Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om indførelse af et program for registrerede rejsende /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET · Begrundelse og formål De muligheder, den nye teknologi tilbyder med hensyn til integreret grænseforvaltning, er blevet grundigt undersøgt på EU-niveau siden 2008, da Kommissionen offentliggjorde sin meddelelse "Forberedelse af de kommende faser af grænseforvaltningen i EU"[1]. I denne meddelelse foreslog Kommissionen at indføre et program for registrerede rejsende ("Registered Traveller Programme", "RTP") for hyppigt rejsende og forhåndsgodkendte tredjelandsstatsborgere for at gøre det nemmere at passere grænserne. Programmet for registrerede rejsende blev godkendt i "Stockholmprogrammet"[2], som Det Europæiske Råd vedtog i december 2009. Det Europæiske Råd opfordrede i juni 2011 til at "fremskynde arbejdet med "intelligente grænser". Som en første reaktion på denne opfordring offentliggjorde Kommissionen en meddelelse den 25. oktober 2011[3] om mulighederne for at gennemføre et ind- og udrejsesystem og et program for registrerede rejsende. Dette forslag fremlægges sammen med et forslag om indførelse af et ind- og udrejsesystem og et forslag om ændring af fællesskabskodeksen vedrørende retningslinjerne for ind- og udrejsekontrollen ved medlemsstaternes overgangssteder ved de ydre grænser og for overvågningen ved de ydre grænser (Schengengrænsekodeks)[4] med henblik gennemførelsen af de to nye systemer. Der er udarbejdet konsekvensanalyser for begge systemer. Dette forslag berører ikke toldkontrol, dvs. varekontrol. · Generel baggrund Schengengrænsekodeksen blev indført den 15. marts 2006 med henblik på at opstille betingelser, kriterier og retningslinjer for ind- og udrejsekontrollen ved overgangsstederne ved de ydre grænser og for overvågningen ved de ydre grænser. I henhold til artikel 7 skal alle underkastes kontrol ved de ydre grænser. Der foretages normalt en grundig kontrol af tredjelandsstatsborgere og en minimumskontrol af EU-borgere og personer, der har ret til fri bevægelighed[5]. De nuværende regler for tredjelandsstatsborgere kan beskrives som en universalløsning, da der foretages samme kontrol uden hensyntagen til de rejsendes forskellige risikoprofiler eller rejsehyppighed. Det skyldes, at gældende lovgivning ikke giver mulighed for undtagelser fra princippet om grundig grænsekontrol, undtagen for de kategorier af tredjelandsstatsborgere, der specifikt nævnes i Schengengrænsekodeksen eller i forordningen om lokal grænsetrafik[6], f.eks. statsoverhoveder, grænsearbejdere og indbyggere i grænseområder. Kun en meget lille minoritet af de personer, der passerer de ydre grænser, vil kunne omfattes af ovennævnte undtagelser: omkring to millioner svarende til 0,2 % af det samlede antal rejsende. Dette tal må forventes stort set at være konstant med en marginal stigning som følge af en øget anvendelse af lokale grænsetrafikordninger. Ved udgangen af 2010 havde medlemsstaterne udstedt 110 000 tilladelser til lokal grænsetrafik. For at opfylde betingelserne i Schengengrænsekodeksen skal en grænsevagt fastslå, at tredjelandsstatsborgeren opfylder alle betingelserne for indrejse i EU ved hver indrejse (formålet med opholdet i EU, rådighed over tilstrækkelige subsistensmidler og hensigt om at rejse tilbage til hjemlandet). Det sker ved at interviewe den rejsende og kontrollere de nødvendige dokumenter, som f.eks. bookingbekræftelse for logi og returbillet til fly/færge/tog. Grænsevagten skal også kontrollere det godkendte ophold i Schengenområdet, hvilket på nuværende tidspunkt sker ved en beregning på grundlag datostemplerne i rejsedokumentet. Under hensyntagen til den forventede stigning i antallet af rejsende ved de ydre grænser bør der tilbydes en alternativ grænsekontrolprocedure for hyppigt rejsende tredjelandsstatsborgere gennem en gradvis overgang fra en landebaseret tilgang til en personbaseret tilgang. I praksis skal programmet for registrerede rejsende anvendes ved grænsen som følger: en registreret rejsende modtager en grænsebizz i form af et maskinlæsbart kort med en unik identifikator (dvs. ansøgningsnummeret), som køres igennem en automatiseret kontrolpost ved ankomst og afrejse ved grænsen. Den automatiserede kontrolpost læser grænsebizzen og rejsedokumentet (og eventuelt visummærkaten) og den rejsendes fingeraftryk, der sammenlignes med aftrykkene i det centrale register og andre databaser, herunder visuminformationssystemet (VIS) for visumindehavere. Hvis alle kontrolforanstaltninger godkendes, kan den rejsende passere kontrolposten. Hvis der opstår et problem, vil den rejsende få hjælp af en grænsevagt. Den manuelle grænsekontrol vil ligeledes blive forenklet, da grænsevagterne ikke vil skulle stille de registrerede rejsende yderligere spørgsmål, f.eks. om rejsedestination og rådighed over tilstrækkelige subsistensmidler. Indførelsen af et ind- og udrejsesystem med eller uden biometriske identifikatorer ved de ydre grænser til registrering af tredjelandsstatsborgeres ind- og udrejser i forbindelse med kortvarige ophold er en forudsætning for helt at kunne automatisere grænsekontrollen for registrerede rejsende som beskrevet ovenfor. Ind- og udrejsesystemet vil gøre det muligt at fjerne forpligtelsen til at stemple rejsedokumentet som foreskrevet i Schengengrænsekodeksen, da den manuelle stempling erstattes af en automatiseret registrering af opholdet og dets længde. Når forpligtelsen til at stemple ophører, bliver det obligatorisk at tjekke ind- og udrejsesystemet ved de ydre grænser for at sikre, at den pågældende tredjelandsstatsborger ikke har overskredet sin lovfæstede ret til ophold i Schengenområdet. Dette tjek kan foretages automatisk ved hjælp af det maskinlæsbare felt på rejsedokumentet eller fingeraftryk. Programmet for registrerede rejsende vil sammen med ind- og udrejsesystemet i væsentlig grad forbedre forvaltningen af og kontrollen med rejsetrømme ved grænserne ved at øge kontrolforanstaltningerne og samtidig sikre, at hyppigt rejsende og forhåndsgodkendte tredjelandsstatsborgere hurtigere kan passere grænserne. Finansieringsoversigten, der er vedlagt dette forslag, er baseret på en analyse af omkostningerne ved et ind- og udrejsesystem og et program for registrerede rejsende foretaget af en ekstern kontrahent. På grundlag af ovenstående er formålet med dette forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning: – at fastlægge procedurer og betingelser for adgang til programmet for registrerede rejsende – at definere formål, funktioner og ansvarsområder for en grænsebizz/et centralt register[7] som et system til lagring af oplysninger om registrerede rejsende, og – at pålægge Agenturet for Den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed [8] (herefter kaldet "agenturet") ansvaret for udvikling og driftsmæssig forvaltning af det centrale register og definition af de tekniske specifikationer for en grænsebizz. Denne forordning vil være det vigtigste instrument i den retlige ramme for programmet for registrerede rejsende. For at supplere denne retlige ramme vil det også være nødvendigt at ændre Schengengrænsekodeksen med hensyn til tredjelandsstatsborgeres grænsepassage, og denne ændring fremlægges samtidig med dette forslag. Endvidere fremlægges der et forslag til et ind- og udrejsesystem, der registrerer tredjelandsstatsborgeres ind- og udrejser. · Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1931/2006 om fastsættelse af regler for lokal grænsetrafik ved medlemsstaternes ydre landgrænser og om ændring af Schengenkonventionen. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 om en fællesskabskodeks for visa. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. 2. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE · Høring af interesserede parter Høringen af interesserede parter beskrives i den vedlagte konsekvensanalyse. · Konsekvensanalyse Den første konsekvensanalyse[9] blev udført i 2008 i forbindelse med forberedelsen af Kommissionens meddelelse om dette emne, og den anden blev afsluttet i 2013[10]. Den første analyserede de politiske alternativer og de mest sandsynlige konsekvenser og konkluderede, at der burde indføres et program for registrerede tredjelandsrejsende. Efter en høring og en forundersøgelse blev de vigtigste gennemførelsesalternativer analyseret i sidstnævnte konsekvensanalyse. Efter en analyse af alternativer og underordnede alternativer blev en gebyrbaseret løsning for hyppigt rejsende og forhåndsgodkendte tredjelandsstatsborgere med oplysninger (biometriske oplysninger, alfanumeriske oplysninger og unikt identikationsnummer) lagret i et centralt register og den unikke identifikator (ansøgningsnummer) lagret i en grænsebizz valgt som det mest hensigtsmæssige alternativ for at sikre en problemløs passage af de ydre grænser uden at sænke sikkerhedsniveauet i EU. Dette alternativ minimerer brugen af personoplysninger i et it-system på EU-niveau, da grænsevagterne ikke i første omgang henter personoplysningerne, og da man undgår de væsentligste sikkerhedsmangler ved et system, der udelukkende er baseret på en grænsebizz. Det vil være nødvendigt at anvende de samme databeskyttelsesbestemmelser som for VIS og bevare status quo, herunder tilbageholdelse af oplysninger i højst fem år, for at sikre passende databeskyttelsesregler for det foretrukne alternativ. De personoplysninger, som lagres i det centrale register (biometriske oplysninger og alfanumeriske oplysninger fra ansøgninger) bør ikke opbevares længere, end det er nødvendigt af hensyn til formålene med programmet for registrerede rejsende. Det er hensigtsmæssigt at opbevare oplysningerne i en periode på højst fem år for at kunne tage hensyn til oplysninger fra tidligere ansøgninger i forbindelse med behandling af senere ansøgninger inden for programmet for registrerede rejsende, fornyelse af adgangen til programmet for registrerede rejsende og tage højde for genbrug af fingeraftryk lagret i databasen (59 måneder). Endvidere vil en femårig lagringsperiode give mulighed for at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende i en femårig periode uden en ny ansøgning. Den første adgang til programmet for registrerede rejsende bør dække et år. Adgangen kan forlænges for en toårig periode efterfulgt af yderligere to år uden en ny ansøgning. Ved udløbet af den femårige periode skal der indgives en ny ansøgning for at forny adgangen. Det er i overensstemmelse med udstedelsen af et visum til flere indrejser (maksimalt fem år), hvor oplysningerne gemmes i VIS i en femårige periode. Der bør lagres fire fingeraftryk i det centrale register for at sikre en præcis kontrol af registrerede rejsende ved det ydre grænseovergangssted. Lagring af fire fingeraftryk sikrer, at der i alle situationer foreligger tilstrækkelige data, samtidig med at datamængden holdes på et rimeligt niveau. Hvis der kun lagres et eller to fingeraftryk, kan det volde problemer for de rejsende og for myndighederne ved de ydre grænser, da fingeraftryk kan være snavsede, uklare eller fragmenterede. Det er navnlig relevant i forbindelse med programmet for registrerede rejsende, da der kan bevilges adgang for en femårig periode, og da de samme fingeraftryk kan genbruges (59 måneder), hvis den registrerede rejsende indgiver en ny ansøgning. De data, der lagres i det centrale register, vil kun være tilgængelige for grænsevagter, når de skal vurdere en ansøgning, inddrage/forlænge adgangen til programmet for registrerede rejsende, når en grænsebizz bortkommer eller stjæles, eller hvis der opstår andre problemer med at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage. Under grænsekontrollen vil en grænsevagt kun få