MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedroerende Raadets faelles holdning til vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om aendring af Raadets direktiv 91/440/EOEF og udvikling af Faellesskabets jernbaner

BEGRUNDELSE

1. Forslagets baggrund

Den 22. juli 1998 vedtog Kommissionen et forslag [1] til Raadets direktiv om aendring af direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner [2].

[1] KOM(1998) 480 endelig udg. af 22.7.1998.

[2] EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70.

Forslaget havde til formaal at klarlaegge den regnskabsmaessige adskillelse mellem infrastrukturdriften og transporttjenesten, at indfoere regnskabsmaessig adskillelse mellem passager- og godstransport og at sikre, at det afgoerende ansvar for adgang til jernbaneinfrastrukturen, overlades til organer eller foretagender, der ikke selv udfoerer jernbanetransport. Forslaget klarlaegger ogsaa statens rolle, naar det drejer sig om at soerge for jernbaneinfrastruktur.

Europa-Parlamentet godkendte Kommissionens forslag paa plenarforsamlingen den 15. september 1999.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget afgav udtalelse henholdsvis den 26. maj 1999 [3] og den 17. november 1999 [4].

[3] EFT C 209 af 22.7.1999, s. 22.

[4] EFT C 57, 29.2.2000, s. 40.

Den 25. november 1999 vedtog Kommissionen et aendret forslag paa baggrund af Europa-Parlamentets foerstebehandling.

Paa sit moede den 9. og 10. december 1999 naaede Raadet til politisk enighed om vedtagelse af en faelles holdning til forslaget.

Paa sit moede den 28. marts 2000 vedtog Raadet den faelles holdning.

2. Baggrund for Kommissionens forslag

Note: Det forslag, som er emne for denne meddelelse, er led i den saakaldte "infrastrukturpakke", der bestaar af det forslag [5] til Raadets direktiv om aendring af direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner [6], som denne meddelelse drejer sig om, et forslag til Raadets direktiv om aendring af direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder [7] og et forslag til Raadets direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkraevning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering.

[5] KOM(1998) 480 endelig udg. af 22.7.1998.

[6] Raadets direktiv 91/440/EOEF af 29. juli 1991; EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25.

[7] EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70.

Kommissionen havde oprindeligt kun taenkt sig at klarlaegge de juridiske forhold omkring adskillelsen mellem infrastrukturdriften og transportopgaverne. Hvad markedsliberaliseringen angaar, fremsatte Kommissionen imidlertid et forslag allerede i 1995. [8]

[8] Forslag til Raadets direktiv om aendring af direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner, KOM(95) 337 endelig udg.

3. AEndringer af teksten i forhold til Kommissionens aendrede forslag

Europa-Parlamentet gjorde det under sin foerstebehandling klart, at det oenskede at indfoere endnu et led i oprettelsen af det indre marked for jernbanetransport i direktivet. Efter intense droeftelser i Raadet opstod tanken om at fastlaegge et internationalt godstransportnet. Denne tanke blev videreudviklet til det transeuropaeiske banegodstransportnet (TERFN), som beskrives i artikel 10a og de dertil knyttede bilag.

For bedre at kunne overvaage jernbanetransportmarkedets udvikling, der er afgoerende for udviklingen af baeredygtig transport som saadan, blev der indfoert en ordning for overvaagning af de europaeiske jernbaner.

3.1. Det transeuropaeiske banegodstransportnet (TERFN)

Kommissionen mener, at det oprettede net (dvs. kortene, havnelisterne og de oevrige bestemmelser i den nye artikel 10a) er et foelgerigtigt bidrag til bedre og mere gnidningsloes godstransport. Den er yderst tilfreds med nettets omfang og udformning.

3.2. Adskillelse mellem infrastrukturdriften og transportopgaverne

Det aendrede direktiv har bl.a. til formaal at klarlaegge de juridiske forhold omkring adskillelse mellem infrastrukturledelsens opgaver og transportopgaverne. Det vigtigste formaal med denne adskillelse er at undgaa, at integrerede jernbanevirksomheder (dvs. virksomheder, der baade forestaar infrastruktur og tilbyder transport paa den samme infrastruktur) bliver baade "dommer og part i sagen", naar det gaelder en raekke opgaver, hvis udfoerelse er afgoerende for, at markedet kan fungere tilfredsstillende. Kommissionen er overbevist om, at disse opgaver ikke boer varetages af virksomheder eller foretagender, der selv er aktive paa transportmarkedet. Disse opgaver bestaar i tildeling af infrastruktur, opkraevning af afgifter for dens brug, sikkerhedscertificering og udstedelse af licenser.

