KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
'.'Mi Wk i 
Ï! VJ l-
f, 
, (,i r (^ î 
">< 
;•] i 
*. ; 
• <.A * 
.!$ I-
•11 
m I. 
J.-Ï3. 
$1 
«! Bruxelles, den 23.05.1997 
KOM(97) 249 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA­
PARLAMENTET OM KONTROL MED NYE SYNTETISKE STOFFER 
(DESIGNER DRUGS) 
•m m 
tf 

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA­
PARLAMENTET OM KONTROL MED NYE SYNTETISKE STOFFER 
(DESIGNER DRUGS) 
I. INDLEDNING 
Hvert år produceres der store mængder syntetiske stoffer i EU's medlemsstater. 
Brugen af disse stoffer er stigende, navnlig blandt de helt unge. Denne udvikling 
udgør en alvorlig fare for de unges liv og helbred og er årsag til mange problemer i 
EU-borgemes dagligdag. EU's borgere forventer derfor, at der på alle niveauer 
gribes ind over for denne udvikling. 
Det er nødvendigt med en engageret indsats i kampen mod disse stoffer, således at de 
omfattende bestræbelser EU udfolder i bekæmpelsen af dyrkning og produktion af 
narkotiske stoffer rundt om i verden ikke mister troværdighed. 
Den stærke stigning i illegal produktion, handel og brug af disse nye syntetiske 
stoffer i EU kan tilskrives en række faktorer som adskiller dem fra mere traditionelle 
plantebaserede stoffer, herunder, at: 
• de ingredienser, der bruges ved produktionen, alle kan fas inden for EU, hvilket 
betyder, at de kan produceres lokalt, tæt på forbrugsområderne. 
• de er relativt lette at tilberede med prækursorer, der kan fås frit på markedet, og 
blot kræver en enkel infrastruktur, som fx forladte varehuse eller sågar 
campingvogne, 
• de er billigere end kokain og andre plantebaserede stoffer (de mere traditionelle 
illegale stimulanser), og de har en længerevarende virkning, 
• de anses for at være på mode og en del af ungdomskulturen i visse lande. Der er 
ingen tætte forbindelser med tyveri eller voldelige forbrydelser, 
• sundhedsrisikoen ofte undervurderes af offentligheden. Det er ikke altid let at 
skelne mellem disse stoffer og lignende lovlige produkter, som ofte bruges 
funktionelt, dvs. i visse erhverv for at øge udholdenheden. 
De har dog også træk fælles med plantebaserede stoffer, navnlig helbredstruslen og 
den fare de udgør, særlig for unge mennesker. 
Fællesskabets handlingsprogram om bekæmpelse af narkotikamisbrug bidrager 
allerede på nuværende tidspunkt til at informere offentligheden omkring dette 
problem og til, at der tages passende forholdsregler på såvel det sociale som det 
sundhedsmæssige område med henblik på at imødegå dette misbrug. Inden for 
programmet gives der for øjeblikket navnlig støtte til tværnationale projekter, der 
sigter på at udvikle metoder, der kan sikre, at unges misbrug opdages så tidligt som 
muligt, vurdere omfanget af narkotikaforbruget i bestemte kredse, feks. tekno­
miljøet, samt udbygge den transnationale udveksling af oplysninger vedrørende 
udviklingen i situationen på narkotikaområdet. 
Kommissionen har i samarbejde med Ministerrådets formandsskab og Europa-
Parlamentet ved flere lejligheder gjort opmærksom på dette problem og opfordret til, 
at narkotikabekæmpelsen blev opprioriteret inden for EU-samarbejdet. 
Narkotikabekæmpelsen fik under det irske formandskab en høj prioritet, og det 
europæiske råd i Dublin pegede på nødvendigheden af, at produktion og salg af 
syntetiske stoffer i medlemsstaterne måtte bringes til ophør. 
Denne meddelelse er Kommissionens svar på denne opfordring. 
1 PROBLEMETS ART 
Der er tale om et verdensomspændende problem, hvilket bl.a. viser sig ved, at det får 
stadig mere opmærksomhed i de internationale organisationer under FN, som f.eks. 
Verdenssundhedsorganisationen, Det Internationale Narkotikakontrolråd og 
Kommissionen for Narkotiske Midler. 
De Forenede Nationers konvention om psykotrope stoffer fra 1971 er et vigtigt 
internationalt juridisk instrument til bekæmpelse af problemet. 
Konventionen, som er ratificeret og gennemført af 146 lande og senere udvidet med 
bestemmelserne i De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ulovlig 
handel med narkotika og psykotrope stoffer fra 1988 fastlægger de nødvendige 
internationale rammer for klassificering af og forbud mod de vigtigste kendte 
syntetiske stoffer, som vides at udgøre en helbredsrisiko. Konventionen indeholder 
en ajourføringsmekanisme, men erfaringen har vist, at denne mekanisme, der 
forudsætter bred international konsensus, fungerer langsomt og afgjort ikke er 
fleksibel eller hurtig nok til at holde trit med de nye syntetiske stoffer, der dukker op 
på markedet, og som ofte bevidst er fremstillet med henblik på at omgå 
konventionens bestemmelser. 
Den Europæiske Union og medlemsstaterne har imidlertid, særlig siden traktaten om 
Den Europæiske Union trådte i kraft, været i besiddelse af en række instrumenter, 
der giver mulighed for at reagere og koordinere hurtigt og effektivt med henblik på 
at standse den stadige strøm af nye syntetiske stoffer. 
