A4-0021/97

Beslutning om humanitaer bistand fra Den Europaeiske Union og ECHO's rolle og om Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om sammenkobling af noedhjaelp, rehabilitering og udvikling (LRRD) (KOM(96)0153 - C4-0265/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(96)0153 - C4-0265/96),

- der henviser til sin beslutning af 19. november 1993 om Kommissionens beretning om gennemfoerelsen i medlemsstaterne af Raadets henstilling af 13. juni 1985 om social beskyttelse af ulandsfrivillige ((EFT C 329 af 06.12.1993, s. 381.)),

- der henviser til sin henstilling til Raadet af 19. januar 1996 om Den Europaeiske Unions humanitaerpolitiske aktion ((EFT C 32 af 05.02.1996, s. 145.)),

- der henviser til Raadets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitaer bistand ((EFT L 163 af 02.07.1996. s. 1. )),

- der henviser til konklusionerne fra samlingen i Raadet den 22. november 1996 om ligestilling af koennene i forbindelse med kriseforebyggelse, noedhjaelp og genopbygning,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde og udtalelser fra Udvalget Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser (A4-0021/97),

A. der henviser til, at en taet samordning mellem medlemsstaterne og Kommissionen er vigtig for effektiviteten af Faellesskabets humanitaere bistand,

B. der henviser til, at Kommissionens interne struktur af samme aarsag maa tilpasses, saa den kan levere en sammenhaengende overordnet faellesskabsstrategi for humanitaer bistand,

C. der henviser til, at Faellesskabet af samme aarsag boer samordne sin indsats med den indsats, som ydes af tredjelande og internationale organer og organisationer med speciale i humanitaer bistand, og arbejde naert sammen med ikke-statslige organisationer,

D. der henviser til, at det fortsat store behov for humanitaer bistand ikke maa foere til en nedskaering af bevillingerne til udviklingsprogrammer og forebyggende foranstaltninger, eftersom fattigdom og konflikter ligger til grund for de menneskelige lidelser i katastrofesituationer,

E. der henviser til Kommissionens meddelelse, hvori det hedder: »I perioden 1988-1993 steg OECD-landenes udgifter til noedhjaelp fra 500 mio USD til 3,5 mia USD pr. aar paa et tidspunkt, hvor de samlede bistandsprogrammer udviste en stagnerende eller endog nedadgaaende tendens«,

F. der konstaterer, at disse tal beklageligvis er i modstrid med maalsaetningen i Kommissionens meddelelse gaaende ud paa at prioritere »konfliktforebyggelse«,

G. der er overbevist om, at der er behov for en ny og vedvarende indsats for at naa ud til offentligheden i hele Europa med henblik paa at fremme den langsigtede udviklingsbistands rolle; der mener, at dette kan ske ved at paavise aarsagssammenhaengen mellem fattigdom og humanitaere kriser,

H. der henviser til, at oprettelse af en europaeisk frivillig tjeneste paa faellesskabsplan kunne blive en vaerdifuld stoette for faellesskabets udviklingsarbejde og humanitaere indsats,

I. der henviser til, at flertallet af alle flygtninge er kvinder,

J. der henviser til, at fordelingen mellem den kortsigtede, mellemsigtede og langsigtede bistand boer goere det muligt at udforme en konsekvent fremgangsmaade i forbindelse med bistandsaktioner, og at en sammenkobling heraf tillaegges stadig stoerre opmaerksomhed,

K. der er overbevist om, at der ikke findes noget bedre langsigtet middel til at afhjaelpe menneskelige lidelser end konfliktforebyggelse, og der finder det noedvendigt, at der saa snart situationen i et land noedvendiggoer det, indledes aktioner af forebyggende art (diplomatiske, oekonomiske, mediemaessige osv.),

1. anser det for vaesentligt, at Kommissionen i fuld udstraekning goer brug af sin initiativret til at samordne Faellesskabets og medlemsstaternes humanitaere indsats; anmoder i saa henseende Raadet om at vedtage de noedvendige foranstaltninger med henblik paa, at medlemsstaterne uden forbehold samarbejder med Kommissionen; haaber oprigtigt at regeringskonferencen foerer til en styrkelse af EU's faelles udenrigspolitik;

2. foreslaar med henblik paa oeget effektivitet og sammenhaeng mellem udviklings- og rehabiliteringspolitikken og den humanitaere bistandspolitik, at ansvaret og aktionerne fastlaegges klart og i visse tilfaelde endog omlaegges; haaber, at den noedvendige strukturelle omlaegning af de forskellige virksomhedsomraader vil bidrage vaesentligt til oeget gennemskuelighed og information, baade i Kommissionen selv og over for de oevrige partnere, herunder Europa-Parlamentet; mener, at Kommissionens eksterne tjenestegrene som helhed boer underlaegges én kommissaers kompetence;

