Regionsudvalgets udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om styrkelse af Lissabon-strategiens sociale dimension: Strømlining af den åbne koordination inden for social beskyttelse"

(2004/C 73/03)

REGIONSUDVALGET HAR -

under henvisning til Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Styrkelse af Lissabon-strategiens sociale dimension: Strømlining af den åbne koordination inden for social beskyttelse (KOM(2003) 261 endelig),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 22. maj 2003 om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til formandens beslutning af 19. juni 2003 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalget for Økonomisk Politik og Social- og Arbejdsmarkedspolitik,

under henvisning til meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Midtvejsevaluering af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden (KOM2003) 312 endelig),

under henvisning til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000.

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 224/2003 rev.), der blev vedtaget den 22. september 2003 af Underudvalget for Økonomisk Politik og Social- og Arbejdsmarkedspolitik med Lena Celion, kommunalbestyrelsesmedlem i Gotlands Kommune, (SE/PPE) som ordfører -

på den 52. plenarforsamling den 19. og 20. november 2003 (mødet den 19. november) vedtaget følgende udtalelse.

1. Regionsudvalgets synspunkter

1.1. Regionsudvalget bifalder Kommissionens overordnede synspunkter vedrørende behovet for mere effektiv koordination af medlemsstaternes politik inden for social beskyttelse. Eftersom en stor del af dette område også indebærer en indsats på lokalt og regionalt plan, hilser Regionsudvalget det specielt velkommen, at en sådan koordination efter Kommissionens opfattelse vil gøre processen mindre tyngende for de lokale og regionale aktører. Udvalget mener, at en forenklet proces også må kunne reducere omkostningerne for aktørerne.

1.2. Regionsudvalget er enigt i, at den åbne koordinationsmetode kan være et effektivt instrument til gennemførelse af den ønskede koordination. Udvalget finder, at metoden skal videreudvikles og - ikke mindst - forenkles, og at der via udveksling af erfaringer kan hentes ideer til, hvordan samspillet mellem det nationale og det lokale/regionale niveau i medlemsstaterne i forbindelse med den åbne koordinationsmetode kan udvikles. I dette samspil er der altid risiko for, at det lokale/regionale niveau ikke tillægges betydning i processen, hvilket kan påvirke slutresultatet negativt og svække interessen for problemerne. Det bør derfor f.eks. altid fremgå af de nationale handlingsplaner, hvordan det lokale og regionale niveau er involveret i arbejdet med en given plan. De forskellige politiske strategier og aktiviteter på det regionale og det lokale plan må synliggøres i årsberetningen om social beskyttelse. Kommissionen bør garantere en stor spredning og grundig diskussion af den fælles rapport om pensionsstrategier.

1.3. Som tidligere nævnt, bl.a. i forbindelse med den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, kan der anføres gode grunde til at skabe "en politisk triangel" af de tre politikområder økonomi, beskæftigelse og social beskyttelse. Dette grundlæggende syn på samspillet mellem de tre områder gør det også lettere at se også den sociale beskyttelse som en produktionsfaktor af betydning. Denne betragtningsmåde indebærer, at den sociale beskyttelse opfattes som en dynamisk faktor i samfundsøkonomien, og Regionsudvalget havde gerne set dette ræsonnement udviklet yderligere i den foreliggende meddelelse.

1.4. Regionsudvalget er enigt i, at en synkronisering af den foreslåede koordination af den sociale beskyttelse i forhold til den koordinationsproces, der i forvejen skal gennemføres vedrørende EU's økonomiske politik og beskæftigelsespolitik, både kan resultere i effektivisering og forenkling. Regionsudvalget ønsker dog at understrege, at processens tre dele ikke kan ligestilles, når man tager udgangspunkt i retsgrundlaget i traktaten, og dermed heller ikke kan det hvad angår styring og ansvar. Det er overordentlig vigtigt, at det sociale beskyttelsessystem får lov at udvikle sig ud fra de lokale og regionale forudsætninger, og at de fundamentale principper subsidiaritet og mangfoldighed altid respekteres. Bevidstheden om de tre politikområders gensidige afhængighed kan få stor og positiv betydning for udviklingen på alle samfundsmæssige niveauer, men der må ikke skabes uklarhed om de forskellige forudsætninger, der gælder for styringen af de respektive områder. I forbindelse med den sociale beskyttelse er det, som det også understreges i Kommissionens meddelelse, medlemsstaterne, der har det fulde ansvar for deres egen sundheds- og socialpolitik og for at finansiere og organisere deres egne systemer. EF-traktaten hjemler ikke direkte EU-indflydelse på sundheds- og socialpolitikken, som rækker videre end gensidig information og sammenligning af metoder og resultater. Den åbne koordinering af disse politikområder må ikke føre til, at medlemsstaternes sociale standarder bliver ofre for et nedadrettet tilpasningspres.

