6. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/5 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Tekster, der henviser til referencen KOM(89)..., er i deres komplette ordlyd (indbefattet introduk­
tion, bilag osv.) offentliggjort i serien Dokumenter. 
Disse kan bestilles gennem salgskontorerne, der er angivet på omslagets sidste side. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om fællesskabsforsendelse 
KOM(89) 480 endelig udg. — SYN 225 
(Forelagt af Kommissionen den 6. november 1989) 
(89/C 307/06) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 O, senest 
ændret ved forordning (EØF) nr. 1674/87 (2), blev der 
indført en procedure for fællesskabsforsendelse, der prin­
cipielt gælder for alle varebevægelser inden for Fælles­
skabet, og som har til formål at lette forsendelsen af 
varer, idet der kun skal iagttages formaliteter og fore­
tages kontrol ved afgangs- og bestemmelsesstederne, 
hvorved de administrative indgreb reduceres til et absolut 
minimum, især ved overskridelse af de indre grænser; 
proceduren for fællesskabsforsendelse består i en ekstern 
forsendelsesprocedure, der hovedsageligt anvendes ved 
forsendelse af tredjelandsvarer, der ikke er i fri omsæt­
ning i Fællesskabet, og i en intern forsendelsesprocedure, 
der anvendes ved forsendelse af varer, som har oprin­
delse i Fællesskabet eller er i fri omsætning der; 
0) EFT nr. L 38 af 9. 2. 1977, s. 1. 
C) EFT nr. L 157 af 17. 6. 1987, s. 1. EØF-Traktatens artikel 8A foreskriver, at der i løbet af 
perioden indtil den 31. december 1992 gradvis skal 
oprettes et indre marked, som indebærer et område uden 
indre grænser, bl.a. med fri bevægelighed for varer; 
gennemførelsen af denne bestemmelse bevirker, at al 
kontrol og alle formaliteter for varer henhørende under 
det indre marked, der forsendes inden for Fællesskabet, 
afskaffes, og at proceduren for intern fællesskabsforsen­
delse dermed burde kunne afskaffes; proceduren bør dog 
opretholdes i overgangsperioden i forbindelse med 
Spaniens og Portugals tiltrædelse af Fællesskabet for 
samhandelen mellem De Ti og disse to lande samt 
mellem disse to lande indbyrdes med varer, for hvilke 
afskaffelsen af told og afgifter med tilsvarende virkning 
endnu ikke er fuldt gennemført, eller som fortsat er 
undergivet andre foranstaltninger i henhold til tiltrædel­
sesakten; 
dette forhold er ikke til hinder for anvendelsen af visse 
særlige foranstaltninger, som udtrykkeligt er fastsat eller 
vil blive fastsat med henblik på iværksættelsen af 
ordningen vedrørende samkøring af punktafgiftsoplag; 
forsendelse af tredjelandsvarer, der ikke er i fri omsæt­
ning i Fællesskabet, forbliver undergivet toldtilsyn for at 
sikre, at varerne behandles forskriftsmæssigt, og at de 
eventuelle afgifter, der er pålagt, opkræves; derfor finder 
den eksterne fællesskabsforsendelsesprocedure fuldt ud 
anvendelse på sådanne varer; 
Nr. C 307/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 12. 89 
på grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for 
varers forsendelse ad søvejen eller ad luftvejen fra en 
havn eller en lufthavn inden for Fællesskabets toldom­
råde til en anden, forekommer det formålstjenligt at 
foreskrive særlige foranstaltninger for at sikre, at varer, 
der forsendes i rutefart, ekspederes på samme måde som 
ved landtransport fra en medlemsstat til en anden; 
det er vigtigt at sikre ensartet anvendelse af bestemmel­
serne om varebevægelser inden for Fællesskabet og med 
henblik herpå fastsætte en fællesskabsprocedure, som gør 
det muligt at vedtage gennemførelsesbestemmelser inden 
for rimelige frister; det er nødvendigt inden for 
rammerne af et rådgivende udvalg at tilvejebringe et 
snævert og effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne 
og Kommissionen inden for dette område; 
forordning (EØF) nr. 222/77 er blevet ændret flere 
gange; det synes, derfor hensigtsmæssigt at benytte lejlig­
heden til i forbindelse med de ændringer, der er fore­
taget i proceduren for fællesskabsforsendelse af kodifi­
cere nævnte forordning — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
AFSNIT 1 
Almindelige bestemmelser 
Artikel 1 
1. Der indføres en procedure for fællesskabsforsen­
delse, som finder anvendelse i de i stk. 2 og 3 omhand­
lede situationer for varebevægelser fra et sted til et andet 
inden for Fællesskabets toldområde. Proceduren består i 
en procedure for ekstern fællesskabsforsendelse og en 
procedure for intern fællesskabsforsendelse. 
