Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastlæggelse af den fælles landbrugspolitiks fælles regler for ordninger for direkte støtte og fastlæggelse af støtteordninger for producenter af visse afgrøder

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Et langtidsperspektiv i politikken for et bæredygtigt landbrug

1. MOD ET BÆREDYGTIGT LANDBRUG

I 1999 vedtog Det Europæiske Råd i Berlin Agenda 2000-reformen af den fælles landbrugspolitik, et nyt og vigtigt skridt i landbrugsreformprocessen. Agenda 2000 giver en europæiske landbrugsmodel konkret form og har til formål at bevare driftssystemernes diversitet i hele Europa, herunder i regioner med særlige problemer, i de kommende år. Blandt målene kan nævnes øget markedsorientering og større konkurrenceevne, fødevaresikkerhed og -kvalitet, stabilisering af landbrugsindkomsterne, integration af miljøhensyn i landbrugspolitikken, udvikling af landdistrikternes levedygtighed, forenkling og større decentralisering.

Disse mål falder i tråd med den strategi for bæredygtig udvikling, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Gøteborg i 2001, ifølge hvilken de økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af alle former for politik skal behandles koordineret og tilgodeses i beslutningstagningen.

Kommissionen vedtog meddelelsen om midtvejsrevisionen: Et bæredygtigt landbrug [1] i juli 2002. Meddelelsen gav en vurdering af udviklingen af reformen af den fælles landbrugspolitik siden 1992. Den konkluderede, at der er sket store fremskridt. Markedsligevægten er blevet forbedret, og landbrugsindkomsterne har udviklet sig positivt. Der er skabt et solidt grundlag for udvidelse og for de igangværende WTO-forhandlinger. På mange områder er der dog stadig uoverensstemmelse mellem de mål, der er opstillet for den fælles landbrugspolitik, og dens evne til at levere de resultater, samfundet forventer. Kommissionen har derfor foreslået nogle tilpasninger af den fælles landbrugspolitik.

[1] KOM(2002) 394 endelig.

Ved fremsættelsen af sine forslag til retsforskrifter har Kommissionen taget hensyn til konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Bruxelles i oktober 2002 og til den intense debat efter offentliggørelsen af meddelelsen i juli 2002 i Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og andre rådgivende udvalg og i samfundet. Debatten er blevet beriget ved kontakter i medlemsstaterne med repræsentanter for landbrugere, industri, forbrugere, miljøgrupper og NGO'er. Der har vist sig at være bred enighed om midtvejsrevisionens mål. Men der er også givet udtryk for betænkelighed og usikkerhed. Ved fremsættelsen af sine forslag har Kommissionen søgt at tage hensyn til denne betænkelighed og usikkerhed og til konvekvensanalyserne og de nye budgetkrav, der følger af aftalen i Bruxelles.

Aftalen mellem stats- og regeringscheferne i Bruxelles om at give opbakning til Kommissionens forslag om indførelse af direkte støtte i de nye medlemsstater var et vigtigt skridt i udvidelsesprocessen. Det banede vej for en vellykket afslutning på forhandlingerne med ti kandidatlande i København i december 2002. Ved denne aftale blev der lagt loft over markedsudgifterne og udgifterne til direkte støtte i et udvidet EU, så udgifterne stiger langsommere end indflationen. I aftalen blev der også henvist til betydningen af de ugunstigt stillede områder og landbrugets mangeartede funktioner, dvs. betydningen af anden søjle.

Foruden gennemførelse af en midtvejsrevision af den fælles landbrugspolitik i henhold til anmodningen fra Det Europæiske Råd i Berlin er det nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger for at leve op til de nye opgaver og udfordringer, der blev fastslået i Gøteborg og Bruxelles. Den nye langsigtede plan for landbrugsudgifterne i form af et loft kræver et klart perspektiv i den fælles landbrugspolitiks fremtidige udvikling. Uden en sådan sikkerhed, kan sektoren ikke lægge planer. Endnu et reformtiltag er derfor nødvendigt som anført i meddelelsen om midtvejsrevisionen:

- Forbedring af EU-landbrugets konkurrenceevne ved at gøre intervention til en ægte sikkerhedsnetsforanstaltning, der gør det muligt for EU-producenterne at reagere på markedssignalerne og samtidig beskytter dem mod ekstreme prissvingninger.

- Fremme af et mere markedsorienteret, bæredygtigt landbrug ved, at omlægningen af støtten fra produkt til producent afsluttes gennem indførelse af en frakoblet enkelt betaling pr. bedrift baseret på historiske referencemængder og betinget af, at kriterierne for miljø, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd overholdes. Herved bliver indkomstbetalingerne til landbrugerne mere effektive.

- Ydelse af en mere afbalanceret støtte og styrkelse af udviklingen af landdistrikterne ved overførsel af midler fra første til anden søjle i den fælles landbrugspolitik via et EU-omfattende gradueringssystem og udvidelse af rækkevidden af de foreliggende instrumenter til udvikling af landdistrikterne med henblik på fremme af fødevarekvalitet, opfyldelse af højere normer og fremme af dyrevelfærd.

Den fælles landbrugspolitik i et klart perspektiv

De yderligere reformbehov vil efter al sandsynlighed resultere i supplerende udgifter, da det er nødvendigt at stabilisere landbrugernes indkomster på passende måde. Ud fra budgetbeslutningerne på topmødet i Bruxelles kan dette kun opnås ved at øge de disponible ressourcer gennem besparelser andetsteds i første søjle. Yderligere reformbestræbelser vil derfor kræve besparelser, når det gælder de eksisterende direkte betalinger og markedsudgifter.

Hvis der ikke opnås budgetbesparelser på en rimelig, gennemsigtig og forudsigelig måde, er der en reel risiko for, at EU når et dødt punkt i de yderligere beslutninger om landbruget. Det bliver nødvendigt samtidig at forhandle nedsættelser og omfordelinger af udgifterne i de konkrete tilfælde. Det vil næsten være umuligt at sikre ligevægt og retfærdighed, når det gælder de enkelte landbrugeres bidrag. Dette vil gøre det meget svært for landbrugerne at planlægge, da de ud over yderligere reformbestræbelser ikke vil kunne forudsige, hvordan disse bestræbelser skal finansieres.

Men den manglende sikkerhed vil ikke blot skade landbrugerenes interesser, men kan også underminere beslutninger om at bringe den fælles landbrugspolitik mere på linje med samfundets forventninger. En fragmenteret strategi for reformen af den fælles landbrugspolitik kan forværre mange eksisterende problemer og derved for alvor bringe et bæredygtigt landbrug i fare. Kommissionen har derfor foreslået en mekanisme, hvorved der kan opnås besparelser, som sikrer, at nye finansielle behov kan opfyldes på en afbalanceret måde i hele landbrugssektoren.

Forbedring af EU-landbrugets konkurrenceevne

Konsekvensanalysen bekræfter, at de tilpasninger, som Kommissionen foreslog i juli 2002, er nødvendige. Efter en bred debat om alternativerne for mælkekvoteordningen er det Kommissionens opfattelse, at Agenda 2000-reformen bør udvides for bedre at afspejle prisrealiteterne og imødekomme behovet for en yderligere differentiering af støtteniveauet for smør og skummetmælkspulver. Der foreslås også en ændring af kvalitetspræmierne for hård hvede for på en enkel måde at fremme kvalitetsproduktion.

Fremme af et mere markedsorienteret, bæredygtigt landbrug

Debatten om indførelsen af den frakoblede enkeltbetaling pr. bedrift har fremhævet nogle betænkeligheder, som Kommissionen har taget hensyn til i sine forslag.

- For at undgå, at jord opgives som følge af frakoblingen, har Kommissionen præciseret, at landbrugerne skal opfylde strenge arealforvaltningsforpligtelser som led i de nye krydsoverensstemmelseskrav. Ved at skabe større fleksibilitet i driften vil frakoblingen forbedre indkomstsituationen for mange landbrugere i marginalområder.

- For at sikre, at der både tages hensyn til forpagternes og ejernes interesser, omfatter forslagene en ordning for overførsler af betalingsrettigheder. Kun landbrugere, der rent faktisk producerer eller holder jorden i god agronomisk stand og således bevarer tilknytningen til jorden, vil modtage betalinger. Der indføres særlige ordninger for husdyrproduktion, som finder sted uden et dertil svarende tilliggende.

Hvad angår WTO-aspekterne, vil den nye enkeltbetaling pr. bedrift være forenelig med foranstaltningerne i den grønne kasse. Frakobling giver EU den bredest mulige forhandlingsmargen til at få opfyldt sine WTO-mål, fx når det gælder ikke-handelsrelaterede spørgsmål. Derfor kan forslagene om frakobling komme til at spille en afgørende rolle i bestræbelserne på at opnå det bedste forhandlingsresultat for den europæiske landbrugsmodel.

For at udnytte fordelene mest muligt, navnlig administrativt set, kommer betalingerne til at omfatte de flest mulige sektorer: alle produkter, der indgår i ordningen for korn, olie- og proteinafgrøder, tillige med bælgplanter, frø, kartofler til stivelsesfremstilling, oksekød og fårekød, de reviderede betalinger for ris, hård hvede og tørret foder og mejerisektoren i forbindelse med gennemførelsen af betalingerne for mejeriprodukter. Forslag for andre sektorer, som der er planlagt en reform for (sukker, olivenolie, tobak, bomuld og muligvis frugt og grøntsager, samt vin), følger i løbet af 2003.

Styrkelse af landdistriktsudviklingen

Forslagene om at udvide rækkevidden af de eksisterende instrumenter til landdistriktsudvikling for at fremme fødevarekvaliteten, opfylde højere normer og fremme dyrevelfærden er blevet godt modtaget i alle kredse.

Kommissionen har omhyggeligt noteret sig medlemsstaternes gentagne opfordringer til at forenkle EU-politikken for udvikling af landdistrikterne inden for anden søjle. Kommissionen er enig med medlemsstaterne om betydningen af en effektiv forvaltning af anden søjle. Den har allerede vist sin vilje til aktivt og konstruktivt at arbejde på en sådan forenkling sammen med medlemsstaterne, og den går helt og fuldt ind for at opnå konkrete resultater. Ved udgangen af december 2002 fremlagde Kommissionen vigtige forslag, der skal forenkle Kommissionens gennemførelsesbestemmelser om forvaltningen af programmeringen af landdistriktsudviklingen. Forenklingen får yderligere betydning i sammenhæng med de nuværende forslag om udvidelse af anvendelsesområdet for politikken for udvikling af landdistrikterne.

En mere afbalanceret støtte

Fastsættelsen af et loft over markedsudgifterne på landbrugsområdet i Bruxelles indebærer, at mekanismen for overførsler mellem de forskellige budgetposter ikke kan gennemføres før starten på de næste finansielle overslag. Kommissionen foreslår derfor, at der indføres et gradueringssystem fra starten på de næste finansielle overslag for at skabe bedre balance mellem støtten til markedsudgifter og støtten til landdistriktsudvikling.

Kommissionen understreger nødvendigheden af en yderligere styrkelse af anden søjle, især på baggrund af konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Bruxelles. I denne henseende bør overførslen fra første til anden søjle ses som et første skridt til den nødvendige udbygning af udviklingen af landdistrikterne, uden at dette foregriber fremtidige drøftelser.

Denne overgang til anden søjle såvel som dækningen af de nye finansieringsbehov, der følger af de nye markedsreformer, vil blive opnået ved hjælp af et nyt degressionssystem. Ved dette system indføres princippet om bidrag, der stiger i forhold til det samlede beløb for de direkte betalinger, en bedrift modtager, for at sikre, at nedsættelserne af de direkte betalinger er afbalancerede og enkle at anvende.

