Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

om Tysklands nationale reformprogram for 2012 med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2012-2016

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen[2],

som henviser til beslutningerne fra Europa-Parlamentet[3]

som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

som tager følgende i betragtning:

(1)(1) Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

(2)(2) Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4], som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

(3)(3) Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling om Tysklands nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014.

(4)(4) Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori Tyskland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående analyse.

(5)(5) Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for sikringen af finansiel stabilitet og finanspolitisk konsolidering og tiltagene til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

(6)(6) Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

(7)(7) Den 18. april 2012 afleverede Tyskland sit stabilitetsprogram for perioden 2012-2016, og den 12. april 2012 sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

(8)(8) I henhold til Tysklands første indrapportering i 2012 om underskuds- og gældstallene i årene 2008-2011 for anvendelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud var det offentlige underskud i 2011 under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Desuden forudses det i Kommissionens forårsprognose for 2012, at det offentlige underskud vil holde sig under traktatens referenceværdi og vil falde yderligere i hele prognoseperioden. Derfor vedtog Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten den 30. maj en henstilling med henblik på Rådets afgørelse om ophævelse af afgørelsen om et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til traktatens artikel 126, stk. 12.

(9)(9) På baggrund af vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt. Programmets fremskrivninger for 2012-2013 er stort set i overensstemmelse med Kommissionens forårsprognose for 2012, hvad angår hastigheden og mønstret for den økonomiske vækst og arbejdsmarkedets udvikling. Programmets fremskrivninger for økonomisk vækst i de sidste år er overvejende i overensstemmelse med Kommissionens vurdering af Tysklands mellemfristede potentielle vækstrate. Formålet med programmets budgetstrategi er at nå den mellemfristede budgetmålsætning allerede i 2012 og være tæt på en nominel balance på budgetterne fra 2014, med udgangspunkt i et nominelt underskud i 2011 på 1,0 %, dvs. under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, længe inden den fastsatte frist i 2013 Programmet præciserer, at den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på ½ % af BNP (forstået som et snævert interval inden for 0,5 % af BNP), som på passende vis afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten, indebærer et underskud, der ikke overstiger 0,5 % af BNP. Underskuds- og gældsmålene kan dog komme i fare, navnlig hvis det viser sig, at der er behov for yderligere foranstaltninger til at stabilisere finanssektoren På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo[6] forventer Tyskland at overholde den mellemfristede budgetmålsætning gennem hele programperioden, hvilket også burde være tilfældet i betragtning af risikovurderingen. I henhold til oplysningerne i programmet og risikovurderingen vil vækstraten for de offentlige udgifter, når der tages højde for diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, overstige udgiftsmålet i stabilitets- og vækstpagten i 2012 og overholde det i 2013. Bruttogælden forventes at stige med 0,8 procentpoint til 82,0 % af BNP i 2012, før den falder til 80 % af BNP i 2013 og fortsætter i nedadgående retning. Efter at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret, befinder Tyskland sig i en overgangsperiode og er i overensstemmelse med forventningerne godt på vej mod at overholde gældsreduktionsmålet i stabilitets- og vækstpagten.

(10)(10) Forbundsregeringen har truffet foranstaltninger til at forbedre de offentlige sundhedsudgifters effektivitet og har foreslået en reform af langtidsplejen. Der er behov for yderligere tiltag til at forbedre effektiviteten i sundhedssystemet for at begrænse de forventede udgiftsstigninger. Den foreslåede reform af langtidsplejen er også utilstrækkelig til at håndtere de forventede fremtidige udgiftsstigninger. Skattesystemets effektivitet kan forbedres. Forbundsregeringen er godt på vej til at overholde sit tilsagn om at øge de vækstfremmende udgifter til uddannelse og forskning. Det er dog stadig vigtigt, at delstaterne og kommunerne, som bærer størstedelen af udgifterne til uddannelse og forskning, også sikrer en passende og effektiv ressourceudnyttelse på disse områder. Indførelsen af den nye forfatningsmæssige gældsbremse har yderligere styrket Tysklands finanspolitiske rammer. Der er dog ikke sket betydelig fremgang med gennemførelsen af budgetreglen på delstatsniveau.

(11)(11) En betydelig offentlig støtte til den finansielle sektor sammen med sektorens egne tilpasningstiltag og de gavnlige virkninger af opsvinget i den tyske økonomi har generelt stabiliseret sektoren. På trods af den generelt relativt stabile finanssektor og det forhold, at der ikke er stramme kreditvilkår, består der stadig visse svagheder, særligt i forbindelse med de strukturelle problemer i nogle delstatsbanker, navnlig mangelen på en rentabel forretningsmodel, svage ledelsesstrukturer og sårbarhed grundet den store afhængighed af engrosfinansiering.