2. Under proceduren for ekstern fællesskabsforsen­
delse forsendes: 
a) varer, der ikke opfylder betingelserne i EØF-Trakta-
tens artikel 9, stk. 2 
b) varer, der er omfattet af EKSF-Traktaten, og som i 
henhold til denne Traktat ikke er i fri omsætning i 
Fællesskabet 
c) varer, der opfylder betingelserne i EØF-Traktatens 
artikel 9, stk. 2, men som er omfattet af en fælles­
skabsforanstaltning, der indebærer udførsel til tredje­
lande, og for hvilke de tilsvarende toldformaliteter 
ved udførsel er opfyldt. 
Kommissionen fastsætter efter fremgangsmåden i ar­
tikel 43, i hvilke tilfælde nærværende bestemmelse 
finder anvendelse. 
3. Under proceduren for intern fællesskabsforsen­
delse forsendes varer, der opfylder betingelserne i 
EØF-Traktatens artikel 9, stk. 2, og som: a) forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet 
gennem et eller flere EFTA-landes områder, eller med 
bestemmelsessted eller afsendelsessted i et eller flere 
EFTA-lande 
b) forsendes efter en af ordningerne om administrativt 
samarbejde, der tager sigte på i overgangsperioden at 
sikre frie varebevægelser i samhandelen mellem 
Fællesskabet i dets sammensætning pr. 31. december 
1985, på den ene side, og Spanien og Portugal, på 
den anden side, samt i samhandelen mellem disse to 
nye medlemsstater, da afskaffelsen af told og afgifter 
med tilsvarende virkninger endnu ikke er fuldt 
gennemført, eller varerne er undergivet andre foran­
staltninger i henhold til tiltrædelsesakten 
c) forsendes i de tilfælde, hvor det udtrykkeligt er fastsat 
i en fællesskabsbestemmelse, at proceduren skal 
benyttes. 
Artikel 2 
Alle varer, der forsendes inden for Fællesskabets toldom­
råde, anses som fællesskabsvarer, medmindre det er fast­
slået, at de ikke har status som sådanne, jf. dog artikel 7, 
stk. 2, og artikel 38. 
Artikel 3 
Varer, der forsendes under proceduren for ekstern 
fællesskabsforsendelse efter artikel 1, stk. 2, litra c), og 
som ikke har forladt Fællesskabets toldområde, 
behandles som fællesskabsvarer, når det godtgøres, at 
udførselsangivelsen og de toldformaliteter, der svarer til 
de fællesskabsforanstaltninger, som indebar, at de pågæl­
dende varer skulle udføres fra det nævnte toldområde, 
— samt i givet fald virkningerne af disse formaliteter — 
er blevet annulleret. 
Artikel 4 
1. Som undtagelse fra artikel 1 finder proceduren for 
fællesskabsforsendelse ikke anvendelse på varer, der er 
henført under proceduren med betinget fritagelse eller 
proceduren for midlertidig indførsel, og som forsendes 
under en af disse procedurer. 
2. Bestemmelserne i artikel 2 gælder ikke for varer, 
der forsendes som led i en procedure med betinget frita­
gelse eller for midlertidig indførsel, medmindre det er 
godtgjort, at disse varer har status som fællesskabsvarer. 
6. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/7 
Artikel 5 
Når det sikres, at de fællesskabsbestemmelser, der gælder 
for varerne, overholdes, kan medlemsstaterne ved bilate­
rale eller multilaterale aftaler indføre forenklede proce­
durer, som skal være i overensstemmelse med rammebe­
stemmelser, der skal udformes og gælder for forsendelse 
mellem bestemte virksomheder. 
Kommissionen og de øvrige medlemsstater underrettes 
om sådanne aftaler. 
Artikel 6 
1. Som undtagelse fra artikel 1 finder proceduren for 
fællesskabsforsendelse ikke anvendelse på vareforsen­
delser, der sker: 
a) på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen), 
når: 
— forsendelserne er påbegyndt eller skal afsluttes 
uden for Fællesskabet, eller 
— forsendelserne vedrører forsendelser af varer, som 
skal udlosses inden for Fællesskabets toldområde 
og transporteres sammen med varer, der skal 
udlosses i et tredjeland 
b) på grundlag af ATA-carnetet (ATA-konventionen), 
der anvendes som forsendelsesdokument, når forsen­
delserne er påbegyndt eller skal afsluttes uden for 
Fællesskabet 
c) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den revi­
derede konvention om Rhin-sejlads) 
d) i henhold til formular 302, der er fastsat som led i 
overenskomsten mellem deltagerne i Den Nordatlan­
tiske Traktat vedrørende status for deres styrker, 
undertegnet i London den 19. juni 1951. 
2. Bestemmelserne i artikel 2 gælder ikke for varer, 
der forsendes under en af de i stk. 1 omhandlede proce­
durer, medmindre det er godtgjort, at disse varer har 
status som fællesskabsvarer. 