Denne loesning er imidlertid med indsaettelsen af artikel 6, stk. 4, blevet udhulet i en saadan grad, at hele tanken bag den kan drages i tvivl. Dette stykke indfoerer undtagelse fra adskillelseskravet, hvis der oprettes et uafhaengigt "jernbanetilsyn". Denne formel risikerer at saette hele pakkens sammenhaeng paa spil: artikel 30 i Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkraevning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering paalaegger alle medlemsstater at oprette et tilsynsorgan. Undtagelsen i artikel 6, stk. 4, giver kun mening, hvis det der omtalte tilsynsorgan har andre og mere vidtraekkende opgaver end tilsynsorganet i artikel 30 i det naevnte direktiv. Forskellen mellem de to ordninger er imidlertid uklar og kan skabe tvivl om det egentlige formaal med artikel 6. Paa baggrund af de fremskridt, der er sket med pakkens oevrige dele, ikke mindst TERFN, afgiftsopkraevningen og reglerne for tildeling af sporadgang, er Kommissionen imidlertid villig til at acceptere den samlede pakke i sin nuvaerende form.

3.3. Undtagelser og overgangsbestemmelser

3.3.1. Undtagelser

3.3.1.1. Graekenland og Irland/Nordirland

Raadet gik ind paa at give undtagelser fra kravet om at lade et uafhaengigt organ varetage de opgaver, med tildeling af retfaerdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturen, som er fastsat i artikel 6, stk. 3, foerste led, og opgaverne i artikel 7, stk. 2, foerste led, for saa vidt som disse artikler paalaegger medlemsstaterne at oprette uafhaengige organer til at varetage de opgaver, de foreskriver. Undtagelserne, som er tidsbegraensede, men kan fornyes, gaelder kun, saalaenge de forskellige betingelser i artikel 14a, stk. 2 og 3, opfyldes.

Kommissionen er i dette spoergsmaal enig med Raadet, men vil gerne understrege, at den haaber, at Graekenlands geopolitiske forhold vil udvikle sig saadan, at Graekenland kan faa det fulde udbytte af Den Europaeiske Unions jernbanepolitiske initiativer.

3.3.1.2. Luxembourg

Luxembourg fik undtagelse indtil den 31. august 2004 fra kravet om at lade et uafhaengigt organ varetage de opgaver med tildeling af retfaerdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturen, som er fastsat i artikel 6, stk. 3, foerste led, for saa vidt som denne artikel paalaegger medlemsstaterne at oprette et uafhaengigt organ til at varetage de opgaver, den foreskriver.

Ogsaa naar det gaelder overgangsbestemmelsen, finder Kommissionen foranstaltningen hensigtsmaessig for at give Luxembourg tilstraekkelig tid til at forberede sig paa den nye situation.

3.3.2. Overgangsbestemmelser

3.3.2.1 Belgien og Luxembourg

Paa grund af jernbanenettets stoerrelse og form i baade Belgien og Luxembourg forekommer det, naar det gaelder anvendelsen af bestemmelsen om "tilbringerstraekninger" i artikel 10a, stk. 1, litra d), i det aendrede direktiv, at vaere i overensstemmelse med aanden i Raadets politiske kompromis at give Belgien og Luxembourg en overgangsperiode, saa de kan foretage tilpasninger.

Kommissionen kan derfor acceptere dette kompromis.

4. Konklusion

Kommissionen har soegt i videst muligt omfang at tage hensyn til de synspunkter, Europa-Parlamentet gav udtryk for under foerstebehandlingen, enten ved at overtage aendringsforslagene i deres noejagtige ordlyd og helhed eller ved at aendre sit forslag i overensstemmelse med tankegangen i Parlamentets synspunkter.

Kommissionen bemaerker, at der er visse forskelle mellem dets eget forslag og den faelles holdning, isaer naar det gaelder gennemfoerelsen af det faelles marked for jernbanetransport og adskillelsen mellem infrastrukturdrift og transporttjenester.

Det er imidlertid Kommissionens opfattelse, at det kompromis, Raadet har naaet efter intense droeftelser og tre formandskabers indsats, er et velafvejet fremskridt inden for jernbanepolitikken. Det vil bidrage til en baeredygtig udvikling af denne transportform.

Kommissionen understreger endvidere, at gennemfoerelsen af det indre marked for jernbanetransport stadig maa vaere det endelige maal.

Kommissionen er imidlertid overbevist om, at dette andet led i reformen af jernbanetransportlovgivningen er et vigtigt skridt, og afgiver derfor positiv udtalelse.