Syntetiske stoffer er ligesom plantebaserede stoffer afhængige af visse kemiske 
prækursorer. Af de 22 substanser, der kontrolleres gennem EU-lovgivningen efter 
gennemførelsen af FN's konvention fra 1988, vedrører 8 direkte syntetiske stoffer1, 
men listen er moden til udvidelse. 
Med hensyn til slutprodukterne (dvs. selve de syntetiske stoffer i modsætning til de 
kemiske prækursorer) har alle EU-medlemsstater yderligere i deres lovgivning indført 
1 phenyl-2-propanone (P2P), ephedrin, pseudoephedrin, safrole, isosafrole, piperonal, 3,4 
methylenedioxy-P2P and phenylacetic acid. 
kontrol med psykotrope stoffer, som er underlagt FN konventionen fra 1971 (se 
bilag 1). Konventionen danner grundlaget for kontrol med klassificerede stoffer 
udelukkende ud fra strengt kemiske kriterier. 
Da stimulanser af amfetamintypen minder meget om hinanden rent kemisk, er det let 
at foretage mindre ændringer i deres kemiske struktur, hvilket kan føre til helt nye 
slutprodukter. At der foretages sådanne ændringer kan skyldes forskellige faktorer, 
bl.a.: 
(i) bevidst omgåelse af lovgivningen om prækursorer 
(ii) mulighed for adgang til og brug af prækursorer, der ikke står opført på 
listen 
(iii) fremstilling af amfetaminlignende stimulanser, der ikke er omfattet af 
national lovgivning eller internationale konventioner (omtales af og til som 
"designer drugs"). 
Det er kemisk muligt at foretage ændringer af en række strukturer på denne måde 
samtidig med, at amfetaminens grundlæggende sammensætning forbliver uændret. 
Visse af disse afledte stoffer, der for øjeblikket er populære i Europa, falder således 
uden for FN-konventionen af 1971 om psykotrope stoffer. Selv om dette problem 
teoretisk set kunne løses ved regelmæssig ajourføring af alle lister i FN-konventionen 
af 1971, vil det sandsynligvis tage 2-3 år fra det tidspunkt, det nye syntetiske stof 
indføres på det illegale marked, og til det føjes på listerne i FN-konventionen. Med 
mindre der tages andre forholdsregler, vil der i den mellemliggende periode være 
risiko for, at nye syntetiske stoffer kan cirkulere frit, idet lovgivningen i flere 
medlemsstater ikke tillader kontrol med stoffer, der (endnu) ikke er på listen over 
kontrolpligtige stoffer. 
2 LØSNINGER PÀ NATIONALT PLAN 
I de lande, der har været konfronteret med problemet med syntetiske stoffer, har man 
forsøgt at løse problemet efter tre forskellige løsningsmodeller (udover 
"navnekontrolsystemet", der er baseret på den strengt kemiske definition af stofferne, 
der stammer fra FN's konvention om psykotrope stoffer fra 1971), nemlig: 
(î) den generiske metode: 
visse medlemsstater (Det Forenede Kongerige og Irland) anvender i deres 
narkotikalovgivning generiske definitioner for forskellige grupper af narkotika med 
henblik på at afdække nye syntetiske stoffer, som ikke står opført på FN-
konventionens lister. I Tyskland drøftes for tiden en ny lov på interministerielt plan 
og med delstaterne, før den forelægges forbundsdagen. Denne lov bygger også på 
det generiske princip. 
Brugen af generiske definitioner har den fordel, at mange typer af syntetiske 
stoffer, som på et tidspunkt kunne tænkes at dukke op på markedet, på forhånd 
kriminaliseres. Selv om sådanne definitioner ikke kan omfatte aUe de stoffer, der 
potentielt kan misbruges, og som kan produceres ud fra en enkelt molekylstruktur, 
gør de det vanskeligere for ulovlige laboratorier at producere syntetiske stoffer, 
som ikke kan rammes af de strafferetlige bestemmelser. 
(ii) Hastemetoden 
andre medlemsstater (Tyskland og Nederlandene) har i deres lovgivning indført en 
hasteprocedure, der på foreløbigt grundlag giver mulighed for at kontrollere nye 
stoffer, som dukker op markedet, inden de er indført i en relevant fortegnelse. 
Ordningen giver mulighed for at reagere hurtigt på misbrug af og handel med 
"nye" syntetiske stoffer og giver mulighed for anvendelse af strafferetlige 
sanktioner, 
(iii) Den analoge metode: 
denne ordning foretrækkes af de amerikanske narkotikamyndigheder og 
indgår i ændringen fra 1986 til Controlled Substances Act (CSA) i form af 
Controlled Substance Analogue Enforcement Act. 
Denne lov indeholder bestemmelser om, at der skal anvendes strafferetlige 
sanktioner ved fremstilling og spredning af stoffer til menneskeligt forbrug, der 
minder om stoffer på de eksisterende lister. Disse stoffer betragtes som analoge, 
hvis de i det store og hele har samme psykoaktive effekt og kemiske struktur som 
stofferne på de eksisterende lister. Sådanne stoffer er derfor forbudt, medmindre 
en domstol afsiger dom om, at et sådant forbud er ubegrundet. Det skal bemærkes, 
at der ikke eksisterer en liste over analoge stoffer. Siden indførelsen i 1986 af 
ændringen har Drugs Enforcement Agency observeret et fald i produktion og 
spredning af tilsvarende stoffer. Dette skyldes sandsynligvis, at disse stoffer er 
blevet klassificeret som analoge stoffer, hvilket har haft til følge, at fremstilling og 
handel med sådanne stoffer er blevet en for risikabel og uvis forretning, til at 
producenterne fortsat er villige til at løbe risikoen. 