Artikel 7 
1. Foreligger der ikke nogen overenskomst mellem 
Fællesskabet og et tredjeland om anvendelse af proce­
duren for fællesskabsforsendelse eller om indførelse af en 
fælles forsendelsesprocedure, der gælder for transport 
gennem det pågældende land af varer, der forsendes 
mellem to steder inden for Fællesskabet, gælder 
følgende: 
a) proceduren for fællesskabsforsendelse anvendes kun 
på varetransport gennem det pågældende tredjelands 
område, når transporten gennemføres på grundlag af 
et og samme transportdokument, der skal være 
udstedt i en medlemsstat, men fællesskabsforsendel-
sesprocedurens virkninger suspenderes på det pågæl­
dende tredjelands område 
b) som undtagelse fra artikel 6, stk. 1, litra a) og b), kan 
transporter over det pågældende tredjelands område ske på grundlag af TIR-carneter eller ATA-carneter, 
selv om transporten er påbegyndt eller skal afsluttes 
inden for Fællesskabet. 
2. Bestemmelserne i artikel 2 finder ikke anvendelse 
på varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fælles­
skabet gennem et tredjelands område. 
Artikel 8 
I denne forordning forstås ved: 
a) »den hovedforpligtede«: 
den person, der selv, eller i givet fald ved en bemyn­
diget repræsentant, ved indgivelse af en relevant angi­
velse udtrykker sin vilje til at henføre de af angivelsen 
omfattede varer under proceduren for fællesskabsfor­
sendelse, og derved over for de kompetente myndig­
heder påtager sig ansvaret for: 
— rigtigheden af oplysningerne på angivelsen 
— de vedlagte dokumenters ægthed 
— overholdelsen af alle forpligtelser forbundet med 
varernes henførsel under proceduren 
b) »transportmiddel«: især 
— vejkøretøjer, påhængsvogne, sættevogne 
— jernbanevogne 
— skibe 
— luftfartøjer 
— containere 
c) »afgangstoldsted«: 
det sted, hvor fællesskabsforsendelsen påbegyndes 
d) »grænseovergangstoldsted«: 
— udgangstoldstedet i Fællesskabets toldområde, når 
sendingen forlader dette område under en fælles­
skabsforsendelse over en grænse mellem en 
medlemsstat og et tredjeland 
— indgangstoldstedet i Fællesskabets toldområde, 
når varerne er blevet transporteret gennem et 
tredjelands område under en fællesskabsforsen­
delse 
e) »bestemmelsestoldsted«: 
det sted, hvor de varer, der er henført under proce­
duren for fællesskabsforsendelse, skal frembydes med 
henblik på afslutning af fællesskabsforsendelsen 
f) »garantitoldsted«: 
det sted, hvor der stilles samlet sikkerhed som 
omhandlet i artikel 21, stk. 2, eller fast kaution som 
omhandlet i artikel 25. 
Nr. C 307/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 12. 89 
AFSNIT II 
Proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse 
Artikel 9 
1. Varer, der skal transporteres under proceduren for 
ekstern fællesskabsforsendelse, skal på de i denne forord­
ning fastsatte vilkår angives på en T-angivelse. Ved en 
T-angivelse forstås en angivelse udfærdiget på en 
formular, som svarer til den formularmodel, der er 
udformet i overensstemmelse med Rådets forordning 
(EØF) nr. 679/85 (*). 
2. Den i stk. 1 nævnte formular kan i givet fald 
suppleres med en eller flere supplementsformularer, som 
svarer til den formularmodel, der er udformet i overens­
stemmelse med forordning (EØF) nr. 679/85. 
3. T 1- og T 1 bis-formularerne trykkes og udfyldes 
på et af Fællesskabets officielle sprog, der godtages af de 
kompetente myndigheder i afgangsmedlemsstaten. Om 
fornødent kan de kompetente myndigheder i en 
medlemsstat, som fællesskabsforsendelsen angår, kræve 
oversættelse til denne medlemsstats sprog eller et af dens 
officielle sprog. 
4. T 1-angivelsen underskrives af den hovedforplig-
tede eller dennes bemyndigede repræsentant og indle­
veres til afgangstoldstedet i mindst tre eksemplarer. 
5. Supplementsdokumenter, der er vedlagt T 1-angi­
velsen, anses som dele af denne. 
6. T1-angivelsen skal ledsages af transportdoku­
mentet. 
Afgangstoldstedet kan fritage for forelæggelse af trans­
portdokumentet ved opfyldelsen af formaliteterne. Det 
skal dog til enhver tid under transporten på forlangende 
forevises toldmyndighederne eller enhver anden kompe­
tent myndighed. 
7. Indledes proceduren for fællesskabsforsendelse i 
afgangsmedlemsstaten efter en anden toldprocedure, skal 
der i T 1-angivelsen henvises til den pågældende proce­
dure eller de tilsvarende tolddokumenter. 
Artikel 10 
Den hovedforpligtede skal 
a) inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de 
identifikationsforanstaltninger, der er truffet af de 
kompetente myndigheder, frembyde varerne intakte 
for bestemmelsestoldstedet 
b) overholde bestemmelserne for proceduren for fælles­
skabsforsendelse og for forsendelse i hver af de 
medlemsstater, der berøres af transporten. 