hit/ikke-hit i det centrale register. Det foretrukne alternativ sikrer således en rimelig balance mellem sikkerhed, forenkling og databeskyttelse. For at sikre en let adgang til programmet for registrerede rejsende bør tredjelandsstatsborgere kunne indgive ansøgning om at blive omfattet af programmet for registrerede rejsende ved alle medlemsstaters konsulater eller alle overgangssteder ved de ydre grænser. Det vil give et større antal personer mulighed for at blive omfattet af programmet, og således hjælpe medlemsstaterne med at forvalte rejsetrømmene ved overgangsstederne ved de ydre grænser. Ansøgninger bør behandles på grundlag af de samme kriterier som dem, der benyttes i forbindelse med udstedelse af visa til flere indrejser. Ansøgninger indgivet af familiemedlemmer til unionsborgere skal imidlertid behandles på grundlag af de kriterier, der blev anvendt ved deres ansøgninger om indrejsevisa. Medlemsstaterne kan beslutte, om de vil bruge og installere automatiserede grænsekontrolsystemer ved deres overgangssteder ved de ydre grænser. Det er klart, at en kombination af de samme kriterier for forhåndsgodkendelse som for visa til flere indrejser og en fuldstændig automatiseret grænsekontrol vil bidrage mest til at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage. Endvidere sikrer det et højt sikkerhedsniveau, samtidig med at de grundlæggende rettigheder overholdes. Det er ligeledes den billigste løsning, når man tager højde for omkostningerne i forbindelse med en strengere forhåndsgodkendelse og en halvautomatiseret grænsekontrol. Fuldstændig automatiseret grænsekontrol vil være et omkostningseffektivt værktøj, navnlig ved de mest travle grænseovergangssteder, hvor der allerede i dag er kapacitetsproblemer og kødannelser. Hver enkelt medlemsstat vil imidlertid for hvert enkelt grænseovergangssted skulle vurdere, om et automatiseret grænsekontrolsystem giver en merværdi for grænseovergangsstedets kapacitet og dermed nedbringer de rejsendes ventetid, frigiver menneskelige ressourcer og giver medlemsstaten et værktøj til at forvalte de stigende rejsetrømme. Uanset om medlemsstaterne anvender automatiserede grænsekontrolsystemer eller ej, bør grænsepassagen ved alle overgangssteder ved de ydre grænser for tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af programmet for registrerede rejsende forenkles. For at sikre en troværdig kontrol af ansøgere vil det være nødvendigt at lagre biometriske oplysninger (fingeraftryk) i det centrale register og kontrollere biometriske identifikatorer ved overgangsstederne ved de ydre grænser[11]. Udvalget for konsekvensanalyse har gennemgået udkastet til konsekvensanalyse og afgav udtalelse den 14. marts 2012. Anbefalingerne til forbedringer blev fremsat i den endelige udgave af rapporten. Der blev navnlig foretaget følgende ændringer: referencescenariet blev skærpet og afklaret, problemformuleringen blev udvidet for at tage højde for erfaringer fra udviklingen af andre store it-systemer og erfaringer fra automatiserede grænsekontrolsystemer og nationale programmer for registrerede rejsende i medlemsstaterne og i tredjelande, link til bilag og til 2008-konsekvensanalysen blev forbedret; der blev i videst muligt omfang redegjort for aktørernes synspunkter og taget højde for, at deres synspunkter var ret generelle; den metode, der er brugt til beregning af omkostningerne, blev yderligere forklaret, og de forventede omkostninger og fordele for de forskellige aktører blev forklaret mere præcist; reallokering af grænsevagter under hensyntagen til den forventede stigning i antallet af rejsende blev afklaret, og endelig blev der skabt et klart overblik over synspunkterne fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET · Resumé af forslaget Formålet med programmet for registrerede rejsende, herunder systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register og dets funktioner og ansvarsområder, skal defineres. Endvidere skal Agenturet for Den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed have mandat til at udvikle, oprette og forvalte det centrale register og definere de tekniske specifikationer for en grænsebizz på basis af en forudgående definition af de forretningsmæssige krav. Procedurerne og betingelserne for at behandle en ansøgning om status som registreret rejsende og lagring af data om registrerede rejsende skal fastlægges. Der findes en detaljeret beskrivelse af alle forslagets artikler i et særskilt arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene. · Retsgrundlag Artikel 74, artikel 77, stk. 2, litra b), og artikel 77, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er retsgrundlaget for denne forordning. Artikel 77, stk. 2, litra b) og d), er det relevante retsgrundlag for at videreudvikle foranstaltningerne for passage af medlemsstaternes ydre grænser og udvikle standarder og procedurer, som medlemsstaterne skal følge i forbindelse med personkontrol ved disse grænser. Artikel 74 er det relevante retsgrundlag for at oprette og vedligeholde programmet for registrerede rejsende og for procedurer for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne, så der sikres et samarbejde mellem de relevante myndigheder i medlemsstaterne og mellem disse myndigheder og Kommissionen på de områder, der er dækket af afsnit V i traktaten. · Nærhedsprincippet Ifølge artikel 74, artikel 77, stk. 2, litra b), og artikel 77, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Unionen beføjelser til at vedtage foranstaltninger vedrørende personkontrol og effektiv overvågning af passage af medlemsstaternes ydre grænser. De nuværende EU-bestemmelser om passage af medlemsstaternes ydre grænser skal ændres for at tage højde for det stigende antal rejsende og de muligheder, den nye teknologi giver. Det er nødvendigt med en fælles ordning for at indføre harmoniserede regler, der forenkler registrerede rejsendes grænsepassage, således at denne forenkling kan gælde ved alle grænseovergangssteder i Schengenområdet uden særskilt forhåndsgodkendelse og uden at sænke sikkerheden. Forslagets mål kan derfor ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne. · Proportionalitetsprincippet Artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union fastslår, at Unionens handling ikke går videre end nødvendigt for at nå målene i traktaten. Den form, der er valgt til denne EU-foranstaltning, skal gøre det muligt at nå forslagets målsætning og sikre en så effektiv gennemførelse som muligt. Det foreslåede initiativ udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, der skal sikre, at de fælles regler anvendes ensartet ved de ydre grænser af alle medlemsstater. Forslaget er derfor i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. · Valg af instrument Foreslået reguleringsmiddel: forordning. Andre midler vil ikke være hensigtsmæssige af følgende grund(e): Forslaget fastlægger regler for kontrol ved de ydre grænser, der er ensartede for alle medlemsstaterne. Derfor er en forordning det eneste mulige retlige instrument. · Grundlæggende rettigheder Forslaget til forordning kan få følger for de grundlæggende rettigheder, navnlig for beskyttelse af personoplysninger (artikel 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og adgangen til effektive retsmidler (artikel 47 i chartret). Forslaget indeholder garantier, navnlig i henhold til artikel 15 og 16, hvis adgangen til programmet for registrerede rejsende afslås eller inddrages, hvilket giver adgang til effektive retsmidler, og i henhold til artikel 48 og 49 om retten til information, adgang, rettelse og sletning af de oplysninger, der er anvendt med henblik på forordningen, hvilket også giver adgang til effektive retsmidler, jf. artikel 51. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET I Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme (FFR) indgår et forslag om at afsætte 4,6 mia. EUR til Fonden for Intern Sikkerhed i perioden 2014-2020. I forslaget afsættes der 1,1 mia. EUR som et vejledende beløb til udvikling af et ind- og udrejsesystem og et program for registrerede rejsende ud fra den antagelse, at udviklingsomkostningerne først påløber fra 2015[12]. Denne finansielle støtte dækker ikke kun omkostningerne for de centrale komponenter i hele FFR-perioden (EU-niveau, både udviklings- og driftsomkostninger), men også udviklingsomkostninger for de to systemers nationale komponenter inden for rammerne af de tilgængelige ressourcer. At yde finansiel støtte til nationale udviklingsomkostninger vil sikre, at vanskelige økonomiske forhold på nationalt niveau ikke hæmmer eller forsinker projekter. Det omfatter et beløb på 145 mio. EUR til omkostninger på nationalt niveau vedrørende hosting af it-systemer, plads til hosting af slutbrugerudstyr og plads til operatørkontorer. Det omfatter også et beløb på 341 mio. EUR til omkostninger på nationalt niveau vedrørende vedligeholdelse, som f.eks. hardware- og softwarelicenser. Når de nye systemer er operationelle, kan de fremtidige driftsomkostninger i medlemsstaterne støttes via deres nationale programmer. Det foreslås, at medlemsstaterne kan anvende 50 % af bevillingerne til nationale programmer til at støtte driftsomkostninger for it-systemer, der anvendes til at forvalte migrationsstrømme ved Unionens ydre grænser. Disse omkostninger kan omfatte omkostninger ved forvaltning af VIS, SIS og nye systemer, der indføres i perioden, personaleomkostninger, serviceomkostninger, leje af sikrede lokaler osv. Det kommende instrument vil således i givet fald sikre en kontinuerlig finansiering. Omkostningerne til automatisering vil i høj grad afhænge af det antal automatiserede kontrolposter, der oprettes. 5. YDERLIGERE OPLYSNINGER · Deltagelse Dette forslag bygger på Schengenreglerne, da det vedrører passage af de ydre grænser. Der skal derfor tages højde for følgende forhold i relation til de forskellige protokoller og aftaler med associerede lande: Danmark: I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Da forordningen udbygger Schengenreglerne, skal Danmark i henhold til artikel 4 i protokollen om Danmarks stilling træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre forordningen i sin nationale lovgivning, inden seks måneder efter dens vedtagelse. Det Forenede Kongerige og Irland: I medfør af artikel 4 og 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne og Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af forordningen om programmet for registrerede rejsende, og forordningen er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland. Island og Norge: De procedurer, der er fastsat i den associeringsaftale, som er indgået mellem Rådet og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, finder anvendelse, da dette forslag bygger på Schengenreglerne, jf. bilag A til aftalen[13]. Schweiz: Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne[14]. Liechtenstein: Dette forslag udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne[15]. Cypern: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2003. Bulgarien og Rumænien: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005. 