P8_TA(2018)0333

Gennemsigtig og ansvarlig forvaltning af naturressourcer i udviklingslandene: skove

Europa-Parlamentets beslutning af 11. september 2018 om gennemsigtig og ansvarlig forvaltning af naturressourcer i udviklingslandene: skove (2018/2003(INI))

(2019/C 433/09)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til handlingsplanen (fra september 2001) om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT) og til de frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT med tredjelande,

— der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og dens artikel 208,

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 995/2010 af 20. oktober 2010 om fastsættelse af krav til virksomheder, der markedsfører træ og træprodukter (1) (EU's træforordning),

— der henviser til Busan-partnerskabet for effektivt udviklingssamarbejde fra 2011,

— der henviser til FN's mål for bæredygtig udvikling (SDG) for perioden 2015-2030,

— der henviser til Parisaftalen, som blev indgået på den 21. partskonference under FN's rammekonvention om klimaændringer (COP21),

— der henviser til Kommissionens endelige undersøgelsesrapport med titlen »The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation« (2013),

— der henviser til det forundersøgelsesudkast om mulighederne for at intensivere EU's indsats mod skovrydning, som Kommissionens Generaldirektorat for Miljø har bestilt (2017),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. oktober 2008»En indsats for at imødegå udfordringerne ved skovrydning og skovødelæggelse med henblik på at bekæmpe klimaændringer og tab af biodiversitet« (COM(2008)0645),

— der henviser til Consumer Goods Forum of 2010, et globalt erhvervsnetværk af detailhandlere, fabrikanter og tjenesteudbydere, som har vedtaget et mål om at opnå nul nettoskovrydning i sine medlemmers forsyningskæder inden 2020,

— der henviser til Bonn Challenge fra 2011, som er en global indsats for at genoprette 150 mio. hektar af verdens ryddede og udpinte arealer inden 2020, og 350 mio. ha inden 2030,

— der henviser til Tropical Forest Alliance 2020,

— der henviser til New York-erklæringen om skove og handlingsplanen fra 2014,

— der henviser til Rådets konklusioner fra 2016 om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet,

— der henviser til Amsterdamerklæringen »Towards Eliminating Deforestation from Agricultural Commodity Chains with European Countries« fra december 2015,

— der henviser til Kommissionens strategi »Handel for alle« (2015),

— der henviser til FN's program for reduktion af emissioner fra skovrydning og skovødelæggelse (REDD+),

— der henviser til FN's strategiske plan for skove 2017-2030 (UNSPF), som fastlægger seks globale skovmål og 26 tilknyttede delmål, der skal nås senest i 2030,

— der henviser til FN's konvention om bekæmpelse af ørkendannelse, som blev vedtaget den 17. juni 1994,

— der henviser til FN's Udviklingsprograms (UNDP's) udvikling af nationale platforme for bæredygtige råvarer,

— der henviser til den bilaterale samarbejdsmekanisme om retshåndhævelse og god forvaltningspraksis på skovbrugsområdet (BCM-FLEG) med Kina (2009),

— der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966,

— der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder fra 1966,

— der henviser til den amerikanske menneskerettighedskonvention fra 1969,

— der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder fra 1987,

— der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 fra 1989 om oprindelige folk og stammefolk,

— der henviser til FN's erklæring fra 2007 om oprindelige folks rettigheder (UNDRIP),

— der henviser til de frivillige retningslinjer fra 2012 om forvaltning af jordbesiddelser (VGGT) fra FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO),

— der henviser til FAO's principper fra 2014 for ansvarlig investering i landbrug og fødevaresystemer,

— der henviser til den seneste Planetary Boundaries-rapport,

— der henviser til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) fra 1973,

— der henviser til biodiversitetskonventionen fra 1992 og den dermed forbundne Cartagenaprotokol fra 2000 om biosikkerhed samt Nagoyaprotokollen fra 2010 om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer,

— der henviser til den endelige rapport fra Ekspertgruppen på Højt Plan vedrørende Bæredygtig Finansiering,

— der henviser til FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, som blev godkendt af FN's Menneskerettighedsråd i 2011, samt til OECD's retningslinjer om multinationale virksomheder, som blev opdateret i 2011,

— der henviser til sin beslutning af 4. april 2017 om palmeolie og rydning af regnskove (2),

— der henviser til sin beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande (3),

— der henviser til erklæringen fra april 2018 fra repræsentanter for civilsamfundet om EU's rolle i beskyttelsen af skove og rettigheder,

— der henviser til det globale program for bekæmpelse af forbrydelser mod vilde dyr og planter under FN's Kontor for Narkotikakontrol og Kriminalitetsbekæmpelse (UNODC),

— der henviser til sin beslutning af 12. september 2017 om den internationale handels og EU's handelspolitikkers indvirkning på globale værdikæder (4),

— der henviser til forretningsordenens artikel 52,

— der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Udvalget om International Handel (A8-0249/2018),

A. der henviser til, at biologisk mangfoldige skove bidrager væsentligt til afbødning af og tilpasning til klimaforandringer og til bevarelse af biodiversiteten;

B. der henviser til, at der bor 300 millioner mennesker i skovene, og at 1,6 mia. mennesker er direkte afhængige af skovene med hensyn til deres udkomme, herunder mere end 2 000 oprindelige befolkningsgrupper; der henviser til, at skove spiller en afgørende rolle for udviklingen af lokale økonomier; der henviser til, at skovene er hjemsted for omkring 80 % af alle landdyr og derfor udgør et vigtigt biodiversitetsreservoir; der henviser til, at ca. 13 mio. hektar skov går tabt hvert år ifølge FAO;

C. der henviser til, at skovrydning og skovødelæggelse fortrinsvis forekommer på den sydlige halvkugle og i tropiske skove;

D. der henviser til, at skove forhindrer jordforringelse og ørkendannelse og dermed mindsker risikoen for oversvømmelser, jordskred og tørke;

E. der henviser til, at skovene er af afgørende betydning for et bæredygtigt landbrug og for at forbedre fødevaresikkerheden og ernæringen;

F. der henviser til, at skovene også yder afgørende økosystemtjenester, der støtter bæredygtigt landbrug ved at regulere vandstrømme, stabilisere jorden, opretholde jordens frugtbarhed, regulere klimaet og tilvejebringe et bæredygtigt levested for vilde bestøvere og naturlige fjender af skadedyr i landbruget;

G. der henviser til, at skovbrugsprodukter tegner sig for 1 % af verdens BNP;

H. der henviser til, at genopretning af skove er en af de strategier, der har afgørende betydning for at begrænse den globale opvarmning til 1,5 grader; der henviser til, at alle regeringer bør påtage sig deres ansvar og træffe foranstaltninger til at reducere omkostningerne ved drivhusgasemissioner i deres eget land;

I. der henviser til, at skovfældning og skovødelæggelse er den næstvigtigste menneskeskabte årsag til drivhusgasemissioner og tegner sig for næsten 20 % af de globale drivhusgasemissioner;

J. der henviser til, at brænde stadig er det vigtigste skovprodukt i udviklingslandene og den vigtigste energikilde i mange afrikanske og asiatiske lande; der henviser til, at fire ud af fem personer i Afrika syd for Sahara stadig benytter træ til madlavning;

K. der henviser til, at primære skove er rige på biodiversitet og oplagrer 30-70 procent mere kulstof end skove, hvor der drives skovhugst, eller ødelagte skove;

L. der henviser til, at klare, ensartede og ajourførte oplysninger om skovdække er afgørende for en effektiv overvågning og retshåndhævelse;