C) EFT nr. L 79 af 21. 3. 1985, s. 1. Artikel 11 
1. Samme transportmiddel kan anvendes til indladning 
af varer ved flere afgangstoldsteder og til udlosning af 
varer ved flere bestemmelsestoldsteder. 
2. En T 1-angivelse må kun omfatte varer, der er 
indladet eller skal indlades i et og samme transport­
middel, og som skal transporteres fra samme afgangs-
toldsted til samme bestemmelsestoldsted. 
Artikel 12 
1. Afgangstoldstedet antager og registrerer T-angi-
velsen, fastsætter en tidsfrist for varernes frembydelse 
ved bestemmelsestoldstedet og træffer de identifikations-
foranstaltninger, det finder fornødent. 
2. Afgangstoldstedet forsyner T 1-dokumentet med 
påtegning herom, beholder det for toldstedet bestemte 
eksemplar og udleverer de øvrige eksemplarer til den 
hovedforpligtede eller dennes repræsentant. 
Artikel 13 
1. Varernes identitet sikres i almindelighed ved for­
segling. 
2. Forsegling foretages: 
a) ved forsegling af lastrum, når det pågældende trans­
portmiddel allerede er toldgodkendt eller af afgangs­
stedet anerkendes som forseglingssikkert. 
b) som kolliplombering i andre tilfælde. 
3. Som forseglingsikre kan anerkendes transport­
midler: 
a) på hvilke forseglingen kan anbringes nemt og effek­
tivt 
b) der er fremstillet således, at der ikke kan udtages eller 
indlægges varer, uden at der efterlades synlige spor af 
indbrud, eller forseglingen brydes 
c) ikke indeholder skjulte rum, hvori gods kan forstikkes 
d) hvis lastrum er let tilgængelige for toldeftersyn. 
4. Afgangstoldstedet kan fritage for forsegling, når 
varernes identitet under hensyn til eventuelle andre iden-
tifikationsforanstaltninger kan fastslås ved hjælp af 
beskrivelsen i T 1-angivelsen eller i supplementsdoku-
menterne. 
6. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/9 
Artikel 14 
1. Det eksemplar af T 1-dokumentet, der af afgangs-
toldstedet er udleveret til den hovedforpligtede eller 
dennes repræsentant, skal ledsage varerne under trans­
porten. 
2. Hver medlemsstat tilsender Kommissionen en 
fortegnelse over de toldsteder, der er kompetente til at 
foretage ekspeditioner vedrørende fællesskabsforsendelse 
med angivelse af disses ekspeditionstider. 
Kommissionen meddeler de øvrige medlemsstater disse 
oplysninger. 
Artikel 15 
Eksemplarerne af T 1-dokumentet skal i hver medlems­
stat på forlangende forelægges toldvæsenet eller enhver 
anden kompetent myndighed, som kan efterprøve, om 
forseglingerne er ubeskadiget. Der foretages ikke 
eftersyn af varerne, medmindre der foreligger mistanke 
om uregelmæssigheder, der kan føre til misbrug. 
Artikel 16 
Transportøren skal ved hvert grænseovergangstoldsted 
afgive en grænseovergangsattest. 
Artikel 17 
Når der indlades eller udlosses gods ved et toldsted 
undervejs, skal de af afgangstoldstedet(-stederne) udleve­
rede eksemplarer af T 1-dokumentet forelægges. 
Artikel 18 
1. De i T 1-dokumentet anførte varer kan uden ny 
angivelse omlades til et andet transportmiddel under 
tilsyn af toldvæsenet eller enhver anden kompetent 
myndighed i den medlemsstat, på hvis område omlad­
ningen finder sted. Toldvæsenet forsyner T 1-doku­
mentet med en påtegning herom. 
2. Toldvæsenet eller den kompetente myndighed kan 
på de af det eller den fastsatte betingelse tillade omlad­
ning uden toldtilsyn. 
Artikel 19 
1. Brydes forseglingen under transporten, uden at 
dette kan tilskrives transportøren, skal denne hurtigst 
muligt begære rapport optaget af toldvæsenet eller 
enhver anden kompetent myndighed i den medlemsstat, 
hvor transportmidlet befinder sig. Den pågældende 
myndighed foretager så vidt muligt en ny forsegling. 
2. I tilfælde af uheld, der kræver omladning på et 
andet transportmiddel, finder artikel 18 anvendelse. 3. Hvis en overhængende fare gør det nødvendigt, at 
varerne straks udlosses helt eller delvis, kan transpor­
tøren træffe foranstaltninger på egen hånd. Han skal 
forsyne T 1-dokumentet med påtegning herom. Stk. 1 
finder i så fald anvendelse. 
4. Hvis transportøren på grund af uheld eller anden 
hændelse under transporten ikke kan overholde den i 
artikel 12 nævnte frist, skal han hurtigst muligt under­
rette den i stk. 1 nævnte kompetente myndighed. Denne 
myndighed forsyner T 1-dokumentet med en påtegning i 
overensstemmelse hermed. 
Artikel 20 
1. Bestemmelsestoldstedet forsyner eksemplarerne af 
T 1-dokumentet med påtegning om resultatet af efter­
synet, returnerer omgående et eksemplar til afgangstold-
stedet og beholder det andet eksemplar. 
