Nr. C 214/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 8. 88 
vedtagelsen af førnævnte forordning, bør der vedtages en 
særlig forordning om udførsel af levnedsmidler; 
ud fra et etisk synspunkt er det efter nukleare ulykker eller 
andre tilfælde af strålingsfare ikke forsvarligt at tillade 
udførsel til tredjelande af produkter, hvis radioaktivitet 
overskrider de maksimalt tilladte niveauer, som gælder for 
produkter bestemt til indenlandsk forbrug, og desuden er 
det under sådanne særlige forhold i praksis vanskeligt at 
behandle produkterne på forskellig måde afhængig af deres 
endelige bestemmelsessted; 
bestemmelserne vedrørende udførsel bør ligeledes omfatte 
foder, eftersom disse produkter af hensyn til befolkningens 
sundhed er omfattet af forordning (Euratom) nr. 3954/87; Artikel 2 
Levnedsmidler og foder, hvis radioaktivitet overskrider de 
maksimalt tilladte niveauer, som finder anvendelse i 
medfør af de i artikel 2 og 3 i forordning (Euratom) 
nr. 3954/87 omhandlede bestemmelser, kan ikke udføres. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne kontrollerer, at de i artikel 2 omhandlede 
maksimalt tilladte niveauer overholdes. 
Artikel 4 
der bør derfor fastsættes betingelser for udførsel af 
levnedsmidler og foder efter nukleare ulykker eller andre 
tilfælde af strålingsfare, og de maksimalt tilladte niveauer 
for radioaktivitet, som er fastsat i omhandlede forordning, 
bør anvendes på disse produkter — Hver medlemsstat giver Kommissionen alle oplysninger 
vedrørende gennemførelsen af denne forordning, især om 
tilfælde, hvor de maksimalt tilladte niveauer ikke er blevet 
overholdt. Kommissionen videregiver disse oplysninger til 
de øvrige medlemsstater. 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. I denne forordning fastlægges betingelserne for 
udførsel af levnedsmidler og foder efter nukleare ulykker 
eller andre tilfælde af strålingsfare, som kan medføre 
væsentlig radioaktiv kontamination af levnedsmidler. 
2. Ved »levnedsmidler« forstås i denne forordning 
produkter, som i uforarbejdet stand eller efter forarbejd­
ning er bestemt til føde for mennesker, og ved »foder« 
forstås produkter, som kun er bestemt til føde for dyr. Artikel 5 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning ved­
tages af Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 7 i 
forordning (Euratom) nr. 3954/87. Med henblik herpå 
nedsættes der et ad hoc-udva\g. 
Artikel 6 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder 
umiddelbart i hver medlemsstat. 
Forslag til Rådets resolution om bekæmpelse af racisme og fremmedhad 
KOM(88) 318 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 29. juni 1988) 
(88/C 214/12) 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OM BEKÆMPELSE AF RACISME OG 
FREMMEDHAD 
1. Bekæmpelse af racisme og fremmedhad er et led i overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, som er et 
af de væsentlige elementer i Fællesskabets identitet og integrationsproces (J). 
(*) Se bl.a. fælles erklæring om overholdelse af de grundlæggende rettigheder i Det Europæiske Fællesskab 
(EFTnr. C 103 af 7.4.1977). 
16. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 214/33 
I indledningen til Den Europæiske Fælles Akt erindres der i så henseende om staternes vilje til »at fremme 
demokratiet på grundlag af de grundlæggende rettigheder, der er anerkendt i medlemsstaternes forfatninger og 
love, i Konventionen til Beskyttelse af Menneskerettigheder og grundlæggende Frihedsrettigheder og i Den 
Europæiske Socialpagt, navnlig frihed, lighed og social retfærdighed« og om det ansvar, der påhviler Europa 
»med hensyn til ganske særligt at lægge vægt på de demokratiske principper og overholdelsen af de 
retsprincipper og menneskerettigheder, som de værner om«. 