M. der henviser til, at selv om frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT har vist sig at være værdifulde med hensyn til at forbedre skovforvaltningen, har de stadig mange mangler;

N. der henviser til, at frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT har fokus på industriel skovning, mens langt størstedelen af den ulovlige skovhugst stammer fra skovhugst til håndværksbrug og tømmer fra landbrug;

O. der henviser til, at frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT har en for snæver definition af begrebet »lovlighed«, som undertiden ser bort fra afgørende spørgsmål om jordbesiddelse og lokalbefolkningens rettigheder;

P. der henviser til, at frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT, REDD+ og certificering er vedblevet med at være adskilte initiativer, som bør samordnes yderligere;

Q. der henviser til, at gennemførelsen af FLEGT-målene i høj grad afhænger af store fremstillings-, forarbejdnings- og handelslande som Kina, Rusland, Indien, Sydkorea og Japan og deres engagement i bekæmpelse af ulovlig skovhugst og handel med ulovlige træprodukter, og til, at bilaterale politiske dialoger med disse partnere indtil videre har givet begrænsede resultater;

R. der henviser til, at formålet med EU's træforordning (EUTR) er at sikre, at intet ulovligt træ bringes i omsætning på EU's marked; der henviser til, at konklusionen på revisionen af EU's træforordning i 2016 var, at gennemførelsen og håndhævelsen af forordningen var ufuldstændig; der henviser til, at der blev iværksat en offentlig høring i begyndelsen af dette år om mulige ændringer af anvendelsesområdet for EU's træforordning;

S. der henviser til, at beskyttede områder bør være i centrum for enhver strategisk tilgang til bevarelse af vilde dyr og planter; der henviser til, at de bør fungere som sikre og inkluderende poler for økonomisk udvikling baseret på bæredygtigt landbrug, bæredygtig energi, kultur og turisme og føre til udvikling af god forvaltning;

T. der henviser til, at offentlig-private partnerskaber spiller en vigtig rolle i den bæredygtige udvikling af parker i Afrika syd for Sahara, som respekterer lokalbefolkningernes rettigheder;

U. der henviser til, at korruption og svage institutioner udgør store hindringer for beskyttelse og bevarelse af skove; der henviser til, at en fælles rapport fra FN's Miljøprogram (UNEP) og Interpol (5) klassificerer skovrelaterede forbrydelser som værende blandt de fem vigtigste udfordringer for at nå målene for bæredygtig udvikling og angiver, at ulovlig skovhugst tegner sig for mellem 15 % og 30 % af den lovlige handel på globalt plan; der henviser til, at det ifølge Verdensbanken anslås, at de berørte lande mister omkring 15 mia. USD hvert år på grund af ulovlig skovhugst og handel med træ;

V. der henviser til, at skovrelaterede forbrydelser kan antage flere former, nemlig ulovlig udnyttelse af meget værdifuldt træ af udryddelsestruede arter (opført i CITES), ulovlig skovhugst til byggematerialer og møbler, ulovlig skovhugst og hvidvaskning af træ gennem skuffeselskaber inden for plantage- og landbrugssektoren for at skaffe papirmasse til papirindustrien og udnyttelse af den særdeles uregulerede handel med brænde og trækul til at skjule ulovlig skovhugst i og uden for beskyttede områder;

W. der henviser til, at urbanisering, dårlig forvaltning, skovrydning i stor målestok med henblik på landbrug, minedrift og infrastrukturudvikling forårsager alvorlige menneskerettighedskrænkelser med ødelæggende konsekvenser for skovbefolkninger og lokalsamfund, såsom land grabbing, tvangsudsættelser, politichikane, vilkårlige anholdelser og kriminalisering af ledere fra lokalsamfundet, menneskerettighedsforkæmpere og aktivister;

X. der henviser til, at FN's 2030-dagsorden fastsætter målet om at standse og vende tendensen til skovrydning og skovødelæggelse senest i 2020; der henviser til, at denne forpligtelse er gentaget i klimaaftalen fra Paris og ikke bør udskydes;

Y. der henviser til, at mål nr. 15 for bæredygtig udvikling udtrykkeligt nævner behovet for god skovforvaltning, idet skove kan spille en rolle med hensyn til at nå mange af de andre mål for bæredygtig udvikling;

Z. der henviser til, at REDD+ har medført miljømæssige og sociale fordele i mange udviklingslande, fra bevarelse af biodiversitet til udvikling af landdistrikter og forbedring af skovforvaltningen; der imidlertid henviser til, at REDD+ er blevet kritiseret for at lægge pres på lokalbefolkninger, der lever i skovene;

AA. der henviser til, at der er voksende dokumentation for, at sikring af lokalbefolkningers jordbesiddelsesrettigheder fører til mindre skovrydning og en mere bæredygtig skovforvaltning;

AB. der henviser til, at landbruget tegner sig for 80 % af skovrydningen på verdensplan; der henviser til, at husdyravl og store industrielle soja- og palmeolieplantager i særdeleshed er en vigtig drivkraft for skovrydning, navnlig i tropiske lande som følge af stigende efterspørgsel efter disse produkter i de udviklede lande og vækstøkonomierne og udvidelsen af industrielt landbrug på verdensplan; der henviser til, at en undersøgelse foretaget af Kommissionen i 2013 viste, at EU-27 var verdens største nettoimportør af vare- og tjenesteydelser, der involverer skovrydning (mellem 1990 og 2008); der henviser til, at EU derfor har en afgørende rolle at spille i bekæmpelsen af skovrydning og skovødelæggelse, navnlig for så vidt angår dets efterspørgsel og krav om rettidig omhu i forbindelse med landbrugsråvarer;

AC. der henviser til, at udbredelsen af soja har ført til sociale og miljømæssige problemer, såsom jorderosion, vandmangel, pesticidforurening og tvungen fordrivelse af mennesker; der henviser til, at oprindelige folk har været blandt de hårdest ramte;

AD. der henviser til, at udvidelsen af palmeolieplantager har ført til massiv ødelæggelse af skove og sociale konflikter, som sætter plantagevirksomheder op imod oprindelige befolkningsgrupper og lokalsamfund;

AE. der henviser til, at den private sektor i de senere år har udvist et stigende engagement i beskyttelse af skovene, og til, at over 400 virksomheder har forpligtet sig til at eliminere skovrydning fra deres produkter og forsyningskæder i overensstemmelse med New York-erklæringen om skove, med fokus på varer som palmeolie, soja, oksekød og træ; der henviser til, at offentlige foranstaltninger rettet mod landbrugsprodukter ikke desto mindre stadig er relativt sjældne;

1. minder om, at 2030-dagsordenen anerkender, at biologisk mangfoldige skove spiller en afgørende rolle for bæredygtig udvikling og for Parisaftalen; gentager, at bæredygtig og inkluderende skovforvaltning og ansvarlig anvendelse af råvarer fra skovene udgør det mest effektive og billigste naturlige system til kulstofopsamling og -lagring;

2. anmoder EU om at støtte medtagelsen af skov- og jordforvaltningsmål i skovrige udviklingslandes nationalt bestemte bidrag;

3. minder om, at Parisaftalen kræver, at alle parter træffer foranstaltninger til at bevare og forøge dræn, herunder skove;

4. bemærker, at man ved at standse skovrydning og skovødelæggelse og give skovene mulighed for at vokse på ny ville skabe mindst 30 % af alle de afbødningstiltag, der er nødvendige for at begrænse den globale opvarmning til 1,5°C ( 6 )

5. bemærker, at skovrydning tegner sig for 11 % af de globale menneskeskabte drivhusgasemissioner, dvs. mere end alle personbiler tilsammen;