2. INDVIRKNINGEN AF DE FORESLÅEDE REFORMER

Med de foreslåede tilpasninger af foranstaltningerne inden for den fælles landbrugspolitik opnås der maksimal fleksibilitet i produktionsbeslutningerne og en betydelig forenkling af den måde, hvorpå støtten ydes til producenterne, samtidig med, at de garanteres stabile indkomster. Ved gennemførelsen af disse tilpasninger bortfalder en stor del af de incitamenter i det nuværende støttesystem, der har negativ indflydelse på miljøet, anvendelsen af retsforskrifterne forbedres, og mere bæredygtige driftsmetoder fremmes. De vil også føre til en betydelig forenkling af den fælles landbrugspolitik, lette udvidelsesprocessen og hjælpe med til at forsvare den fælles landbrugspolitik i WTO.

De foreslåede tilpasninger supplerer EU's mål på internationalt plan, nemlig at sikre, at udviklingslandene får de fulde fordele ved udvidelsen af verdenshandelen samtidig med, at fødevaresikkerheden opretholdes. Som det fremgår af konsekvensanalysen, forventes forslagene i kraft af, at støtten går til mere ekstensive driftsmetoder og den interne støtte bliver mindre forstyrrende for samhandelen, at reducere de mængder, der kan gå til eksport, hvorved de medvirker til at få verdensmarkedspriserne til at stige, hvilket er til gavn for landbrugssektoren i udviklingslandene.

Disse tilpasninger er nødvendige for at sikre, at EU kan skabe en bæredygtig og forudsigelig politisk ramme for den europæiske landbrugsmodel i de kommende år. Den nye budgetramme gør disse ændringer endnu mere presserende. De vil sætte EU i stand til at bevare en stabil landbrugspolitik i fremtiden, sikre en gennemsigtig og mere retfærdig fordeling af indkomststøtten til landbrugerne og bedre imødekomme forbrugernes og skatteborgernes ønsker.

2.1. De økonomiske virkninger

Kommissionen har offentliggjort en detailleret konsekvensanalyse af de tilpasninger, der er foreslået i midtvejsrevisionen [2]. De generelle konklusioner af denne analyse er, at de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag trods de beskedne ændringer i den samlede støtte vil indebære en bedre fordeling af ressourcerne mellem produkterne og en mere effektiv indkomstoverførsel.

[2] Yderligere oplysninger fås på http://europa.eu.int/comm/agriculture/ publi/reports/mtrimpact/index_en.htm.

Der forudses en lille nedgang i EU's kornproduktion i alle analyserne, hovedsagelig på grund af gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger, forslaget om CO2-kredit og nedsættelsen af støttepriserne. Denne udvikling vil hovedsagelig være en følge af et mindre kornareal, for i de fleste analyser forventes der en stigning i gennemsnitsudbytterne. Hvede ser ud til at blive mindre berørt heraf end foderkorn, da hvedeproducenterne kan regne med en gunstigere prisudvikling på verdensmarkedet end producenterne af det meste foderkorn.

Indvirkningen af de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag på oliefrøproduktionen er mindre entydige, omend de fleste analyser snarere viser en lille nedgang i produktionen af oliefrø til fødevarebrug. Ifølge Kommissionens analyse vil CO2-kreditbetalingerne medføre en forhøjelse af produktionen af energiafgrøder, navnlig oliefrø, hovedsagelig på bekostning af kornproduktionen.

Gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger i husdyrsektoren vil medføre en vis tilbagegang i produktionen af okse- og fårekød, da den vil fremme ekstensiveringen af produktionssystemerne og derved få markedspriserne til at stige med positive virkninger for husdyrproducenternes indkomster.

Indvirkningen af de ved midtvejsrevisionen fremsatte forslag på landbrugsindkomsterne menes i almindelighed at være ret begrænsede for EU's landbrugssektor som helhed, idet virkningerne fra sektor til sektor og region til region dog muligvis vil variere.

Selv om gennemførelsen af frakoblingen af de direkte betalinger vil indebære en indkomststigning i husdyrsektoren (gennem højere markedspriser), vil denne stigning stort set blive opvejet på sektorniveau af den negative virkning, som nedgangen i markedspriserne for foderkorn får på indkomsterne på grund af afskaffelsen af intervention for rugs vedkommende.

2.2. Budgetvirkninger

For EU-15 giver de foreslåede foranstaltninger en anslået besparelse på 337 mio. EUR i regnskabsåret 2006 og omkring 186 mio. EUR fra 2010. Det skyldes, at de besparelser, der følger af forslagene om markedsforanstaltninger, er større end virkningerne af forslagene om direkte støtte, der anslås til mere end 729 mio. EUR i 2006 og omkring 1 610 mio. EUR fra 2010.

For de tiltrædende lande er den finansielle virkning i 2010 dog ensbetydende med en ekstraudgift på ca. 88 mio. EUR, som årligt stiger til ca. 241 mio. EUR i 2013 som følge af den direkte støttes stigende andel af deres samlede udgifter.

For at de samlede udgifter kan holdes inden for den nye øvre grænse, der er blevet besluttet i Bruxelles for finansieringen af markedsforanstaltninger og direkte støtte i et Europa, der udvides til 25 medlemsstater, foreslås en nedsættelse af den direkte støtte for EU-15 fra regnskabsåret 2007, jf. følgende tabel:

EU-25: Forventede udgifter for rubrik 1a - reformforslag

>TABELPOSITION>

3. MIDTVEJSREVISIONEN OG DE TILTRÆDENDE LANDE

I overensstemmelse med de interne ordninger for gennemførelse af informations- og konsultationsproceduren for vedtagelse af visse beslutninger og andre foranstaltninger, der skal træffes i perioden forud for tiltrædelsen, vil Kommissionen fremsende de vedlagte forslag til midtvejsrevision til de tiltrædende lande efter fremsendelsen til Rådet. Hvert af de tiltrædende lande kan anmode om en drøftelse af disse forslag i henhold til betingelserne i de ovennævnte ordninger. [3]

[3] DE INTERNE ORDNINGER FOR GENNEMFØRELSE AF INFORMATIONS- OG KONSULTATIONSPROCEDUREN FOR VEDTAGELSE AF VISSE BESLUTNINGER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES I PERIODEN FORUD FOR TILTRÆDELSEN, ER ENDNU IKKE BLEVET VEDTAGET AF KOMMISSIONEN.

4. BESKRIVELSE AF FORSLAGENE

4.1. Stabilisering af markederne og forbedring af de fælles markedsordninger

Markafgrøder

Korn

Der foreslås en endelig nedsættelse på 5 % (af de 20 %, der blev foreslået i Agenda 2000) for at bringe interventionsprisen for korn ned på 95,35 EUR/t fra 2004/05 og derved sikre, at intervention bliver et ægte sikkerhedsnet. For at undgå yderligere ophobning af interventionslagre udelukkes rug fra intervention.

Med interventionens aftagende rolle vil en sæsonbestemt korrektion for interventionsprisen ikke længere være berettiget. Det foreslås derfor, at ordningen med månedlige forhøjelser afskaffes. Der skal ikke længere anvendes produktionsrestitutioner for stivelse og visse afledte produkter.

Som følge af nedsættelsen af interventionsprisen for korn vil arealbetalingerne for korn og andre relevante markafgrøder blive forhøjet fra 63 EUR til 66 EUR/t. De kommer til at indgå i enkeltbetalingen pr. bedrift.

Proteinafgrøder

Det nuværende supplement for proteinafgrøder(9,5 EUR/t) vil blive opretholdt og ændret til en afgrødespecifik arealbetaling på 55,57 EUR/ha. Den vil blive betalt inden for grænserne af et nyt garanteret maksimumsareal på 1,4 mio. ha.

Hård hvede

Supplementet for hård hvede i traditionelle produktionsområder vil blive nedsat fra 344,5 EUR/ha til 250 EUR/ha og inkluderet i enkeltbetalingen pr. bedrift. Den særlige støtte til andre regioner, hvor der ydes støtte for hård hvede, som for øjeblikket er fastsat til 139,5 EUR/ha, vil gradvis blive afviklet. Nedsættelserne vil blive gennemført over tre år begyndende i 2004.

Der vil blive indført en ny præmie for at forbedre kvaliteten af hård hvede til anvendelse i produktionen af fine gryn og pasta. Præmien vil blive udbetalt i traditionelle produktionsområder til producenter, der anvender en vis mængde certificeret frø af udvalgte sorter. Der vil blive udvalgt sorter, som opfylder de kvalitetskrav, der gælder for produktion af fine gryn og pasta. Præmien er på 40 EUR/ha og betales inden for grænserne af det garanterede maksimumsareal, som på nuværende tidspunkt er gældende i de traditionelle produktionsområder.

Kartofler til stivelsesfremstilling

I forordning (EØF) nr. 1766/92 er der fastsat bestemmelser om en direkte betaling til producenter af kartofler til stivelsesfremstilling. Beløbet blev fastsat til 110,54 EUR pr. ton som led i Agenda 2000. 50 % af denne betaling vil blive inkluderet i enkeltbetalingen pr. bedrift på grundlag af de historiske leverancer til industrien. Den resterende del vil blive bevaret som afgrødespecifik betaling for kartofler til stivelsesfremstilling. Minimumsprisen afskaffes også.

Tørret foder

Støtten for tørret foder vil blive omfordelt mellem producenterne og forarbejdningsindustrien. Den direkte støtte til producenterne vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift baseret på de historiske leverancer til industrien. For at tage hensyn til de gældende nationale garanterede mængder vil der blive anvendt nationale lofter.

I en overgangsperiode på 4 år vil der gælde en forenkelt støtteordning i form af en enkelt udbetaling til industrien for kunstørret og soltørret foder med et udgangsbeløb, der nedsættes kontinuerligt fra 33 EUR/t i 2004/05. De respektive nationale garantimængder vil blive slået sammen.

Frø

Ved forordning (EØF) nr. 2358/71 blev der fastsat støtte til produktion af udvalgte frøsorter. Støtten, der på nuværende tidspunkt betales pr. ton produceret frø, vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift. Den vil blive beregnet ved, at det antal tons, hvortil der er ydet støtte, multipliceres med det beløb, der er fastlagt i henhold til artikel 3 i ovennævnte forordning.

Ris

For at genoprette markedsligevægten, der hovedsagelig er påvirket af initiativet Alt undtagen våben, foreslår Kommissionen en engangsnedsættelse af interventionsprisen på 50 % til en reel støttepris på 150 EUR/t svarende til verdensmarkedspriserne. For at stabilisere producentindkomsterne vil den nuværende direkte støtte blive forhøjet fra 52 EUR/t til 177 EUR/t, en sats, der svarer til den samlede godtgørelse for korn under 1992- og Agenda 2000-reformen. Heraf bliver 102 EUR/t en del af enkeltbetalingen pr. bedrift og udbetales på grundlag af de historiske rettigheder inden for grænserne af det nuværende garanterede maksimumsareal. De resterende 75 EUR/t multipliceret med 1995-reformudbyttet vil blive udbetalt som en afgrødespecifik støtte. Det garanterede maksimumsareal fastsættes til gennemsnittet for 1999-2001 eller til det nuværende garanterede maksimumsareal alt efter, hvilket areal der er mindst. Der vil blive indført en ordning med privat oplagring, som udløses, når markedsprisen bliver lavere end den reelle støttepris. Desuden vil der blive udløst særlige foranstaltninger, når markedspriserne falder til under 120 EUR/t.

Nødder

Det nuværende system vil blive afløst af en årlig standardbetaling på 100 EUR/ha, som gives for et garanteret maksimumsareal på 800 000 ha opdelt i nationale garanterede arealer. Medlemsstaterne kan forhøje dette beløb med et årligt maksimumsbeløb på 109 EUR pr. ha.

Mælk og mejeriprodukter

For at skabe stabile udsigter for mælkeproducenterne foreslår Kommissionen, at en reformeret mælkekvoteordning forlænges indtil mejeriåret 2014/15.

I marts 1999 besluttede Det Europæiske Råd i Berlin at udsætte ikrafttrædelsen af reformen i mejerisektoren af budgethensyn. Da der uventet er blevet budgetmidler til rådighed i de nuværende finansielle overslag, er det Kommissionens faste overbevisning, at den mejerireform, der blev vedtaget i Berlin, bør fremrykkes et år, så målene for reformen kan opfyldes og fordelene herved udnyttes snarest muligt. Desuden er det nødvendigt at foretage en yderligere nedsættelse af støtteprisen for mælk med en tilsvarende kvoteforhøjelse på 1 % pr. år i 2007 og 2008 baseret på referencemængderne efter den fulde gennemførelse af Agenda 2000.