2. I en periode med økonomisk og social krise, der er præget af voksende fremmedhad, tages der inden for 
Fællesskaberne stadig flere initiativer med henblik på at gennemføre social lighed. Der skal her nævnes: 
— Meddelelse fra Kommissionen til Rådet af 29. marts 1984 om iværksættelse af en middelhavspolitik for Det 
Udvidede Fællesskab (') 
— Meddelelse fra Kommissionen til Rådet af 1. marts 1985 om retningslinjer for Fællesskabets 
indvandrerpolitik (2) og efterfølgende Europa-Parlamentets beslutning af 9. maj 1985 (3) og Rådets 
resolution af 16. juli 1985 (4) 
— i Europa-Parlamentets beslutning af 16. januar 1986 om den voksende fascisme og racisme i Europa (5) 
opfordres »Kommissionen, Rådet og de øvrige fællesskabsinstitutioner, parlamentsudvalgene, Europa-
Parlamentets præsidium samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter til at træffe de nødvendige 
foranstaltninger med henblik på at gennemføre henstillingerne i undersøgelsesudvalgets betænkning« 
— den fælles erklæring om bekæmpelse af racisme og fremmedhad af 11. juni 1986 (6), hvor Europa-
Parlamentet, Rådet, repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, og Kommissionen »finder 
det yderst vigtigt, at der træffes enhver nødvendig foranstaltning for at sikre gennemførelsen af dette fælles 
forsæt« (beskytte det enkelte samfundsmedlems personlighed og værdighed samt at afvise enhver form for 
isolering af udlændinge). 
3. EF-medlemsstaternes love foreskriver selvsagt, at alle borgere skal behandles lige, og at de grundlæggende 
rettigheder skal overholdes. Flere medlemsstater har for længe siden indført en lovgivning, hvorefter racistiske 
handlinger og udtalelser i ord og skrift er strafbare, og som indrømmer sammenslutninger, der har til formål at 
bekæmpe racisme, ret til at indtræde som part i en straffesag og indgive klage til anklagemyndigheden over 
diskriminerende forhold. Sådanne lovbestemmelser, som de offentlige myndigheder bør håndhæve strikt 
(iværksættelse af straffesagen på anklagemyndighedens eget initiativ), bør udbygges, f.eks. ved en mere 
restriktiv definition af begrebet »legitim begrundelse«, der undertiden tjener til at dække de virkelige 
bevæggrunde for et afslag på goder, beskæftigelse eller tjenester, ved en udvidelse af kredsen af juridiske 
personer, der kan indtræde, som part i en straffesag og ved en tilpasning til de bestemmelser, der beskytter 
trykkefriheden. Endelig kunne de nugældende bestemmelser med fordel suppleres med mæglingsprocedurer, 
som allerede er indført i en række medlemsstater, navnlig i områder, hvor forholdene er meget spændte. Det er i 
den forbindelse særlig ønskeligt, at de sammenslutninger, der bekæmper forskelsbehandling på baggrund af 
racisme eller fremmedhad, medvirker i betragtning af deres fleksible strukturer, som muliggør hurtige og 
effektive indgreb for at søge at løse konfliktsituationer. Mægling skulle navnlig spille en rolle i forbindelse med 
beskæftigelse og boligforhold, der er af afgørende betydning for indvandrernes integration, og som giver sig 
umiddelbart udtryk i deres sundhed, indkomst og skolegang. 
4. Men det er helt klart, at man ikke ved straf alene kan komme alle former for racisme og fremmedhad til livs. 
Parallelt med de rent juridiske eller institutionelle foranstaltninger bør iværksættelsen af en særlig politik 
fremmes, især med henblik på at skabe kommunikation mellem befolkningsgrupperne. 
Følelser af fremmedhad og udslag af racisme får næring ved andres uvidenhed og ved ukendskab til de 
forskellige kulturer. De udspringer ligeledes af manglende tilpasning af uddannelsesstrukturerne. 
Kommissionen er overbevist om, at informations- og kommunikationsstrukturerne bør udbygges og 
uddannelsesindsatsen forøges. 
5. Vedrørende information bør følgende foranstaltninger fremmes eller intensiveres: 
(*) KOM(84) 107 endelig udg., 29. marts 1984. 