2. Fællesskabsforsendelsen kan afsluttes ved et andet 
bestemmelsestoldsted end det i T 1-dokumentet anførte. 
Dette toldsted bliver herefter bestemmelsestoldstedet. 
3. Frembydes varerne på bestemmelsestoldstedet efter 
udløbet af den frist, der er fastsat af afgangstoldstedet, 
og skyldes den manglende overholdelse af fristen 
omstændigheder, som til bestemmelsestoldstedets 
tilfredsstillelse er behørigt godtgjort, og som transpor­
tøren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, 
anses den sidstnævnte for at have overholdt den fastsatte 
frist. 
Artikel 21 
1. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, 
skal den hovedforpligtede stille sikkerhed for betalingen 
af told og andre afgifter, som en medlemsstat kunne 
gøre krav på for varer, der i forbindelse med fællesskabs­
forsendelsen transporteres gennem dens område. 
2. Sikkerhed kan stilles samlet for flere fællesskabsfor­
sendelser eller for en enkelt fællesskabsforsendelse. 
3. Med forbehold af artikel 26, stk. 2, består sikker­
heden i en selvskyldnerkaution: 
— fra et kreditinstitut, der er godkendt i overensstem­
melse med artikel 3 i Rådets direktiv 
77/780/EØF C), 
— fra et forsikringsselskab, der er bemyndiget til at 
stille denne type sikkerhed i overensstemmelse med 
artikel 6 og 7 i Rådets direktiv 73/239/EØF (2), 
(') EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. 
O EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. 
Nr. C 307/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 12. 89 
— fra enhver anden fysisk eller juridisk person, der er 
etableret i Fællesskabet og godkendt som kautionist i 
den medlemsstat, hvor sikkerheden stilles. 
Artikel 22 
1. Den i artikel 21, stk. 3, nævnte kaution skal alt 
efter dens karakter stilles i form af et dokument, der er 
udformet i overensstemmelse med model I eller II i 
bilaget. 
2. Når den enkelte medlemsstats love og administra­
tive bestemmelser eller sædvaner kræver det, kan den 
pågældende medlemsstat tillade, at kautionen stilles på 
anden måde, når der herved opnås samme retsvirkning, 
som ved anvendelse af dokumenter udformet efter 
modellen. 
Artikel 23 
1. Der stilles samlet sikkerhed ved et garantitoldsted. 
2. Garanti toldstedet fastsætter kautionens størrelse, 
modtager kautionserklæringen og meddeler den hoved-
forpligtede forhåndstilladelse til inden for kautionens 
rammer at foretage fællesskabsforsendelse fra et hvilket 
som helst afgangstoldsted. 
3. Enhver, der har opnået en forhåndstilladelse, 
modtager på betingelser, der er fastsat af medlemssta­
ternes kompetente myndigheder, en kautionsattest i et 
eller flere eksemplarer. Modellen til kautionsattesten 
fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 43. 
4. På hver T 1-angivelse skal der henvises til kautions-
attesten. 
Artikel 24 
Garantitoldstedet kan tilbagekalde forhåndstilladelsen, 
når betingelserne for dens udstedelse ikke længere er 
opfyldt. 
Artikel 25 
1. Hver medlemsstat kan tillade, at den i artikel 21 
omhandlede kautionist i et enkelt dokument lydende på 
et fast beløb af syv tusinde ECU pr. angivelse indestår 
for betaling af told og andre afgifter, som i givet fald 
måtte kunne kræves i forbindelse med de fællesskabsfor­
sendelser, der gennemføres inden for rammerne af hans 
forpligtelse, uanset hvem den hovedforpligtede er. Det 
faste beløb forhøjes af afgangstoldstedet, når varetrans­
porten indebærer øget risiko, især på grund af de told-
og afgiftsbeløb, der i en eller flere medlemsstater påhviler 
varerne. Den i første afsnit omhandlede kaution stilles i form af 
et dokument, der er udformet i overensstemmelse med 
model III i bilaget. 
2. Modværdien i national valuta af den ecu, der 
gælder for proceduren for fællesskabsforsendelse, 
beregnes en gang om året. 
3. Det fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 43: 
a) hvilke varetransporter, der kan give anledning til 
forhøjelse af det faste beløb, samt under hvilke betin­
gelser beløbet kan forhøjes 
b) hvorledes det godtgøres, at den efter stk. 1 stillede 
kaution gælder for en bestemt fællesskabsforsendelse 
c) hvilke nærmere bestemmelser, der gælder med hensyn 
til modværdien i national valuta af ecuen. 
Artikel 26 
1. Sikkerhed for en enkelt fællesskabsforsendelse 
stilles ved afgangstoldstedet og gælder i hele Fælles­
skabet. Afgangstoldstedet fastsætter sikkerhedens stør­
relse. 
2. Sikkerheden kan stilles i form af et kontant depo­
situm ved afgangstoldstedet. I så fald dækker den hele 
fællesskabsforsendelsen og tilbagebetales, når afgangs­
toldstedet har færdigbehandlet T 1-dokumentet. 