3. opfordrer Kommissionen til bedre at definere kommunikations- og oplysningskanalerne med FN's underorganisationer og de oevrige store internationale organisationer med henblik paa effektivitet;

4. glaeder sig over udformningen af kriterierne for tilskud til ikke-statslige organisationer og revisionen af rammepartnerskabsaftalerne, hvilket vil goere det muligt for ECHO og dets partnere at styrke kvaliteten af deres samarbejde;

5. mener, at Kommissionens eksterne delegationer er noedvendige, navnlig i tilfaelde af en stoerre krise; beklager i den henseende det sparsomme personale, som stilles til raadighed i kriseperioder; mener, at Kommissionens eksterne delegationer boer spille en stoerre rolle i samordningen af den humanitaere indsats i deres respektive lande;

6. anbefaler, at delegationernes oekonomiske midler og menneskelige ressourcer styrkes i tilfaelde af konflikt eller krise; oensker ligeledes, at disse undtagelsesbestemmelser opretholdes, indtil der fastslaas en bedring i situationen;

7. opfordrer ECHO til at sprede resultaterne af evalueringerne og at styrke feedbacken fra informationerne fra de lande, hvor de humanitaere bistandsaktioner finder sted;

8. opfordrer ECHO til at undersoege problemet med en for stor personaleudskiftning, som kan virke hindrende for opbygningen af erfaring med en bestemt stat eller krise; opfordrer ECHO til i sin politik for ansaettelse til udfoerelse af saerlige opgaver at tage hensyn til den erfaring, som ansoegerne maatte have erhvervet i forbindelse med humanitaere aktioner i marken;

9. opfordrer Raadet og Kommissionen til at prioritere foranstaltninger, som goer det muligt at goere Faellesskabets indsats paa omraadet langsigtet udviklingsbistand mere offentligt kendt; mener, at dette skal ske som led i en strategi, som paaviser aarssagssammenhaengen mellem fattigdom og humanitaere kriser; understreger, at bistandsforanstaltningernes effektivitet ikke maa blive offer for EU-bistandens »synlighed« (visibilité), som i nogen tid har staaet i centrum;

10. opfordrer Kommissionen til allerede i sit foreloebige budgetforslag for regnskabsaaret 1998 at udstyre ECHO med tilstraekkelige finansielle midler, der opfoeres under de paagaeldende budgetposter, med henblik paa at goere en ende paa den praksis, som bestaar i etablering af en reserve, der hindrer dets funktion og sinker dets intervention;

11. gentager sin tro paa, at man inden for rammerne af den faelles forsvarspolitik boer tage hensyn til muligheden af, at der oprettes et europaeisk civilt fredskorps, med henblik paa at styrke den humanitaere indsats, muliggoere en fredelig loesning paa konflikter, forebygge nye konflikter og sikre de noedvendige tillidsskabende foranstaltninger;

12. opfordrer Raadet og Kommissionen til at undersoege muligheden for at oprette et europaeisk korps omfattende civile og militaere enheder i samarbejde med WEU med henblik paa fredsbevarende og fredsskabende operationer (Petersberg- opgaver);

13. glaeder sig over Kommissionen meddelelse; mener, at den er et vigtigt foerste skridt i retning af en forbedring af Faellesskabets kortsigtede, mellemsigtede og langsigtede bistand;

14. mener, at Kommissionens prioritering af virkningsanalyser for de enkelte lande foer bistandsaktionerne indledes, boer suppleres med en meget omhyggelig kontrol under og efter aktionen med, hvordan den humanitaere indsats paavirker de mere langsigtede maal;

15. erkender, at en koensbaseret fremgangsmaade i forbindelse med humanitaer bistand ville medvirke til at forene de modstridende krav, som er knyttet til forsoeget paa at sammenkoble noedhjaelp, rehabilitering og udvikling; anmoder Kommissionen om at fastsatte en indgaaende koensbaseret analyse paa alle stadier af noedhjaelpen, rehabiliteringen og udviklingen og at yde finansiel stoette til lokale initiativer, der tages i krisesituationer, navnlig initiativer, der tages af kvinder;

16. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til i forbindelse med gennemfoerelse af noedhjaelps-, rehabiliterings- og udviklingsaktioner at tage hensyn til kvinders saerlige situation i noed- og krisesituationer, deres saerlige rolle inden for genopbygningsprocessen og ved den sociale stabilisering af samfund og til at udvikle og gennemfoere tilsvarende selvstaendige projekter eller projektelementer og til i denne forbindelse at tage hensyn til ovennaevnte konklusioner fra samlingen i Raadet den 22. december 1996;