2013/0059 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om indførelse af et program for registrerede rejsende EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR – under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 74 og artikel 77, stk. 2, litra b) og d), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen[16], efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[17], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[18], efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1) Grænsekontrol skal sikre et højt sikkerhedsniveau og samtidig i videst muligt omfang begrænse ventetiden. Et stigende antal rejsende ved de ydre grænser gør det nødvendigt at finde nye løsninger for at nå disse målsætninger. En mere differentieret grænsekontrol vil give medlemsstaterne mulighed for at anvende en forenklet kontrol af tredjelandsstatsborgere, som vurderes at udgøre en lav risiko. (2) Automatiserede grænsekontrolsystemer kan anvendes af EU-borgere og har vist sig at bidrage effektivt til at fremskynde grænsekontrollen. Det bør også være muligt at anvende disse systemer på tredjelandsstatsborgere for at bidrage til at nedbringe ventetiden og samtidig sikre et højt sikkerhedsniveau. (3) Kommissionens meddelelse af 13. februar 2008 med titlen "Forberedelse af de kommende faser af grænseforvaltningen i EU"[19] understregede nødvendigheden af at indføre et program for registrerede rejsende for hyppigt rejsende tredjelandsstatsborgere og indføre automatiserede grænsekontrolprocedurer for at gøre det lettere at passere de ydre grænser som led i den europæiske strategi for integreret grænseforvaltning. (4) Det Europæiske Råd understregede på sit møde den 19. og 20. juni 2008 betydningen af fortsat at arbejde på at udvikle EU's strategi for integreret grænseforvaltning, og bl.a. sikre en bedre anvendelse af moderne teknologi for at forbedre forvaltningen af de ydre grænser. (5) Kommissionens meddelelse af 10. juni 2009 med titlen "Et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i borgernes tjeneste"[20] understregede behovet for at indføre et program for registrerede rejsende for at sikre en nem indrejse i Unionen. (6) Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde den 23. og 24. juni 2011 til at fremskynde arbejdet med "intelligente grænser". Som en første reaktion på denne opfordring offentliggjorde Kommissionen meddelelsen "Intelligente grænser - valgmuligheder og vejen videre frem" den 25. oktober 2011. (7) Formålet med programmet for registrerede rejsende bør være at gøre det lettere for hyppigt rejsende og forhåndsgodkendte tredjelandsstatsborgere at passere Unionens ydre grænser. (8) Bestemmelserne for programmet for registrerede rejsende bør være fælles for alle medlemsstaterne for at give en registreret rejsende mulighed for at være omfattet af den forenklede grænsekontrol ved alle medlemsstaters overgangssteder ved de ydre grænser, uden at hver enkelt medlemsstat kræver særskilt forhåndsgodkendelse. (9) Det er nødvendigt at præcisere formålet med programmet for registrerede rejsende og dets tekniske opbygning, fastsætte bestemmelser vedrørende driften og brugen af systemet samt fastlægge systemets anvendelsesområder, de kategorier af oplysninger, der skal indlæses i systemet, formålet med at indlæse oplysningerne, kriterierne for indlæsning af disse oplysninger, de myndigheder, der har adgang til oplysningerne, og yderligere regler for databehandling og beskyttelse af personoplysninger. (10) Agenturet for Den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed[21] (herefter kaldet "agenturet") bør være ansvarligt for udviklingen og den driftsmæssige forvaltning af et centralt system bestående af et centralt register, en backup af det centrale register, ensartede grænseflader i alle medlemsstaterne, netopkoblingspunkterne og kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale register og netopkoblingspunkterne. Endvidere bør agenturet være ansvarligt for at definere de tekniske specifikationer for en grænsebizz for at sikre, at programmet for registrerede rejsende kan fungere i hele Unionen. Medlemsstaterne bør være ansvarlige for udviklingen og den driftsmæssige forvaltning af deres egne nationale systemer. (11) Det centrale register bør være forbundet med medlemsstaternes nationale systemer for at gøre det muligt for de kompetente myndigheder i medlemsstaterne at behandle oplysninger vedrørende ansøgninger inden for rammerne af programmet for registrerede rejsende. (12) For med sikkerhed at kunne identificere en registreret rejsende vil det være nødvendigt at lagre den unikke identifikator (ansøgningsnummer), biometriske oplysninger (fingeraftryk) og alfanumeriske oplysninger fra ansøgningen i et centralt register, og den unikke identifikator i en grænsebizz og kontrollere de biometriske oplysninger ved de ydre grænser. De alfanumeriske oplysninger og fingeraftryk bør lagres i særskilte afsnit i et centralt register, og de bør ikke kobles sammen. Koblingen mellem alfanumeriske oplysninger og fingeraftryk bør kun kunne ske ved hjælp af den unikke identifikator. (13) Tredjelandsstatsborgere, der ønsker at blive omfattet af programmet for registrerede rejsende, bør dokumentere behovet for eller begrunde hensigten om at rejse ofte eller regelmæssigt, bl.a. med henvisning til deres erhvervs- eller familiemæssige situation, f.eks. forretningsmænd, embedsmænd, der er i regelmæssig officiel kontakt med medlemsstater og EU-institutioner, repræsentanter for civilsamfundsorganisationer, der rejser i uddannelsesøjemed og med henblik på seminarer og konferencer, forskere, personer, der deltager i økonomiske aktiviteter, familiemedlemmer til unionsborgere og medlemmer af tredjelandsstatsborgeres familie, som opholder sig lovligt i en medlemsstat. (14) Tredjelandsstatsborgere, som er indehavere af visum til flere indrejser eller D-visum med mindst et års gyldighed eller indehavere af en opholdstilladelse udstedt af en medlemsstat, bør generelt kunne omfattes af programmet for registrerede rejsende, hvis de anmoder om det. (15) Når en tredjelandsstatsborger søger om visum til flere indrejser og adgang til programmet for registrerede rejsende, kan de kompetente myndigheder beslutte at behandle og træffe afgørelse om begge ansøgninger samtidig på grundlag af den samme samtale og den samme dokumentation. (16) Generelt bør unionsborgeres familiemedlemmer bevilges adgang til programmet for registrerede rejsende. Unionsborgeres familiemedlemmer bør også kunne omfattes af programmet for registrerede rejsende, selv om de ikke er bosiddende på Unionens område, men rejser hyppigt til en medlemsstat for at ledsage eller besøge den pågældende unionsborger. Kontrol af unionsborgeres familiemedlemmer, der passerer de ydre grænser, bør udføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område[22]. (17) De kriterier, der anvendes ved behandlingen af ansøgninger indgivet af familiemedlemmer til unionsborgere, bør være de samme som de kriterier, der anvendes ved behandlingen af visumansøgninger indgivet af familiemedlemmer til unionsborgere. Det er i overensstemmelse med den eksisterende politik for grænseforvaltning. (18) Det er nødvendigt at definere de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, hvis behørigt bemyndigede medarbejdere har adgang til at indlæse, ændre, slette, konsultere eller søge oplysninger med henblik på de specifikke formål med programmet for registrerede rejsende i henhold til denne forordning, i det omfang det er nødvendigt for udførelsen af deres opgaver. (19) Enhver behandling af oplysninger, der er lagret i det centrale register, bør stå i forhold til de forfulgte mål og være nødvendig for udførelsen af de kompetente myndigheders opgaver. Ved anvendelsen af programmet for registrerede rejsende bør de kompetente myndigheder sikre, at den menneskelige værdighed og integritet for de personer, hvorom der indhentes oplysninger, respekteres, og de bør ikke forskelsbehandle personer på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. (20) Der bør udarbejdes beredskabsplaner, og disse planer bør være klare for rejsende, flyselskaber, transportselskaber og alle myndigheder, der arbejder ved grænseovergangssteder. Hvis en registreret rejsende f.eks. af en eller anden grund ikke kan anvende det automatiserede grænsekontrolsystem og henvises til en manuel grænsekontrol, bør det sikres, at de deraf følgende procedurer fuldt ud overholder de grundlæggende rettigheder. (21) De personoplysninger, som lagres i det centrale register (biometriske og alfanumeriske oplysninger), bør ikke opbevares længere, end det er nødvendigt af hensyn til formålet med programmet for registrerede rejsende. Det er hensigtsmæssigt at opbevare oplysningerne i en periode på højst fem år for at kunne tage hensyn til alfanumeriske oplysninger fra tidligere ansøgninger ved behandling af senere ansøgninger inden for programmet for registrerede rejsende og for at kunne genbruge fingeraftryk lagret i det centrale register (59 måneder). En kortere periode vil ikke være tilstrækkelig til disse formål. Oplysningerne bør slettes efter en periode på fem år, medmindre der er grunde til at slette dem tidligere. Der bør højst gives adgang til programmet for registrerede rejsende i fem år. (22) For at forenkle proceduren i forbindelse med alle senere ansøgninger bør det være muligt at kopiere fingeraftryk fra den første indlæsning i det centrale register inden for en periode på 59 måneder. Når denne periode er udløbet, bør fingeraftrykkene optages igen. (23) For at lette ansøgningsproceduren bør det være muligt at indgive ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende ved alle medlemsstaters konsulater eller alle overgangssteder ved de ydre grænser. Alle medlemsstater bør kunne behandle og træffe afgørelse om en ansøgning på grundlag af den fælles ansøgningsformular og fælles regler og kriterier. Der bør som en generel regel gennemføres en samtale. (24) På grund af registreringen af biometriske oplysninger i det centrale register bør det være et grundlæggende krav for behandling af ansøgninger om adgang til programmet for registrerede rejsende og afgørelser i den henseende, at ansøgeren møder personligt op – i det mindste i forbindelse med den første ansøgning. (25) I forbindelse med den automatiserede grænsekontrolprocedure bør verifikation af identitet ved de ydre grænser foretages ved hjælp af de biometriske oplysninger, der er lagret i det centrale register. Verifikationen bør kun kunne gennemføres mod fremvisning af grænsebizz og fingeraftryk på samme tid. I forbindelse med den automatiserede og manuelle grænsekontrolprocedure bør verifikation af bevilget adgang ske ved hjælp af de alfanumeriske oplysninger, der er lagret i det centrale register, og fremvisning af grænsebizz ved grænsen. De grænsevagter, der udfører den primære grænsekontrol, dvs. identitetskontrol og kontrol af bevilget adgang, bør kun få oplyst, om registret indeholder et hit eller ej. (26) Der bør indføres passende foranstaltninger til overvågning og evaluering af denne forordning. En effektiv overvågning af anvendelsen af denne forordning kræver regelmæssig evaluering. (27) Statistiske oplysninger er et vigtigt middel til at overvåge procedurer for grænsekontrol og kan tjene som et effektivt forvaltningsredskab. Sådanne oplysninger bør derfor regelmæssigt samles i et fælles format. (28) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger[23] finder anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger i henhold til denne forordning. Visse punkter bør dog præciseres yderligere med hensyn til lovligheden af behandlingen af personoplysninger, ansvaret for behandlingen af oplysninger, beskyttelsen af de registreredes rettigheder og tilsynet med databeskyttelse. (29) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger[24] finder anvendelse på EU-institutionernes og EU-organernes aktiviteter, når de udøver deres hverv som ansvarlige for den driftsmæssige forvaltning af systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register. Visse punkter bør dog præciseres yderligere med hensyn til lovligheden af behandlingen af personoplysninger, ansvaret for behandlingen af oplysninger og tilsynet med databeskyttelse. (30) De tilsynsmyndigheder, der blev oprettet i henhold til artikel 28 i direktiv 95/46/EF, bør