KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, <tøn 3| Q7.1996 
KOM(96) 342 endelig udg. 
95/0282 (COD) 
Ændret forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS 00 RÅPETS DIREKTIV 
om ensartede principper for almene tilladelser og enkeltlicenser for teletjenester 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 A, stk. 2) 

ISK^KUNDI'XSK 
Kommissionen fremlægger hermed et ændret forslag til Europa-Parlamentets og Kådetsfclirektiv 
om ensartede principper for almene tilladelser og enkeltlicenser for teletjenester. 1 forslaget er 
indarbejdet de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget under sin 
førstebehandling, og som Kommissionen har accepteret. 
i. Indledning 
a) Baggrund 
Kommissionen vedtog forslaget den 14.11.1995, og det blev formelt fremsendt til Europa-
Parlamentet og Rådet den 30.1.I996'\ 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav en positiv udtalelse den 24.4.19962j. Europa-
Parlamentet vedtog en positiv beslutning ved sin førstebehandling den 22.5.1996 og fremsatte 
37 ændringsforslag til Kommissionens forslags). 
b) Direktivets målsætninger 
1. januar 1998 skal liberaliseringen af teletjenester og -infrastrukturer være gennemført i de 
fleste medlemsstater. Med det foreslåede direktiv vil virksomhederne kunne drage fordel af et 
EU-dækkende marked for telekommunikation, og direktivet udgør således en vigtig del af det 
nye lovgrundlag for liberaliseringen af telekommunikationsmarkedet. 
Skønt telesektoren skal liberaliseres, er der fortsat behov for tilladelsesordninger for at sikre, at 
visse offentlige hensyn, bl.a. til forsyningspligten, tilgodeses. Men de nationale 
reguleringsrammer skal være konkurrencevenlige, og tilladelsesordningerne bør ikke være for 
stramme. På denne baggrund opstiller det foreslåede direktiv fælles rammer for nationale 
tilladelsesordninger og indeholder bestemmelser, der skal fremme udbuddet af net og tjenester 
på tværs af grænserne. 
2. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, der er accepteret af Kommissionen 
Af de 37 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget under sin førstebehandling, har 
Kommissionen accepteret i alt 26, heraf 23 fuldt ud, 2 delvist og 1 i princippet. 
Fuldt ud accepterede ændringsforslag: 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 
18, 19, 21, 23, 24, 28, 30, 31, 32, 33, 34 
Delvist accepterede ændringsforslag. 2, 20 
Ændringsforslag, der er accepteret i princippet: 22 
Kommissionen har godkendt de ændringsforslag, der: 
EFTnr..C Wiil"27..1.19%. s.5 
CES/530. IW<> 
A4-1 12/96. PV |.?«)».S 
gør det foreslåede reguleringsgrundlag for tilladelser mere gennemskueligt 
tydeliggør teksten, navnlig med hensyn til anvendelsesområdet 
giver nye virksomheder på markedet bedre garantier 
gør procedurerne for udstedelse af tilladelser og de vilkår, der er knyttet til tilladelserne, 
mere fleksible 
understreger behovet for i fremtiden at revurdere balancen mellem regulering på 
europæisk plan og på medlemsstatsplan, herunder muligheden for at etablere en 
europæisk tilsynsmyndighed for telekommunikation efter 1998 
er i overensstemmelse med anden EU-lovgivning. 
3. Ændringsforslag, der ikke er accepteret af Kommissionen 
11 af de 37 ændringsforslag (og delvis 2 andre ændringsforslag), som Europa-Parlamentet har 
fremsat, er ikke blevet accepteret af Kommissionen. Årsagerne hertil gives i det følgende. 
Nationale tilsynsmyndigheder 
(Ændringsforslag 1 og 8) 
Kommissionen er enig med Europa-Parlamentet i, at det er nødvendigt at have effektive og 
uafhængige nationale tilsynsmyndigheder, der spiller en aktiv rolle i liberaliseringen, og som er i 
stand til at sikre, at EU-lovgivningen (herunder nærværende direktiv) gennemføres behørigt på 
nationalt plan. 
