gennemfoeres i samarbejde mellem myndighederne paa nationalt og regionalt plan og med Kommissionen ifoelge partnerskabsprincippet. De godkendes efter artikel 8.

Ved region forstaas et geografisk omraade, der har homogene kendetegn, hvad angaar klima, produktionsstruktur og driftstraditioner og -praksis.

2. Medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhaeng mellem regionalprogrammerne i forhold til maalene i artikel 2 og de strategier for landdistriktsudvikling, der er fastlagt for de operationelle programmer under maal nr. 1 og 5b i Raadets forordning (EOEF) nr. 2052/88 (11), naar regionalprogrammerne skal gennemfoeres i omraader, der er omfattet af naevnte maal.

I sidstnaevnte tilfaelde skal medlemsstaterne endvidere godtgoere, at regionalprogrammerne er komplementaere med de operationelle programmer.

I oevrigt skal de foranstaltninger, der skal gennemfoeres, vaere i overensstemmelse med de principper for ledsageforanstaltninger, der er fastlagt ved forordning (EOEF) nr. 2078/92, nr. 2079/92 og nr. 2080/92 (12).

3. Bestemmelserne om kumulering af stoette fra forskellige EF-praemieordninger fastlaegges efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

4. For de nedlagte arealer kan der ikke ydes de former for stoette, der er omhandlet i forordning (EOEF) nr. 1765/92 (13).

Artikel 4

1. Hvert regionalprogram kan omfatte foelgende dele:

A) foranstaltninger til nedskaering af den regionale produktion ved:

- eliminering af den forestaaende aarsproduktion ved afhoestning i groen tilstand

- foranstaltninger som f.eks. fastsaettelse af udbyttelofter, begraensning af eller forbud mod dyrkningspraksis, der fremmer hoeje udbytter, saasom vanding og goedskning, og anvendelse af dyrkningspraksis, der begraenser udbyttet, saasom bestemte former for beskaering

B) fastlaeggelse af praecise maengdemaal for den nedskaering af produktionskapaciteten, der skal gennemfoeres ved nedlaeggelse af vinarealer. Nedlaeggelsen sker ved rydning med oprykning af rodstokkene. Nedlaeggelsen ledsages af miljoevenlige foranstaltninger, f.eks. jordfordeling, beskyttelse af jordbunden gennem vedligeholdelse af et egnet plantedaekke og/eller tilplantning

C) ivaerksaettelse af foranstaltninger, der skal afhjaelpe alvorlige strukturproblemer, f.eks. opretholdelse af vindyrkning paa bakker og stejle skraaninger eller paa arealer, der er saerlig foelsomme over for erosion og naturlig forringelse, og/eller afhjaelpning af problemer med produktionsjusteringen, f.eks. ved genbeplantning med anvendelse af sorter, der modsvarer efterspoergslen og etablering af arealer med vinstokke, der giver begraenset udbytte, men som opfylder kvalitetskravene

D) gennemfoerelse af foranstaltninger i form af faglig uddannelse og formidling af resultater fra landbrugsforskningen og foranstaltninger til foroegelse af handelsvaerdien af vinprodukterne fra det paagaeldende omraade.

2. Hvert program gennemfoeres i loebet af en periode paa hoejst seks aar. Det skal indeholde tal for den produktionsnedskaering, som regionen forpligter sig til at gennemfoere.

Det skal angive arten af de foranstaltninger, der er fastsat i henhold til stk. 1, og de arealer, der er beroert af den enkelte foranstaltning.

Hvert program struktureres efter en forventet tidsplan for gennemfoerelsen og omfatter en ordning med overvaagning og kontrol.

Hvis regionalprogrammerne gennemfoeres i omraader, der er omfattet af maal nr. 1 og 5b, deltager de overvaagningsudvalg, der er nedsat i henhold til artikel 25 i forordning (EOEF) nr. 4253/88 (14), i overvaagningen og gennemfoerelsen af programmerne.

Artikel 5

1. Beloebet til gennemfoerelse af artikel 4, stk. 1, del A), er lig med det beloeb, der er noedvendigt til udligning af det indkomsttab, som produktionsnedskaeringen medfoerer. Det samlede beloeb opnaas ved, at nedskaeringsmaengden multipliceres med et standardbeloeb for tab, der fastsaettes til 11,33 ECU/hl.

2. Det beloeb, der er fastlagt til finansiering af del A) af hvert regionalprogram, justeres i forhold til den produktionsnedskaering, der er sket som foelge af anvendelsen af foranstaltningen med nedlaeggelse i del B).

3. Stoerrelsen af det samlede beloeb til gennemfoerelse af foranstaltningerne i programmets del C) afhaenger af de arealer, der er nedlagt i henhold til foranstaltningen i samme programs del B). Det fremkommer ved, at antallet af nedlagte hektarer multipliceres med standardbeloebet 3 000 ECU.

4. Det samlede beloeb til gennemfoerelsen af foranstaltningerne i del D) kan hoejst udgoere 5 % af det samlede beloeb, der er tildelt programmet.

Artikel 6

Stoerrelsen af praemien for nedlaeggelse af vinearealer som fastsat i del B)

- beregnes paa grundlag af en referencesats paa 7 000 ECU pr. ha, fastlagt for et gennemsnitligt EF-udbytte paa 50 hl/ha

- og justeres for hvert regionalprogram efter det gennemsnitlige udbytte for den paagaeldende region ifoelge skalaer, der fastlaegges naermere.

Praemien udbetales til brugeren. Den medfoerer for sidstnaevnte, at han mister retten til genbeplantning, og at han giver afkald paa enhver nyplantning af vinstokke paa bedriften i femogtyve aar.

Der kan dog ikke ydes nedlaeggelsespraemie for foelgende arealer:

a) vinarealer, der er under en mindstestoerrelse, som fastlaegges naermere; denne begraensning gaelder ikke, hvis arealet, der er mindre end mindstestoerrelsen, udgoer den eller de samlede marker, der drives af vindyrkeren

b) dyrkede vinarealer, for hvilke der siden 1976 er konstateret overtraedelser af EF-bestemmelserne eller de nationale bestemmelser om beplantningsordningen

c) vinarealer, der ikke laengere drives eller vedligeholdes, eller som ikke er blevet drevet eller vedligeholdt i to produktionsaar

d) vinarealer, for hvilke der er ydet finansiering til omstrukturering.

Artikel 7

1. De beloeb, der betales til gennemfoerelse af foranstaltningerne i del A), C) og D) i artikel 4, stk. 1, finansieres med 50 % af EUGFL, Garantisektionen, og med 50 % af den beroerte medlemsstat. For omraader, der er omfattet af maal nr. 1, jf. forordning (EOEF) nr. 2052/88, udgoer EF-finansieringen 75 %.

2. Praemierne i henhold til del B), jf. artikel 4, stk. 1, finansieres fuldt ud af EUGFL, Garantisektionen.

Artikel 8

1. Projekterne forelaegges for Kommissionen til godkendelse senest ved udgangen af den niende maaned efter ikrafttraedelsen af denne forordning.

2. Inden projekterne godkendes, forelaegges de til orientering for den i artikel 29 i forordning (EOEF) nr. 4253/88 omhandlede komité.

3. Programprojekterne vurderes ud fra foelgende kriterier:

- projektets bidrag til virkeliggoerelsen af hovedmaalene for en ordnet justering af vinproduktionskapaciteten og styring af udbytterne

- den oekonomiske sammenhaeng mellem projektets forskellige bestanddele og dets tekniske kvalitet

- foranstaltningernes forenelighed og komplementaritet med de operationelle programmer for omraader, der er omfattet af maal nr. 1 og 5b

- den forholdsmaessige rimelighed af stoerrelsen af de praemier, der er fastsat for foranstaltningerne i del A), C) og D) i artikel 4, stk. 1

- foreneligheden med EF-bestemmelserne, navnlig principperne for ledsageforanstaltninger til reformen af den faelles landbrugspolitik, og med bestemmelserne om statsstoette og om strukturinterventioner

- det velbegrundede i skoennene og finansieringsplanen

- programmeringen af gennemfoerelsen og effektiviteten og paalideligheden af mekanismerne for kontrol og overvaagning af gennemfoerelsen.

4. Programmets godkendelse eller forkastelse sker efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 senest fire maaneder efter udgangen af den periode, hvor projekterne skal forelaegges. Fristen forlaenges til seks maaneder for projekter, der forelaegges i de to sidste maaneder af den periode, der er fastsat for deres forelaeggelse.

Artikel 9

Der foretages en evaluering af hvert regionalprograms gennemfoerelse ved udgangen af det tredje aar efter godkendelsen og ved udgangen af perioden for gennemfoerelsen, uden at dette i oevrigt beroerer mellemliggende kontrolrapporter. Evalueringerne udarbejdes paa grundlag af en rapport, som forelaegges Kommissionen af de nationale myndigheder, samt referater fra det saerlige EF-inspektoerkorps, der er oprettet ved artikel 6 i forordning (EOEF) nr. 2048/89.

Ved den foerste evaluering kan der anmodes om aendringer af regionalprogrammet paa initiativ af de nationale eller regionale myndigheder og af Kommissionen.

AEndringer, der medfoerer aendringer af den finansielle vurdering af programmet, underkastes godkendelsesproceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

Artikel 10

Hvis det ved evalueringen eller i forbindelse med de mellemliggende rapporter konstateres, at regionalprogrammets maal for en vaesentlig del ikke er naaet, kan det medfoere, at alle praemieudbetalingerne suspenderes. Den paagaeldende medlemsstat baerer de finansielle foelger af programmernes manglende gennemfoerelse, idet der tages hensyn til de ikke realiserede maals betydning og de ekstraomkostninger, som dette medfoerer for markedsforvaltningen.

Denne artikler hindrer ikke, at der udbetales beloeb, som skyldes vindyrkere, der har opfyldt deres forpligtelser i overensstemmelse med programmerne.

Artikel 11

1. Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87. De omfatter navnlig foelgende:

- en fastlaeggelse af stoerrelsen af praemien for nedlaeggelse af vinarealer

- de yderligere betingelser, der skal opfyldes, for at de i dette afsnit fastsatte praemier kan modtages

- maaden for regionalprogrammernes forelaeggelse og de oplysninger, programmerne mindst skal indeholde, samt de naermere bestemmelser om praemieudbetalingen.

2. Bestemmelserne om evalueringens forelaeggelse og bestemmelserne om inddrivning af beloeb fastlaegges efter proceduren i artikel 13 i forordning (EOEF) nr. 729/70 (15).