Den forudsete faste nedsættelse på 5 % om året vil blive afløst af asymmetriske nedsættelser af interventionsprisen på 3,5 % om året for skummetmælkspulver og 7 % om året for smør i femårsperioden. Som helhed svarer denne nedsættelse af priserne for smør på 35 % og af priserne for skummetmælkspulver på 17,5 % til en samlet nedsættelse af EU's indikativpris for mælk på 28 % over 5 år. Interventionsopkøb af smør vil blive suspenderet over en grænse på 30 000 tons om året. Opkøb over denne grænse foreslås foretaget ved licitation.

Der vil blive givet yderligere kompensation i 2007 og 2008 i form af direkte betalinger efter samme beregningsmetode som i Agenda 2000. Alle betalinger i mejerisektoren vil blive integreret i enkeltbetalingen pr. bedrift.

4.2. Frafkobling af den direkte støtte - indførelse af en enkelt betaling pr. bedrift

De fleste af præmierne under de forskellige markedsordninger vil blive afløst af en enkelt betaling pr. bedrift. Landbrugerne vil få en enkelt betaling baseret på et referencebeløb, som dækker betalinger for markafgrøder, okse- og kalvekød (inklusive POSEI-ordningen og øerne i Det Ægæiske Hav), mælk og mejeriprodukter, får og geder, kartoffler til stivelsesfremstilling, bælgplanter, ris, frø og tørret foder i referenceperioden 2000 til 2002.

Denne enkeltbetaling pr. bedrift vil blive opdelt i betalingsrettigheder for at lette overførsler. Hver rettighed vil blive beregnet ved, at referencebeløbet divideres med det antal hektar, som ligger til grund for dette beløb (inklusive fodererarealet) i referenceårene.

I ansøgningen om betaling ifølge rettigheden skal antallet af støtteberettigede hektar opgives defineret som ethvert landbrugsareal på bedriften. Det støtteberettigede antal hektar omfatter ikke arealer med flerårige afgrøder, skov og arealer, der anvendes til andre formål end landbrug pr. 31. december 2002. For husdyrproduktion uden et tilsvarende tilliggende eller i de tilfælde, hvor rettigheden overstiger 10 000 EUR, gælder der en særlig betalingsrettighed med dertil svarende betingelser. Der vil blive fastlagt nationale lofter over betalingen pr. bedrift og den særlige betaling. 1 % af dette beløb vil blive reserveret til nødsituationer.

Rettigheder kan overføres med eller uden jorden mellem landbrugere i samme medlemsstat. En medlemsstat kan fastlægge regioner, hvor overførslerne er begrænsede. Desuden kan medlemsstaterne tilpasse rettighederne efter regionale gennemsnit.

Landbrugerne kan anvende dette areal til ethver landbrugsaktivitet bortset fra flerårige afgrøder. Enhver rettighed, som ikke er blevet udnyttet i en periode på højst 5 år vil, medmindre der er tale om force majeure og særlige omstændigheder, gå til en national reserve.

Styrkelse af normerne vedrørende miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd og arbejdssikkerhed

Der vil gælde obligatorisk krydsoverensstemmelse med lovfæstede europæiske normer inden for miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd og arbejdssikkerhed på bedriftsniveau. Som et nødvendigt supplement til frakoblingen for at undgå, at jord opgives med de deraf følgende miljømæssige problemer, vil de, der modtager direkte betalinger, også skulle bevare al landbrugsjord i god landbrugsmæssig stand.

Dette kommer til at gælde som en helhedsstrategi for den enkelte bedrift, og der vil blive anvendt sanktioner i tilfælde af, at kravene ikke overholdes på en betalingsmodtagers bedrift. Alle sektorer og både udnyttet og uudnyttet landbrugsjord vil være omfattet.

For landbrugere, der modtager enkeltbetalingen eller andre direkte betalinger som led i den fælles landbrugspolitik, og som ikke overholder disse lovfæstede normer, vil der blive anvendt et sanktionssystem. Sanktionen får form af delvis nedsættelse eller bortfald af støtten (afhængig af, hvor alvorlig sagen er).

Bedriftsrådgivningssystem

Bedriftsrådgivningssystemet bliver obligatorisk som en del af kravene om krydsoverensstemmelse. Systemets indførelse vil i første omgang være begrænset til producenter, der modtager over 15 000 EUR om året i direkte betalinger eller har en omsætning på over 100 000 EUR om året. Andre landbrugere skal kunne tilslutte sig systemet på frivillig basis. Denne service vil rådgive gennem tilbagemelding til landbrugerne om, hvordan normer og god praksis anvendes i produktionsprocessen. Bedriftsrevisionerne kommer til at omfatte struktureret og regelmæssig statusopgørelse og registrering af materialestrømme og processer, der findes relevante for et bestemt målemne (miljø, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd). Der vil kunne ydes støtte til bedriftsrevisioner i forbindelse med udviklingen af landdistrikterne.

Langsigtet miljøvenlig jordudtagning

Producenter, der for øjeblikket skal opfylde jordudtagningsforpligtelsen, vil fortsat skulle udtage et areal svarende til 10 % af deres nuværende areal med korn, oliefrø og proteinafgrøder som en forudsætning for at modtage enkeltbetalingen pr. bedrift. Denne forpligtelse kommer ikke til at gælde for økologisk landbrug for det pågældende areal. De udtagne arealer indgår ikke i omdriften og bør hverken anvendes til landbrugsformål eller til produktion af afgrøder til kommercielle formål. Medlemsstaterne vil dog kunne tillade jordudtagning som led i omdriften, når dette er nødvendigt af miljømæssige grunde. I tilfælde af arealoverførsler skal det pågældende areal stadig være udtaget.

Støtte til energiafgrøder - en CO2-kredit

Kommissionen foreslår en støtte på 45 EUR/ha for energiafgrøder. Et garanteret EU-maksimumsareal på 1 500 000 ha vil være omfattet heraf. Støtten vil kun blive ydet for arealer, hvor der produceres i henhold til en kontrakt mellem landbrugeren og forarbejdningsindustrien, medmindre forarbejdningen gennemføres af landbrugeren på bedriften. Senest fem år efter energiafgrødeordningens indførelse vil Kommissionen forelægge Rådet en rapport om dens gennemførelse med forslag, hvis det er relevant.

Det Integrerede System for Forvaltning og Kontrol

Det Integrerede System for Forvaltning og Kontrol må tilpasses på grundlag af de nye bestemmelser om direkte støtte. Indførelsen af enkeltbetalingen pr. bedrift vil navnlig medføre en forenkling af et nøgleområde i det nuværende integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, da identifikation af markafgrøder og husdyrproduktion ikke længere vil være afgørende for den nye enkeltbetaling pr. bedrift, medmindre der er tale om produkter, hvortil der stadig ydes en afgrødespecifik betaling, såsom ris og hård hvede. Det nuværende overvågnings- og kontrolsystem for betalinger vil fortsat blive anvendt for at lette krydskontrollen mellem betalingsrettigheder og de arealer, der er nødvendige for at udløse dem. Systemet til identifikation af landbrugsparceller er derfor fortsat en afgørende bestanddel i det nye integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.

Støtteansøgningerne må fortsat være undergivet administrativ kontrol af arealernes støtteberettigelse og af, at de tilsvarende betalingsrettigheder foreligger. Denne administrative kontrol må suppleres med stikprøvevis kontrol på stedet, eventuelt med telemåling til kontrol af arealer. Denne kontrol og kontrol, som må koordineres af en udpeget ansvarlig myndighed, vil medføre støttenedsættelser eller udelukkelse fra støtte, hvis det konstateres, at betingelserne for støtteberettigelse ikke er blevet opfyldt.

Det bør bemærkes, at kontrol vedrørende krydsoverensstemmelse også vil være omfattet af det nye integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, som derfor ikke vil være begrænset til betingelser for støtteberettigelse. Forslaget repræsenterer således et fuldt integreret forvaltnings- og kontrolsystem. I denne henseende forudses det, at de kontrolsystemer, der allerede eksisterer i medlemsstaterne til kontrol af overholdelsen af lovfæstede forvaltningskrav og bestemmelsen om god landbrugsmæssig stand, kan anvendes som led i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, som de også skal være forenelige med. Dette gælder bl.a. systemet til identifikation og registrering af dyr i henhold til direktiv 92/102/EØF og forordning (EF) nr. 1760/2000. Systemet til forvaltning og kontrol af disse støtteordninger, der er fastsat i bilag IV til forslaget til horisontalforordning, skal også være foreneligt med det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.

4.3. Degression

For at sikre en mere afbalanceret støtte og skabe en forudsigelig og gennemsigtig ramme for imødekommelse af fremtidige finansieringsbehov foreslås et degressionssystem for perioden 2006-2012.

Betalingerne til en landbruger i et givet år vil blive nedsat på følgende måde:

>TABELPOSITION>

I det ovennævnte system går gradueringsandelen, der følger af degressionen, og som begynder med 1 % i 2006 og stiger til 6 % i 2011, til medlemsstaterne som yderligere EU-støtte til foranstaltninger, der skal indgå i deres programmering af landdistriktsudviklingen. Disse beløb vil blive fordelt mellem medlemsstaterne efter kriterierne landbrugsareal, beskæftigelse i landbruget og BNP pr. indbygger i købekraftspariteter. De resterende beløb vil være til rådighed til dækning af yderligere finansieringsbehov i forbindelse med nye markedsreformer. Der vil først blive anvendt degression og graduering i de nye medlemsstater, når de direkte betalinger er blevet indført op til det normale EU-niveau.

4.4. Konsolidering og styrkelse af udviklingen af landdistrikterne

Kommissionen foreslår, at rækkevidden af EU's støtte til udvikling af landdistrikterne udvides ved, at der indføres nye foranstaltninger, uden at dette foregriber den kommende debat om omlægning af politikken for udvikling af landdistrikterne. Disse foranstaltninger vil blive sat på den "menu" af foranstaltninger, der er til rådighed inden for anden søjle, uden at den grundlæggende ramme for gennemførelsen af støtten til landdistriktsudvikling derved ændres, hvilket Kommissionen mener ville virke mod hensigten på dette mellemstadium i den igangværende 2000-2006-programmeringsperiode.

De nye foranstaltninger, der foreslås, er alle ledsageforanstaltninger, og vil blive finansieret af EUGFL, Garantisektionen, på hele EU's område. Målgruppen for dem alle er hovedsagelig landbrugere. Det vil være op til medlemsstaterne og regionerne at afgøre, om de ønsker at indlemme disse foranstaltninger i deres programmer for udvikling af landdistrikterne. De nye foranstaltninger kommer til at omfatte følgende:

For det første indsættes der et nyt kapitel i forordning (EF) nr. 1257/1999 med titlen "Fødevarekvalitet", som omfatter to foranstaltninger:

- Incitamentskabende betalinger vil kunne ydes til landbrugere, der frivilligt deltager i EU-ordninger eller anerkendte nationale ordninger, som har til formål at forbedre kvaliteten af landbrugsprodukter og den anvendte produktionsproces og give forbrugerne garantier herfor. Denne støtte vil blive udbetalt årligt i en periode på højst 5 år op til maksimalt 1 500 EUR pr. bedrift i et givet år.

- Støtte til producentgrupper til aktiviteter, som har til formål at informere forbrugerne om og fremme de produkter, der er produceret under kvalitetsordninger, hvortil der ydes støtte i henhold til den ovennævnte foranstaltning. Offentlig støtte vil være tilladt op til højst 70 % af de støtteberettigede projektomkostninger.