6. bekræfter skovforvaltningstypens relevans for kulstofbalancen i troperne, idet nylige artikler har påpeget ( 7 ) , at de mere umærkelige forringelser og ikke kun skovrydning i stor skala, som der hidtil er fokuseret på, sandsynligvis udgør en betydelig kilde til kulstofemissioner og tegner sig for mere end halvdelen af emissionerne;

7. påpeger, at genplantning af skove, genopretning af eksisterende forringede skove og en forøgelse af træbevoksede arealer i landbrugslandskabet gennem skovlandbrug udgør de eneste tilgængelige kilder til negative emissioner med et betydeligt potentiale til at bidrage til at nå målene i Parisaftalen;

8. minder om Bonn Challenge ( 8 ) , som med sit mål om at genoprette 350 mio. ha forringede og ryddede skovområder inden 2030, vil kunne generere omkring 170 mia. USD om året i nettofordele, fra beskyttelse af afvandingsområder til øget høstudbytte og skovprodukter, og vil kunne binde op til 1,7 gigaton kuldioxidækvivalent om året;

9. opfordrer Kommissionen til at leve op til EU's internationale tilsagn, bl.a. dem, der er afgivet inden for rammerne af COP21, De Forenede Nationers Skovforum (UNFF), FN's biodiversitetskonvention (UNCBD), New York-erklæringen om skove og SDG-mål nr. 15, navnlig delmål 15.2, som sigter mod at fremme implementeringen af bæredygtig forvaltning af alle typer skov, standse skovrydningen, genoprette forringede skove og sikre et betydeligt større omfang af nyplantning og genplantning af skov på globalt plan inden 2020;

10. minder specifikt om, at EU har forpligtet sig til at overholde Aichi-målene i biodiversitetskonventionen, som kræver, at 17 % af alle habitater skal bevares, at 15 % af de skadede økosystemer skal genoprettes, og at tabet af skove næsten helt skal stoppes eller som minimum halveres inden 2020;

11. bemærker, at luftfartsindustrien i høj grad er afhængig af CO 2 -kompensation, herunder skove; understreger imidlertid, at skovkompensation er genstand for alvorlig kritik, da den er vanskelig at måle og umulig at garantere; mener, at Den Internationale Organisation for Civil Luftfart (ICAO) bør udelukke skovkompensation fra ordningen for CO 2 -kompensation og -reduktion for international luftfart (CORSIA);

12. understreger, at drivkræfterne bag skovrydning rækker ud over skovbrugssektoren i sig selv og vedrører en bred vifte af spørgsmål, som f.eks. ejendomsretten til jord, beskyttelse af oprindelige folks rettigheder, landbrugspolitikker og klimaforandringer; opfordrer Kommissionen til at intensivere sin indsats med hensyn til en fuldstændig og effektiv gennemførelse af frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT og sætte holistisk ind over for afskovning ved hjælp af en sammenhængende politisk ramme, dvs. ved at sikre reel anerkendelse af og respekt for skovafhængige samfunds jordbesiddelsesrettigheder, især i forbindelse med EU's udviklingsmidler og med screeningen af frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT, og på en sådan måde, at et udkomme i lokalsamfundets skovbrug muliggøres, samtidig med at beskyttelsen af økosystemer sikres;

13. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en rapport hvert andet år om fremskridtene med FLEGT-handlingsplanen; understreger, at denne bør omfatte en vurdering af gennemførelsen af den frivillige partnerskabsaftale, planlagte frister, eventuelle problemer, man er stødt på, og de foranstaltninger, der er truffet eller planlagt;

14. bemærker, at gennemførelsen af frivillige partnerskabsaftaler vil have større chancer for at lykkes, hvis den lægger op til en mere målrettet støtte til de sårbare grupper, der er involveret i forvaltningen af træressourcer (små landbrugere, mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder og selvstændige aktører i den »uformelle« sektor); fremhæver betydningen af at sikre, at certificeringsprocessen respekterer interesserne hos de mere sårbare grupper, der er involveret i skovforvaltning;

15. understreger vigtigheden af at bekæmpe ulovlig handel med tropisk træ; foreslår Kommissionen, at der i de fremtidige forhandlinger om FLEGT-eksportlicenser til verificerede lovlige træprodukter, der eksporteres til EU, tages højde for erfaringerne fra det indonesiske system, som har været i kraft siden november 2016; anmoder Kommissionen om at gennemføre en uafhængig konsekvensanalyse af gennemførelsen af det indonesiske system til verifikation af træprodukters lovlighed, som bør forelægges inden for et passende tidsrum;

16. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sætte ind over for risikoen for konflikttømmer for at sikre, at det defineres som ulovligt gennem partnerskabsprocessen; mener, at definitionen af lovligheden af systemet til verifikation af lovligheden af træprodukter (TLAS) bør udvides til at omfatte menneskerettigheder, navnlig lokalbefolkningers jordbesiddelsesrettigheder, i alle frivillige partnerskabsaftaler;

17. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anvende den foreslåede »strukturerede dialog om FLEGT« til at foretage en ordentlig vurdering af risikoen for korruption i skovbrugssektoren og udvikle foranstaltninger til at styrke deltagelse, åbenhed, ansvarlighed og integritet som elementer i en strategi for bekæmpelse af korruption;

18. opfordrer EU til at udvikle en grøn politik for offentlige indkøb af træ med henblik på at støtte beskyttelsen og genoprettelsen af skovøkosystemer overalt i verden;

19. bemærker med bekymring, at skovbrugssektoren er særligt sårbar over for dårlig forvaltning, herunder korruption, svindel og organiseret kriminalitet, som nyder godt af en betydelig grad af straffrihed; beklager, at selv i lande, der har god skovlovgivning, er gennemførelsen svag;

20. erkender, at skovrelaterede forbrydelser, som f.eks. ulovlig skovhugst, er blevet anslået til at repræsentere en værdi af 50-152 mia. USD på globalt plan i 2016, hvilket er en stigning i forhold til 2014, hvor tallet var 30-100 mia. USD, og ligger i top blandt forskellige former for miljøkriminalitet hvad angår indtægtsniveau; bemærker, at ulovlig skovhugst spiller en væsentlig rolle i finansieringen af organiseret kriminalitet og dermed gør myndigheder, nationer og lokalsamfund betydeligt fattigere som følge af ikkeopkrævede indtægter ( 9 )

21. er stærkt foruroliget over, at menneskerettighedskrænkelser, land grabbing og beslaglæggelse af oprindelige befolkningers jord er optrappet som følge af udbygningen af infrastruktur, monokulturbeplantning til fødevarer, brændstof og fibre, skovning og kulstofafbødende foranstaltninger som udvikling af f.eks. biobrændstoffer, naturgas eller store vandkraftværker;

22. bemærker med bekymring, at omkring 300 000 skovmennesker (også kaldet »pygmæer« eller »batwaer«) i den centralafrikanske regnskov oplever et hidtil uset pres på deres jorder, skovressourcer og samfund, efterhånden som skovene fældes, ryddes med henblik på landbrug eller omdannes til særlige vildtbeskyttelsesområder;

23. opfordrer på det kraftigste til, at Kommissionen følger op på punkterne i Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande ( 10 ) , herunder med henvisning til selskaber, der opererer inden for dette område; opfordrer navnlig indtrængende Kommissionen til at iværksætte de foranstaltninger, der opfordres til i denne beslutning, med henblik på at identificere og straffe de ansvarlige, når sådanne handlinger direkte eller indirekte kan tilskrives multinationale selskaber, som opererer inden for en medlemsstats jurisdiktion;