3 ELEMENTER TIL EN LØSNING PÅ EU-NIVEAU 
DET EUROPÆISKE RÅD I DUBLIN 
Stats- og regeringscheferne, som mødtes i Dublin i december 1996 enedes om at 
spørgsmålet om syntetiske stoffer skulle behandles prioriteret både internt i EU og i 
forholdet mellem EU og tredjelande, særlig de central- og østeuropæiske lande. 
Hermed bakkede de op om narkotikarapporten fra Rådet og den fælles aktion af 17. 
december 1996 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning og praksis på 
narkotikaområdet. 
Denne rapport understreger, at en større indsats er nødvendig hvad angår de 
syntetiske stoffer. For at løse dette problem bør der gribes ind på tre områder: (a) 
lovgivning, (b) praktisk samarbejde til bekæmpelse af produktion og handel herunder 
bedre samarbejde mellem nationale myndigheder og den kemiske industri og (c) 
internationalt samarbejde." 
I den fælles aktion fastslås det i artikel 5, at der er behov for større overensstemmelse 
mellem medlemsstaternes lovgivninger hvad angår syntetiske stoffer og det fastslås, 
at medlemsstaterne skal stræbe efter at udforme ensartet lovgivning i det omfang det 
er nødvendigt for at skabe retsligt grundlag eller afhjælpe lovgivningsmæssige 
mangler i spørgsmålet om syntetiske stoffer. De skal især fremme udarbejdelsen af 
et hurtigt informationsudvekslingssystem, der gør det muligt at identificere disse 
stoffer som stoffer, der skal forbydes så snart de dukker op på en medlemsstats 
område. 
Det europæiske råd har således givet klare retningslinjer for, hvorledes det ønsker at 
forholde sig til dette problem. Kommissionen mener, at denne opfordring til at sikre 
passende og hurtig kontrol med nye syntetiske stoffer og deres kemiske prækursorer 
bør følges op af en række initiativer, som kan iværksættes hen ad vejen. 
Kommissionen agter navnlig at koncentrere sig om følgende tre områder 
- kemiske prækursorer (grundsubstanser): forslag til ændring af det 
eksisterende direktiv og forordning fremlægges af Kommissionen i oktober 
1997 
nve syntetiske stoffer (slutprodukter): der skal oprettes et varslingssystem 
beregnet på syntetiske stoffer, herunder en mekanisme til risikovurdering. 
- medlemsstaternes ansvar: medlemsstaterne må forpligte sig til at 
kriminalisere fremstilling og handel med nye syntetiske stoffer, der er blevet 
karakteriseret som farlige. 
Der er også behov for en undersøgelse på EU-plan af hvorvidt supplerende 
instrumenter senere kan øge effektiviteten af kampen mod illegal handel og brug af 
syntetiske stoffer, eventuelt baseret på en diskussion af de relative fordele ved 
"hastemetoden", "den generiske metode" og "den analoge metode" som omtalt i 
kapitel III ovenfor. 
PLANLAGTE FORANSTALTNINGER VEDRØRENDE PRÆKURSORER TIL 
NYE SYNTETISKE STOFFER 
En oplagt mulighed i bekæmpelsen af de nye syntetiske stoffer består i en bedre 
kontrol med handlen med de kemiske substanser, der er de grundlæggende 
ingredienser ved fremstillingen af disse stoffer. 
Det er ikke muligt at udføre en sådan kontrol ved hjælp af de klassiske 
kontrolmetoder som dem, der findes i den nuværende fællesskabslovgivning om 
prækursorer. De pågældende kemikaliers beskaffenhed og forudsætningerne for 
fremstilling af disse nye syntetiske stoffer, besværliggør anvendelsen af sådanne 
usmidige kontrolforanstaltninger. 
Derfor er der internationalt set bred enighed om at søge at udforme andre 
kontrolmekanismer, feks. en speciel overvågningsliste, som ville være nemmere at 
håndtere for både erhvervsudøverne og de offentlige myndigheder, og som således 
kunne blive et virkelig effektiv middel under disse specielle omstændigheder. Det er 
den fremgangsmåde, de amerikanske myndigheder har valgt, idet de er af den 
opfattelse, at strammere regler er urealistiske i disse tilfælde. 
Der pågår for øjeblikket teknisk arbejde i de kompetente fællesskabsfora, således at 
Kommissionen til oktober kan fremlægge konkrete forslag for Rådet, når der har 
været ført yderligere drøftelser med medlemsstaterne og de berørte organisationer 
inden for handel og kemisk industri. 
Disse forslag vil komme til at omhandle følgende elementer: 
- oprettelse af en liste over nye produkter, der skal overvåges 
- nye metoder til overvågning af de pågældende produkter 
- bud på, hvordan listen over disse produkter hurtigt vil kunne ændres i fremtiden 
Der vil blive tale om forslag til ændring af det eksisterende direktiv om fremstilling 
og markedsføring af kemiske substanser i EU og ændring af forordningen om 
international handel. 
Når Rådet har vedtaget en fælles holdning om dette emne, vil Kommissionen anmode 
om et forhandlingsmandat over for de central- og østeuropæiske lande, på hvis 
område der produceres nye syntetiske stoffer. Der vil også fortsat blive anvendt 
midler fra PHARE-programmet til at ændre og tilpasse disse landes lovgivning til 
problematikken omkring prækursorer, navnlig med henblik på landenes senere 
optagelse i EU. 