For det andet indsættes der et nyt kapitel med titlen "Opfyldelse af normer", som omfatter to foranstaltninger:

- Mulighed for medlemsstaterne for at tilbyde midlertidig, gradvis aftagende støtte som en hjælp for landbrugerne til at tilpasse sig til indførelsen af krævende normer baseret på EU-forskrifterne vedrørende miljø, folke-, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og arbejdssikkerhed. Støtteniveauerne skal gradueres for at tage hensyn til omfanget af landbrugernes yderligere forpligtelser og driftsudgifter i forbindelse med indførelsen af en bestemt norm. Støtten vil blive ydet i form af et fast, gradvis aftagende beløb i en periode på højst fem år. Den øvre grænse for støtten bliver på 10 000 EUR pr. bedrift i et givet år. Der skal under ingen omstændigheder kunne udbetales støtte, hvis manglende opfyldelse af normer skyldes en individuel landbrugers manglende overholdelse af normer, der allerede indgår i den nationale lovgivning.

- Støtte til landbrugerne til delvis dækning af omkostningerne ved anvendelse af bedriftsrådgivning. Landbrugerne kan få offentlig støtte på højst 80 % af omkostningerne ved sådanne tjenesteydelser, første gang de benyttes, op til højst 1 500 EUR.

For det tredje vil der i det nuværende kapitel om miljøvenlige landbrugsforanstaltninger i forordning (EF) nr. 1257/1999 blive mulighed for at betale støtte til landbrugere, der i mindst 5 år forpligter sig til at forbedre dyrevelfærden på deres bedrift ud over, hvad god landbrugspraksis inden for husdyrbrug indebærer. Støtten vil blive udbetalt årligt på grundlag af de yderligere omkostninger og den indkomst, der går tabt, som følge af disse forpligtelser med en årlig betaling på højst 500 EUR pr. kreaturenhed.

Ud over endnu en række tekniske ændringer som følge af indførelsen af nye foranstaltninger foreslår Kommissionen, at ændringen af forordning (EF) nr. 1257/1999 som led i de foreliggende forslag benyttes som en lejlighed til også at forenkle og præcisere visse bestemmelser i Rådets forordning. Disse ændringer vedrører en præcisering af rækkevidden af kapitlerne om skovbrug og efteruddannelse og indsættelse i kapitlet om tilpasning og udvikling af landdistrikterne (de såkaldte artikel 33-foranstaltninger) af et nyt led vedrørende forvaltningsomkostningerne i forbindelse med lokale partnerskabsgrupper.

I 2004 undersøger Kommissionen, i hvilket omfang landdistriktsudviklingen bidrager til opfyldelsen af disse mål for bæredygtig udvikling, navnlig i relation til biodiversitet og gennemførelse af direktiv 92/43/EØF (habitatdirektivet). Samtidig vil det også blive overvejet, om der er mulighed for at udvide den støtte, der ydes til landbrugerne med henblik på opfyldelsen af de nyindførte EU-normer for fødevarekvalitet, så den også kommer til at omfatte små, traditionelle fødevareproducenter. Om nødvendigt vil Kommissionen fremsætte forslag om en forøgelse af den fælles landbrugspolitiks bidrag til opfyldelsen af disse mål.

2003/0006 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af støtteordninger for producenter af visse afgrøder

INDHOLDSFORTEGNELSE

AFSNIT I ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

AFSNIT II ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Kapitel 1 Krydsoverensstemmelse

Kapitel 2 Degression og graduering

Kapitel 3 Bedriftsrådgivningssystem

Kapitel 4 Integreret forvaltnings- og kontrolsystem

Kapitel 5 Andre almindelige bestemmelser

AFSNIT III ENKELTBETALINGSORDNING

Kapitel 1 Almindelige bestemmelser

Kapitel 2 Fastlæggelse af beløbet

Kapitel 3 Rettigheder

Afdeling 1 Arealbaserede rettigheder Afdeling 2 Særlige betalingsrettigheder Kapitel 4 Arealanvendelse under enkeltbetalingsordningen

Afdeling 1 Arealanvendelse Afdeling 2 Udtagning

Kapitel 5 Regional gennemførelse

AFSNIT IV ANDRE STØTTEORDNINGER

Kapitel 1 Særlig kvalitetspræmie for hård hvede

Kapitel 2 Præmie for proteinafgrøder

Kapitel 3 Afgrødespecifik betaling for ris

Kapitel 4 Arealbetaling for nødder

Kapitel 5 Støtte til energiafgrøder

Kapitel 6 Støtte til stivelseskartofler

AFSNIT V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

BILAG I Liste over støtteordninger, der opfylder kriterierne i artikel 1

BILAG II Nationale lofter omhandlet i artikel 11, stk. 2

BILAG III Lovgivningsbestemte forvaltningskrav omhandlet i artikel 3 og 4

BILAG IV Betingelser for god landbrugsmæssig stand

BILAG V IFKS-forenelige støtteordninger

BILAG VI Liste over direkte betalinger i forbindelse med enkeltbetalingen omhandlet i artikel 36

BILAG VII Beregning af det referencebeløb, der er nævnt i artikel 40

BILAG VIII Nationale lofter omhandlet i artikel 44

BILAG IX Traditionelle produktionsområder for hård hvede omhandlet i artikel 61

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [4],

[4] EFT C ... af ..., s. ...

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [5],

[5] EFT C ... af ..., s. ...

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [6],

[6] EFT C ... af ..., s. ...

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [7], og

[7] EFT C ... af ..., s. ...

ud fra følgende betragtninger:

(1) Der bør fastlægges fælles betingelser for direkte betalinger inden for den fælles landbrugspolitiks forskellige indkomststøtteordninger.

(2) Fuldstændig udbetaling af den direkte støtte bør kædes sammen med overholdelse af regler vedrørende landbrugsjord, landbrugsproduktion og landbrugsaktiviteter. Disse regler bør tjene til i de fælles markedsordninger at inkorporere basisnormer for miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd, landbrugernes arbejdssikkerhed og god landbrugsmæssig stand. Hvis disse basisnormer ikke overholdes, bør medlemsstaterne helt eller delvis inddrage den direkte støtte på grundlag af proportionale, objektive og graduerede kriterier. En sådan inddragelse bør ikke berøre de sanktioner, der nu er fastlagt eller senere fastlægges ved andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen eller den nationale lovgivning.

(3) For at bevare jorden i god landbrugsmæssig stand bør der fastlægges normer på en række områder, hvor der endnu ingen normer er. Disse normer bør baseres på god landbrugspraksis, uanset om der er et grundlag herfor i medlemsstaternes bestemmelser. Der bør derfor fastlægges en fællesskabsramme, inden for hvilken medlemsstaterne kan indføre normer under hensyntagen til de pågældende områders særlige karakteristika, herunder jordbunds- og klimaforhold og eksisterende landbrugssystemer (arealanvendelse, vekseldrift, landbrugspraksis) og landbrugsstrukturer.

(4) Da permanente græsarealer har en positiv miljøvirkning, bør der indføres foranstaltninger for at fremme bevarelsen af de eksisterende permanente græsarealer og undgå en massiv omlægning til agerjord.

(5) For at opnå en bedre balance mellem de politiske redskaber, der skal fremme bæredygtigt landbrug, og dem, der skal fremme udviklingen af landdistrikterne, bør der indføres et system for en gradvis nedsættelse af de direkte betalinger på et tvungent grundlag for hele Fællesskabet i årene 2007-2012. Alle direkte betalinger ud over visse beløb bør nedsættes med en bestemt procentsats hvert år. De sparede midler bør anvendes til, hvor det er relevant, at finansiere yderligere reformer af sektorer inden for den fælles landbrugspolitik. Kommissionen bør have beføjelser til at tilpasse de nævnte procentsatser, når det er relevant. Medlemsstaterne kan indtil 2007 fortsat anvende den nuværende graduering på frivilligt grundlag efter Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte [8].

[8] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 113. Forordning ændret ved forordning (EF) nr. 1244/2001 (EFT L 173 af 27.6.2001, s. 1).

(6) For at hjælpe landbrugerne med at leve op til normerne for et moderne højkvalitetslandbrug er det nødvendigt, at medlemsstaterne indfører et omfattende system for rådgivning til erhvervsmæssigt drevne bedrifter. Bedriftsrådgivningssystemet bør hjælpe landbrugerne med at blive mere bevidste om materialestrømme og driftsprocesser i forbindelse med normerne for miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd og arbejdssikkerhed uden på nogen måde at gribe ind i deres forpligtelse til og ansvar for at overholde disse normer.

(7) For at lette indførelsen af bedriftsrådgivningssystemet bør dette som et første skridt være obligatorisk som en del af krydsoverensstemmelseskravene for landbrugere, der modtager over et bestemt beløb pr. år i direkte betalinger eller har en omsætning på over et bestemt beløb. Andre landbrugere bør kunne indgå i systemet på frivillig basis. Da det drejer sig om rådgivning til landbrugerne, bør de oplysninger, der opnås under rådgivningsarbejdet, behandles fortroligt bortset fra i tilfælde af alvorlige overtrædelser af fællesskabslovgivningen eller den nationale lovgivning.

(8) Ifølge artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik [9] skal medlemsstaterne træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, virkelig er blevet gennemført og gennemført på behørig måde, og forebygge og forfølge uregelmæssigheder.

[9] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(9) For at forbedre forvaltnings- og kontrolmekanismernes effektivitet og nytte er det nødvendigt at tilpasse det system, der er indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger [10], så det også kommer til at omfatte enkeltbetalingsordningen, støtteordningerne for hård hvede, proteinafgrøder, energiafgrøder, ris, kartoffelstivelse og nødder samt kontrol af anvendelsen af reglerne for krydsoverensstemmelse, graduering og bedriftsrådgivningssystemet. Der bør åbnes mulighed for senere at medtage andre støtteordninger.

[10] EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1. Forordning senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 495/2001 (EFT L 72 af 14.3.2001, s. 6).

(10) Af hensyn til en effektiv kontrol og for at undgå, at der indgives flere støtteansøgninger til forskellige betalingsorganer i den enkelte medlemsstat, bør hver medlemsstat oprette et enhedssystem til registrering af identiteten af de landbrugere, der indgiver støtteansøgninger omfattet af det integrerede system.

(11) De forskellige komponenter i det integrerede system sigter mod en mere effektiv forvaltning og kontrol. For fællesskabsordninger, der ikke er omfattet af denne forordning, bør medlemsstaterne derfor kunne anvende systemet på den betingelse, at de ikke på nogen måde handler i modstrid med de pågældende bestemmelser.

(12) Som følge af systemets kompleksitet og de mange støtteansøgninger, der skal behandles, er det af afgørende betydning at anvende passende tekniske ressourcer og forvaltnings- og kontrolmetoder. Det integrerede system bør derfor i hver medlemsstat omfatte en elektronisk database, et system til identificering af landbrugsparceller, støtteansøgninger fra landbrugerne, et harmoniseret kontrolsystem og for enkeltbetalingsordningens vedkommende et system til identificering og registrering af betalingsrettigheder.

(13) For at de indsamlede data kan behandles og anvendes til efterprøvning af støtteansøgninger, er det nødvendigt at oprette ydedygtige elektroniske databaser, der især gør det muligt at foretage krydskontrol.

(14) Identificering af landbrugsparceller er et nøgleelement for en korrekt anvendelse af de areal-relaterede ordninger. Erfaringerne har vist, at de nuværende metoder er præget af visse mangler. Det bør derfor fastsættes, at der om nødvendigt skal oprettes et identificeringssystem ved hjælp af telemåling.

(15) Af forenklingshensyn bør medlemsstaterne kunne fastsætte, at der indgives en enkelt ansøgning for flere støtteordninger, og at den årlige ansøgning erstattes af en stående ansøgning, der kun skal bekræftes hvert år.

(16) Medlemsstaterne bør kunne anvende beløb, der bliver til rådighed som følge af betalingsnedsættelser ved graduering, til visse yderligere foranstaltninger i forbindelse med støtte til udvikling af landdistrikterne i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger [11].

[11] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

(17) Da det ikke kan forudses, hvilke beløb der bliver til rådighed som følge af krydsoverensstemmelse, tilstrækkelig lang tid i forvejen til, at disse beløb kan anvendes til yderligere foranstaltninger i forbindelse med støtte til udvikling af landdistrikterne, bør de pågældende beløb krediteres EUGFL, Garantisektionen, med undtagelse af en vis procentdel, som medlemsstaterne bør beholde.