24. understreger, at ulovlig skovhugst forårsager tab af skatteindtægter for udviklingslandene; beklager navnlig dybt, at offshore-skattely og skatteunddragelsesordninger anvendes til at finansiere skuffeselskaber og datterselskaber af store papirmasse-, skovhugst- og mineselskaber, der forbindes med skovrydning, hvilket bekræftes af »Panama Papers« og »Paradise Papers«, i en situation, hvor virkningerne af ureguleret finansiel globalisering kan få negativ indvirkning på skovbevarelse og miljømæssig bæredygtighed; opfordrer endnu en gang indtrængende til, at EU udviser stærk politisk vilje og beslutsomhed i bekæmpelsen af skatteundgåelse og -unddragelse, både inden for EU og i forbindelse med tredjelande;

25. glæder sig over udgivelsen af den længe ventede forundersøgelse om mulighederne for at intensivere EU-indsatsen mod skovrydning ( 11 ) , som er iværksat af Kommissionens Generaldirektorat for Miljø; noterer sig, at denne undersøgelse primært fokuserer på syv handelsvarer, der indebærer risici for skovarealer, nemlig palmeolie, soja, gummi, oksekød, majs, kakao og kaffe, og erkender, at EU tydeligvis må påtage sig en del af ansvaret for den globale skovrydning;

26. opfordrer indtrængende Kommissionen til straks at iværksætte en grundig konsekvensanalyse og en reel høring af interessenterne, som navnlig omfatter lokalbefolkningen og kvinder, med henblik på at fastlægge en meningsfuld EU-handlingsplan om skovrydning og skovødelæggelse, som indeholder konkrete og sammenhængende lovgivningsmæssige foranstaltninger, herunder en overvågningsmekanisme, til at sikre, at ingen forsyningskæder eller finansielle transaktioner med forbindelse til EU forårsager skovrydning, skovødelæggelse eller menneskerettighedskrænkelser; opfordrer til, at denne handlingsplan fremmer øget finansiel og teknisk bistand til producentlandene med det specifikke formål at beskytte, vedligeholde og genoprette skove og vigtige økosystemer og forbedre eksistensgrundlaget for de lokalsamfund, som er afhængige af skovene;

27. minder om, at indfødte kvinder og kvindelige landbrugere spiller en central rolle i beskyttelsen af skovenes økosystemer; bemærker imidlertid med bekymring den manglende inddragelse og styrkelse af kvinder i naturressourceforvaltningsprocessen; beklager manglen på uddannelse i skovbrug; mener, at ligestilling mellem kønnene inden for skovbrugsuddannelse er et centralt punkt i en bæredygtig forvaltning af skovene, hvilket bør afspejles i EU's handlingsplan;

28. bemærker åbningen af den offentlige høring om produktdækningen i træforordningen; mener, at den valgmulighed, der er givet i spørgeskemaet med hensyn til at indskrænke forordningens anvendelsesområde, ikke er rimelig, i betragtning af at den ulovlige handel blomstrer inden for forordningens aktuelle dækningsområde; bemærker desuden, at Den Europæiske Træindustriorganisation har en positiv holdning til at udvide træforordningens anvendelsesområde til at omfatte alle træprodukter;

29. bemærker, at det i 2016-evalueringen af EU's træforordning (SWD(2016)0034) ikke var muligt at vurdere, om de sanktioner, som medlemsstaterne har fastlagt, er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, idet antallet af anvendte sanktioner indtil videre har været meget lavt; sætter spørgsmålstegn ved kriteriet »landets økonomiske situation«, som nogle medlemsstater har anvendt i forbindelse med fastlagte sanktioner, i betragtning af det internationale aspekt af denne form for kriminalitet, som ligger øverst på listen over forskellige typer af miljøkriminalitet i verden;

30. opfordrer EU og medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre og håndhæve træforordningen og til at lade denne forordning omfatte alle produkter, der er eller kan være fremstillet af træ, og som indeholder eller kan indeholde træ; fremhæver kravet om at udføre passende og effektive kontroller, også af komplicerede forsyningskæder og import fra forarbejdende lande, og opfordrer til solide og afskrækkende sanktioner over for alle økonomiske aktører, eftersom dette er den form for international miljøkriminalitet, som giver de største indtægter;

31. bemærker, at det har vist sig, at FLEGT-eksportlicenser gør det muligt at blande ulovligt tilvejebragt træ med lovligt træ, og at det derfor potentielt kan eksporteres til EU som værende i overensstemmelse med EU's træforordning ( 12 )

32. opfordrer Kommissionen til at opdatere retningslinjerne for EU's træforordning med henblik på at tackle problemet med konflikttømmer og anbefale mere detaljerede foranstaltninger til risikobegrænsning for at styrke håndhævelsen, herunder krav om forbedret due diligence hos erhvervsdrivende, der importerer fra konfliktramte områder eller højrisikoområder, betingelser og vilkår til bekæmpelse af bestikkelse i kontrakter med leverandører, implementering af bestemmelser til bekæmpelse af korruption, reviderede regnskaber og antikorruptionsrevisioner;

Skov- og arealforvaltning

33. anerkender det vigtige arbejde, der er udført under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) og FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO) med hensyn til global bæredygtig skovforvaltning, som spiller en central rolle for bæredygtig handel med træprodukter;

34. opfordrer EU til at etablere et stærkere samarbejde og effektive partnerskaber med de store træforbrugende lande og internationale interessenter som f.eks. FN, navnlig FAO, Center for International Forestry Research (CIFOR) og Verdensbankens skovprogram (PROFOR), med henblik på en mere effektiv nedbringelse af handelen med ulovligt fældet træ på globalt plan og en bedre skovforvaltning i det hele taget;

35. understreger, at sekundær skov, som i vidt omfang genskabes gennem naturlige processer efter omfattende menneskelig eller naturlig forstyrrelse af primærskov, i lighed med primærskov tilvejebringer meget vigtige økosystemtjenester, et eksistensgrundlag for lokalbefolkningen og tømmer; mener, at alle tiltag, der adresserer gennemsigtighed og ansvarlighed i forbindelse med skovforvaltning, også bør være rettet mod sekundær skov, og ikke kun primærskov, eftersom de sekundære skoves overlevelse også er truet af ulovlig skovhugst;

36. understreger, at det er nødvendigt at fremme deltagelses- og lokalsamfundsbaseret skovforvaltning ved at styrke inddragelsen af civilsamfundet i planlægningen og gennemførelsen af skovforvaltningspolitikker og -projekter, øge bevidstheden og sikre, at lokalsamfundene får del i fordelene ved skovenes ressourcer;

37. bemærker med bekymring, at skovbefolkningers usikre fælles ejendomsret til jord udgør en central barriere for bekæmpelsen af skovrydning;

38. minder om, at ansvarlig forvaltning af jord- og skovbesiddelsesrettigheder er af afgørende betydning for at sikre social stabilitet, bæredygtig udnyttelse af miljøet og ansvarlige investeringer i bæredygtig udvikling;

39. bemærker, at der findes modeller for fælles skovdrift/kollektive sædvaneretlige ordninger for jordbesiddelse, hvormed der kan opnås en række fordele ( 13 ) , herunder en forøgelse af skovarealet og de tilgængelige vandressourcer, en begrænsning af ulovlig skovhugst gennem indførelse af klare regler om adgangen til træ samt et solidt system til overvågning af skove; foreslår, at der forskes mere og ydes mere støtte for at bidrage til udarbejdelsen af lovgivningsmæssige rammer for fælles skovbrug;