(12)(12) Det tyske arbejdsmarkeds gode resultater, bl.a. øget beskæftigelse og moderat arbejdsløshed, er ikke kommet alle lige meget til gode, og lønnen er ikke altid steget på linje med produktiviteten. Skattemæssige elementer som følge af den store skattekile, som især skyldes de høje socialsikringsbidrag, er stadig en hindring for integrationen af især de lavtlønnede på arbejdsmarkedet. Den udbredte anvendelse af "mini-job" gør det svært at optjene pensionsrettigheder. Derfor er der behov for at forbedre overgangen fra "mini-job" til mere stabile kontraktformer. Den nylige reform af arbejdsmarkedsinstrumenterne burde bidrage til at skabe beskæftigelsesmuligheder for alle. En af Tysklands største udfordringer er at øge uddannelsessystemets effektivitet og uddannelsesniveauet for de ugunstigt stillede grupper. På mellemlang og lang sigt vil det være afgørende at sikre en kvalificeret arbejdskraft for at mindske den demografiske udviklings negative virkninger for vækstpotentialet. Den lave andel af kvinder, der deltager fuld tid på arbejdsmarkedet, er bekymrende. De skattemæssige ordninger, der gør det mindre attraktivt for sekundære forsørgere at arbejde, og mangelen på daginstitutioner og heldagsskoler forhindrer kvinderne i at deltage på arbejdsmarkedet.

(13)(13) Tyskland er i gang med en gennemgribende reform af energisystemet. De samlede økonomiske omkostninger ved at omlægge energisystemet bør mindskes mest muligt ved at fremskynde den nationale og grænseoverskridende udvidelse af netværk, fortsat øge omkostningseffektiviteten inden for klimapolitikken og politikkerne for vedvarende energi, tage afgørende skridt til yderligere at fremme energieffektiviteten og øge konkurrenceevnen på energimarkederne. Grundet Tysklands centrale geografiske placering har det tyske jernbanesystem en stor indflydelse på det samlede europæiske jernbanemarked. Konkurrencen på markederne for jernbanetransport af passagerer og fragt er stadig meget lav, især på grund af mangelen på en effektiv adskillelse af infrastrukturforvalteren og jernbaneholdingselskabet. På trods af fremskridtene de seneste år, bl.a. i kraft af gennemførelsen af servicedirektivet, er det muligt yderligere at stimulere konkurrencen og produktivitetsvæksten i nogle servicesektorer (f.eks. byggesektoren).

(14)(14) Tyskland har givet en række tilsagn under europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af tilsagnene fra 2011 omhandler fremme af beskæftigelsen, forbedret konkurrenceevne, større holdbarhed i de offentlige udgifter og større finansiel stabilitet. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene under europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i disse henstillinger.

(15)(15) Inden for rammerne af det europæiske semester har Kommissionen gennemført en dybdegående analyse af Tysklands økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Tyskland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester afspejles i henstillinger 1 - 4 nedenfor.

(16)(16) På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt Tysklands stabilitetsprogram for 2012, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

HENSTILLER, at Tyskland træffer foranstaltninger i perioden 2012-2013 med henblik på:

1.1. at fortsætte med sunde finanspolitikker for at opfylde de mellemfristede budgetmålsætninger i 2012. Med henblik herpå bør budgetstrategien gennemføres som planlagt, og det bør sikres, at udgiftsmålet overholdes, og at der gøres tilstrækkelige fremskridt mod at opfylde gældsreduktionsmålet. Den vækstfremmende konsolideringskurs bør opretholdes gennem yderligere tiltag til at øge effektiviteten af de offentlige udgifter til sundheds- og langtidspleje og ved at anvende det uudnyttede potentiale til at forbedre skattesystemets effektivitet. De disponible muligheder for at øge og effektivisere vækstfremmende udgifter til uddannelse og forskning på alle forvaltningsniveauer bør udnyttes. Der bør sikres en fuld og ensartet gennemførelse af gældsbremsen i alle delstater og rettidige og relevante overvågningsprocedurer og korrektionsmekanismer.

2.2. at sætte ind over for de resterende strukturelle svagheder i finanssektoren, bl.a. ved at fortsætte omstruktureringen af de delstatsbanker, som har brug for en tilstrækkeligt finansieret og rentabel forretningsmodel, samtidig med at der undgås en uforholdsmæssig stor nedgearing,

3.3. at mindske den store skattekile på en budgetneutral måde, især for personer med lav indkomst, og opretholde aktiverings- og integrationsforanstaltningerne, navnlig for de langtidsledige. Der bør skabes grundlag for, at lønningerne stiger på linje med produktiviteten. Der bør træffes foranstaltninger til at hæve uddannelsesresultaterne for de ugunstigt stillede grupper, navnlig ved at sikre lige muligheder i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet. De skattemæssige negative incitamenter for sekundære forsørgere bør udfases, og der bør gives bedre adgang til daginstitutioner og heldagsskoler,

4.4. at fortsætte indsatsen med at begrænse de samlede økonomiske omkostninger til omlægning af energisektoren mest muligt, bl.a. ved at fremskynde udvidelsen af de nationale og grænseoverskridende el- og gasnet. Det bør sikres, at den institutionelle struktur garanterer en effektiv konkurrence på jernbanemarkedet. Der bør træffes foranstaltninger til yderligere at stimulere konkurrencen i servicesektoren, herunder liberale tjenesteydelser og visse håndværk, især i byggesektoren.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

[2] COM(2012) 305 final.

[3] P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047.

[4] Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.

[5] COM(2012) 68 final.

[6] Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælpe af den i fællesskab aftalte metode.

[7] I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.