Endelig må der tages visse skridt, der på kort sigt vil give EU mulighed for at tale 
med én stemme på de internationale møder, der skal finde sted fra juli måned som 
forberedelse til den særlige samling i FN's Generalforsamling i 1998, der er helliget 
narkotika, og hvor prækursorer vil komme til at spille en betydelig rolle. 
Kommissionen foretager det nødvendige med henblik på at sikre, at der foretages den 
fornødne koordinering med Rådet, og at dette arbejde resulterer i konkrete 
fællesskabsstandpunkter på dette område, således at EU også i fremtiden vil have en 
ledende og konstruktiv rolle at spille i disse internationale fora. 
En mere detaljeret beskrivelse af denne foranstaltning findes i bilag II. Bidrag fra 
medlemsstaternes eksperter er af den største vigtighed, hvis målsætningen i dette 
bilag skal nås 
OPRETTELSE AF ET VARSLINGSSYSTEM 
Et effektivt advarselssystem i forbindelse med nye syntetiske stoffer, der dukker op 
på medlemsstaternes område bør bygge på eksisterende 
informationsindsamlingsorganer, og overlapning bør undgås. Som supplement til 
nationale organer er de to mest velegnede EU-organer Europols Narkotikaenhed 
(information fra politiet) og Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og 
Narkotikamisbrug (OEDT) (information fra sundhedsvæsenet og de sociale 
institutioner via REITOX-centre). 
Hertil kommer at data om kemiske prækursorer, der bliver anvendt til ulovlig 
fremstilling af syntetiske stoffer, stadig vil blive behandlet af Udvalget for 
Narkotikaprækursorer, som er oprettet i henhold til forordning 3677/90 og direktiv 
109/92. Varslingssystemet vil bidrage til at gøre dette system endnu mere effektivt. 
Alle sådanne oplysninger skal vurderes af eksperter med henblik på en evaluering af 
risikoen ved disse nye stoffer. 
Kommissionen mener, at en sådan vurdering bedst kan foretages i et teknisk udvalg, 
som skal nedsættes med repræsentanter ikke kun fra medlemsstaterne men også fra 
de eksisterende agenturer (OEDT, Det Europæiske Lægemiddelagentur og Europol 
Narkotikaafdeling). Det bør være Kommissionen, der forestår et sådant udvalg, og 
som bidrager til dets arbejde med information om syntetiske stoffer fra de 
eksisterende fællesskabsinstrumenter, der beskæftiger sig med (i) international 
kontrol og EU-overvågning af kemiske prækursorer (ii) Fællesskabets 
handlingsprogram om forebyggelse af narkotikamisbrug og (iii) Fællesskabets 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. 
Når udvalget har gennemført sin risikovurdering på grundlag af informationer fra 
forskellige kilder (politiet, sundhedsvæsenet og de sociale institutioner) bør det 
udarbejde henstillinger til Rådet som, når der er behov derfor, og der kan opnås 
enighed herom, bør omfatte forbud mod og kriminalisering af fremstilling og handel 
med stoffer, der er kategoriseret som farlige. 
SAMARBEJDE MED CENTRAL OG ØSTEUROPÆISKE LANDE 
På seminaret og mødet mellem Rådets arbejdsgruppe for narkotika og organiseret 
kriminalitet med landene fra Central- og Østeuropa og de baltiske lande, som fandt 
sted den 23.-24. oktober 1996, var man særlig opmærksom på EU-landenes og de 
central- og østeuropæiske landes samarbejde til bekæmpelse af ulovlig handel med 
narkotika, særlig de syntetiske stoffer. Disse møder gav anledning til en række 
nyttige henstillinger, som bør følges op af følgende tiltag: 
• oprettelse af et netværk af politienheder for syntetiske stoffer og 
narkotikaprækursorer mellem EU-landene og landene i Central- og Østeuropa og 
de baltiske lande. Disse netværk skal anvende de eksisterende lister over 
8 
kontaktsteder, der opretholdes i henhold til EU-lovgivningen om kontrol med 
prækursorer 
bekæmpelse af misbrug af syntetiske stoffer og prækursorer gennem: 
oprettelse af et ekspertnetværk for EU og de associerede lande for at sikre det 
kendskab til problematikken, der er nødvendig for udarbejdelsen af 
løsningsmodeller, og hurtig udveksling af informationer (stoffernes kemiske 
karakteristika, produktionsmetoder osv.) samt vedtagelse af de nødvendige 
lovbestemmelser, 
kontrol med prækursorer, der ikke står opført på listerne, og som bruges til 
ulovlig fremstilling af stoffer. En sådan kontrol bør omfatte et samarbejde mellem 
politiet og de øvrige relevante myndigheder. I denne sammenhæng understreges 
betydningen af frivillige aftaler og aftalememoranda med forhandlerne. 
tilpasning af det berørte PHARE-projekt (prækursorer) med henblik på at sikre, at 
der i de igangværende tiltrædelsesforhandlinger (tilpasning af lovgivning til EU-
normer, dvs. forordning 3677/90 og direktiv 92/109) tages højde for alle 
ændringer af EU-lovgivningen vedrørende kemiske stoffer, der anvendes til 
ulovlig fremstilling af nye syntetiske stoffer. 