Derfor har Kommissionen indføjet en ny bestemmelse om de nationale tilsynsmyndigheders 
uafhængighed i direktivforslaget om tilpasning af ONP-rammedirektivet til konkurrenceforhold 
på telekommunikationsområdet (KOM (95) 543). 
Der er således ikke grund til at gentage bestemmelsen i nærværende direktiv. 
Begrænsning af fordelene for nye operatører 
(Ændringsforslag 3) 
Direktivet indeholder ikke bestemmelser om specifikke tiltag til fordel for nye markedsdeltagere 
men skaber forhold, der generelt fremmer nye operatørers adgang til markedet. 
Det forekommer ikke ønskeligt at begrænse fordelene ved denne fremgangsmåde til bestemte 
kategorier af nye operatører. Dette ville indebære diskrimination mod bestemte kategorier af 
nytilkomne, hvilket vanskeligt kan retfærdiggøres. 
De etablerede operatører vil sandsynligvis fortsat dominere markedet, fordi der er et begrænset 
udbud af alternative net, og derfor bør man ikke undervurdere behovet for at lette nye 
operatørers adgang lil markedet. 
Sammenhæng med direktivforslaget om samtrafik 
(Ændringsforslag 2|mcd hensyn til niimnierportabilitet| og 10) 
Det er vigtigt at sikre, at der er sammenhæng mellem de forskellige tekster, der i øjeblikket 
udarbejdes og drøftes, og som tilsammen udgør en lovpakke for liberaliseringen af 
telekommunikationsmarkedet inden 1998. Begge ændringsforslag ville være i modstrid med 
direktivforslaget om samtrafik. Europa-Parlamentet afgav udtalelse om dette forslag under 
plenarforsamlingen i februar 1996. Rådet fastlagde en fælles holdning vedrørende forslaget på 
rådsmødet (telekommunikation) i marts 1996. 
Hvad angår nummerportabilitet i ændringsforslag 2 foreslog Europa-Parlamentet i sin udtalelse 
om direktivforslaget om samtrafik ændringer med henblik på at forbedre forbrugernes vilkår, og 
Kommissionen accepterede disse forslag. Ifølge samme udtalelse bifaldt Europa-Parlamentet 
datoen for gennemførelse af nummerportabilitet (1. januar 2003), og dette stemmer ikke overens 
med ændringsforslag 2, hvor "den sene indførelse af nummerportabilitet" anføres som en af de 
store hindringer for nye operatører. 
I udtalelsen støttede Europa-Parlamentet også definitionen af et alment tjenesteudbud. 
Ændringsforslag 10 indebærer en ændring af denne definition. Desuden rejser indholdet af 
ændringsforslag 10 et problem, idet der ikke på nuværende tidspunkt kan fastlægges et fælles 
niveau for alle medlemsstater for, hvad der er en rimelig pris. 
Gebyrer, der ikke har at gøre med omkostninger til administration 
(Med hensyn til artikel 7 stk.l b) iÆndringsforslag 20) 
Gennem artikel 7, stk. 1, litra b)ændringsforslag, tillader således medlemsstaterne at indføre 
gebyrer, der ikke har noget at gøre med omkostningerne til administration, som modydelse for 
adgangsrettigheder. 
Kommissionen er af den opfattelse, at sådanne adgangsrettigheder ikke virkelig kan betragtes 
som en knap ressource i lighed med radiofrekvenser. Med hensyn til artikel 7, stk. 1, litra b) ville 
nye markedsdeltagere inden for abonnentkredsløbet kunne pålægges gebyrer, der ikke har noget 
at gøre med omkostningerne til administration, og dette ville bremse etableringen af 
konkurrerende infrastruktur. Høringen om grønbogen om liberalisering af infrastrukturer gjorde 
det klart, at der er store forbehold i sektoren med hensyn til en sådan fremgangsmåde. 
Naturligvis kan medlemsstaterne knytte andre stramme forpligtelser til indrømmelsen af 
adgangsrettigheder til netoperatørerne, f.eks. krav vedrørende miljøet eller fysisk planlægning, 
eller krav om, at operatørerne godtgør, at de råder over tilstrækkelige økonomiske ressourcer. 