(2) KOM(85) 48 endelig udg., 1. marts 1985. 
(3) EFT nr. C 141 af 10.6.1985. 
(4) EFT nr. C 186 af 26.7.1985. 
(5) EFT nr. C 36 af 17.2.1986. 
(6) EFTnr. C 158 af 25.6.1986. 
Nr. C 214/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 8. 88 
— sammenlignende retsvidenskabelige undersøgelser af, hvilke retsmidler der er blevet iværksat i de forskellige 
medlemsstater for at straffe handlinger og udtalelser i ord eller skrift, der udspringer af racisme eller 
fremmedhad, 
— opslag af love og af fælleserklæringer på offentlige steder, såsom rådhuse, politistationer, skoler, 
posthuse ...) samt offentliggørelse af retspraksis både i pædagogisk øjemed og med det formål at bremse 
udslag af racisme, 
— befolkningsundersøgelser (Eurobarometer) af opfattelsen af de demokratiske værdier samt vedrørende 
relationerne mellem de forskellige befolkningsgrupper, der lever i Europa, samt undersøgelser af de 
opståede vanskeligheder og de strategier, der er iværksat i bymæssige bebyggelser med mange indvandrere, 
— henledelse af informationsgivernes opmærksomhed på, at de kan spille en vigtig rolle med hensyn til at 
fjerne racefordomme og fremme harmoniske relationer mellem de befolkningsgrupper, der lever i Europa ; 
tilskyndelse til at overveje etikken i denne information i lyset af voldshandlinger navnlig af 
racediskriminerende art, 
— udarbejde hvert tredje år en rapport over de udenlandske befolkningsgruppers integration i samfundet, 
— fremme sammenslutning på fællesskabsplan af indvandrerforeninger for at lette dialogen mellem 
indvandrermiljøerne og fællesskabsinstitutionerne; 
6. Hvad angår udvikling af oplærings- og uddannelsesforholdsregler, burde forskellige former for 
forholdsregler prioriteres: 
— indførelse eller videreuddannelse af personalet i de af statens forvaltninger, der har kontakt med 
indvandrere (motivationskurser), og af undervisere især i de områder, hvor der er en stærk koncentration af 
indvandrere i pædagogiske metoder, der er tilpasset børn og unge fra forskellige befolkningsgrupper, 
— undervisning i hjemlandets sprog og kultur, 
— fremme af en europæisk dimension i uddannelsen, som ikke kan undgå at udvikle samfundssind, 
pluralistiske værdier og tolerance hos de unge europæere; de midler, der anvendes for at fremme denne 
europæiske dimension, bør til enhver tid være smidige og tilpasset den enkelte medlemsstats særlige forhold, 
— udvidelse af de internationale udvekslingsprogrammer for unge som middel til at fremme tolerance og 
forståelse, 
— udbygning og uddybning af det løbende samarbejde, der skal forbedre skolegangen for indvandrerbørn. 