40. opfordrer indtrængende partnerlandene til at anerkende og beskytte lokale skovafhængige samfunds og oprindelige folks, især indfødte kvinders, ret til sædvanebaseret ejerskab og kontrol over deres jord, territorier og naturressourcer som fastsat i internationale menneskerettighedsinstrumenter, som f.eks. den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder og ILO-konvention nr. 169; opfordrer EU til at støtte partnerlandene i disse bestræbelser og i omhyggeligt at anvende princippet om frit, forudgående og informeret samtykke i forbindelse med opkøb af større landområder;

41. klager over den vigende plads til og det stigende antal angreb på civilsamfundets og lokalsamfundenes ytringsfrihed for så vidt angår skovforvaltning;

42. opfordrer Kommissionen til at gøre FAO's frivillige retningslinjer for ansvarlig forvaltning af jordbesiddelse, fiskeri og skove (VGGT) bindende for den eksterne investeringsplan; understreger, at overholdelsen af VGGT forudsætter, at der forefindes effektiv og uafhængig overvågning og håndhævelse, herunder passende tvistbilæggelses- og klagemekanismer; insisterer på, at standarderne om jordbesiddelse indarbejdes i udformningen og overvågningen af og den årlige rapportering om projekterne og bliver bindende for alle EU's eksterne foranstaltninger, der finansieres ved hjælp af den officielle udviklingsbistand (ODA);

43. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til som et øjeblikkeligt skridt at indføre en effektiv administrativ klagemekanisme for ofre for menneskerettighedskrænkelser og andre skadelige virkninger fremkaldt af ODA-finansierede aktiviteter med henblik på at iværksætte undersøgelses- og forsoningsprocesser; påpeger, at denne mekanisme bør have standardiserede procedurer, være af administrativ karakter og således være et supplement til retslige mekanismer, og at EU-delegationerne kunne fungere som kontaktpunkter;

44. opfordrer EU til at indføre en regel om obligatorisk offentliggørelse af oplysninger om skovrydning, der dokumenterer finansielle investeringer i tilknytning til produktion eller forarbejdning af råvarer, som udgør en risiko for skovene;

45. minder om, at Kommissionens rapport om funktionen af gennemsigtighedsdirektivet, 2013/50/EU, hvormed der indførtes indberetningskrav for de beløb, som børsnoterede og store ikkebørsnoterede selskaber, der er aktive inden for udvindingsindustrien og skovning i primærskove (naturlige og delvist naturlige), betaler til regeringer, skal forelægges Europa-Parlamentet og Rådet senest den 27. november 2018; bemærker yderligere, at denne rapport om nødvendigt bør ledsages af et forslag til retsakt; opfordrer i lyset af en mulig revision Kommissionen til at overveje at udvide denne forpligtelse til andre brancher, som påvirker skovene, og til andre skove ud over primærskove;

46. beklager, at mangelfuld lokal deltagelse og manglende samtykke fra skovsamfund i aftaler om arealanvendelse, zoneinddeling og tildeling af koncessioner er almindeligt i mange lande; mener, at TLAS bør omfatte proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger, som styrker lokalsamfundene med henblik på at mindske sandsynligheden for korrupt eller ulige tildeling eller overførsel af jord;

47. understreger, at datagennemsigtighed, bedre kortlægning, uafhængig overvågning, revisionsredskaber og informationsudveksling er afgørende for at forbedre forvaltningen og det internationale samarbejde og fremme overholdelsen af forpligtelserne til produktion af og handel med varer, der ikke indebærer skovrydning; opfordrer EU til at øge den finansielle og tekniske støtte til partnerlandene for at nå disse mål og for at hjælpe dem med at udvikle den ekspertise, som er nødvendig for at forbedre strukturerne og ansvarligheden i den lokale skovforvaltning;

Ansvarlige forsyningskæder og finansiering

48. bemærker, at importeret træ og træprodukter bør kontrolleres grundigere ved EU's grænser med henblik på at sikre, at de importerede produkter rent faktisk er i overensstemmelse med de påkrævede kriterier for indførsel i EU;

49. bemærker, at over halvdelen af de varer, der fremstilles og eksporteres til det globale marked er produkter af ulovlig skovrydning; påpeger, at det, når der tages højde for landbrugsråvarer, der udgør en risiko for skovene, anslås at 65 % af Brasiliens og 9 % af Argentinas oksekødseksport samt 41 % af Brasiliens, 5 % af Argentinas og 30 % af Paraguays sojaeksport sandsynligvis er knyttet til ulovlig skovrydning; bemærker desuden, at producenter i EU importerer betydelige mængder foder og proteiner fra udviklingslande ( 14 )

50. fremhæver den vigtige rolle, som den private sektor spiller i at nå internationale mål for skovene, herunder genopretning af skove; fremhæver imidlertid behovet for at sikre, at de globale forsyningskæder og finansielle strømme udelukkende støtter lovlig, bæredygtig og skovrydningsfri produktion og ikke fører til krænkelser af menneskerettighederne;

51. glæder sig over, at vigtige aktører i den private sektor (meget ofte fra EU) har forpligtet sig til at eliminere skovrydning fra deres forsyningskæder og investeringer; bemærker dog, at EU skal tage udfordringen op og forstærke indsatsen fra den private sektors side gennem politikker og hensigtsmæssige foranstaltninger, så der skabes et fælles udgangspunkt for alle virksomheder og skabes mere lige vilkår; mener, at dette ville få flere til at forpligte sig, skabe tillid og i højere grad drage virksomhederne til ansvar for deres forpligtelser;

52. minder om, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne skal respekteres; støtter de igangværende forhandlinger om at oprette et bindende FN-instrument for transnationale selskaber og andre erhvervsvirksomheder vedrørende menneskerettighederne og understreger betydningen af EU's aktive deltagelse i denne proces;

53. tilskynder selskaberne til at træffe foranstaltninger for at forebygge bestikkelse i deres forretningspraksisser, navnlig dem der vedrører tildeling af ejendomsret til jord, og til at udvide deres eksterne overvågningssystemer for arbejdsstandarder til også at omfatte bredere skovrydningsrelaterede forpligtelser;

54. opfordrer EU til at indføre obligatoriske krav til den finansielle sektor om at anlægge en solid due diligence-tilgang ved vurderingen af finansielle og ikkefinansielle, miljømæssige, sociale og forvaltningsmæssige risici; opfordrer endvidere til offentliggørelse af due diligence-processen, som et minimum gennem den årlige indberetning af investorer;

55. opfordrer EU til at tackle den globale skovrydning ved at regulere europæisk handel med og forbrug af varer, der udgør en risiko for skovene, som f.eks. soja, palmeolie, eukalyptus, oksekød, læder og kakao, på grundlag af erfaringerne med FLEGT-handlingsplanen, træforordningen, forordningen om konfliktmineraler, direktivet om ikkefinansiel rapportering, lovgivningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) og andre EU-initiativer til regulering af forsyningskæder;

56. mener, at denne lovramme bør a) opstille obligatoriske kriterier for bæredygtige og skovrydningsfri produkter b) indføre obligatoriske due diligence-forpligtelser for erhvervsdrivende både opstrøms og nedstrøms i råvareforsyningskæderne c) håndhæve sporbarheden af handelsvarer og gennemsigtigheden hele vejen igennem forsyningskæden d) pålægge medlemsstaternes kompetente myndigheder at undersøge og retsforfølge EU-borgere og EU-baserede virksomheder, der drager fordel af ulovlig arealomlægning i producentlandene e) være i overensstemmelse med den internationale menneskerettighedslovgivning, respektere sædvaneretlige rettigheder som fastsat i FAO's frivillige retningslinjer om forvaltning af jordbesiddelser og sikre princippet om frit, forudgående og informeret samtykke for alle potentielt berørte lokalsamfund gennem hele produktets livscyklus;