Fremrykning af frister 
(Ændringsforslag 25 og 29) 
Begge de datoer, som Europa-Parlamentet foreslår, ville medføre urimeligt korte frister. 
Med hensyn til harmoniseringen (ændringsforslag 25) må undersøgelsen af resultaterne heraf 
gennemføres efter en tilstrækkelig lang periode efter liberaliseringen af telesektoren i 1998. 
Ellers risikerer man, at konklusionerne af undersøgelsen ikke holder. Man må også tage hensyn 
til hvor lang tid, der er brug for til at udarbejde de harmoniserede vilkår og procedurer for 
almene tilladelser efter proceduren i direktivforslagets artikel 14. Kommissionen finder derfor en 
periode på tre år efter 1. januar 1998 rimelig. 
Hvad angår fristen for at sikre, at eksisterende tilladelser er i overensstemmelse med direktivet 
(ændringsforslag 29), forekommer det ikke rimeligt at fremrykke den til 1 juli 190S, i stedet for 
I. januar 1999 Medlemsstaterne har brug for tid til at træffe de administrative foranstaltninger, 
der er nødvendige for at bringe de eksisterende tilladelser i overensstemmelse med direktivet 
Komitologi 
(Ændringsforslag 26 og 27) 
Både ændringsforslag 26 om begrænsning af antallet af repræsentanter i EU-teleudvalget til én 
pr. medlemsstat og ændringsforslag 27 om en henvisning til offentlighed omkring møderne i 
teleudvalget afviger fra Rådets komitologiafgørelse af 13. juli 1987. 
Desuden ville den offentlighed omkring møderne, der kræves ifølge ændringsforslag 27, være 
vanskelig at gennemføre, i betragtning af den fortrolige karakter af de oplysninger, som 
virksomhederne fremlægger. Retten til at gøre indsigelser er under alle omstændigheder sikret. 
Bestemmelser om forskning og uddannelse i tilladelser 
(Ændringsforslag 35) 
Under konkurrenceforhold er det ikke rimeligt at pålægge markedsdeltagerne særlige 
forpligtelser på disse områder. Sådanne forpligtelser kan medføre betydelige økonomiske byrder 
for net- og tjenesteudbyderne. Desuden hører forsknings- og uddannelsespolitik ind under 
medlemsstaternes ansvarsområde. Endelig kunne ændringsforslaget føre til, at der indføres 
uvedkommende elementer i forsyningspligten, hvilket vil skabe nye hindringer for indførelsen af 
tjenesteydelser, som der endnu ikke er nogen stærk samfundsmæssig og økonomisk 
efterspørgsel efter. 
Individuelle tilladelser for telefontjenesteydelser mellem EU og tredje lande 
(Ændringsforslag 36) 
Individuelle tilladelser for telefontjenesteydelser bliver normalt retfærdiggjort på grund af 
offentlige tjenesteydelsers krav (artikel 7(d)) og disse burde være gældende for både 'intra' og 
'extra' EU tjenesteydelser. 
Begrundelser for individuelle tilladelser for fysisk planlægning og miljøbeskyttlese 
(Ændringsforslag 39) 
Fysisk planlægning samt miljøbeskyttelse er legitime og vigtige offentlige hensyn, og dette 
anerkendes i direktivforslaget. Men det er ikke nødvendigt at tillade medlemsstaterne at udstede 
enkeltlicenser for at tackle disse spørgsmål. Direktivforslaget giver allerede mulighed for at tage 
hensyn til disse aspekter, navnlig i bilag I. Desuden kan visse vilkår i forbindelse med fysisk 
planlægning samt miljøbeskyttelse knyttes til almene tilladelser. 
4. Konklusion 
Kommissionen har godkendt 26 af de 37 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har fremsat, 
enten fuldt ud, delvist eller princippielt 
I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2, fremsætter Kommissionen et 
ændret forslag, hvor disse ændringsforslag er indarbejdet. 
Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 
om ensartede principper for almene tilladelser og enkeltlicenser for teletjenester 
Oprindeligt forslag Ændret forslag 
5. betragtning 
direktivet gør det således meget lettere direktivet gør det således meget lettere for nye 
for nye operatører at drive virksomhed i operatører at drive virksomhed i 
informationssamfundet; informationssamfundet, idet man må huske på. 
at der stadig er store hindringer for nye 
operatører i de sektorer, der allerede er åbnet 
for konkurrencen, samt i de medlemslande, 
hvor der er gennemført en national libera­
lisering af telesektoren, som f.eks. de 
etablerede operatørers differentierede 
takstpolitik, for ringe gennemskuelighed og 
store udgifter til sammenkobling samt manglen 
på asymmetrisk behandling; 
12. betr 
medlemsstaterne bør i visse tilfælde kunne 
opstille strengere vilkår for virksomheder, 
der udbyder offentlige telenet og 
teletjenester, hvis det hænger sammen med 
virksomhedernes markedsstillings en 
virksomheds markedsstilling afhænger af en 
række faktorer, f.eks. virksomhedens 
markedsandel for den pågældende vare 
eller tjenesteydelse på det pågældende 
geografiske marked, dens omsætning i 
forhold til markedets størrelse, dens 
mulighed for at påvirke markedet, dens 
muligheder for at styre adgangen til 
slutbrugerne, dens finansieringsmuligheder 
og dens erfaring med at udbyde varer eller 
tjenester på det pågældende marked; i dette 
direktiv betragtes en virksomhed med en 
markedsandel på over 25% af et givet 
marked inden for teleområdet som 
dominerende, medmindre den nationale 
tilsynsmyndighed i overensstemmelse med 
EF's konkurrenceregler fastslår, at det ikke 
er tilfældet; den nationale tilsynsmyndighed 
kan også gøre gældende, at en virksomhed 
er markedsdominerende, selv om den ikke 
har en markedsandel af ovennævnte stør­
relse, om end dette kun må ske i henhold til 
reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets 
direktiv (om samtrafik), agtning 
medlemsstaterne bør i visse tilfælde kunne 
opstille strengere vilkår for virksomheder, 
der udbyder offentlige telenet og 
teletjenester, hvis det hænger sammen med 
virksomhedernes markedsstilling, idet en 
virksomheds markedsstilling defineres i 
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 
(om samtrafik); 
13. betragtning 
teletjenester kan medvirke til at styrke den 
sociale og økonomiske samhørighed, bl.a. 
ved at sikre, at forsyningspligten opfyldes, 
især i vanskeligt tilgængelige, isolerede 
eller tyndt befolkede egne og øer, 
medlemsstaterne bør derfor lade 
enkeltlicenser indeholde bestemmelser om 
forsyningspligt og almen ti enesteadgang. teletjenester kan medvirke til at styrke den 
sociale og økonomiske samhørighed, bl.a. 
ved at sikre, at forsyningspligten opfyldes, 
især i vanskeligt tilgængelige, isolerede 
eller tyndt befolkede egne og øer; 
medlemsstaterne bør derfor lade 
enkeltlicenser indeholde bestemmelser om 
forsyningspligt og almen tjenesteadgang; 
forpligtelsen til at bidrage til finansieringen 
af forsyningspligten berettiger ikke, at 
ydelsen af teletjenester gøres betinget af 
enkeltlicenser; 
19. betragtning 
det bør efter en vis tid vurderes, hvordan 
direktivet fungerer, sammenholdt med 
telesektorens og de tværeuropæiske nets 
udvikling samt den erfaring, der opnås i 
forbindelse med direktivets harmoni­
serings- og étstedsbestillingsprocedurer; det bør efter en vis tid vurderes, hvordan 
direktivet fungerer, sammenholdt med 
telesektorens og de tværeuropæiske nets 
udvikling samt den erfaring, der opnås i 
forbindelse med direktivets harmoni­
serings- og étstedsbestillingsprocedurer, 
det bør samtidig i forbindelse med revi­
sionen af dette direktiv overvejes, om der 
skal oprettes en europæisk til­
synsmyndighed; 
Artikel 1 
Dette direktiv omhandler procedurerne for 
udstedelse af tilladelser i forbindelse med 
udbud af teletjenester samt vilkårene for 
sådanne tilladelser Dette direktiv omhandler procedurerne for 
udstedelse af tilladelser i forbindelse med 
udbud af teletjenester og etablering og/eller 
drift af infrastrukturer med henblik på 
udbud af teletjenester, samt vilkårene for 
sådanne tilladelser. 