kontrollere, at medlemsstaternes behandling af personoplysninger er lovlig, mens Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, som er oprettet ved forordning (EF) nr. 45/2001, bør kontrollere EU-institutionernes og EU-organernes aktiviteter, hvad angår behandlingen af personoplysninger, idet der tages hensyn til, at EU-institutionerne og EU-organerne kun kan behandle disse i begrænset omfang. (31) Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og tilsynsmyndighederne bør samarbejde aktivt med hinanden for at sikre en koordineret overvågning af programmet for registrerede rejsende. (32) Medlemsstaterne bør indføre sanktioner for overtrædelse af denne forordnings bestemmelser og sikre, at de iværksættes. (33) For at skabe ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[25]. (34) For at vedtage tekniske ændringer af bilagene bør Kommissionen have bemyndigelse til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende tekniske ændringer af bilagene, jf. artikel 58. Det er især vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for, at de relevante dokumenter på hensigtsmæssig vis sendes samtidigt og rettidigt til Europa-Parlamentet og Rådet. (35) Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og principper, der er fastlagt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig beskyttelsen af personoplysninger (artikel 8) og adgangen til effektive retsmidler (artikel 51), og skal anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. (36) Da indførelsen af et fælles program for registrerede rejsende og indførelsen af fælles forpligtelser, betingelser og procedurer for lagring af oplysninger om registrerede rejsende ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre kan nås på EU-plan, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (37) I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da forordningen udbygger Schengenreglerne, skal Danmark i henhold til artikel 4 i denne protokol træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre forordningen i sin nationale lovgivning, inden seks måneder efter dens vedtagelse. (38) Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne[26]. Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. (39) Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne[27]. Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. (40) For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne[28], henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale[29]. (41) For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne[30], henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF[31]. (42) For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne[32], henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU[33]. (43) For så vidt angår Cypern udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003. (44) Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005. (45) Da de medlemsstater, der anvender Schengenreglerne fuldt ud, har gennemført den nødvendige kontrol og forhåndskontrol af registrerede rejsende, og da de ikke udgør en risiko for Bulgarien, Rumænien og Cypern, kan sidstnævnte medlemsstater ensidigt anerkende registrerede rejsendes optagelse i programmet for registrerede rejsende og lade dem være omfattet af en forenklet kontrol ved de ydre grænser – VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 1 Genstand Denne forordning fastlægger betingelser og procedurer for adgang til programmet for registrerede rejsende og definerer formål, funktioner og ansvarsområder for systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register til lagring af oplysninger om registrerede rejsende inden for rammerne af programmet for registrerede rejsende. Artikel 2 Opbygning af programmet for registrerede rejsende 1. Programmet for registrerede rejsende er baseret på et system til lagring af oplysninger om registrerede rejsende, der dels udgøres af en grænsebizz, som udleveres til de registrerede rejsende, og dels et centralt register, som er en centralt placeret fysisk lagring af oplysninger inden for rammerne af programmet for registrerede rejsende, samlet kaldet "system bestående af en grænsebizz/et centralt register". 2. Den tekniske opbygning af systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register fastlægges nærmere i artikel 21. 3. Agenturet for Den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (herefter kaldet "agenturet") overdrages hermed ansvaret for udvikling og driftsmæssig forvaltning af det centrale register, den ensartede grænseflade i hver enkelt medlemsstat, netopkoblingspunkterne og kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale register og netopkoblingspunkterne. Agenturet er ligeledes ansvarligt for fastsættelsen af de tekniske specifikationer for grænsebizzen. Artikel 3 Definitioner I denne forordning forstås ved: (1) "program for registrerede rejsende": et program, der giver tredjelandsstatsborgere, som er forhåndsgodkendte og tildelt adgang til programmet for registrerede rejsende, mulighed for at blive omfattet af en forenklet kontrol ved Unionens ydre grænser (2) "registreret rejsende": en tredjelandsstatsborger, der er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende i henhold til denne forordning (3) "agenturet": Det Europæiske Agentur for Den Operationelle Forvaltning af Store It-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed oprettet ved forordning (EU) nr. 1077/2011 (4) "centralt register": den centralt placerede fysiske lagring af oplysninger inden for rammerne af programmet for registrerede rejsende (5) "grænsebizz": en anordning, der bruges til at lagre en unik identifikator, og som udleveres til en registreret rejsende. Den unikke identifikator kobler den rejsende til de oplysninger, der er indlæst om vedkommende i det centrale register (6) "driftsmæssig forvaltning": alle de opgaver, der er nødvendige for, at store it-systemer kan fungere, herunder ansvaret for den kommunikationsinfrastruktur, de benytter (7) "udvikling": alle de opgaver, der er nødvendige for at oprette et stort it-system, herunder den kommunikationsinfrastruktur, de benytter (8) "kompetente myndigheder": visum- og grænsemyndigheder, jf. artikel 4, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008[34], og myndigheder, som i overensstemmelse med national lovgivning har til opgave at foretage personkontrol ved overgangsstederne ved de ydre grænser, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006[35] (9) "tredjelandsstatsborger" eller "tredjelandsrejsende": enhver, der ikke er unionsborger, jf. traktatens artikel 20, eller en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af aftaler mellem Unionen og dens medlemsstater på den ene side og disse tredjelande på den anden side, og som har samme ret til fri bevægelighed som unionsborgere (10) "ansøgningsskema": det ensartede skema til ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende, jf. bilag 1 (11) "biometriske oplysninger": fingeraftryk (12) "rejsedokument": et pas eller et andet tilsvarende dokument, som giver indehaveren ret til at passere de ydre grænser, og som kan forsynes med visum (13) "verifikation": sammenligning af datasæt for at kontrollere, om en påstået identitet er ægte (kontrol ved sammenligning af to datasæt) (14) "alfanumeriske oplysninger": oplysninger, der er angivet med bogstaver, tal, specialtegn, mellemrum og tegnsætning (15) "nationalt system": hardware, software og national kommunikationsinfrastruktur, der kobler de kompetente myndigheders slutbrugeranordninger, som defineret i artikel 23, stk. 2, til netopkoblingspunkterne i hver medlemsstat (16) "system bestående af en grænsebizz/et centralt register": et system til lagring af oplysninger om registrerede rejsende bestående af et centralt register og en grænsebizz (17) "ansvarlig medlemsstat": den medlemsstat, som har indlæst oplysningerne i det centrale register (18) "fælles ansøgningscenter": et center som defineret i artikel 41, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009[36]. (19) "tilsynsmyndighed": den tilsynsmyndighed, der oprettes i henhold til artikel 28 i direktiv 95/46/EF. KAPITEL II Procedurer og betingelser for at indgive ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende Artikel 4 Myndigheder og medlemsstater med kompetence til at behandle og træffe afgørelse om en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende De kompetente myndigheder, der behandler og træffer afgørelse om en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende, skal være behørigt bemyndigede medarbejdere hos visum- og grænsemyndigheder i medlemsstaterne. Artikel 5 Indgivelse af en ansøgning 1. En tredjelandsstatsborger kan indgive ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende ved enhver medlemsstats konsulat, ethvert fælles ansøgningscenter eller ethvert overgangssted ved EU's ydre grænser. Onlineansøgninger kan eventuelt accepteres. 2. Det kan kræves af ansøgerne, at de bestiller tid til indgivelse af en ansøgning. Mødet skal som hovedregel finde sted inden for en frist på to uger fra den dato, hvor der blev anmodet om mødet. 3. Når der søges om adgang til programmet for registrerede rejsende for første gang, kan det kræves, at ansøgeren giver personligt fremmøde med henblik på at få optaget fingeraftryk, gennemføre en samtale og få kontrolleret rejsedokumentet. 4. Når en ansøger indgiver en onlineansøgning eller er omfattet af bestemmelserne i stk. 5, indsamles der biometriske oplysninger, rejsedokumentet kontrolleres, og der afholdes eventuelt en samtale, når der træffes afgørelse om ansøgningen, og udstedes grænsebizz. 5. Uden at det berører bestemmelserne i artikel 8, kan de kompetente myndigheder fravige det krav, der er opstillet i stk. 3, i forbindelse med ansøgere, som de kender for deres integritet og pålidelighed. 6. Ved indgivelse af ansøgningen skal ansøgeren: a) være fyldt 12 år b) indgive et ansøgningsskema i henhold til artikel 6 c) fremlægge et rejsedokument i henhold til artikel 7 d) tillade optagelse af sine fingeraftryk i henhold til artikel 8 e) eventuelt fremlægge dokumentation i henhold til artikel 9 og bilag II f) betale gebyr i henhold til artikel 10. 7. Ansøgeren kan når som helst, inden der er truffet afgørelse om ansøgningen, trække sin ansøgning tilbage. Artikel 6 Ansøgningsskema 1. Ansøgeren skal indgive et udfyldt og underskrevet ansøgningsskema. Mindreårige indgiver et ansøgningsskema underskrevet af en person, der udøver den endelige forældremyndighed eller det juridiske værgemål. 2. Medlemsstaterne stiller vederlagsfrit ansøgningsskemaet til rådighed og gør det almindeligt og let tilgængeligt for ansøgerne. 3. Ansøgningsskemaet skal mindst forefindes på følgende sprog: det/de officielle sprog i den omhandlede medlemsstat, det/de officielle sprog i det tredjeland eller de tredjelande, hvor ansøgningen kan indgives, og eventuelt det/de officielle sprog i tilgrænsende tredjelande. 4. Medlemsstaterne informerer ansøgerne om, hvilke(t) sprog der kan anvendes til at udfylde ansøgningsskemaet. Artikel 7 Rejsedokument Ansøgeren skal fremlægge et maskinlæsbart rejsedokument eller et elektronisk maskinlæsbart rejsedokument, som mindst er gyldigt i den periode, hvor der anmodes om adgang til programmet for registrerede rejsende, og som er udstedt inden for de sidste fem år. Rejsedokumentet skal være påklistret det krævede visum eller være ledsaget af den krævede maskinlæsbare opholdstilladelse eller det krævede maskinlæsbare opholdskort. Alternativt kan ansøgeren eventuelt ansøge om visum samtidig med ansøgningen om adgang til programmet for registrerede rejsende. Artikel 8 Biometriske oplysninger 1. Når ansøgeren ikke tidligere har ansøgt om adgang til programmet for registrerede rejsende, indsamler medlemsstaterne ansøgerens biometriske oplysninger, som omfatter fire fingeraftryk, som optages fladt og registreres digitalt i overensstemmelse med de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastlagt i Europarådets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og i FN's konvention om barnets rettigheder. 