AFSNIT II Forskrifter vedroerende oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder

Artikel 12

1. Efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 fastlaegges foelgende:

- de oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, der kan anvendes til fremstilling og opbevaring af produkter, som er defineret i bilag I til naevnte forordning, undtagen de produkter, der er naevnt under punkt 8 og 9

- betingelserne for godkendelse af bestemte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder, der anvendes i tredjelande

- bestemmelserne om blanding og sammenstikning af druemost og vin; hvis der kan foretages blanding af hvidvine og roedvine, maa andelen af hvidvin i faerdigvaren ikke overstige 10 %

- de naermere bestemmelser om renheden og identiteten af de stoffer, der anvendes i forbindelse med oenologiske fremgangsmaader

- de administrative bestemmelser om de tilladte oenologiske fremgangsmaaders og behandlingers gennemfoerelse; bestemmelserne kan fastsaette, at bestemte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder kun gennemfoeres under ansvar af en person, som er godkendt af medlemsstaten, og som besidder tilstraekkelig viden til at sikre produktets kvalitet, hygiejne og sundhed

- betingelserne for anvendelse af ikke-tilladte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder i forsoegsoejemed.

2. De tilladte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder udelukker, at der tilsaettes vand, medmindre saerlige tekniske krav goer sig gaeldende, og at der tilsaettes alkohol, medmindre der er tale om produkter som naevnt i punkt 5, 14, 15, 17 og 23 i bilag I til forordning (EOEF) nr. 822/87.

De godkendte oenologiske fremgangsmaader og behandlingsmetoder maa kun anvendes med henblik paa vinprodukternes korrekte fremstilling, opbevaring og modning.

Medlemsstaterne kan paalaegge strengere betingelser for at sikre, at de vaesentlige kendetegn opretholdes for kvbd og for bordvine, der er fremstillet paa deres omraade, og som er betegnet ifoelge artikel 72, stk. 2, i naevnte forordning. De meddeler Kommissionen disse betingelser og underretter de oevrige medlemsstater om dem.

Artikel 13

1. Med henblik paa anvendelsen af forskrifterne om forhoejelse af det naturlige alkoholindhold i vinprodukterne opdeles Faellesskabet i tre zoner, der benaevnes henholdsvis zone »N«, zone »M« og zone »S«, og som er afgraenset som anfoert i bilag III i forordning (EOEF) nr. 822/87.

2. Alkoholindholdet kan kun forhoejes for druemost, druemost i gaering, ung ikke-faerdiggaeret vin og vin, der stammer fra druer, hvis naturlige alkoholindhold ikke er paa under

- 6 % vol i zone N

- 8 % vol i zone M

- 9 % vol i zone S.

Der kan indroemmes undtagelse fra denne regel inden for en graense paa 1,5 % vol og udelukkende i zone M og S:

- for vine, hvis alkoholindhold ved konsum traditionelt har vaeret lav, og som stammer fra vinstokke med ringe hektarudbytte

- med henblik paa fremstilling af produkter, for hvilke et lavt alkoholindhold er et uomgaengeligt teknisk krav.

Undtagelserne fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

3. Inden for de i stk. 2 fastsatte graenser kan medlemsstaterne fastlaegge det naturlige minimumsalkoholindhold for hver vinavlsregion ud fra klimaforholdene, dyrkningsteknikken og kravet om at undgaa udbytter, der er uforenelige med fremstillingen af produkter, som kan anvendes direkte til konsum, uden at der systematisk anvendes korrigerende oenologiske fremgangsmaader.

4. Hvis klimaforholdene i et bestemt aar afviger maerkbart fra de normale forhold i en eller flere regioner, og hvis de negative virkninger viser sig at vaere uigenkaldelige for det paagaeldende aars produktion, kan medlemsstaterne tillade, at alkoholindholdet forhoejes for de produkter, der anvendes til vinfremstilling i disse regioner.

Tilladelsen kan kun gives, hvis det er uomgaengelig noedvendigt at forhoeje alkoholindholdet, og der skal forud vaere foretaget flere repraesentative forsoeg paa grundlag af vinmarker, der er drevet efter korrekte dyrkningsforskrifter, og for hvilke udbyttet ikke er grunden til uligevaegten. Under alle omstaendigheder kan tilladelsen foerst gives en maaned efter druernes modning.

Artikel 14

1. Forhoejelsen af alkoholindholdet sker ved den ene og/eller den anden af foelgende metoder:

a) for produkter i led forud for vinen ved

- koncentrering, saavel ved opvarmning som ved afkoeling

- omvendt osmose

- osmotisk fordampning

- tilsaetning af koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost

b) for vin ved delvis koncentrering ved afkoeling.

2. Medlemsstaterne kan desuden fastsaette, at alkoholindholdet forhoejes ved tilsaetning af saccharose til produkterne i led forud for vinen inden for en graense paa 2 % vol i zone N, 1,5 % vol i zone M og 1 % vol i zone S.

Artikel 15

For produkter, for hvilke der er foretaget tilsaetning, maa det samlede alkoholindhold ikke vaere hoejere end

- 12 % vol i zone N

- 12,5 % vol i zone M

- 13 % vol i zone S.

Artikel 16

I produktionsaarene 1995/96 til 1997/98 gaelder foelgende overgangsforanstaltninger:

1) Som undtagelse fra artikel 13, stk. 2, skal druerne have foelgende naturlige minimumsalkoholindhold, for at indholdet kan forhoejes:

a) i vinavlsomraaderne i zone A som afgraenset i bilag IV til forordning (EOEF) nr. 822/87 i den pr. 31. august 1994 gaeldende udgave af forordningen:

- 5,2 % vol for produktionsaaret 1995/96

- 5,4 % vol for produktionsaaret 1996/97

- 5,7 % vol for produktionsaaret 1997/98

b) i vinavlsomraaderne i zone C I a) som afgraenset i ovennaevnte bilag IV:

- 7,6 % vol for produktionsaaret 1995/96

- 7,7 % vol for produktionsaaret 1996/97

- 7,8 % vol for produktionsaaret 1997/98

c) i vinavlsomraaderne i zone C II som afgraenset i ovennaevnte bilag IV:

- 8,6 % vol for produktionsaaret 1995/96

- 8,7 % vol for produktionsaaret 1996/97

- 8,8 % vol for produktionsaaret 1997/98.

2) Som undtagelse fra artikel 14, stk. 2, kan der i de regioner, hvor anvendelsen af saccharose var tilladt den 1. september 1994, ske forhoejelse af alkoholindholdet ved tilsaetning af saccharose indtil hoejst:

- 3,2, 2,4, 1,9 og 1,8 % vol henholdsvis i de gamle zoner A, B, C I a) og C II for produktionsaaret 1995/96

- 2,8, 2,3, 1,8 og 1,6 % vol henholdsvis i de gamle zoner A, B, C I a) og C II for produktionsaaret 1996/97

- 2,4, 2,2, 1,7 og 1,3 % vol henholdsvis i de gamle zoner A, B, C I a) og C II for produktionsaaret 1997/98.

Artikel 17

1) For produktionsaarene 1995/96, 1996/97 og 1997/98 indfoeres der en stoetteordning for:

- koncentreret druemost

- rektificeret koncentreret druemost, der er fremstillet i Faellesskabet, naar produkterne anvendes til at forhoeje alkoholindholdet som naevnt i artikel 13 i naervaerende forordning og i artikel 8, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 823/87.

2) Den i stk. 1 naevnte stoette fastsaettes til henholdsvis:

- 1,00 og 1,30 ECU pr. % vol pr. hl for produktionsaaret 1995/96

- 0,67 og 0,87 ECU pr. % vol pr. hl for produktionsaaret 1996/97

- 0,33 og 0,43 ECU pr. % vol pr. hl for produktionsaaret 1997/98.

Artikel 18

Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at kontrollere, at bestemmelserne i dette afsnit overholdes, navnlig bestemmelsen om minimumsalkoholindholdet.

Faellesskabet kan paa betingelser, der fastlaegges naermere, deltage i finansieringen af ordningen for kontrol af det naturlige alkoholindhold og af metoderne til forhoejelse af alkoholindholdet som omhandlet i dette afsnit.

Artikel 19

Gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 13 til 18 fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

AFSNIT III Interventioner og andre foranstaltninger til markedssanering

KAPITEL I Obligatorisk destillation

Artikel 20

Hvert aar inden den 1. februar fastlaegger Kommissionen for hver medlemsstat og for Faellesskabet:

- den samlede anslaaede produktion af vinprodukter for det ingangvaerende produktionsaar

- den samlede faktiske produktion af samme produkter for det produktionsaar, der udloeb den seneste 31. august

- og, hvis det er relevant, den maengde vin, der skal goeres til genstand for obligatorisk destillation.

Artikel 21

1. Den samlede maengde, der skal destilleres, er lig med forskellen mellem den samlede produktion i det paagaeldende produktionsaar, bortset fra druesaft, og EF-referencemaengden for samme produktionsaar. Denne maengde fordeles mellem medlemsstaterne paa grundlag af forskellen mellem deres produktion og deres referencemaengde. Den maengde, der skal omfattes af obligatorisk destillation i den enkelte medlemsstat.

- forhoejes henholdsvis nedsaettes med forskellen mellem den samlede faktiske produktion og den samlede anslaaede produktion for det foregaaende produktionsaar

- forhoejes endvidere med den maengde, der i det foregaaende produktionsaar skulle have vaeret destilleret, men ikke er blevet det.

2. Hvis den beregnede maengde til destillation for en medlemsstat er paa under 60 000 hl, skal der ikke ivaerksaettes destillation. Maengden kan markedsfoeres paa betingelser, der fastlaegges naermere.

Artikel 22

1. Opkoebsprisen for vin, der leveres til obligatorisk destillation, fastsaettes:

- for produktionsaaret 1995/96 til 1,10 ECU pr. % vol pr. hl

- for produktionsaaret 1996/97 til 0,80 ECU pr. % vol pr. hl

- for produktionsaaret 1997/98 ff. til 0,50 ECU pr. % vol pr. hl.

Opkoebsprisen gaelder for en uaftappet vare ab producentens bedrift. Den pris, destillatoeren skal betale producenten, maa ikke vaere lavere end opkoebsprisen.

2. I forbindelse med den i denne artikel omhandlede destillation har destillatoeren foelgende muligheder:

- han kan i produktionsaarene 1995/96, 1996/97 og 1997/98 opnaa stoette for det produkt, der skal destilleres, naar destillatet har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol; hvis prisen paa markederne for destillaterne sammenlignet med opkoebsprisen for vinen goer det begrundet, kraeves der finansiel deltagelse fra hans side

- eller han kan levere destillatet til interventionsorganet, naar det:

i) har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol og

ii) svarer til en definition, der skal fastlaegges.

Dog gaelder foelgende:

- det kan efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 besluttes, at kun bestemte produkter blandt dem, der har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol, kan leveres til interventionsorganet

- hvis bordvinen er forarbejdet til vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, inden den leveres til destillation, udbetales den i foerste afsnit, foerste led, omhandlede stoette til den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og destillatet kan ikke leveres til interventionsorganet.