Artikel 2, stk. 1, litra e) 
e) "teletjenester": tjenester, som helt eller 
delvist består i fremføring og/eller 
dirigering af signaler via telenet. e) "teletjenester": tjenester, som helt eller 
delvist består i fremføring og/eller 
dirigering af signaler via telenet. Dette 
direktiv gælder ikke radio- og tv-
spredning. 
Artikel 4, stk. 2 
Medlemsstaterne sikrer, at de vilkår, der 
knyttes til almene tilladelser, offentliggøres 
på hensigtsmæssig vis, så interesserede 
parter let kan fa adgang til oplysningerne 
herom. Der henvises i medlemsstatens 
lovtidende til, hvor oplysningerne er 
offentliggjort. Medlemsstaterne sikrer, at de vilkår, der 
knyttes til almene tilladelser, offentliggøres 
på hensigtsmæssig vis, så interesserede 
parter let kan få adgang til oplysningerne 
herom. Der henvises i medlemsstatens 
lovtidende og i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende til, hvor 
oplysningerne er offentliggjort. 
Artikel 5, stk. 4 
Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger 
vedrørende procedurerne i forbindelse med 
almene tilladelser offentliggøres på 
hensigtsmæssig vis, så det er nemt at fa 
adgang til disse oplysninger. Der henvises i 
medlemsstatens lovtidende til, hvor 
oplysningerne er offentliggjort Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger 
vedrørende procedurerne i forbindelse med 
almene tilladelser offentliggøres på 
hensigtsmæssig vis, så del er nemt at få 
adgang til disse oplysninger. Der henvises i 
medlemsstatens lovtidende og. i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende til, hvor oplysningerne er offentliggjort 
Artikel 7, stk. 1 
Medlemsstaterne kan bestemme, at det i 
forbindelse med visse teletjenester, 
herunder de i bilag II anførte tjenester, ikke 
er tilstrækkeligt at overholde de vilkår, der 
er knyttet til almene tilladelser, men at tje­
nesterne kun må udbydes på grundlag af 
enkeltlicens med de i bilag I, punkt 4, 
angivne vilkår, dog kun i følgende situ­
ationer: Medlemsstaterne kan bestemme, at det 
ikke er tilstrækkeligt at overholde de 
vilkår, der er knyttet til almene tilladelser, 
men at tjenesterne kun må udbydes på 
grundlag af enkeltlicens med de i bilag I, 
punkt 4, angivne vilkår, dog kun i følgende 
situationer: 
a) hvis licensholderen skal have 
adgang til bestemte radiofrekvenser 
eller nummerressourcer a) hvis licensholderen skal have 
adgang til bestemte radiofrekvenser 
eller nummerressourcer 
b) hvis licensholderen skal have 
særlige rettigheder i forbindelse 
med adgang til offentlig eller privat 
ejendom b) hvis licensholderen skal have 
særlige rettigheder i forbindelse 
med adgang til offentlig eller privat 
ejendom 
c) hvis licensholderen skal have ret til 
at udbyde offentlig teleinfrastruktur 
mellem EF og tredjelande c) hvis licensholderen skal have ret til 
at udbyde offentlig teleinfrastruktur 
mellem EF og tredjelande 
d) hvis licensholderen skal pålægges 
forsyningspligt for offentlige 
teletjenester d) hvis licensholderen skal pålægges 
forpligtelser og krav vedrørende 
forsyningspligt for offentlige 
teletjenester. jf. bilag I. punkt 4.5 
og 4.8 
e) hvis licensholderen skal pålægges 
særlige forpligtelser, fordi han har 
en stærk markedsstilling inden for 
udbud af telenet og teletjenester, jf. 
EF's konkurrenceregler. e) hvis licensholderen skal pålægges 
særlige forpligtelser, fordi han har 
en stærk markedsstilling, som defi­
neret i reglerne i Europa-
Parlamentets og Rådets direktiv 
(om samtrafik) inden for udbud af 
telenet og teletjenester, jf. EF's 
konkurrenceregler. 