2. Hvis det ikke er muligt at optage fire fingeraftryk, skal det maksimale antal fingeraftryk optages. Medlemsstaterne sikrer, at der er vedtaget hensigtsmæssige procedurer med henblik på at sikre beskyttelse af ansøgerens værdighed, hvis der opstår vanskeligheder med at optage fingeraftryk. 3. Når fingeraftryk, der er optaget fra ansøgeren i forbindelse med en tidligere ansøgning, for første gang indlæses i det centrale register mindre end 59 måneder før datoen for den nye ansøgning, kan de kopieres over i en senere ansøgning. Hvis der imidlertid er begrundet tvivl om ansøgerens identitet, eller det ikke umiddelbart kan bekræftes, at fingeraftrykkene er optaget inden for den i første afsnit nævnte periode, optager de kompetente myndigheder fingeraftryk fra ansøgeren. 4. Specifikationerne for opløsning og brug af fingeraftryk til biometrisk verifikation inden for rammerne af programmet for registrerede rejsende fastlægges af Kommissionen i henhold til artikel 37. 5. Fingeraftrykkene indsamles af kvalificerede og behørigt bemyndigede medarbejdere hos de kompetente myndigheder. 6. Fingeraftrykkene kobles ikke sammen med de alfanumeriske data, og de lagres i særskilte afsnit i det centrale register. Artikel 9 Dokumentation 1. Ved ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende skal ansøgeren fremlægge følgende: a) dokumentation for rejsernes formål b) bevis for tilstrækkelige midler til at afholde udgifter til rejse og logi for de næste to rejser c) dokumenter, der fastslår ansøgerens erhvervs- eller familiemæssige situation, f.eks. forretningsmænd, embedsmænd, der er i regelmæssig officiel kontakt med medlemsstater og EU-institutioner, repræsentanter for civilsamfundsorganisationer, personer, der rejser i uddannelsesøjemed og med henblik på seminarer og konferencer, personer, der deltager i økonomiske aktiviteter, familiemedlemmer til unionsborgere og medlemmer af tredjelandsstatsborgeres familie med lovligt ophold i en medlemsstat. 2. Når ansøgeren er familiemedlem til en unionsborger, der har ret til fri bevægelighed, skal ansøgeren i givet fald kun fremlægge et opholdskort udstedt af en medlemsstat, og bevis for vedkommendes identitet, nationalitet og familiebånd til en unionsborger, der er omfattet af direktiv 2004/38/EF. 3. Når en tredjelandsstatsborger indgiver ansøgning om et visum til flere indrejser og en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende på samme tidspunkt og på samme sted, kræves der kun et eksemplar af dokumentationen. 4. Hvis en indehaver af visum til flere indrejser indgiver en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende på det sted, hvor visummet til flere indrejser er udstedt, men ikke ansøger samtidig, kan den dokumentation, der er fremlagt for ansøgningen om visum til flere indrejser, anvendes ved vurderingen af ansøgningen om adgang til programmet for registrerede rejsende. Hvis der er tvivl om, hvorvidt den tidligere fremlagte dokumentation er ajour, kan medlemsstaten anmode om ny dokumentation inden for en frist på ti arbejdsdage. Bilag II indeholder en ikke-udtømmende liste over den dokumentation, som de kompetente myndigheder kan kræve af ansøgeren. 5. Medlemsstaterne kan kræve, at ansøgeren fremlægger dokumentation for underhold og/eller privat logi ved at udfylde en erklæring udarbejdet af den pågældende medlemsstat. Et sådant bevis kan højst kræves for de følgende to rejser. Erklæringen skal navnlig angive følgende: a) gyldighedsperioden for underhold og/eller logi b) om den er bevis for underhold og/eller logi c) om værten er en privatperson, en virksomhed eller en organisation d) navn og adresse på værten samt kontaktoplysninger e) navn på den/de inviterede ansøger/ansøgere f) adresse på logiet. g) eventuelt slægtskabsforhold til værten. Ud over medlemsstatens officielle sprog skal erklæringen udformes på mindst et andet af Den Europæiske Unions institutioners officielle sprog. Erklæringen skal give den person, der underskriver en sådan erklæring, de oplysninger, der er nævnt i artikel 48, stk. 1. Kommissionen modtager et eksemplar af erklæringen. 6. De kompetente myndigheder kan fravige et eller flere af de krav, der er opstillet i stk. 1, hvis ansøgeren har en opholdstilladelse, eller hvis ansøgeren er kendt for sin integritet og pålidelighed. Artikel 10 Gebyr 1. Ansøgere betaler et gebyr, der er præciseret i bilag III. 2. Gebyret revideres løbende for at afspejle de administrative udgifter. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter vedrørende tilpasning af gebyret, jf. artikel 59. 3. Gebyret opkræves i euro, i den lokale valuta i tredjelandet eller i den valuta, der normalt anvendes i det tredjeland, hvor ansøgningen indgives, og det refunderes ikke uanset ansøgningens udfald, eller hvis ansøgningen trækkes tilbage. 4. Opkræves gebyret i anden valuta end euro, fastsættes størrelsen af det gebyr, der opkræves i den pågældende valuta, efter den referencekurs for euro, som Den Europæiske Centralbank har fastsat, og som revideres med jævne mellemrum. Det opkrævede beløb kan rundes op. 5. Ansøgeren modtager en trykt eller elektronisk kvittering for det gebyr, der er betalt. KAPITEL III Behandling af og afgørelse om en ansøgning Artikel 11 Antagelighed 1. De kompetente myndigheder kontrollerer, at – ansøgeren er mindst 12 år – ansøgningen indeholder de elementer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, litra b), c) og e) – ansøgerens biometriske oplysninger er blevet indsamlet – gebyret er blevet opkrævet. 2. Hvis de kompetente myndigheder konstaterer, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, kan ansøgningen antages, hvorefter de kompetente myndigheder: – følger de procedurer, der er beskrevet i artikel 24 – foretager den videre behandling af ansøgningen. 3. Hvis de kompetente myndigheder konstaterer, at betingelserne i stk. 1 ikke er opfyldt, kan ansøgningen ikke antages, og de kompetente myndigheder behandler ikke ansøgningen og vil straks: – returnere ansøgningen og de dokumenter, ansøgeren har fremlagt – destruere de indsamlede biometriske oplysninger. Artikel 12 Behandling af en ansøgning 1. Behandling af ansøgninger og eventuel afholdelse af samtaler gennemføres udelukkende af de kompetente myndigheder, jf. artikel 4. 2. Ved behandling af en ansøgning kontrollerer den kompetente myndighed: a) at ansøgeren opfylder betingelserne for indrejse, jf. artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 562/2006 b) at ansøgerens rejsedokument, visum, opholdstilladelse eller opholdskort er gyldige og ikke falske eller forfalskede c) at ansøgeren beviser sit behov for eller begrunder sin hensigt om at rejse hyppigt og/eller regelmæssigt d) at ansøgeren ikke tidligere har overskredet den maksimale varighed af det tilladte ophold på medlemsstaternes område, og at han/hun beviser sin integritet og troværdighed, bl.a. en reel hensigt om at forlade området rettidigt e) ansøgerens begrundelse for formålet med og vilkårene for de forventede ophold f) at ansøgeren gør rede for sin økonomiske situation i oprindelses- eller bopælslandet og har tilstrækkelige subsistensmidler både til hele det/de forventede ophold og til at rejse tilbage til oprindelses- eller bopælslandet, eller at den pågældende er i stand til at skaffe sig disse midler på lovlig vis g) at ansøgeren ikke er indberettet som uønsket i Schengeninformationssystemet (SIS) h) at ansøgeren ikke anses for at udgøre en trussel for medlemsstaternes offentlige orden, nationale sikkerhed, folkesundhed eller internationale forbindelser, navnlig når den pågældende ikke er indberettet som uønsket i medlemsstaternes nationale databaser med henblik på at give afslag af nævnte grunde i) om ansøgeren tidligere har fået bevilget adgang til programmet, fået sin adgang forlænget, fået afslag på at få adgang eller fået sin tilladelse til adgang inddraget. Når det kontrolleres, at ansøgeren opfylder indrejsebetingelserne i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 562/2006, skal der navnlig lægges vægt på at vurdere, om ansøgeren udgør en risiko for ulovlig indvandring eller for medlemsstaternes sikkerhed, og om ansøgeren agter at forlade medlemsstaternes område inden udløbet af det tilladte ophold. 3. Vurderingen af subsistensmidler under det forventede ophold foretages på grundlag af varigheden af og formålet med opholdet/opholdene og under henvisning til de gennemsnitlige priser i den eller de pågældende medlemsstater for billig indkvartering og forplejning på grundlag af de vejledende beløb, som medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 34 i Schengengrænsekodeksen. Dokumentation for underhold og/eller privat indlogering kan også udgøre bevis for tilstrækkelige subsistensmidler. 4. Behandlingen af en ansøgning baseres navnlig på ægtheden og troværdigheden af den fremlagte dokumentation og på rigtigheden og troværdigheden af de udsagn, der er fremsat af ansøgeren. Hvis en medlemsstat, der er ansvarlig for at behandle en ansøgning, er i tvivl, hvad angår ansøgeren, hans/hendes udsagn eller den dokumentation, der er fremlagt, kan medlemsstaten høre andre medlemsstater, før der træffes afgørelse om ansøgningen. 5. Under behandlingen af en ansøgning, kan de kompetente myndigheder i begrundede tilfælde anmode om yderligere dokumentation, jf. artikel 9. 6. Et tidligere afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende medfører ikke automatisk afslag på en ny ansøgning. En ny ansøgning vurderes på grundlag af alle tilgængelige oplysninger. 7. De kriterier, der anvendes ved behandlingen af ansøgninger indgivet af familiemedlemmer til unionsborgere, er de samme som de kriterier, der anvendes ved behandlingen af deres visumansøgninger. Artikel 13 Afgørelse om ansøgningen 1. De kompetente myndigheder træffer afgørelse om en ansøgning, der er antagelig i henhold til artikel 11, inden for en frist på 25 kalenderdage fra datoen for indgivelse af ansøgningen. 2. Medmindre ansøgningen ikke kan antages eller er blevet trukket tilbage af ansøgeren, træffes der afgørelse om at: a) bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende, jf. artikel 14, eller b) afslå adgang til programmet for registrerede rejsende, jf. artikel 15. KAPITEL IV Bevilling, forlængelse, afslag og inddragelse af adgang til programmet for registrerede rejsende Artikel 14 Bevilling og forlængelse af adgang til programmet for registrerede rejsende 1. Den første adgang til programmet for registrerede rejsende bevilges for et år. Adgangen kan forlænges i to år efter anmodning efterfulgt af yderligere to år uden en ny ansøgning for rejsende, der har overholdt de regler og forskrifter, der gælder for passage af de ydre grænser og for ophold i Schengenområdet. Den periode, for hvilken der anmodes om adgang, må ikke overstige gyldighedsperioden for rejsedokument(er), opholdstilladelse eller eventuelt opholdskort, og skal baseres på den behandling, der gennemføres i henhold til artikel 12. 2. Forudsat at de materielle krav i denne forordning er opfyldt, bevilges der adgang til programmet for registrerede rejsende uden yderligere proceduremæssige krav til personer, der er indehavere af eller får udstedt et visum til flere indrejser eller et D-visum af mindst et års gyldighed, personer, der er indehavere af en opholdstilladelse, og familiemedlemmer til unionsborgere. 