SAMARBEJDE MED ANDRE VIGTIGE EU-PARTNERE 
I betragtning af globaliseringen af og stigningen i problemerne med syntetiske stoffer, 
som der gives udtryk for i den resolution, der i 1995 blev vedtaget i FN's 
kommission om narkotiske midler og på en lang række ekspertmøder, der har fundet 
sted i de pågældende FN-organer, særlig De Forenede Nationers Program for 
International Narkotikakontrol og WHO, ville det være en god idé, hvis EU 
udvekslede idéer og erfaringer med andre større lande, navnlig USA, Canada og 
Japan. 
Dette kunne måske føre til fællesaktioner med disse lande i internationale fora, feks. 
i FN's kommission om narkotiske midler med henblik på den forestående FN-
generalforsamlings særlige samling om narkotika (1998). 
ANNEX I 
Tabic lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Nole: Only the year of the firl inclusion of a substance into any of the Schedules of the I'syclmtiopic Convention has hcen considered) 
SCJL mi 
DIET 
»Ml IP 
DMI I "80 
clicyclidiiic 
rolicyclidine m± 
I.SD 
mescaline tcnocyclidinc 
pnrnhcxyl 
psilocine 
psilocyhiuc 
STIVDOM 
lelrnhydrocarina-
binolcs1 am 
amfetamine 
dexamfelftmitie 
mclainfetnnilne inecloqunlonc 
III melhylphcnldnle 
phcucyclidinc 
phenmetntzlne 
Binobatbitnl 
cyclobarbitnl mi IMG mi 
DO» 
MDA ("alliinonc 
DMA 
DOJ-I 
MDMA 
MMDA 
PMA 
I MA 
fcnclyllinc 
Icxamfctninlne 
IcvoincthaiH-
pltctnminc 
pentazocine cnlhinc im Ï2M. V)W 1221 nn 
MDE -
N-OII-MDA 
•1-mclhyl-
aininorex ctryptaininc 
metlicnthinone 
nictamfctaml 
ne racemate 
butnlbilal dronabinol zipeprol 
buprcnorphiiie 
f: 'Dronabinol (dclla-9-lclraliyilrocannabinol) was Iransfcircd from .Schedule I to Schedule II in I991. 
1 Tabic lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only the year of the first inclusion of a substance into any of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) 1 
Sçh. 
in 
IV 1971 
glutelhimide 
pentobarbital 
secobarbital1 
amfepramone 
barbital 
ethchlorvynol 
ethiunmate 
IcfcUuninc 
meprobamatc 
methaqualonc5 
mcthylphcno-
barbital 
mclhyprylon 
phénobarbital 
piprudrol 1980 12M 
benzfetaiuine 
mazindol 
phendimetrazinc 
phentenninc 1984 
alprazolam 
bromazepam 
camazepam 
chlordiazcpoxi 
dc 
clobazaiti 
clonazepam 
clorazcpafe 
clotiazepam 
cloxa/tdam 
dclornzrpam 
diazepam 
esla7olam 
ethyl 
loilazcpatt: 1985 J9JÛ 
etihimfctnmine 
fcncamfiunin 
feuproporex 
mefenorex 
propylhexedrine* 
pyrovalcronc \jm 
allobarbital 
butobarbital 
sccbtilabarbital 
vinylbilal J98g 1989 -
pemoline 1990 11991 |199S | 
1 
midazolam amtnorex 
broli/olam 
mesocarb 
Secobarbital was transferred from Schedule III lo Schedule II in 1988. 
^Propylhexedrine was deleted from Sch. IV in 1991. 
5Mcthaqua!onc was Iransfcrrcd from Schedule IV to Schedule II in 1978. 
Tabic lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 1 
(Note: Only the year of the first inclusion of a substance into any of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) J 
Sch. 
IV 
L 1221 1980 1981 1981 
fludiazcpam 
flunitrazepam* 
flurazepam 
halazcpam 
haloxazolam 
keta7olam 
loprazolam 
lorazepam 
lormetazepam 
medazepam 
nimetazepnm 
nitrazepam 
nordazepam 
oxazepam 
oxnzolarn 
pinazepam 
prazepam 
lemazcpain 
Iclrazepam 
triazolam 1985 1986 I98J 1988 1989 
_ 1990 1991 mi Î 
• 
^ 
6i: Flunitrazepam was transferred from Schedule IV to Schedule III in 1995. 
BDLAGII 
HANDLINGSPLAN 
VEDRØRENDE 
PRÆKURSORER FOR DE NYE SYNTETISKE NARKOTIKAFORMER 
1. Problemstilling 
Sammenlignet med andre typer narkotika og psykotrope stoffer rejser de nye 
syntetiske stoffer et særligt problem. Der er nemlig tale om stoffer, hvis kemiske 
opbygning ofte ændrer sig, og til hvis fremstilling der kan anvendes et stort antal 
forskellige prækursorer, hvis egen opbygning ligeledes varierer en hel del. 
Med udgangspunkt i det faktum, at de kemiske stoffer i de allerfleste tilfælde 
anvendes til legale formål, må man ved at indføre passende 
overvågningsforanstaltninger, der både tager hensyn til erhvervslivets retmæssige 
interesser og de krav, bekæmpelsen af de syntetiske stoffer stiller, forsøge at undgå, 
at stofferne misbruges til illegal fremstilling af syntetisk narkotika. 