(18) Betalingerne under Fællesskabets støtteordninger bør af de kompetente nationale myndigheder foretages fuldstændigt til modtagerne, jf. dog de i denne forordning omhandlede nedsættelser, og inden for bestemte tidsfrister.

(19) Den fælles landbrugspolitiks støtteordninger omfatter direkte indkomststøtte særlig med henblik på at sikre landbrugerne en rimelig levestandard. Dette mål hænger nøje sammen med bevarelsen af landdistrikterne. For at undgå fejlfordeling af fællesskabsmidlerne bør der ikke foretages støtteudbetalinger til landbrugere, der kunstigt har skabt betingelser for sådanne betalinger.

(20) De fælles støtteordninger må tilpasses udviklingen, om nødvendigt inden for korte frister. Modtagerne kan derfor ikke regne med, at støttebetingelserne forbliver uændrede, og bør være forberedt på en eventuel revision af ordningerne i lyset af markedsudviklingen.

(21) Som følge af de betydelige budgetvirkninger, støtten i form af direkte betalinger har, og for bedre at vurdere fællesskabsordningernes effekt bør disse underkastes en egentlig evaluering.

(22) En forøgelse af fællesskabslandbrugets konkurrenceevne og fremme af fødevarekvaliteten og miljønormer indebærer nødvendigvis en nedgang i de institutionelle priser for landbrugsvarer og en stigning i produktionsomkostningerne for landbrugsbedrifterne i Fællesskabet. For at nå disse mål og fremme et mere markedsorienteret og bæredygtigt landbrug er det nødvendigt at fuldføre overgangen fra produktionsstøtte til producentstøtte ved indførelse af et system med afkoblet indkomststøtte til hver bedrift. Mens afkoblingen ikke vil medføre nogen ændring af de beløb, der faktisk udbetales til landbrugerne, vil den gøre indkomststøtten betydeligt mere effektiv. Enkeltbetalingen til en bedrift bør derfor gøres betinget af krydsoverensstemmelse med kriterierne for miljø, dyrevelfærd og fødevarekvalitet.

(23) Et sådant system bør samle en række eksisterende direkte betalinger, som en producent modtager under forskellige ordninger, i en enkeltbetaling, der fastlægges på grundlag af tidligere rettigheder inden for en referenceperiode og tilpasses under hensyntagen til den fuldstændige gennemførelse af foranstaltningerne indført i forbindelse med Agenda 2000 og ændringerne af støttebeløbene fastlagt ved denne forordning.

(24) Da fordelene i form af administrativ forenkling vil blive større, hvis mange sektorer medtages, bør ordningen i første fase dække alle produkter, der indgår i ordningen for markafgrøder, samt bælgplanter, frø, oksekød og får. Medtagelsen af oksekød og får gør det nødvendigt at udvide ordningen til at omfatte nogle præmier, der udbetales for regionerne i den yderste periferi og De Ægæiske Øer som supplement til den direkte støtte under de pågældende markedsordninger, for at opnå yderligere forenkling og undgå at bibeholde en retlig og administrativ ramme for kvæg og får for et begrænset antal producenter i disse områder. De reviderede betalinger for ris og hård hvede og betalingen i mælkesektoren bør også medtages i ordningen. Desuden bør betalingerne for stivelseskartofler og tørret foder indgå i ordningen, mens de separate betalinger til forarbejdningsindustrien bør bevares.

(25) Der bør fastsættes særlige foranstaltninger for hamp for at sikre, at ulovlige afgrøder ikke kan skjules mellem afgrøder, der er berettigede til enkeltbetalingen, og den fælles markedsordning for hamp dermed påvirkes ugunstigt. Der bør derfor kun ydes arealbetalinger for arealer tilsået med hampesorter, der frembyder visse garantier med hensyn til indhold af psykotrope stoffer. Henvisningerne til de særlige foranstaltninger omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 af 27. juli 2000 om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion [12] bør tilpasses tilsvarende.

[12] EFT L 193 af 29.7.2000, s. 16. Forordning ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 651/2002 (EFT L 101 af 17.1.2002, s. 3).

(26) For at give landbrugerne frit valg med hensyn til, hvad der skal produceres på deres jord, herunder produkter, for hvilke støtten fortsat er koblet, og derigennem øge markedsorienteringen, bør enkeltbetalingen ikke være betinget af produktion af et specifikt produkt.

(27) Det beløb, landbrugeren er berettiget til under den nye ordning, bør fastlægges under henvisning til de beløb, han har modtaget i en referenceperiode. For at der kan tages hensyn til særlige situationer, bør der etableres en national reserve. Denne reserve bør også kunne anvendes til at lette nye landbrugeres deltagelse i ordningen. Enkeltbetalingen bør fastlægges på bedriftsniveau.

(28) Det samlede beløb, en bedrift er berettiget til, bør opdeles i dele (betalingsrettigheder) og kædes sammen med et bestemt antal støtteberettigede hektar, som skal fastlægges, for at lette overdragelsen af præmierettigheder. For at undgå spekulative overdragelser, der fører til akkumulering af betalingsrettigheder uden et tilsvarende landbrugsgrundlag, bør det fastsættes, at der ved ydelse af støtten skal være en forbindelse mellem rettighederne og et bestemt antal støtteberettigede hektar, og at der skal være mulighed for at begrænse overdragelsen af rettigheder inden for en region. Der bør fastsættes særlige bestemmelser om støtte, der ikke direkte er knyttet til et areal, under hensyntagen til den særlige situation for fåre- og gedeavl.

(29) For at sikre, at støtten og rettighederne som helhed kan holdes på et niveau, der ikke overstiger de nuværende budgetgrænser på fællesskabsplan eller nationalt plan og, hvis relevant, regionalt plan, bør der fastsættes nationale lofter, der beregnes som summen af alle midler, der i hver medlemsstat ydes til betaling af støtte under de relevante støtteordninger. Der bør anvendes proportionale nedsættelser, hvis loftet overskrides.

(30) For at bevare udtagningens fordele med hensyn til begrænsning af udbuddet og samtidig styrke dens miljøfordele under det nye støttesystem, bør udtagningsbetingelserne for agerjord fastholdes.

(31) For at opnå den fornødne smidighed til, at der kan tages hensyn til særlige situationer, bør medlemsstaterne have mulighed for at fastlægge en vis balance mellem individuelle betalingsrettigheder og regionale eller nationale gennemsnit.

(32) For at produktionen af hård hvede kan bevare sin betydning i de traditionelle produktionsområder er det samtidig med en styrkelse af støtten til hård hvede, der opfylder visse minimumskvalitetskrav, hensigtsmæssigt i en overgangsperiode at nedsætte det nuværende særlige tillæg for hård hvede i traditionelle områder og at afskaffe den særlige støtte i etablerede områder. Kun produktion af hård hvede, der er egnet til fremstilling af semulje- og pastaprodukter, bør være berettiget til denne støtte.

(33) For at styrke de proteinrige afgrøders betydning og give et incitament til forøgelse af produktionen heraf bør der ydes en supplerende betaling til producenter af disse afgrøder. For at sikre en korrekt anvendelse af den nye ordning bør der fastlægges betingelser for støtteberettigelse. Der bør fastsættes et maksimalt garantiareal og anvendes proportionale nedsættelser, hvis dette overskrides.

(34) For at produktionen af ris kan bevare sin betydning i de traditionelle produktionsområder bør der ydes en supplerende betaling til risproducenter. For at sikre en korrekt anvendelse af den nye ordning bør der fastlægges betingelser for støtteberettigelse. Der bør fastsættes nationale basisarealer og anvendes nedsættelser, hvis disse overskrides.

(35) Der bør indføres nye støtteordninger for nødder for at undgå, at nøddeproduktionen eventuelt ophører i de traditionelle områder, med de deraf følgende negative virkninger for miljøet og landdistrikterne, herunder sociale og økonomiske virkninger. For at sikre en korrekt anvendelse af de nye ordninger bør der fastlægges betingelser for støtteberettigelse, herunder en minimumstæthed for træer og en minimumsstørrelse for arealet. For at imødekomme særlige behov bør medlemsstaterne kunne yde en tillægsstøtte.

(36) For at undgå budgetoverskridelser bør der fastsættes et maksimalt garantiareal og anvendes proportionale nedsættelser, hvis dette overskrides, dog kun i de medlemsstater, der overskrider deres areal. For at sikre en afbalanceret anvendelse i hele Fællesskabet bør dette areal fordeles i forhold til medlemsstaternes nøddeproduktionsarealer. Medlemsstaterne bør være ansvarlige for fordelingen af arealerne på deres område. Arealer omfattet af forbedringsplaner bør ikke være berettigede til støtte under den nye ordning, før planen er udløbet.

(37) For at udnytte de gode resultater af forbedringsplanerne ved udbudsgruppering kan medlemsstaterne gøre berettigelsen til fællesskabsstøtte og national støtte betinget af medlemskab af producentorganisationer. For at undgå afbrydelser må der sikres en gnidningsløs overgang til den nye ordning.

(38) Der ydes i øjeblikket støtte til energiafgrøder i kraft af muligheden for at dyrke industriafgrøder på udtagne arealer. Energiafgrøder tegner sig for den største nonfoodproduktion på udtagne arealer. Der bør indføres en særlig støtte til energiafgrøder med det formål at øge kuldioxidsubstitutionen. Ved arealfordelingen mellem medlemsstaterne bør der tages hensyn til den historiske produktion af energiafgrøder på udtagne arealer og byrdefordelingsordningen for CO2-forpligtelserne samt de nuværende basisarealer for hovedafgrøder. Ordningerne bør revideres efter en bestemt periode under hensyntagen til gennemførelsen af Fællesskabets biobrændselsinitiativ.

(39) For at bevare stivelsesproduktionen i de traditionelle produktionsområder og anerkende kartoffelproduktionens rolle i den agronomiske cyklus bør der ydes en supplerende betaling til producenter af kartoffelstivelse. For så vidt som systemet for betalinger til producenter af stivelseskartofler delvis skal medtages i enkeltbetalingsordningen og som følge af afskaffelsen af minimumsprisen for stivelseskartofler og refusionerne for stivelsesproduktion bør Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse [13] også ændres.

[13] EFT L 197 af 30.7.1994, s. 4. Forordning senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 962/2002 (EFT L 149 af 7.6.2002, s. 1).

(40) Som følge af ovennævnte ændringer og nye bestemmelser bør Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92, (EF) nr. 1577/96 af 30. juli 1996 om indførelse af en særlig støtte for visse bælgplanter [14] og (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder [15] ophæves. Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 bør også ophæves, dog med undtagelse af artikel 2a og artikel 4, 5 og 11, der fastsætter særlige midlertidige og frivillige ordninger, der udløber i henholdsvis 2005 og 2006.

[14] EFT L 206 af 16.8.1996, s. 4.

[15] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1.

(41) De særlige bestemmelser vedrørende direkte betalinger i Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav [16], (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris [17], (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød [18], (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter [19], (EF) nr. 1452/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de franske oversøiske departementer og om ændring af direktiv 72/462/EØF og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 525/77 og nr. 3763/91 (Poseidom) [20], (EF) nr. 1453/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1600/92 (Poseima) [21], (EF) nr. 1454/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1601/92 (Poseican) [22] og (EF) nr. 2529/2001 af 19. december 2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød [23] har i realiteten mistet deres substans og bør derfor udgå.

[16] EFT L 184 af 27.7.1993, s. 1.

[17] EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18.

[18] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

[19] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48.

[20] EFT L 198 af 21.7.2001, s. 11.

[21] EFT L 198 af 21.7.2001, s. 26.

[22] EFT L 198 af 21.7.2001, s. 45.

[23] EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.

