BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Det Forenede Kongerige har siden 1. februar 2020 været udtrådt af Unionen i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. Aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab ("udtrædelsesaftalen") blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse (EU) 2020/135 og trådte i kraft den 1. februar 2020. Den overgangsperiode, der er omhandlet i udtrædelsesaftalens artikel 126, i hvilken EU-retten fortsat finder anvendelse på og i Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med artikel 127 i nævnte aftale, udløber den 31. december 2020. Ved artikel 10 i traktaten mellem Den Franske Republik og Det Forenede Kongerige om private koncessionshaveres bygning og drift af en fast forbindelse under Den Engelske Kanal, der blev undertegnet i Canterbury den 12. februar 1986 (i det følgende benævnt "Canterburytraktaten"), blev der oprettet en mellemstatslig kommission, der skulle føre tilsyn med alle spørgsmål vedrørende bygningen og driften af den faste forbindelse under Den Engelske Kanal. Indtil udløbet af den overgangsperiode, der er fastsat i udtrædelsesaftalen ("overgangsperioden"), udgør den mellemstatslige kommission den nationale sikkerhedsmyndighed som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/798. I denne egenskab anvender den på hele den faste forbindelse under Kanalen de EU-retlige bestemmelser, der er relevante for jernbanesikkerhed og -interoperabilitet.

Efter overgangsperiodens udløb finder EU-retten, medmindre andet er fastsat, ikke længere anvendelse på den del af den faste forbindelse under Kanalen, der henhører under Det Forenede Kongeriges jurisdiktion, og for så vidt angår den del af den faste forbindelse under Kanalen, der henhører under fransk jurisdiktion, vil den mellemstatslige kommission ikke længere være en national sikkerhedsmyndighed i henhold til EU-retten. Sikkerhedsgodkendelserne for infrastrukturforvalteren for den faste forbindelse under Kanalen og sikkerhedscertifikater for jernbanevirksomheder, der opererer via den faste forbindelse under Kanalen, som er udstedt af den mellemstatslige kommission, vil ikke længere være gyldige.

Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2020/1531 fik Frankrig bemyndigelse til at forhandle, undertegne og indgå en international aftale med Det Forenede Kongerige, for så vidt angår anvendelsen af Unionens regler om jernbanesikkerhed og -interoperabilitet i forbindelse med den faste forbindelse under Den Engelske Kanal med henblik på at opretholde en fælles sikkerhedsordning. Det er imidlertid usandsynligt, at en sådan aftale vil træde i kraft ved overgangsperiodens udløb.

I betragtning af den økonomiske betydning af den faste forbindelse under Den Engelske Kanal for Unionen er det afgørende, at den faste forbindelse under Den Engelske Kanal fortsat er i drift efter den 1. januar 2021. Med henblik herpå bør den sikkerhedsgodkendelse, som den mellemstatslige kommission udsteder til sin infrastrukturforvalter på grundlag af direktiv 2004/49/EF, forblive gyldig i en periode på to måneder efter udløbet af den overgangsperiode, der er fastsat i udtrædelsesaftalen. Dette er den frist, som de franske myndigheder anser for at være nødvendig for at give den franske nationale sikkerhedsmyndighed tilstrækkelig tid til at udstede sin egen godkendelse til den del af den faste forbindelse under Kanalen, der henhører under fransk jurisdiktion. Kommissionen mener, at dette er den maksimale forlængelse, der med rimelighed bør indrømmes til dette formål. Hvis der indgås en aftale som omhandlet i afgørelse (EU) 2020/1531 på et senere tidspunkt, kan den mellemstatslige kommission udstede en EU-sikkerhedsgodkendelse, der erstatter den, der er udstedt af den franske nationale sikkerhedsmyndighed, på betingelser, der skal fastlægges.

Desuden vil licenser, der er udstedt af Det Forenede Kongerige i henhold til direktiv 2012/34/EU til jernbanevirksomheder, der er etableret på dets område inden overgangsperiodens udløb, ikke være gyldige i Unionen efter denne dato.

Den 10. november 2020 meddelte Den Franske Republik i henhold til artikel 14, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU Kommissionen, at den havde til hensigt at indlede forhandlinger om en grænseoverskridende aftale med Det Forenede Kongerige. Formålet med denne aftale vil være at give jernbanevirksomheder, der er etableret i og er i besiddelse af en licens udstedt af Det Forenede Kongerige, mulighed for at benytte den grænseoverskridende infrastruktur, der forbinder Unionen og Det Forenede Kongerige via den faste forbindelse under Kanalen frem til grænseovergangsstationen og -terminalen i Calais-Fréthun, uden at opnå en licens i henhold til direktiv 2012/34/EU fra en EU-licensudstedende myndighed.

For at sikre forbindelsen mellem Unionen og Det Forenede Kongerige er det afgørende, at jernbanevirksomhederne fortsætter driften indtil grænseovergangsstationen i Calais-Fréthun. Med henblik herpå bør gyldighedsperioden for deres licenser, der er udstedt af Det Forenede Kongerige i henhold til direktiv 2012/34/EU, og deres sikkerhedscertifikater, der er udstedt af den mellemstatslige kommission, forlænges med en periode på ni måneder fra datoen for denne forordnings anvendelse. Dette er det tidsrum, som de franske myndigheder har anmodet om. Denne forlængelse vil give tilstrækkelig tid til forhandling og indgåelse af en grænseoverskridende aftale mellem Frankrig og Det Forenede Kongerige i henhold til artikel 14 i direktiv 2012/34/EU og af en aftale som omhandlet i afgørelse (EU) 2020/1531 og til at træffe alle andre foranstaltninger i henhold til EU-retten, som vil være nødvendige for at undgå afbrydelser. Denne periode vil fuldt ud gøre det muligt at afslutte disse procedurer, og Kommissionen mener derfor, at det er den maksimale forlængelse, der med rimelighed kan indrømmes. Hvis de bilaterale forhandlinger ikke afsluttes rettidigt, skal de pågældende jernbanevirksomheder indhente en EU-licens i henhold til direktiv 2012/34/EU fra den dato, hvor denne forordning ophører med at finde anvendelse.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag er tænkt som en lex specialis, der vil afhjælpe nogle af de konsekvenser, der følger af, at EU-retten ikke længere finder anvendelse på Det Forenede Kongerige, og at de certifikater og godkendelser, der er udstedt af den mellemstatslige kommission, ophører med at være gyldige i henhold til EU-retten ved overgangsperiodens udløb, medmindre andet er fastsat. Det samme gælder for licenser udstedt af den licensudstedende myndighed i Det Forenede Kongerige. De foreslåede betingelser er strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt i denne henseende, for at undgå forstyrrelser i grænseoverskridende drift. Det er også meningen, at de kun skal gælde for en begrænset periode. Med undtagelse heraf vil de almindelige bestemmelser i disse retsakter fortsat finde anvendelse. Derfor er dette forslag i fuld overensstemmelse med den eksisterende lovgivning.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget vedrører jernbanesikkerhed og -forbindelser og supplerer direktiv (EU) 2016/798, som erstattede direktiv 2004/49/EF, samt direktiv 2012/34/EU. Hensigten er at sikre kontinuiteten i de grænseoverskridende jernbaneforbindelser med Det Forenede Kongerige efter overgangsperiodens udløb.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Retsgrundlaget er artikel 91, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)