Opkoebsprisen for de destillater, som interventionsorganet kan overtage, fastsaettes paa grundlag af den i stk. 1 omhandlede opkoebspris.

Artikel 23

1. Medlemsstaterne er ansvarlige for, at den obligatoriske destillation gennemfoeres korrekt, baade hvad angaar fordelingen af den samlede maengde, der skal destilleres, og som er fastlagt i henhold til artikel 21, mellem de erhvervsdrivende, der er destillationspligtige, og hvad angaar sidstnaevntes opfyldelse af deres forpligtelse til levering til destilleriet.

Hvis en medlemsstat anvender artikel 28, stk. 1, anses destillationsforpligtelsen som opfyldt for den maengde, der er leveret i henhold til den paagaeldende bestemmelse. Den maengde, der skal fordeles mellem de destillationspligtige producenter, er lig med den maengde, som er fastlagt efter artikel 21, med fradrag af den maengde, der skal destilleres i henhold til artikel 28, stk. 1.

Medlemsstaten daekker destillationsomkostningerne for den maengde vin, der ikke er blevet destilleret i det foregaaende produktionsaar, og afsaetningsomkostningerne for den tilsvarende alkohol.

2. Medlemsstaterne foretager den i stk. 1 naevnte fordeling efter en tabel, der opstilles saaledes, at den bidrager til, at maalet i form af produktionsstyring naas. Tabellen indebaerer, at foelgende kriterier eller en kombination af flere af dem bringes i anvendelse:

- hektarudbyttet: anvendelsen af dette kriterium kan medfoere, at destillationsforpligtelsen gradueres efter produktionsregion og/eller efter vinkategori og kan indebaere, at kvbd eller andre vinkategorier undtages fra forpligtelsen

- lagermaengden af de forskellige produkter som anfoert i de lageranmeldelser, der omhandles i artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 822/87

- de arealer, producenten har ryddet

- ethvert andet objektivt forhold.

Ved tabellen skal der obligatorisk tages hensyn til manglende eller ringe gennemfoerelse af de i afsnit I omhandlede regionalprogrammer, hvis en saadan situation foreligger.

3. Medlemsstaterne kan fritage producenter, der er omfattet af destillationsforpligtelsen, fra denne, hvis de maengder, der skal leveres, ikke goer transportomkostningerne berettigede.

4. Medlemsstaterne fordeler destillationsforpligtelsen og fastlaegger eventuelle fritagelser paa objektivt grundlag og med det sigte, at der bidrages til, at maalet i form af produktionsstyring naas, og de overholder princippet om, at producenterne ikke maa behandles forskelligt.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de kriterier, tabeller og andre foranstaltninger, navnlig fritagelser, som de agter at vedtage i henhold til denne artikel.

5. For de destillationspligtige producenter er den maengde, der skal destilleres, lig med en procentdel af deres produktion, som fastlaegges paa grundlag af de produktionsanmeldelser, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

6. De maengder, der er omfattet af destillationsforpligtelsen, destilleres inden udgangen af det produktionsaar, hvor destillationen er besluttet.

Artikel 24

Gennemfoerelsesbestemmelserne til naervaerende kapitel vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

De omfatter navnlig:

- betingelserne for den obligatoriske destillations gennemfoerelse

- kriterierne for fastsaettelsen af det stoettebeloeb, der skal udbetales destillatoeren, og af prisen for den alkohol, der leveres til interventionsorganet.

Efter samme procedure fastsaettes stoettebeloebene og alkoholpriserne.

KAPITEL II Destillation af biprodukter fra vinfremstilling - »Pligtige vinydelser«

Artikel 25

Fuldstaendig udpresning af persede eller upersede druer og udpresning af vinbaerme er forbudt. Det samme gaelder fornyet gaering af presserester fra vindruer til andre formaal end destillation.

Filtrering og centrifugering af vinbaerme betragtes ikke som udpresning, hvis de fremstillede produkter er af sund og saedvanlig handelskvalitet, og hvis den saaledes behandlede vinbaerme ikke derved toerres.

Artikel 26

1. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der har fremstillet vin, skal levere samtlige biprodukter fra vinfremstillingen til destillation.

Alkoholindholdet i disse biprodukter skal i forhold til alkoholindholdet i den producerede vin mindst vaere lig med:

- 10 %, naar vinen er fremstillet direkte af druer

- 5 %, naar vinen er fremstillet af druemost, druemost i gaering eller ung ikke faerdiggaeret vin.

Hvis disse procentsatser ikke naas, skal den destillationspligtige levere en maengde vin af sin egen produktion, som sikrer, at procentsatserne overholdes.

Alkoholindholdet i den i andet afsnit naevnte vin bestemmes paa grundlag af et naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, der fastlaegges skoensmaessigt i hver vinavlszone.

2. Fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, som ligger inde med biprodukter fra enhver anden forarbejdning af druer end vinfremstilling, skal levere disse til destillation.

Presserester af vindruer samt vinbaerme, der leveres til destillation, skal opfylde bestemte minimumskrav, der skal fastlaegges. Opfyldes disse krav ikke, leveres presseresterne og baermen uanset foerste afsnit til andre forarbejdningsvirksomheder end destillerier eller destrueres under kontrol.

3. Medlemsstaterne kan fastsaette, at den i stk. 1 og 2 naevnte destillationsforpligtelse for alle deres producenter eller for bestemte kategorier af disse erstattes af tilbagetraekning af biprodukter under kontrol eller af andre ordninger, der sikrer, at biprodukterne ikke anvendes i vinsektoren. Hvis denne mulighed udnyttes, skal det ske ud fra objektive kriterier og ifoelge princippet om, at producenterne ikke maa behandles forskelligt.

Anvendes foerste afsnit, meddeler medlemsstaterne Kommissionen de foranstaltninger, de har vedtaget.

Artikel 27

1. Opkoebsprisen for presserester, vinbaerme og vin, der leveres til destillation i henhold til artikel 26, er:

- for produktionsaarene 1995/96 paa 0,82 ECU pr. % vol pr. hl

- for produktionsaaret 1996/97 paa 0,80 ECU pr. % vol pr. hl

- for produktionsaarene 1997/98 ff. paa 0,50 ECU pr. % vol pr. hl.

Den pris, destillatoeren skal betale, maa ikke vaere lavere end opkoebsprisen.

2. I forbindelse med den i artikel 26 naevnte destillation har destillatoeren foelgende muligheder:

- han kan i produktionsaarene 1995/96, 1996/97 og 1997/98 opnaa stoette for det produkt, der skal destilleres, naar destillatet har et alkoholindhold paa mindst 52 % vol; hvis prisen paa markederne for destillater sammenlignet med opkoebsprisen for vinen goer det begrundet, kraeves der et finansielt bidrag fra hans side

- eller han kan levere destillatet til interventionsorganet, naar det:

i) har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol og

ii) svarer til en definition, der skal fastlaegges.

Dog gaelder foelgende:

- det kan efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 besluttes, at kun bestemte produkter blandt dem, der har et alkoholindhold paa mindst 92 % vol, kan leveres til interventionsorganet

- hvis bordvinen er forarbejdet til vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, inden den leveres til destillation, udbetales den i foerste afsnit, foerste led, naevnte stoette til den virksomhed, der fremstiller vin, tilsat alkohol, bestemt for destillation, og destillatet kan ikke leveres til interventionsorganet.

3. Opkoebsprisen for de destillater, som interventionsorganet overtager, fastsaettes paa grundlag af den i stk. 1 omhandlede opkoebspris.

Artikel 28

1. Den samlede maengde alkohol, der er indeholdt i de biprodukter fra vinfremstillingen, der skal leveres til destillation, kan af medlemsstaterne forhoejes til 15 % af det alkoholindhold, udtrykt i volumen, der er indholdt i den vin, der er fremstillet.

2. Anvendes stk. 1, er opkoebsprisen for de biprodukter og den vin, der leveres til destillation, lig med den, der for samme produktionsaar gaelder for den vin, der leveres til den i artikel 21 naevnte destillation.

Artikel 29

Gennemfoerelsesbestemmelserne til naervaerende kapitel vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

De omfatter navnlig:

- de betingelser, paa hvilke destillation af biprodukterne fra vinfremstillingen foretages

- kriterierne for fastsaettelse af beloebet for stoetten til destillatoeren og af prisen for den alkohol, der leveres til interventionsorganet.

Efter samme procedure fastsaettes stoettebeloebet og alkoholpriserne.

KAPITEL III Andre saneringsforanstaltninger

Artikel 30

1. Fra produktionsaaret 1998/99 kan der, hvis der i de regioner, der efter aftale gennemfoerer et regionalprogam, konstateres konjunkturbestemte overskud, aabnes en konjunkturbestemt destillation for producenterne i disse regioner.

2. Den maengde vin, der omfattes af den konjunkturbestemte destillation, kan ikke overstige 6 millioner hl for hele Faellesskabet.

3. Opkoebsprisen for den vin, der leveres til konjunkturbestemt destillation, fastsaettes i forhold til markedssituationen i de paagaeldende regioner.

Opkoebsprisen gaelder for en uaftappet vare ab producentens bedrift.

Den pris, destillatoeren betaler, maa ikke vaere lavere end opkoebsprisen.

4. De betingelser, paa hvilke den konjunkturbestemte destillation foretages, kriterierne for fastsaettelsen af det stoettebeloeb, der skal udbetales destillatoeren under hoestaaret 1997/98, og prisen for den alkohol, der leveres til interventionsorganet, fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87. Efter samme procedure fastsaettes stoettebeloebene, alkoholpriserne og de oevrige gennemfoerelsesbestemmelser til naervaerende artikel.

Artikel 31

Det er forbudt at fremstille vin af druer af sorter, der er klassificeret som sorter af spisedruer.

Naevnte druer kan omfattes af foranstaltningen i artikel 15 i forordning (EOEF) nr. 1035/72 (16).

Artikel 32

1. Den alkohol, interventionsorganerne har overtaget, afsaettes ved licitation til anvendelsesformaal og paa betingelser, som ikke medfoerer risiko for, at spiritussektoren forstyrres. Afsaetningen skal ske saaledes, at der sikres lige adgang til varerne og lige behandling af koeberne.

2. Omkostningerne i forbindelse med oplagringen og afsaetningen af den i stk. 1 naevnte alkohol afholdes med 75 % af EUGFL, Garantisektionen, og med 25 % af den medlemsstat, hvor produktet er overtaget.

3. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87. De omfatter navnlig:

- bestemmelser om de processer, som interventionsorganerne underkaster eller kan underkaste det overtagne produkt, inden det paa ny bringes paa markedet

- bestemmelser om afsaetningen af de produkter, interventionsorganerne ligger inde med.