1.5. Regionsudvalget kræver, at Kommissionsforslaget om strømlining af den åbne koordination fører til en administrativ forenkling for medlemsstaterne. Især på grund af medlemsstaternes forpligtelse til årligt at ajourføre deres planer kræver Regionsudvalget et overbevisende initiativ i retning af den nødvendige reduktion af det administrative besvær.

1.6. Regionsudvalget finder det positivt, at ligestilling ifølge meddelelsen kommer til at indgå som et tværgående tema. Det er også vigtigt, at ligestilling prioriteres på alle tre områder inden for den "politiske triangel", dvs. også i forbindelse med den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken.

1.7. Regionsudvalget deler Kommissionens syn på, hvilke udfordringer medlemsstaterne står over for. Blandt disse udfordringer kan især nævnes at bidrage til vækst og til skabelse af nye arbejdspladser. En fælles udfordring er også de demografiske ændringer, som bl.a. indebærer, at befolkningen bliver stadig ældre. Regionsudvalget ønsker dog at understrege, at de demografiske ændringer til dels kan betragtes som et resultat af en vellykket velfærdspolitik, som har givet mennesker mulighed for et længere og mere aktivt liv, hvilket også, rigtigt håndteret, burde kunne tilføre samfundet nye ressourcer.

1.8. Regionsudvalget stiller sig tvivlende til Kommissionens tanker om sundhedspleje og langtidspleje. For det første er det uklart, hvad der i denne sammenhæng ligger i begreberne. En anvendelig definition er vigtig, ikke mindst fordi medlemsstaterne har forskellige måder at organisere og finansiere sundhedsområdet på, og fordi definitionerne af, hvad området omfatter, også varierer fra land til land. En præcisering er vigtig, ikke mindst fordi traktatens artikel 152 fastslår, at Fællesskabet på folkesundhedsområdet fuldt ud skal respektere medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser og medicinsk behandling.

1.9. Regionsudvalget stiller sig også tvivlende til anvendelsen af begrebet langtidspleje, som ikke er dækkende for den indsats, der ydes over for de ældre, idet der i mange lande ikke bare er tale om pleje, men også om social støtte. Man kunne måske anvende udtrykket "pleje, omsorg og serviceydelser over for ældre og handicappede".

1.10. Regionsudvalget er enigt i, at man for at leve op til grundtankerne om strømlining af processen i forbindelse med den sociale beskyttelse må udvikle fælles indikatorer. Det er efter udvalgets opfattelse af største betydning, at disse indikatorer ikke bliver alt for omfattende, og at de i videst muligt omfang bygger på allerede tilgængelige data. Et alt for stort antal indikatorer ville indebære et uacceptabelt merarbejde på lokalt og regionalt plan. I forbindelse med den sociale beskyttelse er det endvidere vigtigt, at indikatorerne ikke bare er kvantitative, men at man også anvender kvalitative indikatorer. Holder man sig udelukkende til kvantitative indikatorer, risikerer man at miste vigtig information.

1.11. Regionsudvalget understreger, at den statistik, der lægges til grund for indikatorerne, bør være af en sådan kvalitet, at man kan beskrive og sammenligne niveauerne i forskellige medlemsstater, og at et nationalt gennemsnit kan dække over store regionale forskelle, hvorfor det kan være relevant også at anvende statistik fra det regionale niveau. Det er dog en forudsætning, at sådanne statistikker i hovedsagen allerede foreligger, så man undgår et stort ekstra arbejde.

