3. 8.91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 204/5 
hvis alfasyreindholdet i disse produkter ikke er lavere 
end indholdet i den humle, de er fremstillet af.« 
4) Det sidste afsnit i artikel 7, stk. 3, litra b), affattes 
således: 
»En sammenslutning eller forening kan give sine 
medlemmer tilladelse til selv at markedsføre hele eller 
en del af deres produktion efter de regler, der er fast­
lagt og kontrolleret af sammenslutningen eller 
foreningen.« 
5) I artikel 12, stk. 5, indsættes som litra c): 
»c) den støtte, der skal fastsættes, kan være lavere for 
de producenter, der ikke tilhører en anerkendt 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved forordning (EØF) nr. 2340/90 C) og (EØF) nr. 
3155/90 (2), begge senest ændret ved forordning (EØF) 
nr. 1194/91 (3) har Fællesskabet truffet foranstaltninger 
til at forhindre Fællesskabets samhandel med Irak; 
som følge af embargoen over for Irak er der risiko for, 
at der fra irakisk hold rejses fordringer over for 
erhvervsvirksomheder i Fællesskabet og tredjelande; 
det er nødvendigt at beskytte erhvervsvirksomhederne 
mod sådanne fordringer og afskære Irak fra at skaffe sig 
kompensation for embargoens negative virkninger; 
De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog den 3. 
april 1991 resolution 687, hvis paragraf 29 omhandler 
Iraks fordringer i forbindelse med kontrakter og 
(') EFT nr. L 213 af 9. 8. 1990, s. 1. 
O EFT nr. L 304 af 1. 11. 1990, s. 1. 
(3) EFT nr. L 115 af 8. 5. 1991, s. 37. producentsammenslutning, der markedsfører sine 
medlemmers samlede produktion, som omhandlet 
i artikel 7, stk. 3, litra b). Den støtte, der skal 
fastsættes i så tilfælde, er mindst 50 % af den 
støtte, der fastsættes for de forskellige grupper 
humlesorter ifølge artikel 12, stk. 5, litra a), og 
stk. 6, i nærværende forordning.« 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
transaktioner, der er omfattet af de foranstaltninger, som 
Sikkerhedsrådet traf i resolution 661 (1990) og dermed 
forbundne resolutioner; 
Fællesskabet og dets medlemsstater er nået til enighed 
om at oprette et fællesskabsinstrument til sikring af en 
ensartet gennemførelse i Fællesskabet af paragraf 29 i 
Sikkerhedsrådets resolution 687 (1991); 
en sådan ensartet gennemførelse er nødvendig for at føre 
målene i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske 
Økonomiske Fællesskab ud i livet, og Traktaten inde­
holder ikke, bortset fra artikel 235, nogen hjemmel 
hertil; 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet — Forslag til Rådets forordning (EØF) om forbud mod at indfri irakiske fordringer i forbindelse 
med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds 
resolution 661 (1990) og dermed forbundne resolutioner 
(91/C 204/05) 
SEK(91) 1363 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 12. juli 1991) 
Nr. C 204/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 8.91 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I denne forordning forstås ved 
1) »kontrakt« eller »transaktion«: alle former for 
kontrakter eller transaktioner, herunder garantier, 
tilsagn (f.eks. performance- eller tilbudsgarantier), 
beredskabskreditter og delkontrakter 
2) »fordring«: enhver anmodning eller foranstaltning 
fremsat eller truffet af en part i en kontrakt eller 
transaktion med det formål at udvirke, at en anden 
part opfylder en forpligtelse i medfør af eller med 
tilknytning til en sådan kontrakt eller transaktion, 
såsom 
— en anmodning om at indfri et tilsagn eller en 
garanti 
— en anmodning om at videreføre eller igangsætte 
aktiviteter i medfør af en kontrakt eller transak­
tion 
— en anmodning om at yde erstatning for betalinger 
foretaget i medfør af en kontrakt eller transaktion 
— en anmodning om påbud fra en domstols side, 
voldgiftskendelse eller gennemførelse af et sådant 
påbud eller en sådan kendelse 
3) »foranstaltninger truffet af Sikkerhedsrådet i resolu­
tion 661 (1990) og dermed forbundne resolutioner«: 
De Forenede Nationers Sikkerhedsråds foranstalt­
ninger samt foranstaltninger truffet af De Europæiske 
Fællesskaber, et land eller en international organisa­
tion i medfør af Sikkerhedsrådets relevante beslut­
ninger eller andre aktiviteter, hvortil Sikkerhedsrådet 
har givet sin bemyndigelse, i tilknytning til Iraks inva­
sion af Kuwait, såsom militære aktiviteter i forbin­
delse med befrielsen af Kuwait 
4) »person eller organ i Irak«: alle personer eller 
organer, der er bosiddende eller har hjemsted i Irak, 
alle organer, der er registreret som aktieselskab eller 
stiftet under irakisk lovgivning og alle organer, som 
kontrolleres af personer eller organer, der er bossid­
dende eller har hjemsted i Irak, eller af organer, der 
er registreret som aktieselskab eller stiftet under 
irakisk lovgivning. Artikel 2 
Med virkning fra den 3. april 1991 er det forbudt at 
indfri fordringer rejst af Iraks regering, en person eller et 
organ i Irak eller en person, der gør sin fordring 
gældende via eller direkte eller indirekte til gavn for en 
sådan person eller et sådant organ, i forbindelse med 
kontrakter eller andre transaktioner, hvis gennemførelse 
er omfattet af de foranstaltninger, som Sikkerhedsrådet 
traf i resolution 661 (1990) og dermed forbundne resolu­
tioner. 
Artikel 3 
Uden at dette i øvrigt indskrænker eksisterende forbud 
med hensyn til handelsmæssige og finansielle forbindelser 
med Irak, gælder artikel 2 ikke, når: 
a) den, der gør fordringen gældende, har opnået en 
dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgø­
relse, ifølge hvilken kontraktens eller transaktionens 
gennemførelse ikke er omfattet af de i artikel 2 
omhandlede foranstaltninger 
og 
b) dommen, voldgiftskendelsen eller den tilsvarende 
afgørelse er opnået på jurisdiktionsområdet for et 
land, der loyalt har gennemført de foranstaltninger, 
som Sikkerhedsrådet traf i resolution 661 (1990) og 
dermed forbundne resolutioner, særlig paragraf 29 i 
resolution 687 (1991). 
Artikel 4 
Det påhviler den person, der gør fordringen gældende, 
at bevise, at gennemførelsen af kontrakten eller transak­
tionen ikke er omfattet af de i artikel 2 omhandlede 
foranstaltninger. 
Artikel 5 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger 
til sikring af, at bestemmelserne i artikel 2, 3 og 4 bliver 
effektive. 
Artikel 6 
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentlig­
gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.