3. Oplysningerne i artikel 26 indlæses i det centrale register, når der er truffet afgørelse om adgang til programmet for registrerede rejsende. 4. Oplysningerne i artikel 27 indlæses i grænsebizzen, når der er truffet afgørelse om adgang til programmet for registrerede rejsende. 5. Oplysningerne i artikel 30 indlæses i det centrale register, når der er truffet afgørelse om at forlænge adgangen til programmet for registrerede rejsende. Artikel 15 Afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende 1. Der gives afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, hvis ansøgeren: a) fremlægger et ugyldigt, falsk eller forfalsket rejsedokument b) ikke har en gyldig opholdstilladelse, et opholdskort eller et visum, hvis det kræves i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001[37], og ikke opfylder kravene for udstedelse heraf. c) ikke beviser sit behov for eller begrunder sin hensigt om at rejse hyppigt og/eller regelmæssigt d) tidligere har overskredet den maksimale varighed af det tilladte ophold på medlemsstaternes område, og han/hun ikke kan bevise sin integritet og troværdighed, bl.a. en reel hensigt om at forlade området rettidigt e) ikke fremlægger dokumentation for formålet med og vilkårene for de forventede ophold f) ikke gør rede for sin økonomiske situation i oprindelses- eller bopælslandet og ikke har tilstrækkelige subsistensmidler både til det/de forventede ophold og til at rejse tilbage til oprindelses- eller bopælslandet, eller den pågældende ikke er i stand til at skaffe sig disse midler på lovlig vis g) er indberettet som uønsket i Schengeninformationssystemet (SIS) h) anses for at udgøre en trussel for medlemsstaternes offentlige orden, nationale sikkerhed, folkesundhed eller internationale forbindelser, navnlig når den pågældende er indberettet som uønsket i medlemsstaternes nationale databaser med henblik på at give afslag af nævnte grunde, eller i) giver anledning til begrundet tvivl om ægtheden af den dokumentation, der er fremlagt af ansøgeren, eller om rigtigheden af indholdet eller troværdigheden af de udsagn, der er fremsat af ansøgeren. 2. En afgørelse om afslag og de grunde, som afgørelsen hviler på, meddeles ansøgeren ved hjælp af standardformularen i bilag IV. 3. Uden at det berører retten til domstolsprøvelse i henhold til retsplejeloven i den medlemsstat, der har truffet den endelige afgørelse om ansøgningen, har en ansøger, der har fået afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, ret til prøvelse af afslaget for at anfægte eller korrigere potentielle fejl i overensstemmelse med retten til effektive retsmidler[38]. Klagesager føres mod den medlemsstat, der har truffet afgørelse om ansøgningen, og i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. Medlemsstaterne giver ansøgerne oplysning om den procedure, der skal følges i tilfælde af klage, jf. bilag IV. 4. Når der gives afslag på en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende, indlæses oplysningerne i det centrale register, jf. artikel 28. Artikel 16 Inddragelse 1. Adgangen til programmet for registrerede rejsende inddrages: a) når det bliver åbenlyst, at betingelserne for at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende ikke var opfyldt b) når det bliver åbenlyst, at betingelserne for at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende ikke længere er opfyldt c) efter anmodning fra den registrerede rejsende. 2. Adgangen til programmet for registrerede rejsende kan når som helst inddrages af de kompetente myndigheder i en hvilken som helst medlemsstat, jf. stk. 1. 3. Hvis andre myndigheder end de kompetente myndigheder har oplysninger, der antyder, at adgangen til programmet for registrerede rejsende bør inddrages i henhold til stk. 1, underretter de straks de kompetente myndigheder. 4. En afgørelse om at inddrage adgangen til programmet for registrerede rejsende og de grunde, som afgørelsen hviler på, meddeles den registrerede rejsende ved hjælp af standardformularen i bilag IV. 5. Uden at det berører retten til domstolsprøvelse i henhold til retsplejeloven i den medlemsstat, der har inddraget adgangen til programmet for registrerede rejsende, har en registreret rejsende, hvis adgang til programmet for registrerede rejsende er blevet inddraget, ret til prøvelse af afslaget for at anfægte eller korrigere potentielle fejl i overensstemmelse med retten til effektive retsmidler[39], medmindre adgangen er blevet inddraget efter anmodning fra den registrerede rejsende, jf. stk. 1, litra c). Klagesager føres mod den medlemsstat, der har truffet afgørelse om inddragelse, og i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. Medlemsstaterne giver ansøgerne oplysning om den procedure, der skal følges i tilfælde af klage, jf. bilag IV. 6. Når adgangen til programmet for registrerede rejsende inddrages, indlæses oplysningerne i det centrale register, jf. artikel 29. 7. Når den registrerede rejsende anmoder om at få adgangen til programmet inddraget, har den registrerede rejsende ret til at anmode om øjeblikkeligt at få sine oplysninger slettet. Medlemsstaterne underretter den registrerede rejsende om denne ret. KAPITEL V Administration og organisation Artikel 17 Administration 1. De kompetente myndigheder fører arkiv over ansøgninger. Hvert enkelt ansøgningsdossier indeholder ansøgningen, kopier af relevant dokumentation, optegnelser over den kontrol, der er foretaget, og referencenummeret for den bevilgede adgang til programmet for registrerede rejsende, så personalet om nødvendigt kan rekonstruere baggrunden for den afgørelse, der er truffet vedrørende ansøgningen. 2. Individuelle ansøgningsdossierer opbevares så længe, der er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende. 3. Når der gives afslag på eller sker inddragelse af en ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende, gemmes ansøgningsdossieret i højst to år. Denne periode starter på datoen for den kompetente myndigheds afgørelse om at afslå at give tilladelse til adgang eller inddrage adgangen til programmet. Ansøgninger, der trækkes tilbage af ansøgeren, slettes straks. Medlemsstaterne kan lagre ansøgningsdossierer, herunder dokumentation, i elektronisk form. Artikel 18 Ressourcer til behandling af ansøgninger, udstedelse af grænsebizz, kontrol og statistikker 1. Hver medlemsstat er ansvarlig for at organisere procedurerne i forbindelse med indgivelse og behandling af ansøgninger og udstedelse af grænsebizz. 2. Medlemsstaterne anvender egnet og tilstrækkeligt personale til at udføre opgaverne i forbindelse med behandling af ansøgninger på en sådan måde, at offentligheden betjenes på rimelig og ensartet vis. 3. De kompetente myndigheder sikrer den nødvendige uddannelse af personalet og er ansvarlige for at give personalet fuldstændige, præcise og ajourførte oplysninger om relevant EU-ret og national ret. 4. De kompetente myndigheder sikrer en hyppig og passende kontrol med behandlingen af ansøgninger og udstedelsen af grænsebizz og træffer foranstaltninger til at rette op på forholdene, hvis der konstateres fravigelser fra de gældende bestemmelser og procedurer i denne forordning. 5. Medlemsstaterne udarbejder årlige statistikker over programmet for registrerede rejsende i overensstemmelse med tabellen i bilag V. Disse statistikker forelægges agenturet senest den 1. marts hvert år. Agenturet offentliggør statistikkerne. Artikel 19 Personalets optræden 1. De kompetente myndigheder sikrer, at ansøgerne modtages høfligt. 2. De kompetente myndigheder skal under udførelsen af deres opgaver udvise respekt for den menneskelige værdighed. Alle foranstaltninger, der træffes, skal stå i forhold til de mål, der forfølges med foranstaltningerne. 3. De kompetente myndigheder må under udførelsen af deres opgaver ikke diskriminere ansøgere eller registrerede rejsende på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Artikel 20 Oplysninger til offentligheden Medlemsstaterne giver den brede offentlighed alle relevante oplysninger i forbindelse med ansøgninger om adgang til programmet for registrerede rejsende, navnlig a) kriterier, betingelser og procedurer for at ansøge b) tidsfrister for behandling af ansøgninger c) gebyr d) de steder, hvor der kan indgives ansøgninger KAPITEL VI Teknisk opbygning af systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register, kategorier af oplysninger og de kompetente myndigheders indlæsning af oplysninger Artikel 21 Teknisk opbygning af systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register Systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register omfatter: a) et centralt register bestående af et hovedregister og et backupregister, der kan varetage alle hovedregistrets funktioner i tilfælde af systemsvigt b) en ensartet grænseflade i hver medlemsstat baseret på fælles tekniske specifikationer, der er identiske for alle medlemsstater c) netopkoblingspunkter, som er en del af den ensartede grænseflade, og som er de nationale adgangspunkter, der kobler det nationale system, som defineret i artikel 3, stk. 15, i hver medlemsstat til det centrale register. d) en kommunikationsinfrastruktur mellem det centrale register og netopkoblingspunkterne e) en grænsebizz baseret på fælles tekniske standarder. Artikel 22 Kategorier af oplysninger i systemet bestående af en grænsebizz/et centralt register 1. Kun følgende kategorier af oplysninger registreres i det centrale register: a) alfanumeriske oplysninger om ansøgeren og om ansøgeren har fået bevilget adgang til programmet, fået afslag på at få adgang, fået sin tilladelse til adgang inddraget eller fået sin adgang forlænget, jf. artikel 25, stk. 1, nr.1-4, artikel 26 og artikel 28, 29 og 30 b) biometriske oplysninger, jf. artikel 25, stk. 5. De alfanumeriske oplysninger og de biometriske oplysninger registreres i særskilte afsnit i det centrale register. 2. Kun det unikke identifikationsnummer registreres i det udstedte grænsebizz, jf. artikel 27. Artikel 23 Indlæsning, ændring og sletning af samt konsultation og søgning i oplysninger 1. Adgangen til det centrale register og grænsebizzen med henblik på at indlæse, ændre, slette, direkte konsultere eller søge i de oplysninger, som er omhandlet i artikel 22, stk. 1, i henhold til denne forordning, er udelukkende forbeholdt behørigt bemyndigede medarbejdere hos de kompetente myndigheder til de formål, der er fastlagt i denne forordning. Disse myndigheders adgang er begrænset til det omfang, der er nødvendigt for udførelsen af opgaverne i overensstemmelse med disse formål, og skal stå i et rimeligt forhold til de mål, der forfølges med foranstaltningerne. 2. Hver medlemsstat udpeger de kompetente myndigheder, hvis behørigt bemyndigede medarbejdere har adgang til at indlæse, ændre, slette, konsultere eller søge oplysninger i det centrale register eller i grænsebizzen. Hver medlemsstat sender straks agenturet en liste over disse myndigheder, herunder dem, der er omhandlet i artikel 52, stk. 4, og eventuelle ændringer hertil. 3. Senest fire måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse, offentliggør agenturet en konsolideret liste med de myndigheder, der er nævnt i stk. 2, i Den Europæiske Union Tidende. Hvis der er sket ændringer heraf, offentliggør agenturet en gang om året en ajourført konsolideret liste. Artikel 24 Procedurer for indlæsning af oplysninger fra ansøgningen. Når en ansøgning er antagelig i henhold til artikel 11, opretter den kompetente myndighed straks et ansøgningsdossier ved at indlæse de oplysninger, som er omhandlet i artikel 25, i det centrale register, i det omfang disse oplysninger skal afgives af ansøgeren. 