1.12. Regionsudvalget er enigt med Kommissionen i, at tidsrammerne for den nye strømlinede proces vedrørende social beskyttelse bør tilpasses i forhold til processerne vedrørende beskæftigelse og økonomisk politik. Denne samordning forudsættes gennemført fra 2006, hvilket stiller store krav til hurtig handling og til støtte fra det europæiske niveau i forbindelse med udviklingsarbejdet, bl.a. i form af nødvendigt baggrundsmateriale.

1.13. Regionsudvalget er enigt i, at det er vigtigt, at også de nye medlemsstater kommer med i den foreslåede koordinationsproces. EU's udvidelse vil betyde, at de sociale spørgsmål får endnu større betydning inden for Unionen. Regionsudvalget mener dog, at tidsrammerne kan være for snævre for de nye medlemsstater. Udveksling af erfaringer mellem de nuværende og de kommende medlemsstater kan dog bidrag til at fremskynde processen.

2. Regionsudvalgets anbefalinger

2.1. Regionsudvalget anbefaler, at videreudviklingen af den åbne koordinationsmetode kommer til at omfatte en forenkling, så det lokale og regionale niveau vil opfatte deltagelse i processen som motiveret i hensynet til effektivitet og ressourceforvaltning.

2.2. Efter udvalgets mening bør koordinationsmetoden evalueres løbende. Under evalueringen skal man især være opmærksom på de lokale og regionale erfaringer med brug af metoden, ikke mindst i forbindelse med gennemførelsen af de nationale handlingsplaner. I mange medlemsstater berører den åbne koordinationsmetode kommunale og regionale nøglespørgsmål, hvilket bl.a. indebærer et omfattende lokalt og regionalt ansvar for finansieringen. Derfor bør subsidiaritetsprincippet være retningsgivende for, hvordan metoden anvendes. Nye metoder til udbredelse af såkaldt "god praksis" bør prøves af ud fra det synspunkt, at netop erfaringsudveksling er et bærende princip i den åbne koordinationsmetode.

2.3. Regionsudvalget kræver, at differentieringen mellem koordinationen inden for de enkelte politikområder bevares i forbindelse med en strømlining. F.eks. bør de eksisterende forskelle mellem retningslinjer og (ramme)-mål bevares. Også inden for socialpolitikken må koordinationen differentieres under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet.

2.4. Regionsudvalget understreger vigtigheden af, at det i den kommende meddelelse om sundhed og sundhedspleje, som bebudes her i denne meddelelse, tages med i betragtning, at de enkelte medlemsstater har forskellige organisations- og finansieringssystemer, og at sundhedsvæsenet lægger beslag på en stor del af medlemsstaternes økonomi. Selv beskedne skridt i retning af mere ensartede systemer kan få store sundhedspolitiske og nationaløkonomiske følgevirkninger.

2.5. Udvalget understeger betydningen af EU-bestræbelserne på at finde metoder til at opfylde målet om "at det skal kunne betale sig at arbejde" og til at få den sociale sikring til at bidrage hertil, f.eks. via incitamentsstrukturen i overførselsordningerne. De generelle udfordringer, som Kommissionen peger på, taler for, at dette udviklingsarbejde bør intensiveres i de kommende år.

2.6. Udvalget ser gerne en intensivering af udviklingsarbejdet omkring indikatorer - med særlig vægt på udarbejdelsen af såkaldte kvalitative indikatorer. Eftersom de sociale systemer varierer meget fra land til land, bør man ved udarbejdelsen af indikatorer tage udgangspunkt i brugernes og patienternes synsvinkel, fordi man derved sandsynligvis i højere grad vil kunne abstrahere fra faktorer som f.eks., hvordan sundhedsvæsenet er organiseret i de enkelte lande.

2.7. Efter Regionsudvalgets opfattelse er det meget vigtigt, at de nye medlemsstater får omfattende støtte til samordning af arbejdet inden for den foreslåede politiske triangel med de øvrige medlemsstater. Støtten bør bl.a. omfatte mulighed for udveksling af erfaringer landene imellem.

Bruxelles, den 19. november 2003.

Albert Bore

Formand for

Regionsudvalget