(42) De til gennemførelse af denne forordning nødvendige foranstaltninger bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [24] -

[24] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1 Anvendelsesområde

Denne forordning fastsætter:

- fælles regler for direkte betalinger under de af den fælles landbrugspolitiks støtteordninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, undtagen støtteordningerne i forordning (EF) nr. 1257/1999

- en indkomststøtte til landbrugerne (i det følgende benævnt "enkeltbetalingsordningen")

- støtteordninger for producenter af hård hvede, proteinafgrøder, ris, nødder, energiafgrøder og kartoffelstivelse.

Artikel 2 Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "landbruger" en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer - uanset hvilken retlig status sammenslutningen og dens medlemmer har i henhold til national ret - hvis bedrift befinder sig på Fællesskabets område som omhandlet i traktatens artikel 299, og som udøver en landbrugsaktivitet

b) "bedrift" alle de produktionsenheder, som landbrugeren driver, og som befinder sig på en og samme medlemsstats område

c) "landbrugsaktivitet" produktion, avl eller dyrkning af landbrugsprodukter, herunder høst, malkning og husdyrproduktion, eller bevarelse af jorden i god landbrugsmæssig stand som fastlagt i henhold til artikel 5

d) "direkte betaling" en betaling ydet direkte til landbrugerne under en af de i bilag I anførte støtteordninger

e) "betalinger i et givet kalenderår" betalinger, der er eller vil blive ydet for det pågældende år, herunder alle betalinger for andre perioder, der begynder i det pågældende kalenderår.

AFSNIT II ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Kapitel 1 Krydsoverensstemmelse

Artikel 3 Hovedkrav

1. Den landbruger, der modtager direkte betalinger, skal overholde de lovgivningsbestemte forvaltningskrav, der er omhandlet i bilag III, og betingelserne for god landbrugsmæssig stand som fastlagt i henhold til artikel 5.

2. Den kompetente nationale myndighed sørger for, at landbrugeren får en liste over de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og de betingelser for god landbrugsmæssig stand, der skal overholdes.

Artikel 4 Lovgivningsbestemte forvaltningskrav

1. De i bilag III omhandlede lovgivningsbestemte forvaltningskrav fastlægges ved fællesskabslovgivning på følgende områder:

- folkesundhed, dyresundhed og plantesundhed

- arbejdssikkerhed

- miljø

- dyrevelfærd.

2. I forbindelse med denne forordning anvendes de i bilag III anførte retsakter med de til enhver tid vedtagne ændringer deraf.

Artikel 5 Betingelser for god landbrugsmæssig stand

Medlemsstaterne fastlægger betingelser for god landbrugsmæssig stand under hensyntagen til rammerne omhandlet i bilag IV.

Medlemsstaterne sikrer, at arealer, der den 31. december 2002 var permanente græsarealer, forbliver permanente græsarealer.

Artikel 6 Betalingsnedsættelse eller -udelukkelse s

1. Såfremt de lovgivningsbestemte forvaltningskrav eller betingelserne for god landbrugsmæssig stand ikke overholdes, nedsættes eller annulleres de samlede direkte betalinger, der skal ydes i det kalenderår, hvor den manglende overholdelse finder sted, efter anvendelse af artikel 10 i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne fastsat i henhold til artikel 7.

2. De i stk. 1 omhandlede nedsættelser eller udelukkelser anvendes kun, hvis den manglende overholdelse vedrører:

a) en aktivitet i forbindelse med landbrugsvarer som anført i listen i bilag I til traktaten, herunder bomuld, men med undtagelse af fiskevarer

b) et landbrugsareal tilhørende bedriften, herunder parceller omfattet af langtidsudtagning

c) den arbejdsstyrke, herunder den midlertidige arbejdsstyrke, der på bedriften anvendes til landbrugsaktiviteter.

Artikel 7 Gennemførelsesbestemmelser for nedsættelse eller udelukkelse

1. Gennemførelsesbestemmelserne for de i artikel 6 omhandlede nedsættelser og udelukkelser fastsættes efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2. Der tages i den forbindelse hensyn til, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og til kriterierne i stk. 2, 3 og 4.

2. I tilfælde af uagtsomhed kan nedsættelsesprocenten ikke overstige 10 % og for gentagen manglende overholdelse 20 %.

3. I tilfælde af forsætlig manglende overholdelse kan nedsættelsesprocenten ikke være mindre end 50 %, og den kan gå helt op til fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger og gælde i et eller flere kalenderår.

4. I et enkelt kalenderår kan de samlede nedsættelser og udelukkelser dog ikke overstige det samlede beløb omhandlet i artikel 6, stk. 1.

Artikel 8 Supplerende lovgivningsbestemte forvaltningskrav

Såfremt en medlemsstat skønner, at der bør tilføjes et supplerende lovgivningsbestemt forvaltningskrav til listen i bilag III, forelægger den Kommissionen en anmodning herom.

Et sådant supplerende lovgivningsbestemt forvaltningskrav kan tilføjes til listen i bilag III efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2.

Artikel 9 Beløb fremkommet som følge af krydsoverensstemmelse

Det beløb, der fremkommer som følge af anvendelsen af dette kapitel, krediteres EUGFL, Garantisektionen. Medlemsstaterne kan tilbageholde 20 % af disse beløb.

Kapitel 2 Degression og graduering

Artikel 10 Degression

1. Alle direkte betalinger, der i et givet kalenderår skal foretages til en landbruger under støtteordningerne anført i bilag I og loftet anført i bilag VIII, nedsættes for hvert år indtil 2012 med følgende procenter:

- 1 % i 2006

- 4 % i 2007

- 12 % i 2008

- 14 % i 2009

- 16 % i 2010

- 18 % i 2011

- 19 % i 2012.

2. De i stk. 1 nævnte procenter kan ændres efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2.

Artikel 11 Tillægsstøtte

1. Der ydes en tillægsstøtte til de landbrugere, der modtager direkte betalinger i henhold til denne forordning. Dette beløb beregnes således:

a) for de første 5 000 EUR i direkte betalinger er tillægsstøtten lig med det beløb, der fremkommer ved anvendelse af nedsættelsesprocenten for det pågældende kalenderår i henhold til artikel 10. Hvis landbrugeren modtager mindre end 5 000 EUR, beregnes tillægsstøtten forholdsmæssigt

b) for beløbet over 5 000 EUR og indtil 50 000 EUR er tillægsstøtten lig med halvdelen af det beløb, der fremkommer ved anvendelse af nedsættelsesprocenten for det pågældende kalenderår i henhold til artikel 10 reduceret med de i artikel 12 nævnte procentpoint. Hvis landbrugeren modtager mindre end 50 000 EUR, beregnes tillægsstøtten forholdsmæssigt.

2. De samlede tillægsstøttebeløb, der kan ydes i en medlemsstat i et kalenderår, kan ikke overstige de i bilag II anførte lofter. Medlemsstaterne foretager om nødvendigt en lineær procenttilpasning af tillægsstøtten for at sikre overholdelse af lofterne i bilag II.

3. De i artikel 10 omhandlede nedsættelser anvendes ikke for tillægsstøtten.

Artikel 12 Graduering

1. De beløb, der fremkommer ved anvendelse af følgende procentpoint af nedsættelserne omhandlet i artikel 10, stilles til rådighed som yderligere fællesskabsstøtte til foranstaltninger inden for programmeringen af landdistriktsudviklingen finansieret under EUGFL, Garantisektionen, i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999:

- 2006: 1 %,

- 2007: 2 %,

- 2008: 3 %,

- 2009: 4 %,

- 2010: 5 %,

- 2011: 6 %,

- 2012: 6 %.

2. De i stk. 1 omhandlede beløb fordeles efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2, til de pågældende medlemsstater på grundlag af følgende kriterier:

- landbrugsareal

- landbrugsbeskæftigelse

- bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i købekraft.

Kapitel 3 Bedriftsrådgivningssystem

Artikel 13 Bedriftsrådgivningssystem

1. Medlemsstaterne opretter et system for rådgivning af landbrugerne om areal- og bedriftsforvaltning (i det følgende benævnt "bedriftsrådgivningssystem"), der iværksættes af en eller flere udpegede myndigheder eller af private organer, der er godkendt ifølge artikel 16.

2. Rådgivningsarbejdet skal mindst omfatte de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugsmæssig stand omhandlet i kapitel 1.

Artikel 14 Betingelser

1. Medlemsstaterne sikrer, at alle landbrugere, der modtager mere end 15 000 EUR i direkte betalinger pr. år eller har en omsætning på mere end 100 000 EUR pr. år, deltager i bedriftsrådgivningssystemet inden for en periode på fem år fra den 1. januar 2005 at regne i et minimumsomfang svarende til 15 % pr. år.

2. Andre landbrugere end de i stk. 1 omhandlede kan deltage i bedriftsrådgivningssystemet på frivillig basis.

Artikel 15 Tilsynsmyndighed

Såfremt bedriftsrådgivningssystemet iværksættes af private organer, udpeger medlemsstaterne en myndighed, der er ansvarlig for godkendelse af og tilsyn med disse organer (i det følgende benævnt "tilsynsmyndigheden").

Artikel 16 Godkendelse af private organer

1. Et privat organ kan kun godkendes af tilsynsmyndigheden i den medlemsstat, hvor det har sit hovedforretningssted og eventuelt sit hjemsted. Når først organet er godkendt, kan det arbejde i hele Fællesskabet.

2. For at blive godkendt skal det private organ sikre, at det har passende ressourcer i form af kvalificeret personale, administrative og tekniske faciliteter og rådgivningserfaring og -pålidelighed med hensyn til de i kapitel 1 omhandlede lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelser for god landbrugsmæssig stand, som det agter at rådgive om.

Artikel 17 Tilsyn med private organer

1. Når et privat organ er godkendt, skal tilsynsmyndigheden:

a) sikre, at organet udfører sit arbejde på en objektiv måde

b) efterprøve, at organets arbejde er effektivt

c) tilbagekalde godkendelsen, hvis organet ikke opfylder de i artikel 16 og 18 omhandlede krav og forpligtelser.

2. De godkendte private organer:

a) giver tilsynsmyndigheden adgang til at inspicere deres kontorer og anlæg og giver alle oplysninger og enhver hjælp, som tilsynsmyndigheden skønner påkrævet for at kunne varetage sine forpligtelser i henhold til denne forordning

b) sender senest den 31. januar hvert år tilsynsmyndigheden en liste over de landbrugere, der var omfattet af deres arbejde indtil den 31. december det foregående år, og forelægger denne myndighed en kortfattet årsrapport om deres rådgivningsarbejde. Rapporten må ikke afsløre personlige eller individuelle oplysninger eller data for enkeltbedrifter.

Artikel 18 De godkendte private organers og udpegede myndigheders forpligtelser

De i artikel 13 omhandlede udpegede myndigheder og godkendte private organer:

a) sikrer, at rådgivningsarbejdet vedrørende de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugsmæssig stand er udført på de bedrifter, der er omfattet af deres arbejde

b) må ikke videregive personlige eller individuelle oplysninger og data, de bliver bekendt med under deres rådgivningsarbejde, til andre end den landbruger, der driver den pågældende bedrift, medmindre det drejer sig om uregelmæssigheder eller overtrædelser, de konstaterer under deres arbejde, og som efter fællesskabslovgivningen eller den nationale lovgivning er omfattet af en forpligtelse til at underrette en offentlig myndighed, særlig i tilfælde af strafferetlige overtrædelser.

Artikel 19 Landbrugernes forpligtelser

Såfremt en landbruger nægter at deltage i bedriftsrådgivningssystemet eller ikke giver de oplysninger og den hjælp, som de private organer eller de udpegede myndigheder skønner nødvendige til udførelsen af deres rådgivningsarbejde, eller giver urigtige oplysninger, anvendes der for den pågældende landbruger nedsættelser og udelukkelser som omhandlet i artikel 6.

Kapitel 4 Integreret forvaltnings- og kontrolsystem

Artikel 20 Anvendelsesområde

Hver medlemsstat opretter et integreret forvaltnings- og kontrolsystem, i det følgende benævnt "det integrerede system".

Det integrerede system anvendes for de støtteordninger, der er omhandlet i afsnit III og IV i denne forordning og artikel 2a i forordning (EF) nr. 1259/1999.