Artikel 27 
Med forbehold af andre bestemmelser, der hjemler frita­
gelse i andre tilfælde, fritager de kompetente myndig­
heder i medlemsstaterne den hovedforpligtede for beta­
ling af told og andre afgifter for varer, 
a) der er gået til grunde som følge af behørigt godtgjort 
force majeure eller hændeligt uheld 
b) når der forelligger en af myndighederne anerkendt 
manko, der skyldes varernes beskaffenhed. 
Artikel 28 
Kautionisten frigøres for sine forpligtelser, når 
T 1-dokumentet er færdigbehandlet ved afgangstold­
stedet. 
Kautionisten frigøres ligeledes for sine forpligtelser ved 
udløbet af en frist på tolv måneder fra datoen for 
T 1-angivelsens registrering, når han ikke af de kompe­
tente myndigheder i afgangsmedlemsstaten er blevet 
underrettet om, at T 1 -dokumentet ikke er blevet færdig­
behandlet. 
Er kautionisten inden udløbet af den i stk. 2 fastsatte 
frist af de kompetente myndigheder blevet underrettet 
6. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/11 
om, at T 1-dokumentet ikke er blevet færdigbehandlet, 
skal han også underrettes om, at han er eller vil kunne 
blive forpligtet til at betale de beløb, som han hæfter for 
i forbindelse med den pågældende fællesskabsforsen­
delse. Kautionisten skal modtage denne meddelelse inden 
tre år fra datoen for T1-angivelsens registrering. 
Modtager han ikke denne meddelelse inden udløbet af 
nævnte frist, frigøres han ligeledes for sine forpligtelser. 
Artikel 29 
1. Konstateres det, at der i forbindelse med en fælles­
skabsforsendelse er begået en overtrædelse eller uregel­
mæssighed i en bestemt medlemsstat, opkræver denne 
medlemsstat eventuelt forfaldne told- og afgiftsbeløb i 
henhold til dens love og administrative bestemmelser, 
uden at dette berører spørgsmålet om strafforfølgning. 
2. Konstateres det, at der i forbindelse med en fælles­
skabsforsendelse er begået en overtrædelse eller uregel­
mæssighed, uden at stedet for overtrædelsen eller uregel­
mæssigheden kan fastslås, anses den som begået i den 
medlemsstat,- hvor den er konstateret. 
3. Når forsendelsen ikke er blevet frembudt ved 
bestemmelsestoldstedet, og stedet for overtrædelsen eller 
uregelmæssigheden ikke kan fastslås, anses den som 
begået: 
— i den medlemsstat, hvorunder afgangstoldstedet 
henhører, eller 
— i den medlemsstat, hvorunder det grænseovergangs-
toldsted henhører, som der er indgivet en grænse-
overgangsattest til, 
medmindre den hovedforpligtede over for de kompetente 
myndigheder fører tilstrækkeligt bevis for, at den pågæl­
dende forsendelse er gennemført forskriftsmæssigt, eller 
kan påvise, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden 
faktisk er begået. 
4. Når den pågældende overtrædelse eller uregelmæs­
sighed i mangel af et sådant bevis fortsat anses som 
begået i afgangsmedlemsstaten eller i den medlemsstat, 
hvorunder grænseovergangstoldstedet henhører, 
opkræves told og andre afgifter af denne medlemsstat på 
grundlag af de højeste satser, der anvendes i Fællesskabet 
for de varer, der er genstand for den pågældende 
sending. 
5. Fastslås det senere, i hvilken medlemsstat den 
pågældende overrtrædelse eller uregelmæssighed faktisk 
har fundet sted, tilbagebetales de afgifter (undtagen 
importafgifter), som skal betales for varerne i den pågæl­
dende medlemsstat, af den medlemsstat, der oprindeligt 
foretog opkrævningen, og det eventuelt for meget betalte 
beløb godtgøres den, der har betalt afgifterne. Artikel 30 
1. Forskriftsmæssigt udstedte T 1-dokumenter og 
identifikationsforanstaltninger, som er truffet af de 
kompetente myndigheder i en medlemsstat, har samme 
retsvirkning i andre medlemsstater som forskriftsmæssigt 
udstedte dokumenter og foranstaltninger, der er truffet 
af de kompetente myndigheder i disse medlemsstater. 
2. Resultater af undersøgelser foretaget af en 
medlemsstats kompetente myndigheder som led i proce­
duren for fællesskabsforsendelse har samme beviskraft i 
de øvrige medlemsstater som resultater af undersøgelser 
foretaget af de kompetente myndigheder i disse 
medlemsstater. 
Artikel 31 
I fornødent omfang meddeler de kompetente myndig­
heder i medlemsstaterne hinanden undersøgelsesresul­
tater, dokumenter, indberetninger, rapporter og oplys­
ninger vedrørende transporter under proceduren for 
fællesskabsforsendelse samt uregelmæssigheder og over­
trædelser, der er begået i forbindelse med denne proce­
dure. 