Den eksplosive udvikling på området og de meget forskellige basisstoffer, der kan 
anvendes til fremstillingen, kræver en særlig løsning. Hertil kommer, at de nye 
syntetiske stoffer kan vise sig at være meget lette selv at fremstille ved hjælp af 
"opskrifter", der er tilgængelige på Internettet eller i særlige publikationer. Det vil 
derfor ikke nødvendigvis være en god idé at offentliggøre en liste over de 
prækursorer, der skal overvåges. 
Da de nye syntetiske stoffer, der ses i EU, primært er fremstillet i bestemte med­
lemslande og i visse central- og østeuropæiske lande, bør kontrollen med 
prækursorerne både omfatte handelen med de pågældende produkter inden for EU 
og EU's vareudveksling med tredjelande. 
I øvrigt er det af afgørende betydning, at der findes en homogen løsning for hele EU, 
da forsyningerne til narkoforhandlerne ellers hurtigt ville blive omdirigeret til de 
medlemsstater, der ikke har nogen overvågningsordning. 
Endelig er de nye syntetiske stoffer ikke kun en trussel for Europa, hvorfor der da 
også afholdes ekspertmøder om spørgsmålet på internationalt plan. I denne 
forbindelse skal der specielt peges på to møder, der allerede har været afholdt i FN-
regi hhv. den 12.-16. februar 1996 i Wien og den 25.-29. november 1996 i Shanghai. 
I øvrigt har Kommissionen sammen med The Drug Enforcement Administration 
afholdt en international konference om prækursorer i Prag den 11.-14. februar 1997, 
hvor der blev ofret megen tid på stoffer, der anvendes til fremstilling af de nye 
syntetiske narkotikaformer. 
Med den ekstraordinære generalforsamling, FN (UNGA) afholder om 
narkotikabekæmpelsen i 1998, vil arbejdet med spørgsmålet blive yderligere 
intensiveret. Der er allerede planlagt flere forberedende møder, det første i juli måned 
i år, og det er helt afgørende, at EU hurtigt får fastlagt en fælles holdning til 
13 
spørgsmålet for at kunne bidrage konstruktivt til debatten og skabe mulighed for 
konkrete fremskridt i bekæmpelsen af de nye syntetiske narkotikaformer. 
2. Eksisterende lovgivning om prækursorer 
EU-lovgivningen om prækursorer består af en "intern" og en "ekstern" del. 
Den "interne" del bygger på Rådets direktiv 92/109/EØF, som ændret ved 
Kommissionens direktiv 93/46/EØF og kompletteret ved Kommissionens forordning 
1485/96. Direktivets anvendelsesområde dækker fremstilling og markedsføring af 22 
internationalt identificerede stoffer (Wienerkonventionen af 1988). Skematisk set 
omfatter den "interne" lovgivning følgende foranstaltninger: 
- behørig dokumentation af alle transaktioner, der fører til markedsføring af registrerede 
stoffer (såvel stoffer, der fremstilles, som stoffer, der markedsføres i EU), herunder en 
erklæring fra aftageren om stoffernes specifikke anvendelsesformål 
- opbevaring af dokumentationen, så den er tilgængelig for myndighederne, og mærkning 
af de registrerede stoffer 
- krav om licens til fremstilling og markedsføring af stofferne i kategori 1 og tilladelse til 
at modtage, besidde og håndtere disse stoffer 
- samarbejde mellem offentlige myndigheder og erhvervslivet. 
Den "eksterne" lovgivning bygger på Rådets forordning EØF nr. 3677/90, som 
ændret ved Rådets forordning EØF nr. 900/92, hvortil Kommissionen har vedtaget 
gennemførelsesbestemmelserne. Formålet med disse lovtekster er at overvåge 
eksporten af de 22 nævnte stoffer på følgende måde: 
- handelsmæssige dokumenter og registre og mærkning af stoffer 
- krav om licens til og registrering af erhvervsdrivende 
- samarbejde mellem offentlige myndigheder og erhvervslivet og 
- udstedelse af eksporttilladelser. 
Denne "eksterne" del suppleres af nogle specifikke aftaler mellem EU og visse 
tredjelande. Indtil dato er der indgået sådanne aftaler med ANDIN-landene, Mexico 
og USA. Der pågår forhandlinger med Canada, landene i Mercosur (Det 
Sydamerikanske Fællesmarked), Chile og ASEAN-landene (Sammenslutningen af 
Stater i Sydøstasien). De fleste associeringsaftaler og aftaler om økonomisk 
samarbejde indgået med tredjelande indeholder i øvrigt en særskilt bestemmelse om 
bekæmpelse af omdirigeringen af prækursorer. 
3. Den aktuelle lovgivnings manglende evne til at imødegå problemet med de nve 
syntetiske stolfer 
De ordninger, der er omfattet af ovennævnte instrumenter, er ikke gearet til de nye 
syntetiske stoffer. De er mangelfulde på følgende punkter: 
'4-
a) Overvågningsordningerne 
Den eksisterende ordning vedrører et begrænset antal stoffer (22), som der føres 
streng kontrol med såvel i henhold til direktivets som forordningens bestemmelser. 
Den strenge kontrol er tilpasset de omdirigeringsmetoder, produkternes art gør det 
nærliggende at anvende, hyppigheden af deres forekomst på markedet og hvilken 
type narkotika eller psykotropt stof de kan bruges til at fremstille. 