Det anvendes også i det fornødne omfang for forvaltningen og kontrollen af reglerne fastsat i dette afsnits kapitel 1, 2 og 3.

Artikel 21 Det integrerede systems elementer

Det integrerede system omfatter følgende elementer:

a) en elektronisk database

b) et system til identificering af landbrugsparceller

c) et system til identificering og registrering af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 24

d) støtteansøgninger

e) et integreret kontrolsystem

f) et enkeltsystem til registrering af identiteten af hver landbruger, der indgiver en støtteansøgning.

Artikel 22 Elektronisk database

1. I den elektroniske database registreres for hver landbrugsbedrift oplysningerne fra støtteansøgningerne.

Databasen skal bl.a. muliggøre, at der straks hos medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages direkte søgning på oplysningerne for mindst de seneste tre på hinanden følgende kalenderår og/eller produktionsår.

2. Medlemsstaterne kan oprette decentrale databaser, forudsat at baserne og de administrative procedurer for registrering af og adgang til dataene udformes ensartet i hele medlemsstaten og er indbyrdes kompatible, så der kan foretages krydskontrol.

Artikel 23 System til identificering af landbrugsparceller

Systemet til identificering af landbrugsparceller oprettes på grundlag af kort eller matrikeldokumenter eller andre kartografiske referencer. Der anvendes elektroniske geografiske informationssystemteknikker, herunder fortrinsvis luft- eller rumortobilleder, med en ensartet standard, der sikrer en nøjagtighed, som mindst svarer til kartografi i skalaen 1:10 000.

Artikel 24 System til identificering og registrering af betalingsrettigheder

1. Systemet til identificering og registrering af betalingsrettigheder oprettes således, at efterprøvning af rettigheder og krydskontrol med støtteansøgningerne og systemet til identificering af landbrugsparceller er mulig.

2. Systemet skal muliggøre, at der straks hos medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages direkte søgning på oplysningerne for mindst de seneste tre på hinanden følgende kalenderår og/eller produktionsår.

Artikel 25 Støtteansøgninger

1. For de direkte betalinger omfattet af det integrerede system indgiver landbrugeren hvert år en ansøgning, der skal indeholde følgende oplysninger, for så vidt som de er relevante:

- alle bedriftens landbrugsparceller

- betalingsrettighedernes antal og beløb

- andre oplysninger fastsat i denne forordning eller af den pågældende medlemsstat.

2. Medlemsstaten kan beslutte, at støtteansøgningen kun skal omfatte de ændringer, der er indtrådt siden indgivelsen af støtteansøgningen for det foregående år. Medlemsstaten kan udsende fortrykte skemaer baseret på arealerne fastlagt det foregående år og med grafisk materiale, der angiver de pågældende arealers beliggenhed.

3. Medlemsstaten kan beslutte, at der indgives en enkelt støtteansøgning for alle eller flere af de støtteordninger, der er anført i bilag I, eller andre støtteordninger.

Artikel 26 Efterprøvning af støtteberettigelsesbetingelser

1. Medlemsstaterne foretager en administrativ kontrol af støtteansøgningerne, herunder en efterprøvning af det støtteberettigede areal og de tilsvarende betalingsrettigheder.

2. Den administrative kontrol suppleres med et system for kontrol på stedet for at efterprøve støtteberettigelsen. Til dette formål opstiller medlemsstaterne en stikprøveplan for landbrugsbedrifterne.

Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker til udførelse af kontrollen på stedet af landbrugsparcellerne.

3. Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker til udførelse af kontrollen på stedet af landbrugsparcellerne.

Såfremt medlemsstaterne delegerer dele af det arbejde, der skal udføres i medfør af dette kapitel, til specialiserede organer eller virksomheder, skal den udpegede myndighed fortsat styre arbejdet og bære ansvaret for det.

Artikel 27 Nedsættelser og udelukkelser

1. Såfremt det konstateres, at landbrugeren ikke opfylder betingelserne for at være berettiget til støtten som omhandlet i denne forordning eller artikel 2a i forordning (EF) nr. 1259/1999, anvendes der helt eller delvis nedsættelser eller udelukkelser, som fastsættes efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2, for den betaling, der er ydet eller skal ydes, og for hvilken støtteberettigelsesbetingelserne ikke er opfyldt, hvilket i øvrigt ikke berører nedsættelserne og udelukkelserne omhandlet i denne forordnings artikel 6.

2. Nedsættelsesprocenten gradueres efter, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og kan gå helt op til fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår.

Artikel 28 Kontrol af krydsoverensstemmelse

1. Medlemsstaterne foretager administrativ kontrol suppleret med kontrol på stedet for at efterprøve, om landbrugeren overholder forpligtelserne omhandlet i kapitel 1.

2. Medlemsstaterne kan anvende deres eksisterende forvaltnings- og kontrolsystemer til at sikre overholdelsen af de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugsmæssig stand omhandlet i kapitel 1.

Disse systemer, herunder særlig systemet til identificering og registrering af dyr oprettet i overensstemmelse med direktiv 92/102/EØF og forordning (EF) nr. 1760/2000, skal være forenelige, jf. artikel 29, med det integrerede system.

Artikel 29 Forenelighed

1. Med henblik på anvendelsen af de i bilag V anførte støtteordninger sikrer medlemsstaterne, at de herfor gældende forvaltnings- og kontrolprocedurer er forenelige med det integrerede system på følgende punkter:

a) den elektroniske database

b) systemerne til identificering af landbrugsparceller

c) administrativ kontrol.

Disse systemer skal følgelig være indrettet til uden problemer eller konflikter at tillade, at de fungerer sammen, eller at der udveksles data mellem dem.

2. Med henblik på anvendelsen af andre fællesskabs- eller nationale støtteordninger end de i bilag V anførte kan medlemsstaterne i deres forvaltnings- og kontrolprocedurer indbygge en eller flere af det integrerede systems komponenter.

Artikel 30 Information og kontrol

1. Kommissionen holdes regelmæssigt informeret om anvendelsen af det integrerede system.

Den tilrettelægger udvekslinger af synspunkter med medlemsstaterne herom.

2. Efter rettidig underretning af de pågældende kompetente myndigheder kan dertil bemyndigede repræsentanter udpeget af Kommissionen:

- foretage enhver undersøgelse eller kontrol af de foranstaltninger, der er truffet til oprettelse og implementering af det integrerede system

- foretage kontrol hos de i artikel 26, stk. 3, nævnte specialiserede organer og virksomheder.

Repræsentanter for den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontrolforanstaltninger. Ovennævnte kontrolbeføjelser berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, hvorefter visse handlinger kun kan udføres af embedsmænd, der er særligt udpeget efter den nationale lovgivning. De af Kommissionen udpegede bemyndigede repræsentanter deltager navnlig ikke i besøg i hjemmet hos eller officielle forhør af mistænkte efter medlemsstatens nationale lovgivning. De har dog adgang til de således opnåede oplysninger.

3. Uden at dette i øvrigt indskrænker medlemsstaternes ansvar for det integrerede systems iværksættelse og anvendelse, kan Kommissionen henvende sig til personer eller organer, der er specialiserede på området, for at fremme oprettelsen, overvågningen og udnyttelsen af det integrerede system, især for at yde teknisk rådgivning til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne på disse myndigheders anmodning.

Kapitel 5 Andre almindelige bestemmelser

Artikel 31 Betaling

1. Hvor intet andet er bestemt i denne forordning, foretages betalingerne under de i bilag I anførte støtteordninger med det fulde beløb til modtagerne.

2. Betalingerne foretages én gang årligt i perioden fra 1. december til 30. april i det følgende kalenderår.

3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2, afhængigt af budgetsituationen bemyndiges til inden den 1. december at udbetale forskud på indtil 50 % af betalingerne i regioner, hvor landbrugerne på grund af usædvanlige vejrforhold har alvorlige økonomiske vanskeligheder.

Artikel 32 Betalingsbegrænsning

Uden at det berører eventuelle særlige bestemmelser i de enkelte støtteordninger, foretages der ingen betaling til modtagere, om hvem det konstateres, at de kunstigt har skabt betingelser for modtagelse af sådanne betalinger for at få en fordel i strid med den pågældende støtteordnings mål.

Artikel 33 Revision

Støtteordningerne anført i bilag I anvendes under hensyntagen til den revision, der til enhver tid kan foretages på baggrund af markedsudviklingen og budgetsituationen.

Artikel 34 Evaluering

For at måle deres effektivitet underkastes betalingerne under de i bilag I anførte støtteordninger en evaluering med henblik på vurdering af deres effekt i forhold til målene og analyse af deres virkninger for de relevante markeder.

Artikel 35 Interventioner under forordning (EF) nr. 1258/1999

De i bilag I anførte støtteordninger betragtes som en intervention som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1258/1999.

AFSNIT III ENKELTBETALINGSORDNING

Kapitel 1 Almindelige bestemmelser

Artikel 36 Støtteberettigelse

Landbrugerne har adgang til enkeltbetalingsordningen, hvis de i den i artikel 41 omhandlede referenceperiode har modtaget en direkte betaling under mindst én af de i bilag VI anførte støtteordninger.

Artikel 37 Ansøgning

Medlemsstatens kompetente myndighed sender landbrugeren et ansøgningsskema med angivelse af:

a) det i kapitel 2 omhandlede beløb (i det følgende benævnt "referencebeløbet")

b) det i artikel 46 omhandlede antal hektar

c) antallet af betalingsrettigheder pr. hektar som defineret i kapitel 3.

Artikel 38 Dobbeltkrav

Det areal svarende til antallet af støtteberettigede hektar, jf. definitionen i artikel 47, stk. 2, som der indgives en enkeltbetalingsansøgning for, kan være omfattet af en ansøgning om andre direkte betalinger anført i bilag I undtagen de direkte betalinger omhandlet i afsnit IV, kapitel 4, i denne forordning, artikel 5, stk. 1, i forordning 136/66/EØF, artikel 12 i forordning (EØF) nr. 404/93 og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2201/96 og artikel 2a i forordning (EF) nr. 1259/1999.

Det areal svarende til antallet af støtteberettigede hektar, jf. definitionen i artikel 47, stk. 2, som der indgives en enkeltbetalingsansøgning for, og som er taget ud af produktionen i overensstemmelse med artikel 55, kan ikke være omfattet af en ansøgning om direkte betalinger for energiafgrøder som omhandlet i afsnit IV, kapitel 5.

Artikel 39 Betaling

1. Støtten under enkeltbetalingsordningen udbetales for betalingsrettigheder som defineret i kapitel 3 med et tilsvarende antal støtteberettigede hektar som defineret i artikel 47, stk. 2.

2. For medlemsstater, der ikke har indført euroen, omregnes betalingen til den nationale valuta ved anvendelse af vekselkursen gældende den 1. januar i hvert kalenderår, for hvilket enkeltbetalingen ydes.

3. Medlemsstaterne kan beslutte at kombinere betalingerne under enkeltbetalingsordningen med betalinger under andre støtteordninger.

Kapitel 2 Fastlæggelse af beløbet

Artikel 40 Beregning af beløbet

Referencebeløbet er det årlige gennemsnit af det samlede beløb, landbrugeren på basis af antallet af hektar og antallet af dyr har modtaget under de i bilag VI anførte støtteordninger, beregnet og tilpasset ifølge bilag VII, for hvert kalenderår i den i artikel 41 omhandlede referenceperiode .

Artikel 41 Referenceperiode

Referenceperioden omfatter kalenderårene 2000, 2001 og 2002.

Artikel 42 Anvendelse af graduering og krydsoverensstemmelse som omhandlet i forordning (EF) nr. 1259/1999

Ved anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999 i referenceperioden er de i bilag VII omhandlede beløb dem, der ville være blevet ydet inden anvendelsen af nævnte artikler.

Artikel 43 Nødsituationer

1. Uanset artikel 40 har en landbruger, hvis produktion i referenceperioden har været ugunstigt ramt af force majeure-forhold eller usædvanlige omstændigheder, der er indtrådt før eller i referenceperioden, ret til at anmode om, at referencebeløbet beregnes på basis af det eller de kalenderår i referenceperioden, hvor force majeure-forholdene eller de usædvanlige omstændigheder ikke gjorde sig gældende.