Artikel 33

1. For de vine, hvis alkoholindhold producenterne har oeget ved tilsaetning af saccharose eller af most, hvortil der er ydet stoette som naevnt i artikel 18, nedsaettes den opkoebspris, der fastsaettes for hver enkelt destillation, bortset fra den i artikel 26 naevnte, inden for hver vinavlszone med et og samme standardbeloeb beregnet paa grundlag af den i artikel 17 naevnte stoette og den for den paagaeldende vinavlszone fastsatte forhoejelse af alkoholindholdet.

Paa anmodning af den beroerte producent sker nedsaettelsen kun for indtil de maengder, hvis alkoholindhold er blevet forhoejet som naevnt i foerste afsnit.

2. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

Artikel 34

For producenter, der er destillationspligtige ifoelge kapitel I og II, og som ikke opfylder denne forpligtelse, suspenderes adgangen til de forskellige foranstaltninger, der anvendes i henhold til EF-bestemmelserne og de nationale bestemmelser om vin. Suspensionen gaelder dog ikke praemierne for ophoer med vindyrkning.

Efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 fastsaettes skoensmaessigt de oevre og nedre graenser for de boeder, der anvendes, hvis ovennaevnte forpligtelser ikke opfyldes, paa grundlag af markedspriserne i Faellesskabet.

Medlemsstaterne vedtager de fornoedne supplerende foranstaltninger og navnlig beloebet for de i stk. 2 naevnte boeder og meddeler straks Kommissionen disse foranstaltninger.

AFSNIT IV Afsaetningsfremmende foranstaltninger for kvalitetsprodukter

Artikel 35

1. Der ivaerksaettes afsaetningsfremmende foranstaltninger for vinprodukter inden for et generelt program, der fremmer gennemfoerelsen af foelgende:

a) i Faellesskabet

- forskning vedroerende de ernaeringsmaessige aspekter af anvendelsen af vin og andre vinprodukter

- oplysningsvirksomhed over for forbrugerne ved formidling af videnskabeligt baserede oplysninger om vin; oplysningsvirksomheden koncentreres om de forbrugsmaader og -typer, der fremmer den positive virkning

- foranstaltninger, der fremmer et moderat forbrug og kvalitetsbevidsthed

- formidling af oekonomiske og tekniske oplysninger, der saetter forbrugeren i stand til at vurdere forholdet mellem produktets kvalitet og pris i de forskellige led inden for produktion, distribution og kosttilberedning

- etablering af mekanismer, der paa ethvert tidspunkt kan levere de forskellige kommunikationsmidler og -kanaler oplysninger om vinsektoren, der er teknisk korrekte og af en saadan art, at det undgaas, at der udbredes ukorrekt information til skade for sektoren

b) uden for Faellesskabet

- foranstaltninger som naevnt i litra a), andet, tredje og fjerde led

- fremme af afsaetningen af vin fra Faellesskabet gennem tilrettelaeggelse af artsbestemte reklamekampagner, eventuelt i samarbejde med medlemsstaterne.

2. Kommissionen vedtager og ivaerksaetter programmet for de afsaetningsfremmende foranstaltninger. I den forbindelse kan den

- soege bistand hos eller etablere samarbejde med erhvervsorganer og med ikke statslige organisationer, der forfoelger de samme maal paa det paagaeldende omraade

- anvende specialiserede organer til udarbejdelse af programmet for de salgsfremmende foranstaltninger

- overdrage bureauer, der er udvalgt ved offentligt udbud, at gennemfoere hele eller en del af programmet eller at kontrollere og evaluere dets gennemfoerelse.

Artikel 36

Udgifterne til gennemfoerelsen af de i artikel 35 naevnte afsaetningsfremmende foranstaltninger betragtes som interventionsforanstaltninger efter artikel 3, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 729/70.

Artikel 37

Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

AFSNIT V Brancheorganisationer og brancheaftaler

Artikel 38

Dette afsnit fastlaegger betingelserne for anerkendelse af den virksomhed, der udoeves af brancheorganisationer i forbindelse med den faelles markedsordning for vin.

Artikel 39

I medfoer af denne forordning anerkendes brancheorganisationer:

1) der som medlem har repraesentanter for erhvervsaktiviteterne dels inden for produktion af druer og druemost til fremstilling af vin og inden for selve vinfremstillingen dels inden for industrien for forarbejdning af druer og druemost og for fremstilling af vinprodukter som naevnt i bilag I til forordning (EOEF) nr. 822/87, og eventuelt repraesentanter for handelen med vinprodukter

2) som er dannet paa initiativ af alle eller en del af de organisationer eller sammenslutninger, de bestaar af, og

3) som for en eller flere regioner i Faellesskabet varetager flere af nedennaevnte aktiviteter, efter omstaendighederne under hensyntagen til forbrugerens interesser:

a) forbedring af kendskabet til markedet og forbedring af markedsgennemsigtigheden

b) medvirken til en bedre koordinering af markedsfoeringen af vinprodukter

c) udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse med EF-forskrifterne

d) foroegelse af produktvaerdien

e) nyorientering mod produkter, der bedre tilgodeser markedets behov og forbrugerens smag

f) soegning efter metoder, der goer det muligt at begraense brugen af plantebeskyttelsesmidler, samtidig med at produktkvaliteten sikres og jorderne beskyttes

g) udvikling af metoder og redskaber til forbedring af produktkvaliteten inden for drueproduktion og vinfremstilling

h) fremme og beskyttelse af kontrollerede betegnelser og geografiske benaevnelser

i) fastlaeggelse af produktionsregler, fremstillingsnormer og tekniske standarder for produkternes markedsfoering, der er strengere end de bestemmelser, som er fastsat i EF-retsforskrifterne og de nationale forskrifter.

Artikel 40

1. Medlemsstaterne anerkender paa anmodning brancheorganisationer, der er etableret paa deres omraade, og som:

a) udoever deres aktiviteter regionalt eller tvaerregionalt paa medlemsstatens omraade

b) omfatter en betydelig andel af produktionen af vinprodukter og industrien for forarbejdning og fremstilling af saadanne produkter samt efter omstaendighederne handelen med vinprodukter i de paagaeldende regioner; hvis en brancheorganisation daekker et tvaerregionalt aktivitetsomraade, skal den godtgoere en minimumsrepraesentativitet for hver omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner

c) varetager flere af de i artikel 39, nr. 3, naevnte aktiviteter

d) ikke selv foretager produktion, forarbejdning, fremstilling eller efter omstaendighederne afsaetning af vinprodukter.

2. Inden anerkendelsen meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke brancheorganisationer der har anmodet om anerkendelse, og giver alle relevante oplysninger om, hvilke forskellige aktiviteter de varetager, hvor repraesentative de er, samt alle oevrige oplysninger, der er noedvendige for en vurdering.

Kommissionen kan goere indsigelse mod anerkendelsen inden for en frist paa 60 dage regnet fra det tidspunkt, hvor den fik meddelelsen.

3. Medlemsstaterne tilbagekalder anerkendelsen:

a) hvis de i denne forordning fastsatte betingelser ikke laengere er opfyldt

b) hvis brancheorganisationen overtraeder nogen af de bestemmelser, der er fastsat i EF-traktatens artikel 85 og/eller 86, uden at dette i oevrigt indskraenker anvendelsen af artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 26.

4. Anerkendelse udgoer tilladelse til at varetage de aktiviteter, der er fastsat i artikel 39, nr. 3, paa betingelserne i denne forordning.

Artikel 41

1. Brancheorganisationerne kan anmode om, at deres aftaler eller samordnede praksis for en dels vedkommende, for en begraenset periode og for den region, hvor de paagaeldende udoever deres aktiviteter, goeres obligatoriske for de individuelle erhvervsdrivende og de sammenslutninger i den paagaeldende oekonomiske sektor, der ikke er medlem.

En udvidet anvendelse af reglerne er betinget af, at organisationerne repraesenterer mindst 51 % af produktionen og industrien for forarbejdning og fremstilling af vinprodukter og eventuelt handelen i den paagaeldende region. Hvis udkastet til en udvidet anvendelse af reglerne vedroerer et tvaerregionalt anvendelsesomraade, skal brancheorganisationerne godtgoere en minimumsrepraesentativitet for hver omfattet erhvervsgren i hver af de omfattede regioner.

2. De regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, skal have vaeret i anvendelse i mindst et aar og vedroere et af foelgende emner:

a) kendskab til produktionen og markedet

b) anvendelse af dyrkningsmetoder, der er forenelige med beskyttelsen af miljoeet

c) fastlaeggelse af regler for produktion og fremstilling af vinprodukter, der er strengere end de bestemmelser, der eventuelt er fastsat i EF-retsforskrifterne og de nationale retsforskrifter.

Artikel 42

1. Myndighederne soerger for orientering af de beroerte erhvervskredse gennem offentliggoerelse af de aftaler eller den samordnede praksis, hvis anvendelse paataenkes udvidet til i en eller flere naermere angivne regioner at omfatte de individuelle erhvervsdrivende og de sammenslutninger, som ikke er medlemmer.

Ved offentliggoerelsen skal der gives de beroerte kredse en frist paa to maaneder til at fremsaette bemaerkninger.

2. Efter udloebet af den i stk. 1 naevnte frist paa to maaneder, og inden der traeffes beslutning, meddeler myndighederne Kommissionen de regler, de agter at goere obligatoriske for ikke medlemmerne. Meddelelsen skal ledsages af alle de relevante oplysninger og bemaerkninger, der er modtaget paa grundlag af offentliggoerelsen, og de giver en vurdering af anmodningen om udvidet anvendelse.

3. Hvis de regler, for hvilke der anmodes om udvidet anvendelse, er tekniske forskrifter efter direktiv 83/189/EOEF (17), skal den i direktivet foreskrevne meddelelse heraf til Kommissionen gives samtidig med den i stk. 2 naevnte meddelelse.

Hvis betingelserne for afgivelse af en udfoerlig udtalelse i henhold til artikel 9 i ovennaevnte direktiv er opfyldt, afviser Kommissionen den paataenkte udvidelse af reglerne, uden at dette i oevrigt indskraenker anvendelsen af stk. 4.

4. Kommissionen kan inden for en frist paa 45 dage fra den dato, hvor den i stk. 2 naevnte meddelelse er modtaget, modsaette sig en udvidelse af reglerne.

Kommissionen traeffer under alle omstaendigheder en negativ beslutning, hvis den konstaterer, at en saadan udvidet anvendelse:

- vil forhindre konkurrencen i en vaesentlig del af faellesmarkedet

- vil gribe alvorligt ind i den frie samhandel, eller

- vil bringe maalene for den faelles landbrugspolitik eller maalene for andre EF-ordninger i fare.

5. Naar regler i medfoer af denne artikel er gjort obligatoriske for erhvervsdrivende, der ikke er medlem af en brancheorganisation, kan medlemsstaten beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem, over for organisationen skal udrede en del af eller hele det bidrag, medlemmerne betaler.