57. opfordrer EU til at sikre, at de trufne foranstaltninger og de lovgivningsmæssige rammer ikke udgør urimelige byrder for små og mellemstore producenter eller hindrer deres adgang til markeder og international handel;

58. opfordrer ligeledes EU til at fremme en tilsvarende bindende lovramme på internationalt plan og til at integrere skovdiplomati i sin klimapolitik med det formål at tilskynde lande, som forarbejder og/eller importerer betydelige mængder af tropisk træ, f.eks. Kina og Vietnam, til at vedtage effektiv lovgivning, som forbyder import af ulovligt fældet træ, og som pålægger erhvervsdrivende at udøve due diligence (i stil med EU's træforordning); opfordrer med henblik herpå Kommissionen til at forbedre gennemsigtigheden i forbindelse med de drøftelser og foranstaltninger, der træffes under BCM-FLEGT med Kina;

59. beklager, at Den Demokratiske Republik Congos (DRC's) regering har gjort indsigelse imod moratoriet for tildeling af nye licenser til skovhugst i DRC's tropiske regnskove til to kinesiske virksomheder; opfordrer til, at moratoriet opretholdes, indtil skovningsvirksomhederne, regeringen og de skovafhængige lokalsamfund når frem til en aftale om protokoller, der sikrer en tilfredsstillende miljømæssig og samfundsmæssig forvaltning;

60. opfordrer EU til at indføre krydsoverensstemmelseskriterier for dyrefoder i reformen af den fælles landbrugspolitik med det formål at sikre, at den offentlige støtte ydes til bæredygtige og skovrydningsfri fødevarer, nedbringelse af importen af proteinfoderafgrøder og husdyr, samtidig med at den hjemlige produktion af proteinafgrøder diversificeres og øges og med henblik på at udelukke import af råvarer, der medfører risici for skovene (f.eks. soja og majs), fra direkte eller indirekte støtte i EU's fremtidige fødevare- og landbrugspolitik;

61. understreger, at den nye fælles landbrugspolitik skal være i overensstemmelse med EU's internationale forpligtelser, herunder 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og Parisaftalen om klimaforandringer;

62. opfordrer til, at indikatorerne for målene for bæredygtig udvikling anvendes til at vurdere de eksterne virkninger af den fælles landbrugspolitik, som foreslået af OECD;

63. minder om, at Malaysia og Indonesien er de største producenter af palmeolie med en anslået andel af den globale produktion på 85-90 %, og at den stigende efterspørgsel efter denne vare fører til skovrydning, lægger pres på arealanvendelsen og har betydelig indvirkning på lokalsamfund, sundhed og klimaforandringer; understreger i denne sammenhæng, at forhandlingerne om handelsaftaler med Indonesien og Malaysia bør bruges til at forbedre situationen på stedet;

64. anerkender med hensyn til palmeolie de positive bidrag, de eksisterende certificeringsordninger har ydet, men konstaterer med beklagelse, at Round Table on Sustainable Palm Oil (RSPO), Indonesian Sustainable Palm Oil (ISPO), Malaysia Sustainable Palm Oil (MSPO) og alle de andre anerkendte store certificeringsordninger ikke reelt forbyder deres medlemmer at omdanne regnskove eller tørvemoser til palmeplantager; mener derfor, at disse store certificeringsordninger ikke på effektiv vis formår at begrænse drivhusgasemissioner i forbindelse med anlæggelse og drift af sådanne plantager og dermed heller ikke har kunnet forhindre omfattende skov- og mosebrande; opfordrer Kommissionen til at sikre, at der gennemføres en uafhængig revision og overvågning af disse certificeringsordninger med henblik på at garantere, at den palmeolie, der bringes i omsætning på EU-markedet, overholder alle nødvendige standarder og er bæredygtig; bemærker, at spørgsmålet om bæredygtighed i palmeoliesektoren ikke kan løses alene ved hjælp af frivillige foranstaltninger og politikker, men at det også er nødvendigt at underlægge palmeolievirksomhederne bindende regler og en obligatorisk certificeringsordning;

65. understreger, at det er nødvendigt at forbedre pålideligheden af de frivillige certificeringsordninger ved hjælp af mærkning for at sikre, at kun palmeolie, som ikke har tilknytning til skovrydning, skovødelæggelse, ulovlig erhvervelse af jord og andre menneskerettighedskrænkelser, kommer ind på EU-markedet, i overensstemmelse med Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande ( 15 ) , og at ordninger som f.eks. RSPO omfatter alle slutanvendelsesformål for palmeolie; understreger endvidere, at forbrugerne skal informeres bedre om de skadelige virkninger for miljøet af ikkebæredygtig produktion af palmeolie, idet det endelige mål er at nedbringe forbruget af palmeolie betydeligt;

66. opfordrer indtrængende Kommissionen og alle medlemsstater, som endnu ikke har taget dette skridt, til at arbejde hen imod en formulering af et bindende tilsagn i hele EU om kun at indkøbe certificeret bæredygtig palmeolie senest i 2020, bl.a. ved at underskrive og implementere Amsterdamerklæringen med titlen »Towards Eliminating Deforestation from Agricultural Commodity Chains with European Countries«, og til at arbejde hen imod en formulering af et bindende tilsagn i branchen, bl.a. ved at underskrive og implementere Amsterdamerklæringen med titlen »In Support of a Fully Sustainable Palm Oil Supply Chain by 2020«;

Udviklingsvenlig politikkohærens

67. minder om, at målene for bæredygtig udvikling kun kan nås, hvis forsyningskæderne bliver bæredygtige, og der skabes synergier mellem politikker; er stærkt foruroliget over, at EU's store afhængighed af import af dyrefoder i form af sojabønner forårsager skovrydning i tredjelande; er bekymret over de miljømæssige konsekvenser af stigende import af biomasse og den stigende efterspørgsel efter træ i Europa, navnlig for at opfylde EU's mål for vedvarende energi; opfordrer EU til at overholde princippet om udviklingsvenlig politikkohærens som fastsat i artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, da det udgør et grundlæggende aspekt af EU's bidrag til gennemførelsen af 2030-dagsordenen, Parisaftalen og den europæiske konsensus om udvikling; opfordrer derfor EU til at sikre sammenhæng mellem dets udviklings-, handels-, landbrugs-, energi- og klimapolitik;

68. opfordrer Kommissionen til at strømline og bedre koordinere sin indsats for at bekæmpe ulovlig skovhugst inden for de forskellige EU-politikker og i sine tjenester, som er involveret i politikkerne; opfordrer Kommissionen til at forhandle om standarder for import af træ i fremtidige bilaterale eller multilaterale handelsrelaterede aftaler for ikke at undergrave de positive resultater, der ved hjælp af FLEGT-handlingsplanen er opnået med træproducerende lande;

69. minder om, at 80 % af skovene er oprindelige folks og lokalsamfunds traditionelle landområder og territorier; bemærker med bekymring, at FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder har oplyst, at han modtager et stigende antal anbringender om situationer, hvor projekter til afbødning af klimaforandringer har haft negativ indvirkning på oprindelige folks rettigheder, i særdeleshed projekter for vedvarende energi såsom produktion af biobrændstof og opførelse af vandkraftdæmninger; understreger, at det er nødvendigt at sikre jordbesiddelsesrettigheder, herunder sædvanebaserede, for lokalbefolkninger, der lever i skovene; fremhæver resultatbaserede betalinger og REDD+ som en mulighed for at forbedre skovforvaltning, jordbesiddelsesrettigheder og udkomme;