16. 8. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 214/35 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaterne om Oprettelse af De 
Europæiske Fællesskaber, 
under henvisning til udkast til resolution forelagt af 
Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Bekæmpelse af racisme og fremmedhad er et led i 
overholdelsen af de grundlæggende rettigheder, som er et af 
de væsentlige elementer i Fællesskabernes identitet og 
integrationsproces; den fælles erklæring af 5. april 1977 
vidner om den afgørende betydning, som fællesskabsinsti­
tutionerne tillægger overholdelsen af de grundlæggende 
rettigheder (]); 
medlemsstaterne har i Den Fælles Akt (2) understreget 
nødvendigheden af at »fremme demokratiet på grundlag af 
de grundlæggende rettigheder, der er anerkendt i medlems­
staternes forfatninger og love, i Konventionen til Beskyttel­
se af Menneskerettigheder og grundlæggende Friheds­
rettigheder og i Den Europæiske Socialpagt, navnlig frihed, 
lighed og social retfærdighed«; 
i sin resolution af 7. juli 1985 om retningslinjer for 
Fællesskabets indvandrerpolitik (3) har Rådet understre­
get, at »det med henblik på en harmonisk sameksistens 
mellem medlemsstaternes statsborgere og vandrende 
arbejdstagere samt disses familier« er nødvendigt, at »der 
på fællesskabsplan, i de enkelte stater og lokalt tages 
initiativer med henblik på information og bevidstgørelse« ; 
i sin beslutning af 16. januar 1986 tager Europa-Parlamen­
tet henstillingerne i undersøgelsesudvalgets betænkning om 
den voksende fascisme og racisme i Europa til underretning 
og opfordrer »Kommissionen, Rådet, de øvrige fælles­
skabsinstitutioner, parlamentsudvalgene, Europa-Parla­
mentets præsidium samt medlemsstaternes regeringer og 
parlamenter til at træffe de nødvendige foranstaltninger 
med henblik på deres gennemførelse« (4); 
den 11. juni 1986 vedtog Europa-Parlamentet, Rådet, 
repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, 
og Kommissionen i betragtning af, at »der i stigende grad 
forekommer udslag af fremmedhad i form af holdninger, 
bevægelser og voldshandlinger, der ofte er rettet mod 
indvandrere«, en erklæring om bekæmpelse af racisme og 
fremmedhad og bekræfter deres vilje til dels at fortsætte 
(!) EFTnr. C 103 af 7.4.1977. 
(2) EFT nr. C 169 af 29.7.1987, s. 1. 
(3) EFT nr. C 186 af 26.7.1985, s. 3. 
(4) EFT nr. C 36 af 17.2.1986, s. 142. bestræbelserne på »at beskytte det enkelte samfundsmed­
lems individualitet og værdighed og dels at afvise enhver 
form for isolering af udlændinge« (5); 
den stigende grad af racisme og fremmedhad er ligeledes en 
hindring for den frie bevægelighed for personer inden for 
Fællesskabet; 
alle foranstaltninger på dette område bør sigte mod at 
beskytte samtlige personer, der befinder sig på Fællesska­
bets område, som er statsborgere i en medlemsstat eller i et 
tredjeland, som er udlændinge i en medlemsstat eller som 
opfattes eller selv opfatter sig som tilhørende et fremmed 
mindretal — 
VEDTAGET FØLGENDE RESOLUTION: 
1. Rådet tager Kommissionens meddelelse om racisme og 
fremmedhad i Fællesskabet til efterretning. 
2. Det fastslår, at følgende retlige eller institutionelle 
foranstaltninger vil kunne modvirke handlinger, der 
udspringer af racisme og fremmedhad: 
— ratifikation i de stater, der endnu ikke har foretaget en 
sådan, af internationale instrumenter, som direkte eller 
indirekte bidrager til at bekæmpe enhver form for 
racediskrimination, 
— anerkendelse i de medlemsstater, der endnu ikke har 
gjort dette, af de individuelle andragender, som er 
omhandlet i artikel 25 i Den Europæiske Konvention til 
Beskyttelse af Menneskerettigheder og Grundlæggende 
Frihedsrettigheder og i artikel 14 i den internationale 
konvention om afskaffelse af alle former for racediskri­
mination; ratifikation af den valgfrie protokol, der er 
knyttet til den internationale konvention om borgerlige 
og politiske rettigheder, 
— udarbejdelse i de stater, der endnu ikke har gjort dette, 
og strikt' håndhævelse af love med henblik på at 
forebygge eller straffe handlinger, som udspringer af 
racisme eller fremmedhad, 
— oprettelse af organer, der på nationalt, regionalt og 
lokalt plan skal samordne bestræbelserne for at skabe 
mere harmoniske forbindelser mellem de forskellige 
befolkningsgrupper samt beskytte ofrene for og forhin­
dre udslag af racediskrimination, 
— indførelse af mæglingsprocedurer i de organer, der er 
specialiseret i bilæggelse af stridigheder, som udspringer 
af racisme eller fremmedhad, 
— indrømmelse til vedkommende organisationer af ret til 
at indtræde som part i en straffesag, 
— indførelse, i samarbejde med indvandrersammenslut­
ninger, af gratis retshjælp for at sætte indvandrerne i 
stand til at forsvare deres rettigheder; 
(5) EFT nr. C 158 af 25.1.1986, s. 1. 