Artikel 43

Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

AFSNIT VI AEndring af forordning (EOEF) nr. 822/87

Artikel 44

I forordning (EOEF) nr. 822/87 foretages foelgende aendringer:

1) Artikel 1, stk. 4, litra c) og f), udgaar.

2) Afsnit I affattes saaledes:

»AFSNIT I

Artikel 1

Kommissionen indfoerer en mekanisme til vurdering af:

- produktionen af de forskellige vinprodukter

- de industrielle anvendelser af disse produkter

- udviklingen i forbruget af vin og andre produkter, der kan fortaeres i uforandret stand

- enhver anden form for oplysninger, der er noedvendige for at forvalte markedet, for at tilskynde til de oenskede justeringer af udbuddet samt for at tilrettelaegge foranstaltninger til fremme af forbruget.

Kommissionen kan i saa henseende lade sig bistaa af specialiserede organer og virksomheder samt af uafhaengige eksperter.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne foelger ved aarlige undersoegelser udviklingen i arealerne til produktion af vegetativt vinstokformeringsmateriale.

2. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter proceduren i artikel 83.

Artikel 3

1. Hvert aar anmelder:

a) producenterne af druer til vinfremstilling samt most- og vinproducenterne de producerede maengder fra den seneste hoest

b) most- og vinproducenterne samt de handlende, bortset fra detailhandlere, deres lagre af most og vin, uanset om de stammer fra indevaerende eller tidligere aars hoest. Most og vin, der er indfoert fra tredjelande, skal specificeres.

2. Hvis udviklingen af den faelles vinpolitik ikke kraever, at anmeldelse af lagrene indgives inden hoesten paa et tidspunkt, der skal fastlaegges efter proceduren i artikel 83, indgives hoest- og lageranmeldelserne samtidig i hver medlemsstat senest den 31. december.

3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstater opretholder to forskellige tidspunkter for henholdsvis hoestanmeldelser og lageranmeldelser, hvis Faellesskabet via en opdatering alligevel kan anvende de indsamlede oplysninger.

4. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter proceduren i artikel 83.

Artikel 4

1. Enhver nyplantning af vinstokke er uanset vinstoksort forbudt indtil den 31. august 2001.

Medlemsstaterne kan dog for vinproduktionsaaret 1990/91 meddele tilladelse til nyplantninger paa arealer bestemt til fremstilling af kvbd, for hvilke Kommissionen har anerkendt, at produktionen paa grund af sine kvalitative egenskaber langtfra er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen.

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne meddele tilladelse til nyplantninger for saa vidt angaar:

- arealer bestemt til dyrkning af moderpodestammer

- arealer bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, der af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfoer af gaeldende national lovgivning

- arealer bestemt til vindyrkningsforsoeg.

3. Druer af vinstoksorter, der er plantet i strid med faellesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser vedroerende nyplantning, jf. bilag IV, maa ikke anvendes til fremstilling af bordvin. Produkter, der er fremstillet af saadanne druer, maa kun afsaettes til destillation. Af disse produkter maa der dog ikke fremstilles alkohol med et virkeligt alkoholindhold paa 80 % vol eller derunder.

Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter proceduren i artikel 83.

Artikel 5

1. Genbeplantning med vinstokke er kun tilladt, naar en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af personer har en genbeplantningsret i henhold til bilag IV.

Som midlertidig foranstaltning kan producenterne i de medlemsstater, hvor den nationale lovgivning pr. 27. maj 1976 ikke hjemlede ret til genbeplantning, og som siden denne dato har foretaget en rydning, der er behoerigt paavist og attesteret af den paagaeldende medlemsstat, opnaa tilladelse til inden den 27. maj 1984 at beplante et areal, der i ren kultur svarer til det ryddede areal, med vinstokke paa de i denne forordning fastsatte vilkaar.

2. Den i stk. 1 omhandlede genbeplantningsret:

- kan udoeves inden for samme bedrift; medlemsstaterne kan dog fastsaette, at denne ret kun kan udoeves paa arealer, hvor der har fundet rydning sted

- kan kun overfoeres helt eller delvis, hvis en del af den paagaeldende bedrift overgaar til en anden bedrift; i saa fald kan retten udoeves inden for sidstnaevnte bedrift paa de overfoerte arealer.

Genbeplantningsretten kan dog helt eller delvis overfoeres til en anden bedrift:

- til arealer bestemt til fremstilling af kvbd paa betingelser, som fastsaettes af den paagaeldende medlemsstat

- til arealer bestemt til fremstilling af bordvin eller spisedruer eller til dyrkning af moderpodestammer paa betingelser, som skal fastsaettes. Betingelserne vedroerende arealer bestemt til fremstilling af bordvin skal navnlig sikre, at vinstoksorterne er klassificeret blandt dem, der er anbefalet i henhold til artikel 9, og garanterer et hoejt kvalitetsniveau samt et hektarudbytte, der er begraenset i forhold til de vinstoksorter, som dyrkes i den paagaeldende administrative enhed.

Ved udoevelse af genbeplantningsretten maa der kun anvendes vinstoksorter, der i den klassificering af vinstoksorter, der er udarbejdet i henhold til artikel 9, stk. 1, hoerer til samme anvendelseskategori som de vinstoksorter, hvis rydning har affoedt genbeplantningsretten.

3. Enhver nyplantning eller genbeplantning, som er i strid med faellesskabsbestemmelserne, skal ryddes uden praemie.

4. Inden den 1. januar 1986 fastsaetter Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de bestemmelser vedroerende begraensningerne i udoevelsen af retten til genbeplantning, som er noedvendige for at tilpasse vinproduktionskapaciteten til markedets behov.

5. Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder navnlig de i stk. 2, andet afsnit, andet led, naevnte betingelser, vedtages efter proceduren i artikel 83.

Artikel 6

1. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af personer, der har til hensigt at foretage nyplantning af vinstokke som omhandlet i artikel 4, skal ansoege skriftligt om tilladelse hertil hos de af medlemsstaterne udpegede instanser inden et tidspunkt, der fastsaettes af disse instanser.

2. For at goere det muligt for de kompetente instanser at tilrettelaegge kontrollen kan medlemsstaterne fastsaette, at fysiske eller juridiske personer, eller sammenslutninger af saadanne, der agter at foretage rydning af, genbeplantning med eller tilladt nyplantning af vinstokke, skriftligt skal underrette de kompetente instanser herom inden for en frist, der fastsaettes af naevnte instanser.

Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af saadanne, der har foretaget rydning af, genbeplantning med eller nyplantning af vinstokke, giver den kompetente instans i den medlemsstat, paa hvis omraade foranstaltningen har fundet sted, skriftlig underretning herom inden for en frist, der fastsaettes af naevnte instans.

3. Nyplantning af vinstokke, hvortil der er givet tilladelse, kan foretages indtil slutningen af det andet produktionsaar efter det produktionsaar, hvor tilladelsen er givet.

Artikel 7

1. Hvert aar inden den 1. september fremsender medlemsstaterne, isaer under hensyn til

- de i artikel 6, stk. 2, andet afsnit, omhandlede oplysninger, og

- de statistiske undersoegelser vedroerende vindyrkningsarealer i henhold til forordning (EOEF) nr. 357/79 (*)

en meddelelse til Kommissionen om udviklingen i vinproduktionskapaciteten, herunder en oversigt over vindyrkningsarealerne paa deres omraader.

Denne oversigt:

a) udarbejdes for foelgende geografiske enheder:

- i Tyskland: de i henhold til artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 823/87 fastsatte vindyrkningsomraader

- i Frankrig: departementerne

- i Italien: provinserne

- i Graekenland: nomoi

- i Spanien: provinserne og regionerne

- i Portugal: regionerne

- i andre beroerte medlemsstater: hele det nationale omraade.

b) underopdeles i henhold til artikel 2, stk. 2, litra B, i forordning (EOEF) nr. 357/79.

2. Hvert aar inden den 1. december forelaegger Kommissionen under hensyn til de i stk. 1 omhandlede meddelelser fra medlemsstaterne Raadet en beretning om udviklingen i vinproduktionskapaciteten.

(*) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 124.

Artikel 8

1. Artikel 4 til 7 finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinproduktionen overstiger 25 000 hl pr. produktionsaar.

2. Bestemmelserne i dette afsnit er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan:

- vedtage strengere nationale regler vedroerende nyplantning eller genbeplantning med vinstokke

- foreskrive, at de i dette afsnit omhandlede ansoegninger eller oplysninger skal suppleres med andre angivelser, der maatte vaere noedvendige for at overvaage udviklingen i vinproduktionskapaciteten.

Artikel 9

1. Medlemsstaterne foretager en klassificering af vinstoksorterne for hver af de administrative enheder eller dele af administrative enheder, som de fastlaegger. Vinstoksorterne i klassificeringen skal tilhoere arten Vitis vinifera eller vaere en krydsning af denne art med andre arter af Vitis-slaegten. Klassificeringen foretages paa grundlag af den klassificering, der er opstillet paa faellesskabsplan.

I klassificeringen anfoerer medlemsstaterne de vinstoksorter, der er egnede til produktion af hver af de kvbd, der produceres paa deres omraade, idet sorterne alene maa vaere af arten Vitis vinifera.

2. Med forbehold af mere restriktive faellesskabsbestemmelser er det alene de i klassificeringen anfoerte sorter, der maa nyplantes, genplantes eller podes i Faellesskabet.

3. Dyrkning af vinstoksorter, der ikke er naevnt i klassificeringen, er forbudt.

4. Medmindre Raadet traeffer anden bestemmelse, maa

- friske druer

- druemost

- druemost i gaering

- ung ikke faerdiggaeret vin, og

- vine

fra vinstoksorter, som ikke er naevnt i klassificeringen, udelukkende afsaettes til produktion af vineddike eller til destillation. Disse produkter kan dog anvendes til vindyrkerens eget forbrug.

5. Kun de vinstoksorter, der er naevnt i klassificeringen, maa anvendes til betegnelse af faellesskabsvine.

6. Kommissionen fastsaetter gennemfoerelsesbestemmelserne efter proceduren i artikel 83.

Gennemfoerelsesbestemmelserne skal bl.a. vedroere:

- tilfoejelse af en vinstokart (undersoegelse af dyrkningsegnethed)

- fjernelse af en vinstoksort fra klassificeringen

- anvendelse af navne og synonymer for de klassificerede sorter

- offentliggoerelse af de klassificeringer, der udarbejdes af medlemsstaterne.«

3) Afsnit II og III ophaeves.

4) Bilagene affattes som angivet i bilag II til naervaerende forordning.