70. fremhæver den afgørende rolle, som oprindelige folk spiller i forbindelse med bæredygtig forvaltning af naturressourcer og bevarelse af biodiversiteten; minder om, at der i De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) opfordres til, at deltagerstaterne respekterer de oprindelige folks viden og rettigheder som garantier for gennemførelsen af REDD+; opfordrer indtrængende partnerlandene til at træffe foranstaltninger med henblik på at inddrage oprindelige folk effektivt i tilpasningen til og afbødningen af klimaforandringer;

71. opfordrer EU og dets medlemsstater til at øge synergierne mellem de frivillige partnerskabsaftaler om FLEGT og REDD+;

72. giver udtryk for dyb bekymring over væksten i storstilet industriel udnyttelse af skovene til energiproduktion gennem monokultur, som fremskynder det globale tab af biodiversitet og forringelsen af økosystemtjenester;

73. minder om, at EU's politik for biobrændstoffer bør være i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling og princippet om udviklingsvenlig politikkohærens; gentager, at EU bør udfase alle politiske incitamenter for agrobrændstoffer senest i 2030;

74. beklager, at man i forbindelse med den igangværende revision af direktivet om vedvarende energi (RED II) ikke medtager sociale bæredygtighedskriterier og andre konsekvenser af indirekte arealudnyttelse, som tager højde for risikoen for land grabbing; minder om, at direktivet bør være i overensstemmelse med internationale standarder for jordbesiddelsesrettigheder, dvs. ILO-konvention nr. 169 og FAO's frivillige retningslinjer om ejendomsret til jord og principper for ansvarlig investering i landbrugs- og fødevaresystemer; understreger ligeledes, at det er nødvendigt at indføre strengere kriterier for skovbiomasse for at forhindre fremme af bioenergi, der udløser skovrydning i tredjelande;

75. bemærker, at der er klar og entydig dokumentation for, at omlægning af tropiske skove til landbrug, plantager og andre former for arealanvendelse forårsager et betydeligt tab af arter, navnlig arter, der kun lever i skov; understreger, at det er nødvendigt at genetablere naturlige og biologisk mangfoldige skove som et middel til at bekæmpe klimaforandringer og til at beskytte biodiversiteten i overensstemmelse med målene i 2030-dagsordenen, navnlig mål 15; mener, at skovgenopretningsprogrammer bør anerkende de lokales sædvanebaserede jordrettigheder, være inkluderende og skræddersyet til de lokale forhold og fremme naturbaserede løsninger, som f.eks. genopretning af skovlandskaber, for at skabe balance i arealanvendelsen, bl.a. mellem beskyttede områder, skovlandbrug, landbrugssystemer, mindre plantager og menneskelige bosættelser; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at der gøres noget ved indvirkningen af EU's forbrug på skovrydning i tredjelande i lyset af målene i EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020;

76. opfordrer EU til at støtte initiativer fra skovrige udviklingslande med sigte på at opveje den uhindrede udvidelse af landbrugspraksisser og mineaktiviteter, som har haft en negativ indvirkning på forvaltningen af skove og på oprindelige folks eksistensgrundlag og kulturelle integritet og skadelige konsekvenser for landbrugernes sociale stabilitet og fødevaresuverænitet;

77. gentager, at værdikæder for bæredygtigt træ, der stammer fra bæredygtigt forvaltede skove, herunder bæredygtige skovplantager og familiebaseret trædyrkning, kan yde et vigtigt bidrag til opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling og klimaforpligtelserne; fastholder, i en situation hvor ødelæggelse eller forstyrrelser af skove tegner sig for 68,9 procent af det samlede kulstoftab i tropiske økosystemer ( 16 ) , at ingen offentlige midler, der stammer fra klimafinansiering og udviklingsbistand, bør anvendes til at støtte udvidelsen af landbrug, industriel skovhugst, minedrift, ressourceudvinding eller udvikling af infrastruktur i intakte skovlandskaber, samtidig med at finansiering fra offentlige midler mere generelt bør underlægges solide bæredygtighedskriterier; opfordrer endvidere EU og dets medlemsstater til at koordinere donorernes politikker i denne henseende ( 17 )

78. mener, at bestræbelserne på at standse skovrydning skal omfatte bistand og støtte til den mest effektive udnyttelse af eksisterende dyrkede arealer, som skal anvendes sammen med en strategi for intelligente landsbyer; erkender, at agroøkologiske praksisser har et stort potentiale til at maksimere økosystemers funktioner og modstandsdygtighed via varieret beplantning med stor diversitet, skovlandbrug og permakulturteknikker, som også har relevans for afgrøder som palmeolie, kakao og gummi, og som samtidig indebærer yderligere fordele i form af sociale resultater, diversificering af produktionen og produktivitet, uden at dette indebærer yderligere omdannelse af skovarealer;

Lovovertrædelser på skovbrugsområdet

79. bemærker, at ulovlig skovhugst og ulovlig handel med træ ifølge UNEP og Interpol er et af de fem vigtigste områder inden for miljøkriminalitet, hvor transnationale bander af organiserede kriminelle spiller en stadig større rolle;

80. understreger, at bekæmpelse af ulovlig international handel kræver en fælles og inkluderende indsats for at standse ødelæggelsen, skovrydningen og den ulovlige skovhugst og bekæmpe svig, nedslagtning af og efterspørgsel efter skovenes råvarer og vilde dyr og planter;

81. understreger, at kriminalitet på skovbrugsområdet, lige fra ureguleret eller ulovlig kulbrænding til store virksomheders forbrydelser, som omfatter træ, papir og papirmasse, har stor indvirkning på de globale klimarelaterede emissioner, vandreserver, ørkendannelse og nedbørsmønstre;

82. bemærker med bekymring, at lovgivningen til bekæmpelse af miljøkriminalitet ifølge UNEP og Interpol anses for at være utilstrækkelig i mange lande, bl.a. på grund af manglende ekspertise og personale, lave bøder eller fravær af strafferetlige sanktioner m.v., som udgør hindringer for en effektiv bekæmpelse af denne type forbrydelser;

83. fremhæver vigtigheden af, at der tages virkeligt afskrækkende og effektive sanktioner i anvendelse i producentlandene for at bekæmpe ulovlig skovhugst og handel med træ;

84. opfordrer Kommissionen til at udvide anvendelsesområdet for direktiv 2008/99/EF om strafferetlig beskyttelse af miljøet ( 18 ) til at omfatte ulovlig skovhugst;

85. tilskynder EU til at yde bistand til at styrke overvågningen af skovrydning og ulovlige aktiviteter;

86. fremhæver behovet for at tackle de underliggende årsager til miljøkriminalitet, såsom fattigdom, korruption og dårlig forvaltning, gennem en integreret og holistisk tilgang, fremme økonomisk grænseoverskridende samarbejde og tage alle relevante instrumenter til bekæmpelse af international organiseret kriminalitet i brug, herunder beslaglæggelse og konfiskation af udbytte af kriminelle aktiviteter og foranstaltninger mod hvidvaskning af penge;

87. fremhæver, at det er nødvendigt at styrke nationale retlige rammer, støtte oprettelsen af nationale retshåndhævelsesnetværk og forbedre gennemførelsen og håndhævelsen af international lovgivning af relevans for fremme af gennemsigtig og ansvarlig skovforvaltning, bl.a. gennem udveksling af bedste praksis, ufravigelig fremlæggelse af oplysninger, solide bæredygtighedsvurderinger og overvågnings- og rapporteringssystemer, idet der tages hensyn til behovet for at beskytte skovvagter; opfordrer til et styrket samarbejde mellem og på tværs af sektorer og organer både på nationalt og internationalt plan, navnlig med Interpol og UNODC, herunder udveksling af efterretninger og retligt samarbejde og udvidelse af Den Internationale Straffedomstols (ICC's) jurisdiktion til at omfatte miljøforbrydelser;