17. erkender, at et meget stort flertal af modtagerne af humanitaer bistand er kvinder og boern, og at man derfor boer tage hensyn til deres behov, og navnlig deres sundhedsmaessige behov;

18. understreger, at vanskeligheden hidtil ved at inddrage udviklingsaspekter i noedhjaelpsaktioner delvis skyldes, at de humanitaere organisationer har adskilt de to; mener som en foranstaltning paa kort sigt, at styrkelsen af samordningen mellem Kommissionens tjenestegrene boer fortsaettes, og at forslaget om at oprette koordinationsgrupper bestaaende af administratorer boer gennemfoeres straks; mener paa laengere sigt, at Kommissionen boer omlaegge sin ledelsesstruktur for at muliggoere en mere global, sammenhaengende og integreret strategi inden for de komplementaere omraader humanitaer bistand og udviklingsbistand;

19. paapeger, at kriser af kronisk art bliver mere og mere hyppige, og i denne forbindelse er rehabiliteringsindsatsen ikke kortsigtet og bestemt til at fremme overgangen fra noedhjaelp til udvikling, men den tager snarere sigte paa at tackle langvarige situationer med ustabilitet; mener, at stoerre finansielle midler boer stilles til raadighed for rehabiliteringsprogrammer;

20. anmoder Kommissionen om at sikre, at dens noedhjaelps- og rehabiliteringsinterventioner stoetter lokale, nationale og regionale markeder ved at prioritere lokale, nationale og regionale forsyningsmuligheder;

21. mener, at der boer laegges stoerre vaegt paa lokalbefolkningers faerdigheder og evner med henblik paa, at der i udviklingsprogrammer tages mere hoejde for risikoen for noedsituationer, og i analogi hermed, at der i forbindelse med noedhjaelpsaktioner tages mere hoejde for udviklingsaspekterne;

22. opfordrer Raadet og Kommissionen til at stoette lokale bestraebelser paa at fremme katastrofeberedskab;

23. paapeger, at der ved udformningen af makrooekonomiske reformprogrammer boer tages fuld hoejde for landes saarbarhed over for naturkatastrofer;

24. mener, at det er af afgoerende betydning, at Kommissionen klart definerer, hvordan og hvornaar konditionalitet bliver en integrerende del af processen omfattende noedhjaelp, rehabilitering og udvikling, og parallelt dermed opstiller en tidsplan for de fremskridt, der skal goeres;

25. er forfaerdet over Raadets manglende fremskridt med hensyn til ivaerksaettelse af foranstaltninger til konfliktforebyggelse, som Europa-Parlamentet har kraevet gentagne gange;

26. mener, at der boer laegges mere vaegt paa lokalsamfundets rolle i forbindelse med konfliktforebyggelse; er overbevist om, at foranstaltninger til fremme af demokrati, som har til formaal at oege lokalbefolkningens deltagelse og integration i samfundslivet, er noedvendige som led i konfliktforebyggelse; mener derfor ogsaa, at der ved forebyggelsen af baade naturkatastrofer og vaebnede konflikter skal laegges saerlig vaegt paa kvinders udvikling, integration og deltagelse i samfundslivet;

27. mener, at den humanitaere bistand skal vaere upartisk over for ofrene og upolitisk; mener imidlertid, at det er uundgaaeligt, at den humanitaere bistand paa foelsomme omraader kan faa politiske konsekvenser; mener, at Kommissionen og navnlig ECHO skal foretage en omhyggelig analyse af saadanne mulige konsekvenser og saa vidt muligt sikre, at de stoetter deres arbejde med konfliktforebyggelse;

28. opfordrer til en reform af FUSP med henblik paa at oege denne politiks sammenhaeng, ved at give EU mulighed for at kombinere diplomatisk indsats og evne til humanitaer intervention (af militaer og civil karakter) med handels-og bistandsudviklingspolitik;

29. kraever en europaeisk kontrol med vaabeneksport og en styrkelse og praecisering af de kriterier, som blev vedtaget paa moederne i Det Europaeiske Raad i juni 1991 og juni 1992 med henblik paa at hindre vaabeneksport til konkliktomraader;

30. finder det absolut noedvendigt, at EU-institutionerne laegger den allerstoerste vaegt paa konfliktforebyggelse og »tidlig varsling«, og paapeger i saa henseende, at der boer oprettes et europaeisk analysecenter for aktiv kriseforebyggelse;

31. anmoder Raadet om i De Forenede Nationer at stoette oprettelsen af en permanent international forbryderdomstol som en vigtig konfliktforebyggende foranstaltning;

32. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.