Artikel 7, stk. 2 
Hvis virksomheder vil udbyde tjenester, 
som endnu ikke falder ind under almene 
tilladelser, og som ikke kan udbydes uden 
tilladelse, eller hvis de vil have mere 
vidtrækkende rettigheder, som ikke 
automatisk følger af de gældende almene 
tilladelser, kan de ansøge om enkeltlicens. Hvis en virksomhed vil udbyde tjenester, 
som endnu ikke falder ind under almene 
tilladelser, og som ikke kan udbydes uden 
tilladelse, eller hvis den vil have mere 
vidtrækkende rettigheder, som ikke 
automatisk følger af de gældende almene 
tilladelser, skal de nationale 
tilsynsmyndigheder inden to uger udstede 
en midlertidig enkeltlicens til virksomheden 
eller godtgøre, at tjenesten nødvendigvis 
må omfattes af en enkeltlicensprocedure. jf. 
stk. 1. Medlemsstaterne indfører en 
hensigtsmæssig procedure for anke af en 
negativ afgørelse til et organ, der er 
uafhængigt af den nationale 
tilsynsmyndighed. 
Artikel 7, stk. 3 
I de i stk. 2 omhandlede tilfælde skal 
medlemsstaterne hurtigst muligt åbne 
mulighed for at udbyde den pågældende 
tjeneste eller etablere og/eller drive den 
pågældende infrastruktur uden tilladelse 
eller vedtage en almen tilladelse for 
tjenesten, jf. afdeling 2. I de i stk. 2 omhandlede tilfælde skal 
medlemsstaterne inden en måned åbne 
mulighed for at udbyde den pågældende 
tjeneste eller etablere og/eller drive den 
pågældende infrastruktur uden tilladelse 
eller vedtage en almen tilladelse for 
tjenesten, jf. afdeling 2. 
Artikel 9, stk. 3, 2. led 
- opstille rimelige tidsfrister og bl.a. 
hurtigst muligt meddele ansøgeren udfaldet 
af ansøgningen senest seks uger efter, at 
ansøgningen modtages. - opstille rimelige tidsfrister og bl.a. 
hurtigst muligt meddele ansøgeren udfaldet 
af ansøgningen og senest seks uger efter, at 
ansøgningen modtages. Fristen kan forlæn­
ges i situationer, der er fastlagt på forhånd, 
navnlig når det drejer sig om at sikre 
gennemskuelighed og koordinering med 
andre medlemsstater. 
Artikel 10, stk. 1 
Medlemsstater kan kun forhandsbegrænse 
antallet af enkeltlicenser inden for en 
teletjenestekategori, hvis det er nødvendigt 
for at sikre effektiv anvendelse af 
radiofrekvenser, og det sker i 
overensstemmelse med EF's 
konkurrenceregler Medlemsstater kan kun forhandsbegrænse 
antallet af enkeltlicenser inden for en 
teletjenestekategori og inden for etablering 
og/eller drift af teleinfrastruktur, hvis det er 
nødvendigt for at sikre effektiv anvendelse 
af radiofrekvenser, og det sker i 
overensstemmelse med EF's 
konkurrenceregler 
10 
Artikel 10, stk. 2, indledning 
Hvis en medlemsstat 
begrænse antallet 
enkeltlicenser, skal den: har til hensigt at 
af udstedte Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 1 har 
ret til at begrænse antallet af udstedte 
enkeltlicenser, skal den: 
Artikel 10, stk. 4 
Hvis en medlemsstat på egen foranledning 
eller efter opfordring fra en virksomhed 
finder ud af, at antallet af enkeltlicenser kan 
sættes op, det være sig ved dette direktivs 
ikrafttrædelse eller på et senere tidspunkt. 
offentliggør den denne oplysning og 
opfordrer til, at der indsendes ansøgninger 
om yderligere licenser. Medlemsstaterne undersøger regelmæssigt, 
om der er mulighed for at øge antallet af 
frekvenser, der stilles til rådighed. De 
orienterer hvert andet år Kommissionen om 
situationen og de foranstaltninger, der 
måtte være truffet. Hvis en medlemsstat 
finder ud af, at antallet af enkeltlicenser kan 
sættes op, offentliggør den denne oplysning 
og opfordrer til, at der indsendes 
ansøgninger om yderligere licenser. 