88. minder om, at en øget adgang til toldoplysninger om import til EU ville øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i den globale værdikæde; opfordrer Kommissionen til at udvide toldoplysningskravene, således at eksportøren og producenten inkluderes i de obligatoriske toldoplysningselementer, og dermed øge gennemsigtigheden og sporbarheden i de globale forsyningskæder;

Handelsspørgsmål

89. fremhæver, at EU's handelsforhandlinger skal være i overensstemmelse med EU's forpligtelse til at træffe foranstaltninger til at mindske skovrydning og skovødelæggelse og til at forøge kulstoflagrene i skovene i udviklingslandene;

90. fremhæver behovet for at udvide og styrke ordningerne for forebyggelse, overvågning og kontrol af de miljømæssige og menneskerettighedsrelaterede virkninger af EU's bilaterale og multilaterale frihandels- og investeringsaftaler, bl.a. ved hjælp af kontrollerbare indikatorer og uafhængige, lokalsamfundsbaserede overvågnings- og rapporteringsinitiativer;

91. opfordrer indtrængende EU til altid at medtage bestemmelser, som er bindende og kan håndhæves, i sine kapitler om handel og bæredygtig udvikling med henblik på at standse ulovlig skovhugst, skovrydning, skovødelæggelse og land grabbing samt andre menneskerettighedskrænkelser, som er genstand for passende og effektive tvistbilæggelsesmekanismer, og blandt andre håndhævelsesmetoder at overveje en sanktionsbaseret mekanisme og bestemmelser, der garanterer retten til ejendom, forudgående høring og informeret samtykke; opfordrer Kommissionen til ved hjælp af revisionsklausulen at indføje sådanne bestemmelser i allerede indgåede frihandelsaftaler og især indføje forpligtelsen til effektivt at gennemføre Parisaftalen om klimaforandringer; understreger, at det er vigtigt at overvåge disse bestemmelser og nødvendigt straks at indlede høringsprocedurer med regeringerne i tilfælde af, at handelspartnere ikke overholder reglerne, og at udløse de eksisterende eksigible mekanismer såsom de tvistbilæggelsesmekanismer, der er oprettet inden for rammerne af kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling;

92. opfordrer Kommissionen til at indføje ambitiøse bestemmelser, der specifikt omhandler skove, i alle EU's handels- og investeringsaftaler; understreger, at disse bestemmelser bør være bindende og kunne håndhæves ved hjælp af effektive overvågnings- og sanktionsmekanismer, som gør det muligt for enkeltpersoner og lokalsamfund uden for eller i EU at søge erstatning;

93. understreger, at EU handelspolitik bør imødegå korruption i forbindelse med ulovlig skovhugst; opfordrer indtrængende Kommissionen til i frihandelsaftalerne at medtage bestemmelser om korruptionsbekæmpelse i forbindelse med ulovlig skovhugst, og at disse bestemmelser skal kunne håndhæves og gennemføres effektivt og fuldt ud;

94. opfordrer indtrængende Kommissionen til i frihandelsaftalernes eksigible bestemmelser om bekæmpelse af korruption at medtage ulovlige skovbrugspraksisser, såsom fastsættelse af for lave priser på træ i koncessioner, kommercielle selskabers fældning af fredede træer, smugling af skovprodukter over grænser, ulovlig skovhugst og forarbejdning af skovråvarer uden tilladelse;

95. bemærker, at forordningen om den generelle toldpræferenceordning (GSP) stadig har begrænset rækkevidde for så vidt angår beskyttelse og ansvarlig forvaltning af skovressourcer; opfordrer Kommissionen til at sikre, at skovrelevante konventioner, som er omfattet af GSP- og GSP+-ordningen, overvåges ordentligt, herunder af civilsamfundsorganisationer, med henblik på at garantere beskyttelsen af skove i partnerlandene, herunder muligheden for at oprette en klagemekanisme, der sikrer, at klager fra interesserede parter tages behørigt i betragtning; understreger, at denne ordning, hvor det er relevant, bør tage særligt hensyn til oprindelige folks rettigheder, lokalsamfund, der er afhængige af skovene, og de rettigheder, der i henhold til ILO-konvention C169 er givet oprindelige folk og stammefolk;

96. minder om betydningen af, at der i lande, som eksporterer naturressourcer, er tilstrækkelig adgang til domstolsprøvelse, retsmidler og effektiv beskyttelse af whistleblowere med henblik på at sikre effektiviteten af love eller initiativer;

o

o o

97. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.

(1) EUT L 295 af 12.11.2010, s. 23.

(2) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0098.

(3) EUT C 215 af 19.6.2018, s. 125.

(4) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0330.

(5) Nellemann, C. (chefredaktør), Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., og Barrat, S. (redaktører), The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment, FN's Miljøprogram og RHIPTO Rapid Response, Norsk Center for Global Analyse, www.rhipto.org, 2016.

(6) Goodman, R.C. og Herold, M., Why Maintaining Tropical Forests is Essential and Urgent for Maintaining a Stable Climate, Working Paper 385, Centre for Global Development, Washington DC, 2014; McKinsey & Company, Pathways to a Low-Carbon Economy, 2009; McKinsey & Company, Pathways to a Low-Carbon Economy: Version 2 of the Global Greenhouse Gas Abatement Cost Curve, 2013.

(7) Baccini, A. et al., »Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss«, Science, bind 358, nr. 6360, 2017, s. 230-234.

(8) Se https://www.iucn.org/theme/forests/our-work/forest-landscape-restoration/bonn-challenge

(9) Nellemann, C. (chefredaktør), Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., og Barrat, S. (redaktører),, The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment, FN's Miljøprogram og RHIPTO Rapid Response, Norsk Center for Global Analyse, www.rhipto.org, 2016.

(10) EUT C 215 af 19.6.2018, s. 125.

(11) http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/feasibility_study_deforestation_kh0418199enn_main_report.pdf

(12) I rapporten »Permitting Crime« fra 2014 konkluderede Environmental Investigation Agency (EIA) og Indonesian Forest Monitoring Network (Jaringan Pemantau Independen Kehutanan/JPIK), at nogle virksomheder med TLAS-licens er involveret i »hvidvaskning af træ«, idet de blander ulovligt tilvejebragt træ med lovligt træ. I dag kunne det pågældende træ potentielt eksporteres til EU som FLEGT-godkendt træ. Rapporten kan ses på: http://www.wri.org/blog/2018/01/indonesia-has-carrot-end-illegal-logging-now-it-needs-stick; Hovedkilde: https://eia-international.org/wp-content/uploads/Permitting-Crime.pdf

(13) En case fra Nepal fremlagt af ClientEarth findes på https://www.clientearth.org/what-can-we-learn-from-community-forests-in-nepal/

(14) Forest Trends Report Series (2014): Consumer Goods and Deforestation: An Analysis of the Extent and Nature of Illegality in Forest Conversion for Agriculture and Timber Plantations, 2014.

(15) EUT C 215 af 19.6.2018, s. 125.

(16) Baccini, A. et al., »Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss«, Science, bind 358, nr. 6360, 2017, s. 230-234, http://science.sciencemag.org/content/early/2017/09/27/science.aam5962

(17) Baccini, A. et al., op. cit.

(18) EUT L 328 af 6.12.2008, s. 28.