Nr. C 214/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 8. 88 
3. Rådet finder, at der til bekæmpelse af racisme og 
fremmedhad først og fremmest skal iværksættes en 
forebyggende uddannelses- og informationspolitik til gavn 
for den mellemfolkelige forståelse og en klar, objektiv 
vurdering af de vandrende arbejdstageres situation. Med 
henblik herpå bør følgende foranstaltninger træffes på 
fællesskabsplan, i de enkelte stater eller på lokalt plan: 
På informationsområdet: 
TAGER TIL EFTERRETNING, AT KOMMISSIONEN 
— gennemfører sammenlignende retsvidenskabelige un­
dersøgelser af, hvilke retsmidler der er blevet iværksat i 
de forskellige medlemsstater for at bekæmpe alle former 
for forskelsbehandling, racisme, fremmedhad og til­
skyndelse til had og voldshandlinger af racediskrimine-
rende art; øger oplysningen om disse retsmidler (især på 
steder, hvor indrejse i medlemsstaterne finder sted), 
— fremmer befolkningsundersøgelser (Eurobarometer — 
en undersøgelse er allerede i gang), demokratiske 
værdier samt vedrørende relationerne mellem de 
forskellige befolkningsgrupper, der lever i Europa, samt 
af undersøgelser af de opståede vanskeligheder og de 
strategier, som er iværksat i bymæssige bebyggelser med 
mange indvandrere, 
— fremmer sammenslutning på fællesskabsplan af indvan­
drerforeninger for at lette dialogen mellem indvandrer­
miljøerne og fællesskabsinstitutionerne; 
INVITERER MEDLEMSLANDENE TIL I SAMARBEJDE MED 
KOMMISSIONEN AT 
— henlede informationsgiverens opmærksomhed på, at de 
kan spille en vigtig rolle med hensyn til at fjerne 
racefordomme og fremme harmoniske relationer mel­
lem de befolkningsgrupper, de lever i Europa ; tilskynde 
til at overveje etikken i denne information i lyset af 
voldshandlinger navnlig af racediskriminerende art; — udarbejde hvert tredje år en rapport over udenlandske 
befolkningsgruppers integration i samfundet; 
På uddannelsesområdet: 
TAGER RÅDET TIL EFTERRETNING, AT KOMMISSIONEN 
TAGER DE NODVENDIGE INITIATIVER FOR AT 
— fremme en europæisk dimension i uddannelsen; denne 
europæiske dimension kan ikke undgå at udvikle 
samfundssind, pluralistiske værdier og tolerance hos de 
unge europæere; de midler, der anvendes for at fremme 
denne dimension, bør til enhver til være smidige og 
tilpasset den enkelte medlemsstats særlige forhold, 
— udvide de internationale udvekslingsprogrammer for 
unge som middel til at fremme tolerance og forståelse, 
— udbygge og uddybe det løbende samarbejde i Fællesska­
bet, der skal forbedre skolegangen for indvandrerbørn; 
INVITERER MEDLEMSLANDENE TIL I SAMARBEJDE MED 
KOMMISSIONEN AT 
— indføre eller videreuddanne undervisere, især i områder 
med en stærk koncentration af indvandrere, for at 
tilskynde til eller forbedre disses uddannelse i pædago­
giske metoder, der er tilpasset børn og unge fra 
forskellige befolkningsgrupper, 
— begunstige undervisning i hjemlandets sprog og kultur; 
dette mellemfolkelige perspektiv bør præsenteres som 
nyttigt for alle eleverne og som selve grundlaget for en 
europæisk mellemfolkelig uddannelse; 
4. Rådet opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til 
at træffe initiativer med henblik på at iværksætte 
ovennævnte foranstaltninger. Det opfordrer Kommissio­
nen til, efter at have indhentet de nødvendige oplysninger 
hos medlemsstaterne, at forelægge en rapport om gennem­
førelsen af denne resolution inden for en frist af 3 år, at 
regne fra tidspunktet for dens vedtagelse.