Artikel 11, 2. afsnit 
Derudover kan medlemsstaterne, hvis der 
er tale om knappe ressourcer, tillade, at 
den nationale tilsynsmyndighed ved 
udstedelse af en enkeltlicens opkræver 
gebyr på ikke-diskriminerende grundlag. 
Gebyret skal tilgodese behovet for, at 
sådanne ressourcer udnyttes optimalt, og at 
det skal være let at indføre og udbygge 
nyskabende tjenester og konkurrence. Derudover kan medlemsstaterne, hvor de 
omtalte ressourcer, i artikel 7, stk. 1. litra 
a) er knappe, tillade, at den nationale 
tilsynsmyndighed ved udstedelse af en 
enkeltlicens opkræver gebyr på ikke-
diskrimineren-de grundlag. Gebyret skal 
tilgodese behovet for, at sådanne 
ressourcer udnyttes optimalt, og at det skal 
være let at indføre og udbygge nyskabende 
tjenester og konkurrence. 
Artikel 13, overskrift 
Samordning af tilladelsesprocedurer Samordning af procedurer for almene 
tilladelser og enkeltlicensprocedurer 
(Artikel 13 flyttes og indsættes efter artikel 
15) 
11 
Artikel 13, stk. 1 
En virksomhed, der har til hensigt at 
udbyde en teletjeneste eller etablere 
teleinfrastruktur i mere end én 
medlemsstat, kan anmode de nationale 
tilsynsmyndigheder om at samordne deres 
tilladelsesprocedurer, så de nødvendige 
tilladelser udstedes på i det væsentlige 
samme vilkår. Indtil harmoniseringen i henhold .til. artikel 
1.4 eL^nneniført, indrammer den nationale 
tilsynsmyndighed undtagelser fra. sine 
almene tilladelser på anmodning af en 
virksomhed, der har til hensigt at udbyde 
en teletjeneste eller etablere teleinfra­
struktur i mere end én medlemsstat, så 
virksomheden kan drives i de pågældende 
medlemsstater på i det væsentlige samme 
vilkår. 
De pågældende nationale tilsyns­
myndigheder udsteder de nødvendige 
enkeltlicenser på i det væsentlige samme 
vilkår på anmodning af en virksomhed, der 
har til hensigt at udbyde en teletjeneste 
eller etablere teleinfrastruktur i mere end én 
medlemsstat. 
Artikel 14, overskrift 
Harmonisering Harmonisering af almene tilladelser og 
procedurer 
Artikel 14, stk. 2,1. afsnit 
Hvor det er nødvendigt, foretages der en 
harmonisering af de vilkår, der knyttes til 
almene tilladelser vedrørende udbud af de i 
bilag II anførte teletjenester, af 
procedurerne for udstedelse af almene 
tilladelser og enkeltlicenser samt for fast­
læggelse af gebyrer. Med henblik på at sikre, at reguleringen 
gennemføres med let hånd, foretages der. 
hvor det er nødvendigt, en harmonisering 
af de vilkår, der knyttes til almene 
tilladelser vedrørende udbud af de i bilag II 
anførte teletjenester, af procedurerne for 
udstedelse af almene tilladelser og 
enkeltlicenser samt for fastlæggelse af ge­
byrer. 
12 
Artikel 20, stk. 3 
Kommissionen vurderer efter anmodning 
fra en medlemsstat eller på eget initiativ 
vilkår, kriterier og/eller procedurer i en 
national tilladelse, navnlig hvad angår 
spørgsmålet, om de pågældende 
bestemmelser er berettigede og står i 
rimeligt forhold til formålet med dem. 