Med henblik på en effektiv eksportkontrol kræves der en individuel eller generel 
eksporttilladelse afhængig af, hvor store mængder eller hvilke modtagerlande, der er 
tale om. Undertiden kræver udstedelsen af en eksporttilladelse, at der forinden er 
udstedt en importtilladelse i modtagerlandet. Selv om man, så vidt det har været 
muligt, har indført forenklinger i disse procedurer, der går på visse kriterier såsom 
ansøgerens integritet og kompetence, pålægger ordningen alligevel de berørte dele af 
erhvervslivet nogle ikke ubetydelige byrder. 
Sådanne kontrolmekanismer bør dog anvendes med kritisk sans, for ingen pålæg kan 
fungere efter hensigten, hvis de ikke er målrettede og omhandler et rimeligt antal 
stoffer og betingelser. Desuden må man holde sig for øje, at der som supplement til 
pålæggene og i henhold til EU-lovgivningen bør indføres et snævert og givtigt 
samarbejde mellem de relevante myndigheder i medlemsstaterne og erhvervslivet. 
Blindt at udstrække pålæggene ville blot sætte samarbejdet og dermed effektiviteten i 
det samlede system til bekæmpelse af omledningen af prækursorer på spil. 
b) Hvor mange og hvilke typer stoffer skal overvåges? 
I øjeblikket er 22 stoffer dækket af EU-lovgivningen, hvoraf kun de 8 er syntetiske 
(inkl. metakvalon og LSD). Bestræbelser fra internationalt hold (se ovenfor) og fra 
EU's prækursor-udvalg har gjort det muligt at identificere en lang række andre 
stoffer, der anvendes til fremstilling af de nye syntetiske stoffer. 
På nuværende tidspunkt hersker der ikke enighed om, ja, der er ikke engang nogen 
udbredt videnskabelig opfattelse af, hvilke prækursorer der burde foretages 
overvågning af på EU-plan. Forslagene spænder fra 6 til 62 nye stoffer. Men der er 
dog (hos erhvervslivet og de kontrollerende myndigheder) generel enighed om det 
fysisk umulige og uhensigtsmæssige i at anvende ordningerne i den eksisterende EU-
lovgivning på de nye stoffer. 
Det skal bemærkes, at Unionens vigtigste partnere, herunder USA, deler dette 
synspunkt, samtidig med at de dog søger at opstille en "særlig overvågningsliste" 
over stoffer, der kræver nye overvågningsmetoder. 
4. Åbne spørgsmål 
Der er tale om fire grupper af spørgsmål, nemlig 
- Hvilke produkter skal medtages for at dække de eksisterende behov? Har alle de på­
gældende produkter et lovligt anvendelsesformål? Hvilke af produkterne kan anvendes 
til lovlige formål i så stort omfang, at det ville være umuligt og desuden næppe 
ønskeligt at overvåge dem? 
(b 
- Hvilke overvågningsordninger (af stofferne, men også af mistænkelige transaktioner og 
ordrer) skal man vælge for at opnå en homogen ordning for hele EU, der både er admi­
nistrativt acceptabel og effektiv? 
- Hvilke lovtilpasningsmekanismer skal man indføre for på baggrund af bl.a. de oplys­
ninger, der fås via samarbejdet med erhvervslivet, hurtigt at kunne reagere på den 
rivende udvikling i forbindelse med de skiftende prækursorer, der anvendes til 
fremstilling af de nye syntetiske stoffer? 
- Er det klogt at offentliggøre listen over de pågældende prækursorer, hvis man gennem 
samarbejdet med erhvervslivet vil forsøge på et så tidligt tidspunkt som muligt at blive 
opmærksom på nyudviklede stoffer og mistænkelige ordrer? 
5. Hovedlinierne i Kommissionens arbeide 
Kommissionens tjenestegrene arbejder sammen med medlemsstaternes eksperter på 
at definere et sammenhængende system, der er afpasset efter den problematik, der 
eksisterer i forbindelse med de nye stoffer. Der er ingen indlysende svar på 
spørgsmålene ovenfor, og der er stadig behov for at uddybe nogle af de tekniske 
forberedelser. Kontakterne til de berørte erhvervskredse skal også udbygges 
yderligere såvel nationalt som på EU-plan. 
På denne baggrund skønnes det, at EU's reaktion på spørgsmålet om, hvilke 
prækursorer der anvendes til fremstilling af de nye syntetiske stoffer, bør omfatte 
følgende punkter: 
a) fremlæggelse af et forslag til ændring af forordningen vedrørende den "eksterne" 
del (retsgrundlag: EF-traktatens artikel 113). De overvågningsordninger, der skal 
indføres for de nye, endnu ikke definerede stoffer, bør ikke bygge på licensgivning, 
men derimod hovedsageligt på et samarbejde med de berørte erhvervskredse, idet der 
her tages behørigt hensyn til de positive erfaringer, der allerede er gjort i visse 
medlemsstater og til erhvervslivets retmæssige interesser og overvejelser. Man kunne 
feks. - under forudsætning af, at der jævnligt foretages udveksling af de indsamlede 
informationer i EU's prækursorudvalg - konkret beslutte at overvåge omdirigeringen 
af andre stoffer, der anvendes som prækursorer, for på den måde at holde trit med 
udviklingen i marken. 
b) fremlæggelse af et forslag til ændring af direktivet vedrørende den "interne" del 
(retsgrundlag: EF-traktatens artikel 100 A). Såvel den ordning, der foreslås indført, 
som listen over de stoffer, der skal overvåges, bør være identisk med indholdet i 
forslaget til ændring af forordningen. Behovet for et særskilt instrument er begrundet 
i ønsket om ud over eksportsiden også at dække fremstillingen og markedsføringen 
afstofferneiEU. 