AFSNIT VII Ordningen for nedlaeggelse af vinarealer uden for regionalprogrammerne

Artikel 45

1. I de regioner, for hvilke der ikke er forelagt noget regionalprogram, kan dyrkere af vinarealer, der er bestemt til produktion af vin, i produktionsaarene 1995/ 96 til 2000/01 for nedlaeggelse af de paagaeldende arealer efter ansoegning og paa de i dette afsnit fastsatte betingelser modtage en praemie for endelig nedlaeggelse.

Nedlaeggelsen indebaerer rydning af beplantninger med oprykning af hovedroedderne og fjernelse af vinstokkenes traeagtige dele.

2. Praemien ydes kun, hvis vindyrkeren:

- efter den nationale lovgivning paa tidspunktet for ansoegningens indgivelse har ret til at raade over det paagaeldende areal, eller

- hvis han ikke opfylder den i foerste led anfoerte betingelse, fremlaegger et skriftlig samtykke fra ejeren af arealet.

3. Ydelse af praemien for endelig nedlaeggelse medfoerer, at retten til genbeplantning fortabes for de arealer, for hvilke praemier er ydet.

Artikel 46

Praemien for endelig nedlaeggelse kan ikke ydes for de arealer, der er omhandlet i artikel 6, tredje afsnit.

Artikel 47

1. Det praemiebeloeb, der ydes,

- beregnes paa grundlag af en referencesats paa 3 500 ECU pr. ha for et gennemsnitsudbytte for Faellesskabet paa 50 hl pr. ha, og

- justeres under hensyntagen til gennemsnitsudbyttet for den paagaeldende region efter skalaer, der skal fastsaettes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

2. For ryddede arealer udbetales praemien til vindyrkeren med 50 % i det aar, i hvilket rydningsarbejdet har fundet sted, og med 10 % i hvert af de fem foelgende aar.

3. Udbetalingen af praemier for endelig nedlaeggelse betragtes som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 729/70.

De stoetteberettigede beloeb finansieres af EUGFL, Garantisektionen.

Artikel 48

Den nedlaeggelsespraemie, der er omhandlet i dette afsnit, kan ikke kumuleres med de praemier, der er omhandlet i forordning (EOEF) nr. 2078/92 og (EOEF) nr. 2080/92.

Artikel 49

Inden udgangen af produktionsaaret 1997/98 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en rapport paa grundlag af en evaluering af ordningen for endelig nedlaeggelse af vinarealer.

Udgifterne til naevnte evaluering betragtes som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 729/70.

Artikel 50

Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.

AFSNIT VIII AEndring af forordning (EOEF) nr. 823/87

Artikel 51

Artikel 11, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 823/87 affattes saaledes:

»2. Overskridelse af det fastsatte basisudbytte medfoerer forbud mod at anvende den oenskede betegnelse for hoesten som helhed.

I tilfaelde af en overskridelse kan den af den paagaeldende medlemsstat udpegede instans dog tillade anvendelse af den oenskede betegnelse, naar:

- vejrforholdene i produktionsaaret har vaeret saerligt gunstige for produktionen, navnlig i kvalitativ henseende

- overskridelsen ikke er paa mere end 20 % af det fastsatte basisudbytte

- en maengde svarende til overskridelsen af udbyttet destilleres uden nogen form for offentlig stoette.

Den maengde, for hvilken betegnelsens anvendelse tillades, kan i intet tilfaelde overstige basisudbyttet.

Medlemsstaterne kan fastsaette, at halvdelen af den maengde, der overstiger basisudbyttet, skal oplagres uden mulighed for markedsfoering i loebet af produktionsaaret. Denne maengde kan anerkendes i forbindelse med et eller flere efterfoelgende aars hoest, eventuelt efter sammenstikning med den paagaeldende kvbd fra naevnte hoest.«

AFSNIT IX AEndring af forordning (EOEF) nr. 2048/89

Artikel 52

I forordning (EOEF) nr. 2048/89 foretages foelgende aendringer:

1) Artikel 1, stk. 2, andet led, affattes saaledes:

»- kontrollen af regnskaber i henhold til forordning (EOEF) nr. 4045/89 (*)

(*) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 18.«

2) Artikel 3 affattes saaledes:

»Artikel 3

Principper

1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at forbedre kontrollen med overholdelsen af forskrifterne for vinsektoren.

2. Medlemsstaterne opstiller programmer for den kontrol, der hvert aar skal foretages fra den 1. januar. Programmerne indeholder angivelse af kontrollens art og hyppighed, og de opstilles paa en saadan maade, at de for hele den paagaeldende medlemsstats omraade omfatter et repraesentativt udsnit af alle de vinprodukter, der hoestes, forarbejdes, fremstilles og markedsfoeres, eller som opbevares med henblik paa markedsfoering. Fastlaeggelsen af den kontrol, der skal gennemfoeres, foretages paa grundlag af en risikoanalyse.

3. Medlemsstaterne meddeler inden den 1. oktober forud for det aar, hvor kontrollen skal gennemfoeres, Kommissionen deres programmer samt de kriterier, der er anvendt ved deres udarbejdelse.

Kommissionen kan kraeve, at programmerne aendres.

4. Medlemsstaterne fremsender hvert aar inden den 1. maj Kommissionen alle relevante oplysninger om, hvorledes programmerne er blevet gennemfoert i det foregaaende aar, idet de praeciserer:

- antallet og arten af de udfoerte kontrolforanstaltninger

- antallet og arten af de konstaterede uregelmaessigheder.

5. Medlemsstaterne paaser, at de ansvarlige instanser raader over tilstraekkeligt stort, kvalificeret og erfarent personale til effektivt at kunne udfoere kontrollen paa vinomraadet.«

3) I artikel 4, stk. 2,

a) indsaettes som foerste led:

»- samordner alle de kontrolforanstaltninger, der gennemfoeres af de ansvarlige instanser paa vinomraadet«

b) affattes fjerde led saaledes:

»- meddeler Kommissionen de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 3, stk. 1, kontrolprogrammerne og de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3 og 4.«

4) Artikel 6 affattes saaledes:

»Artikel 6

Saerligt inspektoerkorps under Kommissionen

1. Kommissionen opretter et saerligt inspektoerkorps, som skal udfoere de opgaver, der er fastlagt i stk. 2, med henblik paa i samarbejde med medlemsstaternes kompetente instanser at opnaa en mere ensartet anvendelse af bestemmelserne paa vinomraadet.

Kommissionen paaser, at disse inspektoerer har den faglige viden, de kvalifikationer og den erfaring, der er noedvendig for udfoerelsen af deres opgaver.

2. De opgaver, der varetages af det saerlige inspektoerkorps, tjener foelgende formaal:

a) at samarbejde om den kontrol, som medlemsstaternes kompetente instanser har vedtaget at gennemfoere

b) paa Kommissionens initiativ at foretage kontrol, som medlemsstaternes inspektoerer indbydes til at deltage i

c) at evaluere de indfoerte kontrolordninger og de procedurer, der foelges, samt de opnaaede resultater

d) at opnaa kendskab til de foranstaltninger, som de kompetente myndigheder traeffer med henblik paa en bedre overholdelse af forskrifterne paa vinomraadet, forebyggelse og afsloering af overtraedelser samt paalaeggelse af sanktioner for konstaterede uregelmaessigheder

e) at fremme samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem de forskellige medlemsstaters instanser for derved at bidrage til en ensartet anvendelse af forskrifterne paa vinomraadet og at lette omsaetningen af vinprodukter.

Medlemsstaternes inspektoerer varetager gennemfoerelsen af de kontrolopgaver, der er omhandlet i foerste afsnit, litra a).

3. I forbindelse med den kontrol, der skal gennemfoeres i henhold til stk. 2, foerste afsnit, litra b), giver Kommissionen i god tid inden kontrollens paabegyndelse oplysning herom til kontaktinstansen i den medlemsstat, paa hvis omraade kontrollen skal finde sted. Kommissionen giver oplysning om de steder, hvor kontrollen skal foretages, og samarbejder med medlemsstatens kompetente myndigheder om den praktiske tilrettelaeggelse.

Kommissionens saerlige inspektoerer forelaegger en skriftlig fuldmagt med oplysning om deres identitet og befoejelser.

Ved udfoerelsen af deres opgaver har inspektoererne de rettigheder og befoejelser, der er omhandlet i artikel 5, foerste til femte led, med forbehold af de begraensninger medlemsstaterne maatte have paalagt deres egne inspektoerer i udoevelsen af den paagaeldende kontrol.

Kommissionens saerlige inspektoerer udviser under deres kontrolvirksomhed en optraeden, der er forenelig med de regler, og den praksis, der gaelder for medlemsstaternes personale, ligesom de har tavshedspligt.

Hvis Kommissionens saerlige inspektoerer stoeder paa vanskeligheder i forbindelse med udfoerelsen af opgaverne, stiller den paagaeldende medlemsstat de midler til raadighed, der er noedvendige, for at de kan gennemfoere deres arbejde paa tilfredsstillende vis.

4. Kommissionen etablerer passende forbindelser med medlemsstaternes kontaktinstanser med henblik paa at udarbejde programmer for faelles kontrolforanstaltninger. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, saaledes at denne lettere kan udfoere sin opgave.

5. Kommissionen sender hurtigst muligt en meddelelse om resultaterne af de saerlige inspektoerers arbejde til den paagaeldende medlemsstats kontaktinstans; i meddelelsen goeres der rede for de vanskeligheder og de overtraedelser af gaeldende bestemmelser, der maatte vaere konstateret.

6. Den paagaeldende medlemsstat giver hurtigst muligt Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, den har truffet for at bringe de konstaterede vanskeligheder eller overtraedelser til ophoer, og navnlig om den administrative eller retslige forfoelgning, der maatte vaere indledt, og om de sanktioner, der maatte vaere paalagt.

7. De konstaterede forhold, som meddeles medlemsstaten i henhold til stk. 5, er at sidestille med dem, der er omhandlet i artikel 9 i forordning (EOEF) nr. 729/70, hvis medlemsstaten ikke soerger for, at de saaledes meddelte vanskeligheder og overtraedelser bringes til ophoer.«

5) Som artikel 7a indsaettes:

»Artikel 7a

Eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87.«

6) Bilaget ophaeves.

AFSNIT X Forenklet fortegnelse over vindyrkningsarealer

Artikel 53

1. De medlemsstater, som producerer frilandsdruer, skal i overensstemmelse med dette afsnit for de regioner paa deres omraade, der er tilplantet med vin, udarbejde og ajourfoere en forenklet fortegnelse over vindyrkningsarealer.

De medlemsstater, hvis samlede frilandsvindyrkningsareal er paa under 500 ha, er fritaget for forpligtelsen til at udarbejde en fortegnelse over vindyrkningsarealer. Det kan efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87 vedtages, at denne undtagelse ogsaa gaelder for regioner, hvis samlede frilandsvindyrkningsareal er marginalt.