1. Hvis der af retlige grunde ikke kræves særlige oplysninger, udfyldes det eller de særlige datafelter med udtrykket "ikke relevant". Artikel 25 Oplysninger, som indlæses efter indgivelse af ansøgning om adgang til programmet for registrerede rejsende Den kompetente myndighed indlæser følgende oplysninger i ansøgningsdossieret: (1) det unikke ansøgningsnummer (2) statusoplysninger, som viser, at der er ansøgt om adgang til programmet for registrerede rejsende (3) den myndighed, som ansøgningen er indgivet til, herunder dennes beliggenhed (4) følgende oplysninger, som tages fra ansøgningsskemaet: a) efternavn(e) og fornavn(e) b) fødenavn(e) (tidligere efternavn(e), fødeland, nationalitet(er) og køn c) fødselsdato, fødested d) rejsedokumentets type og nummer, den myndighed, som har udstedt det, og udstedelses- og udløbsdato e) sted og dato for ansøgningen f) i medfør af artikel 9, stk. 5, eventuelt oplysninger om den person, der er forpligtet til at dække ansøgerens leveomkostninger under opholdet: i) når der er tale om en fysisk person: personens efternavn, fornavn, adresse og telefonnummer ii) når der er tale om et firma eller en anden organisation: firmaets/organisationens navn og adresse samt efternavn og fornavn på kontaktpersonen i firmaet/organisationen og telefonnummer a) rejsernes primære formål b) ansøgerens hjemadresse og telefonnummer. c) visummærkatens nummer, hvis det er relevant d) opholdstilladelsens eller opholdskortets nummer, hvis det er relevant e) nuværende beskæftigelse og arbejdsgiver; for studerende: navn på uddannelsesinstitutionen f) for mindreårige ansøgere: efternavn og fornavn(e) på indehaveren af forældremyndigheden eller værgen (5) fingeraftryk, jf. artikel 8. Artikel 26 Oplysninger, som indlæses i det centrale register, når adgang til programmet for registrerede rejsende bevilges eller trækkes tilbage 1. Når der er truffet afgørelse om at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende, indlæser den kompetente myndighed følgende oplysninger i ansøgningsdossieret: a) statusoplysninger, som viser, at der er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende b) den myndighed, som har bevilget adgang, herunder dennes beliggenhed c) sted og dato for afgørelsen om at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende d) start- og udløbsdato for adgangen. 2. Hvis en ansøgning trækkes tilbage af ansøgeren, inden der er truffet afgørelse om, hvorvidt der bevilges adgang til programmet for registrerede rejsende, anfører den kompetente myndighed, at behandlingen af ansøgningen er afsluttet af denne grund, og den sletter oplysningerne fra ansøgningsdossieret. Artikel 27 Oplysninger, som indlæses i grænsebizzen, når der bevilges adgang til programmet for registrerede rejsende 1. Når der er truffet afgørelse om at bevilge adgang til programmet for registrerede rejsende, indlæser den kompetente myndighed et unikt identikationsnummer i grænsebizzen. Det unikke identikationsnummer er det samme som ansøgningsnummeret. 2. Grænsebizzen udleveres til ansøgeren. Artikel 28 Oplysninger, som indlæses i det centrale register, når der gives afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende 1. Når der er truffet afgørelse om at give afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, indlæser den kompetente myndighed, der gav afslaget, følgende oplysninger i ansøgningsdossieret: a) statusoplysninger, som viser, at der er givet afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende b) den myndighed, som har givet afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, herunder dennes beliggenhed c) sted og dato for afgørelsen om at give afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende. 2. Ansøgningsdossieret skal også indeholde oplysninger om grunden eller grundene til, at der er givet afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, som skal være en eller flere af de grunde, der er anført i artikel 15, stk. 1. Artikel 29 Oplysninger, som indlæses i det centrale register, når adgangen til programmet for registrerede rejsende inddrages 1. Når der er truffet afgørelse om at inddrage adgangen til programmet for registrerede rejsende, indlæser den kompetente myndighed, der har truffet afgørelsen, følgende oplysninger i ansøgningsdossier: a) statusoplysninger, som viser, at adgangen til programmet for registrerede rejsende er blevet inddraget b) den myndighed, som har inddraget adgangen, herunder dennes beliggenhed c) sted og dato for afgørelsen om at inddrage adgangen til programmet for registrerede rejsende. 2. Ansøgningsdossieret skal indeholde oplysninger om grunden eller grundene til, at adgangen til programmet for registrerede rejsende er inddraget, som skal være en eller flere af de grunde, der er anført i artikel 16, stk. 1. Artikel 30 Oplysninger, som indlæses i det centrale register, når adgangen til programmet for registrerede rejsende forlænges Når der er truffet afgørelse om at forlænge adgangen til programmet for registrerede rejsende, indlæser den kompetente myndighed, der har truffet afgørelsen, følgende oplysninger i ansøgningsdossieret: a) statusoplysninger, som viser, at adgangen til programmet for registrerede rejsende er blevet forlænget b) den myndighed, som har forlænget adgangen, herunder dennes beliggenhed c) sted og dato for afgørelsen d) start- og udløbsdato for den forlængede periode. KAPITEL VII Anvendelse af oplysninger Artikel 31 Anvendelse af oplysninger til behandling af ansøgninger, ved bortkommet eller stjålen grænsebizz eller ved problemer med at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage 1. Den kompetente myndighed søger i det centrale register med henblik på behandling af ansøgninger og afgørelser i forbindelse med disse ansøgninger, herunder afgørelser om eventuelt at inddrage eller forlænge adgangen til programmet for registrerede rejsende. De kompetente myndigheder konsulterer endvidere det centrale register, hvis grænsebizzen bortkommer eller bliver stjålet, eller hvis der opstår problemer med at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage. 2. Til de formål, som er anført i stk. 1, søger den kompetente myndighed med en eller flere af følgende oplysninger: a) det unikke ansøgningsnummer b) de oplysninger, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, nr. 4), litra a), b) og c) c) de oplysninger om rejsedokumentet, der er omhandlet i artikel 25, stk. 4, litra d) d) visummærkaten, opholdstilladelsens eller opholdskortets nummer, hvis det er relevant. 3. Hvis søgningen med en eller flere af de oplysninger, som er anført i stk. 2, viser, at der er registreret oplysninger om ansøgeren i det centrale register, gives den kompetente myndighed adgang til ansøgningen, men ikke til det særskilte afsnit med biometriske oplysninger. 4. Den kompetente myndighed søger udelukkende i det centrale registers særlig afsnit med biometriske oplysninger i forbindelse med forlængelse af adgangen til programmet for registrerede rejsende og problemer med at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage, hvis den registrerede rejsende samtidig fremlægger grænsebizz og fingeraftryk. Hvis denne søgning viser, at der er indlæst oplysninger om den registrerede rejsende i det centrale registrer, gives den kompetente myndighed adgang til ansøgningsdossieret, herunder de biometriske oplysninger. 5. Den kompetente myndighed søger udelukkende i det centrale registers særlig afsnit med biometriske oplysninger uden grænsebizzen i forbindelse med behandling af ansøgninger, afgørelser om at inddrage adgangen til programmet for registrerede rejsende, og i forbindelse med bortkomne eller stjålne grænsebizz. Hvis denne søgning viser, at der er indlæst oplysninger om ansøgeren i det centrale registrer, gives den kompetente myndighed adgang til ansøgningsdossieret, herunder de biometriske oplysninger. Artikel 32 Anvendelse af oplysninger ved overgangsstederne ved de ydre grænser med henblik på grænsekontrol 1. For at forenkle registrerede rejsendes grænsepassage ved på den ene side at kontrollere den registrerede rejsendes identitet og på den anden side kontrollere, at den pågældende er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende, og/eller at betingelserne for indrejse til eller udrejse fra medlemsstaternes område er opfyldt i henhold til Schengengrænsekodeksen, gives den kompetente myndighed adgang til at søge i det centrale register ved brug af det unikke identifikationsnummer (grænsebizz) og rejsedokumentets nummer for at kontrollere, at den registrerede rejsende er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende i kombination med kontrol af den pågældendes identitet gennem verifikation af dennes fingeraftryk. 2. Hvis søgningen ved hjælp af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, viser, at der er indlæst oplysninger om den registrerede rejsende i det centrale registrer, får den kompetente myndighed oplysninger om hit/ikke-hit. 3. Uden at det berører bestemmelserne i stk. 1, kan en registreret rejsendes identitet kontrolleres manuelt gennem en visuel kontrol af rejsedokumentet. Artikel 33 Anvendelse af oplysninger til rapportering og statistikker De kompetente myndigheder indhenter følgende oplysninger udelukkende med henblik på rapportering og statistikker og uden at gøre det muligt at identificere den enkelte ansøger: (1) statusoplysninger (2) ansøgerens nuværende nationalitet (3) sted og dato for ansøgningen (4) type(r) afgørelser om adgang til programmet for registrerede rejsende og begrundelse(r) herfor (5) type rejsedokument(er) og udstedelsesland (6) den kompetente myndighed, herunder dennes beliggenhed, når der træffes afgørelse om at bevilge, give afslag på, inddrage eller forlænge adgangen til programmet for registrerede rejsende og datoen for afgørelsen (7) rejsens formål (8) stjålet eller bortkommen grænsebizz. KAPITEL VIII Lagringsperiode, ændring af oplysninger og bortkommet eller stjålen grænsebizz Artikel 34 Lagringsperiode for oplysninger 1. Hvert ansøgningsdossier lagres i det centrale register i højst fem år, uden at dette berører sletning som omhandlet i artikel 16, stk. 7, artikel 26, stk. 2, og artikel 35 og registre som omhandlet i artikel 45. Denne periode begynder: a) på udløbsdatoen for bevilling eller forlængelse af adgang til programmet for registrerede rejsende b) på datoen for oprettelsen af ansøgningsdossieret i det centrale register, hvis ansøgningen er trukket tilbage c) på datoen for den kompetente myndigheds afgørelse, hvis adgangen til programmet for registrerede rejsende er afslået eller inddraget. 2. Ved udløbet af den periode, der er nævnt i stk. 1, sletter det centrale register automatisk ansøgningsdossieret. 3. Den registrerede rejsende kan beholde grænsebizzen. Artikel 35 Ændring af oplysninger og sletning af oplysninger før tid 1. Kun den ansvarlige medlemsstat har ret til at ændre oplysninger, som den har indlæst i det centrale register, ved at berigtige eller slette sådanne oplysninger. 2. Hvis den ansvarlige medlemsstat har dokumentation for, at oplysninger, som er behandlet i det centrale register, er ukorrekte, eller at oplysningerne er behandlet i det centrale register i strid med denne forordning, undersøger den de omhandlede oplysninger og berigtiger eller sletter dem straks. Det kan også ske på anmodning af den registrerede rejsende. 3. Hvis en anden medlemsstat end den ansvarlige medlemsstat har dokumentation for, at oplysninger, som er behandlet i det centrale register, er ukorrekte, eller at oplysningerne er behandlet i det centrale register i strid med denne forordning, underretter den straks den ansvarlige medlemsstat. Den ansvarlige medlemsstat kontrollerer de pågældende oplysninger og berigtiger eller sletter dem om nødvendigt straks. 