c) hurtig fastlæggelse af en fælles EU-holdning til spørgsmålet med henblik på det 
kommende samarbejde med UN. Den eneste måde EU og medlemsstaterne kan styre 
udviklingen i samarbejdet på er ved at bakke op om ét fælles forslag til forelæggelse 
for samarbejdspartnerne - dels for at opnå en effektiv bekæmpelse af de nye 
syntetiske stoffer, men også for at undgå, at man på internationalt plan arbejder sig 
hen imod en ordning, der ikke tilgodeser EU's behov, og som ikke behandler 
problemet på den måde, vi ønsker. 
d) færdiggørelse (led i PHARE-programmet) af de allerede påbegyndte tiltag 
vedrørende forberedelsen af prækursorlovgivningen i de pågældende lande, så snart 
EU er færdig med at tilpasse sin egen ordning. Den kvantitativt betydelige 
produktion af syntetiske stoffer, der foregår i de central- og østeuropæiske lande (der 
for størstepartens vedkommende ønsker at blive medlemmer af EU) gør sådanne 
skridt ønskværdige. På samme måde bør der, eftersom der vil gå nogle år, før disse 
lande kan optages, indgås specifikke aftaler af samme slags som dem, der er indgået 
om prækursorer med andre tredjelande, for derigennem generelt at styrke EU-
ordningers effektivitet. 
6. Aktionsplan 
For at få nødvendigheden af at reagere hurtigt på de aktuelle problemstillinger til at 
gå op i en højere enhed med nødvendigheden af at få truffet effektive forholdsregler, 
bør det kunne lade sig gøre, at få fremlagt forslag vedrørende de tiltag, der er 
beskrevet under a) og b), først på efteråret. Denne tidsplan falder sammen med 
tidspunktet for tiltaget under c), som EU senest i oktober 1997 skal kunne fremsætte 
en fælles holdning om i de relevante internationale fora. 
Det tiltag, der er beskrevet under d), vil først med rimelighed kunne indledes (ved 
fremlæggelse af en anmodning om forhandlingsmandat for Rådet), når Rådet har 
vedtaget den nye lovgivning på området. Hvis forordningen (på grundlag af artikel 
113) vedtages hurtigt, kan det ske i begyndelsen af 1998. 
i> 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1 FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om kontrol med 
nye syntetiske stoffer. 
2 BUDGETPOST 
A-2511 Udgifter til møder i udvalg og komitéer, som det ikke er obligatorisk 
at høre i forbindelse med udstedelse af fællesskabsretsakter. 
3 RETSGRUNDLAG 
I øjeblikket til drøftelse i Rådet. 
4 BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Forklare Kommissionens synspunkter vedrørende kontrollen med prækursorer 
til syntetiske stoffer og gennemføre et varslings- og risikovurderingssystem i 
forbindelse med syntetiske stoffer med henblik på et eventuelt forbud heraf fra 
Rådets side. I denne forbindelse overvejer Kommissionen at oprette et teknisk 
udvalg til vurdering af risikoen ved nye syntetiske stoffer. Kommissionen skulle 
i givet fald have forsædet i et sådant udvalg. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlæng­
else/fornyelse 
Ubestemt 
5 KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE/INDTÆGTERNE 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter 
5.2 Ikke-opdelte bevillinger 
6 UDGIFTERNES/INDTÆGTERNES ART 
Ej relevant 
7 FINANSIELLE VIRKNINGER (Part B of the Budget) 
Ej relevant 
8 FORHOLDSREGLER MOD SVIG 
Ej relevant 
9 OPLYSNINGER OM COST/EFFECTTVENESS 
If the Committee chaired by the Commission and which is mentioned in the 
Presidency proposal for a joint action on an early warning system for 
synthetic drugs would be created, its mission would be to assess the possible 
risks, including the health and social risks, caused by the traffic in and use of 
synthetic drugs. 
10 UDGIFTER TTL ADMINISTRATION (BUDGETTETS SEKTION DI, DEL A) 
Actual mobilisation of the necessary administrative resources will depend on 
the Commissions annual decision on the allocation of resources, taking into 
account the number of staff and additional amounts authorised by the 
budgetary authority. 
10.1 Indebærer foranstaltningen en forøgelse af Kommissionens personale? I 
bekræftende fald, med hvor mange ansatte? 
Stillingstype 
Tjeneste­
mænd eller 
midlertidigt 
ansatte A 
B 
C 
Øvrige midler 
1 alf Nødvendigt personale til 
gennemførelse af 
foranstaltningen 
Faste 
stillinger 
1 
0,5 
1,5 Midlertidige 
stillinger Kilde 
Eksisterende 
midler i det 
berørte GD 
eller kontor 
1 
0,5 
1,5 Supple­
rende 
midler Varighed 
tg 
10.2 Hvor store drifts- og personaleudgifter medfører foranstaltningen? Gør 
rede for beregningsmetoden. 
ECU 
Beløb Beregningsmetode 
Tjenestemænd 
Midlertidigt ansatte 
Øvrige midler (anfør budgetkonto) 
lait 
10.3 Stigning i andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen 
ECU 
Budgetkonto Beløb Beregningsmetode 
A-2511 20.000 2 udvalgsmøder årligt 
15 eksperter pr. udvalg 
(695 ECU/ekspert) 
lait 20.000 
lo 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 249 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 05 06 
Katalognummer : CB-CO-97-235-DA-C 
ISBN 92-78-20106-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
21