2. Udarbejdelsen og den regelmaessige ajourfoering af fortegnelsen over vindyrkningsarealer har bl.a. til formaal:

- at give et noejagtigt kendskab til de arealer, der er tilplantet med vin i Faellesskabet, at foelge udviklingen i disse arealer og at udarbejde skoen over produktionen i de enkelte regioner

- at lette forvaltningen og at foelge anvendelsen af de foranstaltninger, der traeffes inden for vinsektoren, og bl.a. at evaluere gennemfoerelsen af de regionalprogrammer, der er omhandlet i afsnit I

- at vaere et effektivt basisinstrument for den kontrol, der skal foretages i vinsektoren, navnlig vedroerende nedlaeggelse af vinarealer, genbeplantningsret og stoette, der ydes i henhold til faellesskabsbestemmelserne.

3. Fortegnelsen over vindyrkningsarealer skal opfylde de noedvendige tekniske forudsaetninger for, at den kan anvendes som et paalideligt referencegrundlag, der let kan ajourfoeres loebende. Den skal give mulighed for identifikation og lokalisering af de marker, der er omhandlet i artikel 55, og for indlaesning af de oplysninger fra producenterne, der er omhandlet i artikel 56.

Artikel 54

1. Medlemsstaterne udarbejder inden den 1. juli 1996 en grafisk referencebase, der daekker hele omraadet, inden for hvilket der dyrkes vin i deres vinregioner.

Den grafiske referencebase kan udarbejdes:

a) paa grundlag af den fortegnelse over vindyrkningsarealer, der er udarbejdet i henhold til forordning (EOEF) nr. 2392/86, eller

b) ved hjaelp af fotografier, der har gennemgaaet en passende teknisk behandling, og som om noedvendigt praeciseres og suppleres ved besoeg paa stedet, eller

c) ved hjaelp af matrikelfortegnelsen eller andre former for teknik, der anvendes ved udarbejdelsen af den markfortegnelse, der er omhandlet i det integrerede system, der indfoertes i henhold til forordning (EOEF) nr. 3508/92 (18).

2. Medlemsstaterne foretager hvert femte aar en fornyelse af den grafiske base for alle deres vindyrkningsregioner ved optagelse af nye fotografier eller anvendelse af en anden tilsvarende teknik.

3. Den grafiske base ajourfoeres loebende, saa den viser udviklingen i de arealer, der anvendes til vindyrkning.

Artikel 55

1. I den grafiske referencebase lokaliserer og identificerer medlemsstaterne de vinmarker:

- der er omfattet af regionalprogrammerne som omhandlet i afsnit I

- for hvilke der i henhold til faellesskabsbestemmelserne ydes praemie saasom de praemier for nedlaeggelse af vinarealer og de andre praemier, der er omhandlet i afsnit I

- der er genstand for rydning/omstrukturering uden for praemieordningerne, og for hvilke der ansoeges om genbeplantningsret, jf. bilag IV til forordning (EOEF) nr. 822/87

- paa hvilke der foretages nyplantninger paa de i artikel 4 i samme forordning anfoerte betingelser.

Medlemsstaterne kan i den grafiske base lokalisere de marker, der i oejeblikket er identificeret i den fortegnelse over vindyrkningsarealer, der er udarbejdet i henhold til forordning (EOEF) nr. 2392/86.

Identifikationen af marker og vindyrkere foretages paa en maade, der er forenelig med de procedurer, der er fastsat under det integrerede kontrolsystem, der indfoertes ved forordning (EOEF) nr. 3508/92.

2. Den i stk. 1 omhandlede lokalisering og identifikation foretages paa initiativ af de vindyrkere, der er forpligtede til at indgive en anmeldelse, bl.a. i forbindelse med gennemfoerelsen af et regionalprogram, for at opnaa stoette, for at rydde et vinareal, for at faa fastslaaet en genbeplantningsret og senere for at udoeve denne ret.

Lokaliseringen og individualiseringen af markerne foretages paa dokumenter, der stammer fra den grafiske referencebase, og som de kompetente myndigheder stiller til raadighed for de paagaeldende.

3. Der udbetales ingen stoette for marker, der ikke senest paa tidspunktet for ansoegningens indgivelse er lokaliseret og identificeret i overensstemmelse med denne artikel.

Enhver genbeplantning eller nyplantning, for hvilken der ikke er indgivet en skriftlig anmeldelse til de kompetente myndigheder, er ulovlig og skal ryddes uden praemie.

4. Enhver ulovlig nyplantning eller genbeplantning som konstateres i forbindelse med udarbejdelse eller kontrol af fortegnelsen over vindyrkningsarealer, skal ryddes uden praemie.

5. Der kan kun ydes faellesskabsstoette til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, hvis den forenklede fortegnelse over vindyrkningsarealer er oprettet for den paagaeldende region og anvendes i forbindelse med kontrollen vedroerende de paagaeldende foranstaltninger.

Artikel 56

Databasen med fortegnelsen over vindyrkningsarealer indeholder oplysningerne vedroerende de bedrifter og marker, der er omfattet af de i artikel 55 naevnte anmeldelser, og er begraenset til de oplysninger, der er noedvendige for en korrekt forvaltning af de paagaeldende ordninger.

Artikel 57

1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres plan vedroerende oprettelsen af fortegnelsen over vindyrkningsarealer og angiver heri de tekniske loesninger, der er valgt.

2. Faellesskabet deltager i finansieringen af oprettelsen og fornyelsen af den grafiske base med 50 % af de stoetteberettigede udgifter, som bestemmes efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/87. Faellesskabets medfinansiering omfatter de planer, der opfylder kravene i dette afsnit.

Faellesskabets medfinansiering omfatter ikke udgifter til ajourfoering af fortegnelsen.

3. Den i stk. 2 omhandlede finansiering betragtes som en intervention til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 729/70. Medfinansieringen finder sted under EUGFL, Garantisektionen.

4. Omregningen af beloeb udtrykt i ecu og national valuta foretages ved hjaelp af de omregningskurser, der gaelder den foerste arbejdsdag i kalenderaaret for arbejdets udfoerelse, og som offentliggoeres i C-udgaven af De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 58

Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til opbevaring og beskyttelse af de indsamlede oplysninger. De soerger for, at fortegnelsen kun benyttes i forbindelse med anvendelsen af retsforskrifterne paa vinomraadet, paa det integrerede system med henblik paa strukturforanstaltninger, og til statistiske formaal.

Artikel 59

Efter i god tid at have underrettet de kompetente nationale myndigheder herom kan Kommissionens inspektoerer foretage:

- enhver undersoegelse og enhver kontrol af alle de foranstaltninger, der er truffet med henblik paa udarbejdelse af fortegnelsen, og af stoetteberettigelsen for de udgifter, der er anmeldt med henblik paa Faellesskabets medfinansiering

- kontrol ved de tjenester og organer eller virksomheder, som medvirker ved udarbejdelsen af fortegnelsen.

Artikel 60

Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette afsnit og de noedvendige overgangsbestemmelser vedtages efter proceduren i artikel 83 i forordning (EOEF) nr. 822/ 87.

En forskudsordning kan vedtages efter samme procedure.

AFSNIT XI Afsluttende bestemmelser

Artikel 61

Forordning (EOEF) nr. 2392/86 og (EOEF) nr. 1442/88 ophaeves.

Artikel 62

Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra begyndelsen af produktionsaaret 1995/96.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 59.

(2) EFT nr. L 368 af 31. 12. 1991, s. 3.

(3) EFT nr. L 132 af 28. 5. 1988, s. 3.

(4) EFT nr. L 182 af 24. 7. 1993, s. 7.

(5) EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 993/62.

(6) EFT nr. L 208 af 31. 7. 1986, s. 1.

(7) EFT nr. L 353 af 17. 12. 1990, s. 23.

(8) EFT nr. L 202 af 14. 7. 1989, s. 32.

(9) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 3.

(10) EFT nr. L 154 af 25. 6. 1993, s. 39.

(11) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 9.

(12) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, henholdsvis s. 85, 91, og 96.

(13) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12.

(14) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1.

(15) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.

(16) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1.

(17) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.

(18) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 1.

BILAG I

NATIONAL REFERENCEPRODUKTION

>TABELPOSITION>

BILAG II

Bilagene til forordning (EOEF) nr. 822/87 affattes saaledes:

»BILAG I

DE I ARTIKEL 1, STK. 4, LITRA a), NAEVNTE DEFINITIONER

1. Friske druer: den til vinfremstilling anvendte modne eller let toerrede vinstokfrugt, som efter de saedvanlige vinmetoder kan perses eller presses, og som kan gaere spontant alkoholisk.

2. Druemost: det af friske druer paa naturlig maade eller ved fysiske processer fremstillede flydende produkt. Der tillades et virkeligt alkoholindhold i druemosten paa hoejst 1 % vol.

3. Druemost i gaering: det ved gaering af druemost fremkomne produkt med et virkeligt alkoholindhold paa over 1 % vol og under tre femtedele af dets totale alkoholindhold udtrykt i volumen, dog anses visse kvbd, der har et virkeligt alkoholindhold paa under tre femtedele af det totale alkoholindhold udtrykt i volumen, dog ikke under 5,5 % vol, ikke som druemost i gaering.

4. Druemost i gaering, af let toerrede druer: det ved delvis gaering af druemost af let toerrede druer fremkomne produkt, hvis totale sukkerindhold inden gaering er mindst 272 g/l, og hvis naturlige og virkelige alkoholindhold ikke maa vaere under 8 % vol.

5. Druemost, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol: det produkt, som

- er fremstillet i Faellesskabet

- har et virkeligt alkoholindhold paa 12 % vol eller derover, men under 15 % vol, og som

- er fremstillet ved, at der til ugaeret druemost med et naturligt alkoholindhold paa mindst 8,5 % vol, som udelukkende hidroerer fra de i artikel 69 omhandlede vinstoksorter, tilsaettes:

- enten neutral alkohol fremstillet af vinstokprodukter, herunder alkohol, fremstillet ved destillation af toerrede druer, med et virkeligt alkoholindhold paa mindst 95 % vol

- eller et ikkerektificeret produkt frembragt ved destillation af vin og med et virkeligt alkoholindhold paa mindst 52 % vol og hoejst 80 % vol.

6. Koncentreret druemost: ikkekaramelliseret druemost, som:

- fremstilles ved delvis dehydrering af druemost under anvendelse af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, saaledes at refraktometret som anvendt efter metoden i bilaget til forordning (EOEF) nr. 543/86 ved 20 °C ikke viser under 50,9 %

- udelukkende stammer fra de i artikel 69 omhandlede vinstoksorter

- er produceret inden for Faellesskabet, og

- er fremstillet af druemost, der mindst udviser det minimum af naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen, som gaelder for den vinavlszone, i hvilken druerne er hoestet.

Der tillades et virkeligt alkoholindhold i den koncentrerede druemost paa hoejst 1 % vol.