4. Hvis en ansøger opnår statsborgerskab i en medlemsstat inden udløbet af den periode, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1, skal den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har bevilget statsborgerskab, straks slette ansøgningsdossieret i det centrale register. 5. Hvis et afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende er blevet annulleret af en domstol eller en klageinstans, sletter den medlemsstat, som har givet afslag på adgang til programmet for registrerede rejsende, straks de oplysninger, der henvises til i artikel 28, når afgørelsen om at annullere afslaget på adgang til programmet for registrerede rejsende bliver endelig. Den ansøgning, der er berørt af ovennævnte afgørelse fra en domstol eller en klageinstans, genbehandles af den kompetente myndighed under hensyntagen til udtalelsen fra domstolen eller klageinstansen. Artikel 36 Bortkommet eller stjålen grænsebizz 1. Den registrerede rejsende underretter den udstedende myndighed, hvis grænsebizzen bortkommer eller stjæles. 2. Når en tredjepart angiver tab eller tyveri af en grænsebizz til de kompetente myndighed, spærrer de kompetente myndigheder den bevilgede adgang til programmet for registrerede rejsende og underretter den medlemsstat, der har bevilget adgang. Den ansvarlige medlemsstat underretter den registrerede rejsende om den stjålne eller bortkomne grænsebizz pr. telefon, fax, post eller e-mail. 3. Når en registreret rejsende anmelder tab eller tyveri af en grænsebizz, kontrollerer den ansvarlige medlemsstat, om der er bevilget adgang til programmet for registrerede rejsende. Den ansvarlige medlemsstat udsteder en ny grænsebizz på anmodning af den registrerede rejsende. I modsat fald spærres den bevilgede adgang. 4. Den registrerede rejsende skal betale omkostningerne i forbindelse med en ny grænsebizz. KAPITEL IX Udvikling, drift og ansvarsområder Artikel 37 Kommissionens vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger 1. Kommissionen vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for udviklingen, den tekniske gennemførelse og videreudviklingen af det centrale register, de ensartede grænseflader og kommunikationsinfrastrukturen, herunder: a) for specifikationerne for opløsningen og brug af fingeraftryk til biometrisk verifikation inden for programmet for registrerede rejsende i henhold til artikel 8 b) for udformningen af systemets fysiske opbygning, herunder dets kommunikationsinfrastruktur c) for indlæsning af oplysninger i henhold til artikel 24 d) for adgang til oplysninger i henhold til artikel 31, 32 og 33 e) for oplysningernes opbevaring, ændring, sletning og sletning før tid i henhold til artikel 34 og 35 f) for spærring af den bevilgede adgang, hvis grænsebizzen bortkommer eller stjæles, jf. artikel 36 g) for føring af og adgang til registre, jf. artikel 45 h) krav til ydeevne i) for definitionen af de forretningsmæssige krav, herunder udformningen af en grænsebizz. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren som omhandlet i artikel 57. Artikel 38 Udvikling og driftsmæssig forvaltning 1. Agenturet er ansvarligt for udviklingen af hovedregistret, backupregistret, de ensartede grænseflader, herunder netopkoblingspunkterne, kommunikationsinfrastrukturen mellem de nationale systemer og netopkoblingspunkterne og for definitionen af de tekniske specifikationer for en grænsebizz så hurtigt som muligt efter denne forordnings ikrafttrædelse og Kommissionens vedtagelse af de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 37. Agenturet vedtager de tekniske foranstaltninger for grænsebizzen og for det centrale register, de ensartede grænseflader og kommunikationsinfrastrukturen, når Kommissionen har afgivet positiv udtalelse. Udviklingsarbejdet består i at udarbejde og gennemføre de tekniske specifikationer, foretage test og sikre den samlede projektkoordinering. Agenturet foretager en omfattende test af det centrale register sammen med medlemsstaterne. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet om resultatet af testen. 2. Agenturet er ansvarligt for den driftsmæssige forvaltning af det centrale register, backupregistret og de ensartede grænseflader. Det sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at der til enhver tid anvendes den bedste disponible teknologi på grundlag af en cost-benefit-analyse. Agenturet er også ansvarligt for den driftsmæssige forvaltning af kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale system og netopkoblingspunkter. Den driftsmæssige forvaltning af det centrale register omfatter alle de opgaver, der er nødvendige for, at det centrale register kan fungere 24 timer i døgnet alle ugens 7 dage i henhold til denne forordning, navnlig den vedligeholdelse og tekniske udvikling, der er nødvendig for at sikre, at systemet driftsmæssigt fungerer på tilfredsstillende vis, især med hensyn til den tid, der kræves til på konsulater og ved grænseovergangssteder at foretage søgninger i det centrale register, som bør være så kort som muligt. 3. Agenturet anvender hensigtsmæssige regler for tavshedspligt eller andre tilsvarende fortrolighedskrav i forbindelse med alt personale, der skal arbejde med oplysninger i relation til programmet for registrerede rejsende, jf. dog artikel 17 i vedtægten for embedsmænd i Den Europæiske Union. Denne pligt består fortsat, når de pågældende medarbejdere er fratrådt deres stilling, eller deres aktiviteter er ophørt. Artikel 39 Nationale ansvarsområder 1. Hver medlemsstat er ansvarlig for: a) udviklingen af det nationale system, tilkoblingen til det centrale register og udstedelse af grænsebizz b) organiseringen, forvaltningen, driften og vedligeholdelsen af det nationale system c) forvaltningen af og ordninger for de kompetente myndigheders adgang til det centrale register i henhold til denne forordning samt udarbejdelse og regelmæssig ajourføring af en oversigt over sådanne medarbejdere og deres profiler. 2. Hver medlemsstat udpeger en national myndighed, som sørger for, at de kompetente myndigheder har adgang til det centrale register, og forbinder denne nationale myndighed med netværkets netopkoblingspunkt. 3. Hver medlemsstat følger automatiserede procedurer til behandling af oplysningerne. 4. Medarbejderne hos de myndigheder, der har adgang til det centrale register, gives en passende undervisning i datasikkerheds‑ og databeskyttelsesregler, inden de får bemyndigelse til at behandle oplysninger, der er lagret i det centrale register. 5. Omkostninger i forbindelse med nationale systemer og hosting af den nationale grænseflade dækkes over EU-budgettet. Artikel 40 Ansvar for anvendelse af oplysninger 1. Hver medlemsstat sikrer, at oplysningerne behandles på lovlig vis, og navnlig at kun behørigt bemyndigede medarbejdere har adgang til oplysninger, som behandles i det centrale register, med henblik på udførelsen af opgaverne i henhold til denne forordning. Den ansvarlige medlemsstat sikrer navnlig, at a) oplysningerne indsamles på lovlig vis b) oplysningerne fremsendes til det centrale register på lovlig vis c) oplysningerne er korrekte og ajourførte ved fremsendelsen til det centrale register. 2. Agenturet sørger for, at det centrale register drives i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne hertil, jf. artikel 37. Agenturet skal navnlig: a) træffe de nødvendige foranstaltninger til at garantere sikkerheden for det centrale register og kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale register og netopkoblingspunkterne, uden at dette berører de enkelte medlemsstaters ansvar b) sikre, at kun behørigt bemyndigede medarbejdere har adgang til oplysninger, som er blevet behandlet i det centrale register, med henblik på udførelsen af agenturets opgaver i henhold til denne forordning. 3. Agenturet underretter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om de foranstaltninger, det træffer i henhold til stk. 2, med henblik på idriftsættelsen af programmet for registrerede rejsende. Artikel 41 Opbevaring af oplysninger i nationale filer 1. En medlemsstat kan i sine nationale filer opbevare de alfanumeriske oplysninger, den har indlæst i det centrale register, i overensstemmelse med formålet med programmet for registrerede rejsende og i overensstemmelse med de relevante retlige bestemmelser, herunder reglerne for databeskyttelse. 2. Oplysningerne må ikke opbevares længere i de nationale filer end i det centrale register. 3. Enhver anvendelse af oplysninger i strid med stk. 1 betragtes som misbrug efter bestemmelserne i den enkelte medlemsstats nationale lovgivning. 4. Denne artikel skal ikke forstås som et krav om teknisk tilpasning af det centrale register. Medlemsstaterne opbevarer udelukkende oplysningerne i henhold til denne artikel for egen regning og risiko og ved hjælp af deres egne tekniske midler. Artikel 42 Videregivelse af oplysninger til tredjelande eller internationale organisationer Oplysninger, der behandles i det centrale register eller i forbindelse med gennemgang af ansøgninger i henhold til denne forordning, må under ingen omstændigheder overføres til eller stilles til rådighed for et tredjeland eller en international organisation. Artikel 43 Datasikkerhed 1. Den ansvarlige medlemsstat garanterer oplysningernes sikkerhed før og under fremsendelsen til netværkets netopkoblingspunkt. Hver medlemsstat garanterer sikkerheden af de oplysninger, som den modtager fra det centrale register. 2. Hver medlemsstat træffer i relation til sit nationale system de nødvendige foranstaltninger, herunder i form af en sikkerhedsplan, med henblik på: a) fysisk at beskytte oplysningerne, bl.a. ved at udarbejde beredskabsplaner for beskyttelse af kritisk infrastruktur b) at forhindre, at personer uden bemyndigelse får adgang til nationale anlæg, hvor medlemsstaten udfører operationer i overensstemmelse med formålene med programmet for registrerede rejsende (kontrol ved indgangen til anlægget) c) at forhindre, at uautoriserede personer læser, kopierer, ændrer eller fjerner datamedier (kontrol med datamedier) d) at forhindre uautoriseret indlæsning af oplysninger samt uautoriseret læsning, ændring eller sletning af lagrede personoplysninger (kontrol med lagring oplysninger) e) at forhindre uautoriseret behandling af oplysninger i det centrale register samt uautoriseret ændring eller sletning af oplysninger, som er blevet behandlet i det centrale register (kontrol med indlæsning af oplysninger) f) at sikre, at autoriserede personer kun får adgang til at bruge de oplysninger i det centrale register, der hører ind under deres kompetenceområde ved hjælp af individuelle og entydige brugeridentiteter og fortrolige password (dataadgangskontrol) g) at sikre, at alle myndigheder, der har adgang til det centrale register, opretter profiler, der beskriver funktioner og ansvarsområder for de personer, som er bemyndiget til at indlæse, ændre, slette, konsultere og søge oplysningerne, og på anmodning straks stiller deres profiler til rådighed for de tilsynsmyndigheder, der er omhandlet i artikel 52 (personaleprofiler) h) at sikre, at det er muligt at undersøge og fastslå, til hvilke myndigheder der kan videregives eller er blevet videregivet personoplysninger via datatransmissionsudstyr (kontrol med videregivelse) i) at sikre, at det er muligt at efterprøve og fastslå, hvilke oplysninger der er blevet behandlet i det centrale register, hvornår, af hvem og til hvilket formål (kontrol med registrering af oplysninger) j) at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger under fremsendelsen af personoplysninger til eller fra det centrale register eller under fremsendelsen af datamedier, navnlig ved hjælp af passende krypteringsteknikker (kontrol med videreformidling) k) at kontrollere effektiviteten af de sikkerhedsforanstaltninger, der er