AFSNIT III 
Proceduren for intern fællesskabsforsendelse 
Artikel 32 
1. Varer, der skal transporteres under proceduren for 
intern fællesskabsforsendelse, skal angives på den i 
artikel 4 og 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 678/85 O 
nævnte angivelse, der udfærdiges på en formular, som 
svarer til den formularmodel, der er udformet i overens­
stemmelse med forordning (EØF) nr. 679/85. 
2. Den i stk. 1 omhandlede formular kan eventuelt 
suppleres med en eller flere supplementsformularer, der 
svarer til den supplementsformular Bis, der er udformet i 
overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 679/85. 
3. Angivelsen til intern fællesskabsforsendelse skal 
være påført mærket T 2. 
4. Bestemmelserne i afsnit II finder med de fornødne 
ændringer anvendelse på proceduren for intern fælles­
skabsforsendelse. 
Artikel 33 
1. Alle personer, som opfylder betingelserne i stk. 2, 
kan af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, 
hvor de er etableret, med de i stk. 3 fastsatte begræns­
ninger fritages for at stille sikkerhed for interne fælles­
skabsforsendelser, uanset afgangsmedlemsstaten og de 
medlemsstater, gennem hvis områder forsendelsen 
foregår. 
C) EFT nr. L 79 af 21. 3. 1985, s. 1. 
Nr. C 307/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 12. 89 
2. Den i stk. 1 nævnte fritagelse for sikkerhedsstillelse 
gives kun til personer, der 
a) er bosat i den medlemsstat, hvor fritagelsen gives 
b) ikke kun lejlighedsvis benytter proceduren for fælles­
skabsforsendelse 
c) er således økonomisk stillet, at de er i stand til at 
opfylde deres forpligtelser 
d) ikke har gjort sig skyldige i en alvorlig overtrædelse 
af told- og skattelovgivningen 
e) har afgivet en erklæring om ved første skriftlige 
påkrav fra medlemsstaternes kompetente myndig­
heder at betale de beløb, der kræves erlagt i forbin­
delse med de fællesskabsforsendelser, de foretager. 
3. Fritagelse for sikkerhedsstillelse efter stk. 1 og 2 
gælder ikke for interne fællesskabsforsendelser af varer: 
a) hvis samlede værdi overstiger 50 000 ECU, 
eller 
b) som frembyder en øget risiko som følge af størrelsen 
af den told og de øvrige afgifter, disse varer er pålagt 
i en eller flere medlemsstater. 
4. En person, der har opnået fritagelse for sikkerheds­
stillelse, får af de myndigheder, som har givet fritagelsen, 
udstedt en attest for fritagelse for sikkerhedsstillelse i et 
eller flere eksemplarer. Ved anvendelse af fritagelsen for 
sikkerhedsstillelse skal der henvises til denne attest i den 
tilsvarende T2-angivelse. 
5. De myndigheder, som har givet fritagelsen for 
sikkerhedsstillelse, tilbagekalder denne fritagelse, når 
a) en alvorlig uregelmæssighed begås af den person, der 
har opnået fritagelse, i sin egenskab af hovedfor-
pligtet i forbindelse med en fællesskabsforsendelse 
b) en af de i stk. 2 nævnte betingelser ikke længere er 
opfyldt 
c) den pågældende ikke overholder den erklæring, han 
har afgivet i henhold til stk. 2, litra e). 
Den pågældende medlemsstat underretter de andre 
medlemsstater om enhver tilbagekaldelse af fritagelse for 
sikkerhedsstillelse. a) modellen til den erklæring, som den pågældende skal 
afgive i henhold til stk. 2, litra e) 
b) for hvilke varer, der i henhold til stk. 3, litra b), ikke 
kan gives fritagelse for sikkerhedsstillelse 
c) modellen til den i stk. 4 nævnte attest for fritagelse 
for sikkerhedsstillelse samt betingelserne for dens 
anvendelse. 
AFSNIT IV 
Særlige bestemmelser om visse transportformer 
Artikel 34 
1. Medlemsstaternes jernbanemyndigheder er fritaget 
for pligten til at stille sikkerhed. 
2. Artikel 16 finder ikke anvendelse på varetransporter 
med jernbane. Jernbanemyndighedernes noteringer 
træder i stedet for grænseovergangsattester. 
Artikel 35 
1. Der skal ikke stilles sikkerhed for varetransport på 
Rhinen og på Rhin-vandvejene. 
2. Medlemsstaterne kan ved varetransport på andre 
vandveje inden for deres områder give afkald på sikker­
hedsstillelse. Medlemsstaterne underretter Kommissionen 
om de foranstaltninger, de træffer med henblik herpå, og 
Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater 
herom. 
Artikel 36 
1. Når varer, på hvilke proceduren for fælleskabsfor-
sendelse finder anvendelse i henhold til artikel 1, trans­
porteres ad søvejen, er proceduren kun obligatorisk for 
varer, der indlades i en søhavn i en medlemsstat med 
bestemmelsessted i en søhavn i en anden medlemsstat. 