7. Koncentreret rektificeret druemost: det flydende ikkekaramelliserede produkt, som:

- fremstilles ved delvis dehydrering af druemost under anvendelse af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, saaledes at refraktometret ved 20 °C viser mindst 61,7 %, naar det anvendes i overensstemmelse med metoden i bilaget til forordning (EOEF) nr. 543/86

- har undergaaet godkendte behandlinger til afsyring og fjernelse af andre bestanddele end sukker

- besidder foelgende egenskaber:

- pH paa hoejst 5 ved 25° Brix

- en absorbans paa hoejst 0,100 ved 25° Brix ved 425 nm og en vejlaengde paa 1 cm

- et indhold af saccharose, der ikke kan paavises ved en naermere fastsat analysemtode

- et Folin-Ciocalteau-indeks paa hoejst 6 ved 25° Brix

- et titreringssyreindhold paa hoejst 15 milliaekvivalenter/kg af det totale sukkerindhold

- et indhold af svovldioxid paa hoejst 25 mg/kg af det totale sukkerindhold

- et totalindhold af kationer paa hoejst 8 milliaekvivalenter/kg af det totale sukkerindhold

- en ledningsevne paa hoejst 120 ìS/cm ved 25° Brix og ved 20 °C

- et indhold af hydroxymethylfurtural paa hoejst 25 mg/kg af det totale sukkerindhold

- spor af mesoinositol

- udelukkende stammer fra de i artikel 69 omhandlede vinstoksorter

- er produceret inden for Faellesskabet

- er fremstillet af druemost, der mindst udviser det mindste naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, som gaelder for den vinavlszone, i hvilken druerne er hoestet.

Der tillades et virkeligt alkoholindhold i den rektificerede koncentrerede druemost paa hoejst 1 % vol.

8. Druesaft: det flydende produkt, der er ugaeret, men som kan gaere, og som frembringes gennem behandlinger, der goer det egnet til at drikkes i uforarbejdet stand; det fremstilles

a) af friske druer eller af druemost, eller

b) ved fortynding af:

- koncentreret druemost, herunder koncentreret druemost, defineret i overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, litra a), eller af

- koncentreret druesaft.

Der tillades et virkeligt alkoholindhold i druesaften paa hoejst 1 % vol.

9. Koncentreret druesaft: ikkekaramelliseret druesaft, som fremstilles ved delvis dehydrering af druesaft under anvendelse af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, saaledes at refraktometret som anvendt efter metoden i bilaget til forordning (EOEF) nr. 543/86 ved 20 °C ikke viser under 50,9 %.

Der tillades et virkeligt alkoholindhold i den koncentrerede druesaft paa hoejst 1 % vol.

10. Vin: det produkt, som fremstilles udelukkende ved alkoholisk, fuldstaendig eller delvis gaering af friske druer, persede eller upersede, eller af druemost.

11. Ung ikkefaerdiggaeret vin: den vin, hvis alkoholiske gaering endnu ikke er faerdig, og hvis baerme endnu ikke er udskilt.

12. Vin egnet til fremstilling af bordvin: vin som:

- udelukkende hidroerer fra vinstoksorter, som er naevnt i artikel 69

- produceres inden for Faellesskabet, og

- mindst har det naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, der er fastsat for den vinavlszone, i hvilken den er blevet produceret.

13. Bordvin: andre vine end kvbd, der:

- udelukkende hidroerer fra vinstoksorter, som er naevnt i artikel 69

- produceres inden for Faellesskabet

- efter de eventuelle processer, der er naevnt i artikel 19, har et virkeligt alkoholindhold paa 8,5 % vol eller derover, for saa vidt saadan vin udelukkende fremstilles af druer, som er hoestet i vinavlszone N, og paa 9 % vol eller derover for vinavlszone M og S, samt et totalt alkoholindhold paa hoejst 15 % vol

- derudover har et totalt syreindhold paa 4 g/l eller derover udtrykt i vinsyre, dvs. 53,3 milliaekvivalenter/l.

For vine, der er produceret paa visse vindyrkningsarealer, der skal fastlaegges, og som er produceret uden tilsaetning og ikke indeholder mere end 5 g restsukker, kan den maksimale graensevaerdi for det totale alkoholindhold imidlertid forhoejes til 17 % vol.

»Retsina-bordvin« er bordvin, som har vaeret genstand for tilsaetning af Aleppofyr-harpiks i henhold til betingelser, der skal fastlaegges.

14. Hedvin: et produkt:

A. der er fremstillet i Faellesskabet

B. med:

- et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 15 % vol og hoejst 22 % vol

- et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 17,5 % vol, med undtagelse af visse kvalitetshedvine fremstillet i bestemte dyrkningsomraader (khvbd) i henhold til en fortegnelse, der skal fastlaegges

C. fremstillet:

a) paa grundlag af:

- druemost i gaering, eller

- vin, eller

- en blanding af ovennaevnte produkter, eller

- druemost eller en blanding af druemost med vin for saa vidt angaar visse naermere bestemte khvbd

idet samtlige ovennaevnte produkter for hedvine og khvbd skal:

- hidroere fra naermere bestemte vinstoksorter, der er udvalgt blandt de i artikel 69 omhandlede, og

- med undtagelse af visse khvbd i henhold til en endnu ikke fastlagt fortegnelse have et oprindeligt naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 12 % vol

b) og ved tilsaetning:

i) alene eller blandet:

- af neutral vinalkohol, herunder alkohol fremstillet ved destillation af toerrede druer, med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 96 % vol

- af destillat af vin eller af toerrede druer med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 52 % og hoejst 86 % vol

ii) samt i givet fald af et eller flere af foelgende produkter:

- koncentreret druemost

- en blanding af de i punkt 1 omhandlede produkter med en under litra a), foerste og fjerde led, omhandlet druemost

iii) for visse naermere bestemte khvbd i henhold til en endnu ikke fastlagt fortegnelse:

- enten af de under nr. i) omhandlede produkter, alene eller blandet

- eller af et eller flere af foelgende produkter:

- alkohol af vin eller af toerrede druer, med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen paa mindst 95 % vol og hoejst 96 % vol

- braendevin af vin eller af presserester fra vindruer, med et virkeligt alkoholindhold paa mindst 52 % vol og hoejst 86 % vol

- braendevin af toerrede druer, med et virkeligt alkoholindhold paa mindst 52 % vol og hoejst 94,5 % vol

- samt i givet fald af et eller flere af foelgende produkter:

- druemost i gaering, fremstillet af let toerrede druer

- koncentreret druemost, der er fremstillet ved direkte opvarmning, og som bortset fra denne proces svarer til definitionen af koncentreret druemost

- koncentreret druemost

- en blanding af en af de i andet led omhandlede produkter med en i litra a), foerste og fjerde led, omhandlet druemost.

15. Mousserende vin: bortset fra den i artikel 67, stk. 2, andet afsnit, omhandlede undtagelsesbestemmelse, det produkt, som er fremstillet ved foerste eller anden alkoholgaering:

- af friske druer

- af druemost

- af vin

egnet til fremstilling af bordvin,

- af bordvin

- af kvbd

- eller, paa de i artikel 68 omhandlede betingelser, af indfoert vin

og som, naar beholderen aabnes, kendetegnes ved udstroemning af kuldioxid udelukkende hidroerende fra gaeringen, og i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk paa mindst 3 bar, der skyldes kuldioxid i oploesning.

16. Mousserende vin tilsat kulsyre: det produkt, som:

- fremstilles af bordvin, jf. dog artikel 67, stk. 2, andet afsnit

- er fremstillet i Faellesskabet

- naar beholderen aabnes, kendetegnes ved udstroemningen af kuldioxid, der helt eller delvis er tilsat

- i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk paa mindst 3 bar, der skyldes kuldioxid i oploesning.

17. Perlevin: det produkt, som:

- fremstilles af bordvin, af kvbd eller af produkter, der er egnede til fremstilling af bordvin eller kvbd, for saa vidt disse vine eller produkter har et totalt alkoholindhold paa mindst 9 %

- har et virkeligt alkoholindhold paa mindst 7 % vol

- i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk paa mindst 1 og hoejst 2,5 bar, som skyldes endogen kuldioxid i oploesning

- er paafyldt beholdere, der rummer 60 l eller derunder.

18. Perlevin tilsat kulsyre: det produkt, som:

- fremstilles af bordvin, af kvbd eller af produkter, der er egnede til fremstilling af bordvin eller kvbd

- har et virkeligt alkoholindhold paa mindst 7 % vol og et totalt alkoholindhold paa mindst 9 % vol

- i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk paa mindst 1 og hoejst 2,5 bar, som skyldes helt eller delvis tilsat kuldioxid i oploesning

- er paafyldt beholdere, der rummer 60 l eller derunder.

19. Vineddike: eddike, som:

- udelukkende fremstilles ved eddikesyregaering af vin

- har et i eddikesyre udtrykt syreindhold af mindst 60 g/l.

20. Vinbaerme: den rest, som afsaetter sig i beholdere, der indeholder vin, efter gaeringen eller under lagringen eller efter den tilladte behandling, samt den rest, der fremkommer ved filtrering eller centrifugering af dette produkt.

Foelgende betragtes ligeledes som vinbaerme:

- den rest, som afsaetter sig i beholdere, der indeholder druemost, under lagringen eller efter den tilladte behandling

- den rest, der fremkommer ved filtrering eller centrifugering af dette produkt.

21. Presserester fra vindruer: den gaerede eller ikkegaerede rest ved presning af druer.

22. »Piquettevin«: det produkt, som:

- fremstilles ved gaering af ubehandlede presserester af druer udbloedt i vand eller

- ved udvaskning i vand af gaerede presserester af druer.

23. Vin, tilsat alkohol: det produkt, som:

- har et virkeligt alkoholindhold paa mindst 18 % vol og hoejst 24 % vol

- udelukkende fremstilles ved, at der til en vin uden restsukker tilsaettes et ikkerektificeret, ved destillation af vin opstaaet produkt med et virkeligt alkoholindhold paa hoejst 86 % vol

- har et indhold af flygtig syre paa hoejst 1,50 g/l udtrykt i eddikesyre.

BILAG II

ALKOHOLINDHOLD

1. Ved virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen forstaas antal liter ren alkohol ved 20 °C, som findes i 100 l af produktet ved samme temperatur.

2. Ved potentielt alkoholindhold udtrykt i volumen forstaas antal liter ren alkohol ved 20 °C, som vil kunne dannes ved udgaering af det sukker, der findes i 100 l af produktet ved samme temperatur.

3. Ved totalt alkoholindhold udtrykt i volumen forstaas summen af virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen og potentielt alkoholindhold udtrykt i volumen.

4. Ved naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen forstaas det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i det paagaeldende produkt forud for en hvilken som helst tilsaetning.

5. Ved virkeligt alkoholindhold udtrykt i masse forst