Kommissionen træffer efter proceduren i 
artikel 17 senest en måned efter en 
eventuel anmodning afgørelse, om 
medlemsstaten kan opretholde 
bestemmelserne. Kommissionen sender 
afgørelsen til Rådet og medlemsstaterne. Kommissionen kan når som helst efter 
anmodning fra en medlemsstat eller på eget 
initiativ vurdere vilkår, kriterier og/eller 
procedurer i en national tilladelse, navnlig 
hvad angår spørgsmålet, om de 
pågældende bestemmelser er berettigede 
og står i rimeligt forhold til formålet med 
dem. Kommissionen træffer efter 
proceduren i artikel 17 senest en måned 
efter en eventuel anmodning afgørelse, om 
medlemsstaten kan opretholde 
bestemmelserne Kommissionen sender 
afgørelsen til Rådet og medlemsstaterne. 
Artikel 22, stk. 2 
Inden 1. januar 2000 vurderer 
Kommissionen, om der skal ske en 
tilpasning af direktivet; vurderingen baseres 
på en rapport, som fremlægges for Europa-
Parlamentet og for Rådet. Rapporten skal 
bl.a. indeholde en erfaringsbaseret 
vurdering af, om der er grund til at ændre 
lovstrukturerne for tilladelser, navnlig hvad 
angår harmonisering og tværeuropæiske 
tjenester og net. Inden 1. januar 2000 vurderer 
Kommissionen, om der skal ske en 
tilpasning af direktivet; vurderingen baseres 
på en rapport, som fremlægges for Europa-
Parlamentet og for Rådet. Rapporten skal 
bl.a. indeholde en erfaringsbaseret 
vurdering af, om der er grund til at ændre 
lovstrukturerne for tilladelser, navnlig hvad 
angår harmonisering og tværeuropæiske 
tjenester og net, de institutionsmæssige 
rammer samt nummereringsplaner og 
nummerportabilitet. 
13 
Artikel 24 
1 Medlemsstaterne sætter de nød­
vendige love og administrative 
bestemmelser i kraft for at efterkomme 
dette direktiv senest den 1. juli -1997. De 
underretter straks Kommissionen herom. I Medlemsstaterne sætter de 
nødvendige love og administrative bestem­
melser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv og offentliggør de vilkår og 
procedurer, der gælder for tilladelserne. 
senest den 1. juli 1997. De underretter 
straks Kommissionen herom 
Når medlemsstaterne vedtager disse 
bestemmelser, skal de indeholde en 
henvisning til dette direktiv, eller de skal 
ved offentliggørelsen ledsages af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne 
henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Når medlemsstaterne vedtager disse 
bestemmelser, skal de indeholde en henvis­
ning til dette direktiv, eller de skal ved 
offentliggørelsen ledsages af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne 
henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. 
liste Medlemsstaterne fremlægger en 
for Kommissionen med navnene på 
repræsentanterne til EU-teleudvalget senest 
to måneder efter offentliggørelsen af 
direktivet. (Udgår) 
Bilag 1, punkt 4.5a. (nyt) 
4.5a. Overholdelse af vægtige 
forpligtelser, særlig for så vidt angår 
dækning af områder med lav 
befolkningstæthed. 
Bilag I, punkt 4.6. 
Vilkår, der gælder for operatører med 
stærk markedsstilling - som oplyst af 
medlemsstaterne i henhold til direktivet om 
samtrafik - med henblik på at sikre 
samtrafikken eller særlige tilsynskrav. 4.6. Vilkår, der gælder for operatører med 
stærk markedsstilling - som oplyst af 
medlemsstaterne i henhold til direktivet om 
samtrafik - med henblik på at sikre 
samtrafikken eller kontrollen med en stærk 
markedsstilling. 
Bilag I, punkt 4.9a. (nyt) 
4.9a. Særlige vilkår vedrørende 
tilrådighedsstillelse af faste kredsløb 
overensstemmelse med direktiv 
92/44/EØF. som ændret ved direktiv 
96/.../EF om ændring af Rådets direktiv 
90/387/EØF og 92/44/EØF med henblik på 
tilpasning til konkurrenceforhold „_._pji 
telekommunikationsområdet. 
14 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 342 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 15 08 
Katalognummer : CB-CO-96-341-DA-C 
ISBN 92-78-06123-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
45