2. Der skal ikke stilles sikkerhed for transporten ad 
søvejen. 
Artikel 37 
1. Når varer, på hvilke proceduren for fællesskabsfor­
sendelse finder anvendelse i henhold til artikel 1, trans­
porteres ad luftvejen, er proceduren kun obligatorisk for 
varer, der indlades i en lufthavn i en medlemsstat med 
bestemmelsested i en lufthavn i en anden medlemsstat. 
6. Efter fremgangsmåden i artikel 43 fastlægges: 2. Der skal ikke stilles sikkerhed for transporten ad 
luftvejen. 
6. 12. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 307/13 
Artikel 38 
1. Bestemmelserne i artikel 2 gælder kun for varer, 
der transporteres med skibe eller luftfartøjer i rutefart 
mellem to eller flere havne eller lufthavne inden for 
Fællesskabets toldområde uden anløb i havne eller 
mellemlanding i lufthavne uden for dette område; med 
henblik herpå udfærdiger medlemsstaterne ved bilaterale 
eller multilaterale ordninger en fortegnelse over de faste 
ruter for godstransport mellem deres havne og lufthavne. 
2. Varer, der transporteres med skib eller luftfartøj, 
som er i anden rutefart, som omhandlet i stk. 1, anses 
som henført under proceduren for ekstern fællesskabs­
forsendelse, medmindre det godtgøres, at de har status 
som fællesskabsvarer. 
Artikel 39 
1. Når varer, på hvilke proceduren for fællesskabsfor­
sendelse finder anvendelse i henhold til artikel 1, trans­
porteres gennem rørledninger, er proceduren obligato­
risk. 
2. Der skal ikke stilles sikkerhed for transporten 
gennem rørledninger. 
3. Bestemmelserne i artikel 2 finder anvendelse på 
varer, der transporteres gennem rørledninger. 
AFSNIT V 
Særlige bestemmelser for postforsendelser 
Artikel 40 
1. Som undtagelse fra artikel 1 finder proceduren for 
fællesskabsforsendelse ikke anvendelse på postforsen­
delser (herunder postpakker). 
2. Bestemmelserne i artikel 2 finder anvendelse på 
varer, der afsendes fra et postkontor inden for Fælles­
skabets område, medmindre emballagen eller ledsagedo­
kumenterne er forsynet med en klæbeseddel, hvortil 
modellen skal fastlægges. De kompetente myndigheder i 
afsendelsesmedlemsstaten skal anbringe eller lade 
anbringe en sådan seddel på emballager og ledsagedoku­
menter, når varerne ikke opfylder betingelserne i 
EØF-Traktatens artikel 9, stk. 2. 
AFSNIT VI 
Bestemmelser om anvendelse af denne forordning 
Artikel 41 
Det udvalg for varebevægelser, herefter benævnt 
»udvalget«, der er nedsat ved artikel 15 i Rådets forord­
ning (EØF) nr. 678/85, er kompetent med hensyn til 
anvendelsen af artikel 42 og 43. Artikel 42 
Udvalget kan behandle ethvert spørgsmål om anven­
delsen af denne forordning, som forelægges det af 
formanden på dennes initiativ eller på anmodning af en 
medlemsstats repræsentant. 
Artikel 43 
Kommissionen vedtager efter høring af udvalget de 
nødvendige bestemmelser for 
a) anvendelsen af denne forordning 
b) tilpasning af proceduren for fælleskabsbestemmelse 
med henblik på anvendelse af visse fællesskabsforan­
staltninger, som medfører kontrol med varers anven­
delse og/eller bestemmelse 
c) forenkling af formaliteterne vedrørende proceduren 
for fællesskabsforsendelse eller for formaliteternes 
tilpasning til bestemte varers beskaffenhed 
d) forvaltning og afslutning af fællesskabsforsendelser 
ved hjælp af offentlige eller private databehandlings­
systemer. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et 
udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget 
afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, 
som formanden kan fastsætte under hensyntagen til de 
pågældende spørgsmåls hastende karakter, i givet fald 
ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har 
hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning 
indføres i mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets 
udtalelse. Den underetter udvalget om, hvorledes den 
har taget hensyn til dets udtalelse. 
AFSNIT VII 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 44 
Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de 
bestemmelser, den udsteder med henblik på denne 
forordnings anvendelse. 
Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse 
herom. 
Nr. C 307/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 12. 89 
Artikel 45 AFSNIT VIII 
1. Forordning (EØF) nr. 222/77 ophæves. Ikrafttrædelse 
Artikel 46 
2. I alle andre fællesskabsretsakter end nærværende 
forordning, hvor der henvises til forordning (EØF) nr. 
222/77, til visse artikler i nævnte forordning eller til de 
forordninger, der er vedtaget om dens gennemførelse 
efter fremgangsmåden i artikel 57, anses henvisningen 
som henvisninger til nærværende forordning eller til de 
gennemførelsesforordninger, der vil blive fastsat hertil. Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Den anvendes fra den 1. januar 1993. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.