2. Hvis force majeure-forholdene eller de usædvanlige omstændigheder har gjort sig gældende i hele referenceperioden, beregner medlemsstaten referencebeløbet på grundlag af perioden 1997-1999. Stk. 1 gælder i så fald med de nødvendige ændringer.

3. Tilfælde af force majeure-forhold eller usædvanlige omstændigheder, med tilfredsstillende relevante beviser for den kompetente myndighed, indberettes skriftligt af den pågældende landbruger til myndigheden inden for den frist, som hver enkelt medlemsstat fastsætter.

4. Den kompetente myndighed anerkender force majeure-forhold eller usædvanlige omstændigheder i f.eks. følgende tilfælde:

a) landbrugeren afgår ved døden

b) landbrugerens langvarige uarbejdsdygtighed

c) der indtræffer en alvorlig naturkatastrofe, der i væsentlig grad berører bedriftens landbrugsareal

d) ødelæggelse af stalde på bedriften ved ulykkestilfælde

e) en epizooti berører hele landbrugerens besætning eller del af denne.

Artikel 44 Loft

1. Summen af referencebeløbene må for hver medlemsstat ikke overstige det nationale loft fastsat i bilag VIII.

2. Den enkelte medlemsstat foretager om nødvendigt en lineær procentvis nedsættelse af referencebeløbene for at sikre, at dens loft overholdes.

Artikel 45 National reserve

1. Medlemsstaterne foretager efter en eventuel nedsættelse i henhold til artikel 44, stk. 2, en lineær procentvis nedsættelse af referencebeløbene for at oprette en national reserve. Denne nedsættelse kan højst udgøre 1 %.

2. Den nationale reserve omfatter forskellen mellem loftet fastsat i bilag VIII og summen af de referencebeløb, der skal ydes til landbrugerne under enkeltbetalingsordningen efter den i stk. 1 omhandlede nedsættelse.

3. Medlemsstaterne anvender den nationale reserve til fastlæggelse af referencebeløb for landbrugere omhandlet i artikel 43.

4. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til fastlæggelse af referencebeløb for nye landbrugere, der indleder deres landbrugsaktivitet efter den 31. december 2000, efter objektive kriterier og således, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og at markeds- og konkurrencefordrejninger undgås.

Kapitel 3 Rettigheder

Afdeling 1 Arealbaserede rettigheder

Artikel 46 Fastlæggelse af rettigheder

1. Uden at det berører artikel 51 modtager en landbruger en rettighed pr. hektar, der beregnes ved at dividere referencebeløbet med det gennemsnitlige antal af samtlige hektar, der i referenceperioden har givet ret til de i bilag VI anførte direkte betalinger.

2. Det i stk. 1 omhandlede antal hektar omfatter desuden:

a) for den i bilag VII anførte støtte til kartoffelstivelse, tørret foder og frø, antallet af hektar, for hvilke der er modtaget støtte for produktionen i referenceperioden, som beregnet i bilag VII, punkt B, D og G

b) hele foderarealet i referenceperioden.

3. Ved anvendelsen af stk. 2, litra b), forstås ved "foderareal" det areal på bedriften, der i hele kalenderåret var til rådighed til opdræt af kvæg og får og/eller geder, herunder arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer, hvor der dyrkes blandede afgrøder. Foderarealet omfatter ikke:

- bygninger, skove, damme og veje

- arealer anvendt til andre afgrøder, der er berettigede til fællesskabsstøtte, eller til permanente afgrøder eller gartneriafgrøder

- arealer, der er omfattet af støtteordningen for producenter af visse markafgrøder, anvendes i forbindelse med støtteordningen for tørret foder eller er omfattet af en national ordning eller en fællesskabsordning for udtagning af landbrugsarealer.

4. Rettighederne pr. hektar ændres ikke, medmindre en landbruger har modtaget supplement for hård hvede eller særlig støtte i referenceperioden eller, fra 2004, er berettiget til betalinger for malkekøer som omhandlet i bilag VII, punkt F.

Artikel 47 Anvendelse af rettigheder

1. Enhver rettighed ledsaget af en støtteberettiget hektar giver ret til betaling af det ved rettigheden fastsatte beløb.

2. Ved "støtteberettiget hektar" forstås ethvert landbrugsareal på bedriften, der er udlagt som agerjord og permanente græsarealer, undtagen arealer med permanente afgrøder eller skov, eller som anvendes til ikke-landbrugsaktiviteter den 31. december 2002.

Artikel 48 Uudnyttede rettigheder

Enhver rettighed, der ikke er udnyttet i en periode på fem år, overføres til den nationale reserve.

Uudnyttede rettigheder overføres dog ikke til den nationale reserve i tilfælde af force majeure-forhold og usædvanlige omstændigheder som omhandlet i artikel 43, stk. 4.

Artikel 49 Overdragelse af rettigheder

1. Uden at det berører overdragelse ved arv eller forskud på arv, kan rettigheder kun overdrages til en anden landbruger, der er etableret i samme medlemsstat.

En medlemsstat kan beslutte, at rettigheder kun kan overdrages mellem landbrugere i en og samme region.

2. Rettigheder kan overdrages ved salg med eller uden jord. Forpagtning eller tilsvarende transaktioner tillades derimod kun, hvis der sammen med rettighederne overdrages et tilsvarende antal støtteberettigede hektar.

3. Ved overdragelse af rettigheder omhandlet i artikel 46, stk. 4, beregnes rettighederne pr. hektar under hensyntagen til anvendelsen af bilag VII, punkt A.2 og F.

Afdeling 2 Særlige betalingsrettigheder

Artikel 50 Arten af de særlige betalingsrettigheder

1. Uanset artikel 46 og 47 medregnes følgende beløb, der er et resultat af betalinger ydet i referenceperioden, i referencebeløbet på betingelserne fastsat i artikel 51 og bilag VII, punkt C:

a) sæsonpræmie i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1254/1999

b) slagtepræmie i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/1999

c) særlig handyrpræmie for kvæg og ammekopræmie, når landbrugeren var fritaget for belægningsgradkravet i henhold til artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 og forudsat, at landbrugeren ikke ansøgte om ekstensiveringsbeløb i henhold til samme forordnings artikel 13

d) supplerende betalinger i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1254/1999, såfremt de er udbetalt som tillæg til støtten omhandlet i denne artikels litra a), b) og c)

e) støtte under støtteordningen for får og geder:

- i kalenderårene 2000 og 2001 i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2467/98

- i kalenderåret 2002 i henhold til artikel 4, artikel 5, artikel 11, stk. 1, og artikel 11, stk. 2, første, andet og fjerde led, i forordning (EF) nr. 2529/2001.

2. Uanset artikel 36, 46 og 47 indregnes beløbene for malkekopræmien og de supplerende betalinger omhandlet i bilag VII, punkt F, fra 2004 i referencebeløbet på betingelserne fastsat i artikel 51.

Artikel 51 Fastlæggelse af de særlige betalingsrettigheder

Når en landbruger har modtaget betalinger omhandlet i artikel 50, men ikke havde nogen hektar som omhandlet i artikel 46 i referenceperioden, eller rettigheden pr. hektar resulterer i et beløb på over 10 000 EUR, har landbrugeren ret til en særlig betalingsrettighed svarende til beløbene omhandlet i artikel 50.

Article 52 Betingelser for de særlige betalingsrettigheder

1. Antallet af særlige betalingsrettigheder ændres ikke, medmindre landbrugeren er berettiget til betalinger for malkekøer. I så fald beregnes rettighederne under hensyntagen til anvendelsen af bilag VII, punkt F.

2. Særlige betalingsrettigheder kan kun overdrages ved arv eller forskud på arv.

For særlige betalingsrettigheder, der udelukkende er et resultat af støtten ydet under støtteordningen for får og geder, tillades der dog overdragelse af rettigheder mellem landbrugere, der har modtaget fåre- og gedestøtte i referenceperioden.

3. Hvor intet andet er bestemt i denne afdeling, gælder afdeling 1 med de nødvendige ændringer.

Kapitel 4 Arealanvendelse under enkeltbetalingsordningen

Afdeling 1 Arealanvendelse

Artikel 53 Anvendelse af jorden til landbrugsformål

Landbrugerne kan anvende deres jord til enhver landbrugsaktivitet undtagen permanente afgrøder.

Artikel 54 Produktion af hamp

1. Ved produktion af hamp henhørende under KN-kode 5302 10 00 må de anvendte sorter ikke have et indhold af tetrahydrocannabinol på over 0,2 %, og produktionen skal være omfattet af en kontrakt eller et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1673/2000. Medlemsstaterne fastlægger et system for efterprøvning af indholdet af tetrahydrocannabinol i de dyrkede afgrøder på mindst 30 % af de arealer, hvor der dyrkes hamp til fiberproduktion, og for hvilke kontrakten er indgået eller tilsagnet givet. Hvis en medlemsstat indfører et system med forudgående godkendelse af dyrkningen, er minimum dog 20 %.

2. Efter den i artikel 82, stk. 2, omhandlede procedure gøres ydelsen af betalinger betinget af, at der anvendes certificeret frø af bestemte sorter, og at der foretages anmeldelse af de arealer, hvor der dyrkes hamp til fiberproduktion.

Afdeling 2 Udtagning

Artikel 55 Udtagningsforpligtelse

1. Såfremt en landbruger for produktionsåret 2003/04 var forpligtet til at udtage en del af jorden på sin bedrift i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1251/1999, udtager han på sin bedrift en del af den jord, for hvilken der ansøges om enkeltbetalingsordningen, i antal hektar svarende til 10 % af det areal, der anvendes til beregning af ovennævnte udtagningsforpligtelse.

2. Landbrugsparceller, der var udlagt som permanente græsarealer, eller på hvilke der blev dyrket permanente afgrøder eller træer, eller som blev anvendt til ikke-landbrugsformål den 31. december 1999, kan ikke anvendes til opfyldelse af udtagningsforpligtelsen omhandlet i stk. 1. Der kan imidlertid indgives en udtagningserklæring for jord, for hvilken der blev ydet støtte i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 i mindst et af produktionsårene fra 1998/99 til 2000/01.

Medlemsstaterne kan på betingelser, der fastlægges efter proceduren omhandlet i artikel 82, stk. 2, fastsætte undtagelser fra disse bestemmelser, såfremt de træffer foranstaltninger til at undgå enhver betydelig forøgelse af det samlede støtteberettigede landbrugsareal.

3. Den i stk. 1 omhandlede udtagelsesforpligtelse gælder for en periode på ti år fra den 1. januar 2004.

Som følge af en ansøgning indgivet efter den 28. juni 1995 kan følgende arealer regnes for udtaget i forbindelse med den i stk. 1 omhandlede udtagningsforpligtelse:

- arealer, der er udtaget i henhold til artikel 22-24 i forordning (EF) nr. 1257/1999, og som hverken anvendes til landbrugsformål eller til andre lukrative formål end dem, der accepteres for anden jord udtaget i henhold til denne forordning, eller

- arealer, der er tilplantet med skov i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999.

Artikel 56 Udtagningsfritagelse

En landbruger er ikke omfattet af den i artikel 55 omhandlede udtagningsforpligtelse, hvis

- han under enkeltbetalingsordningen indgiver en ansøgning for et areal på ikke over 20 hektar, eller

- hele hans bedrift for hele produktionens vedkommende drives i overensstemmelse med de forpligtelser, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2092/91.

Artikel 57 Anvendelse af udtagne arealer

1. Den udtagne jord skal bevares i god landbrugsmæssig stand som omhandlet i artikel 5.

Den må ikke anvendes til landbrugsformål, og der må ikke på den produceres nogen afgrøde til kommercielle formål.

2. Den må ikke indgå i omdriften. Medlemsstaterne kan dog under behørigt begrundede omstændigheder og særlig af specifikke miljøårsager bemyndige landbrugeren til at udskifte de parceller, der er omfattet af udtagningsforpligtelsen, på betingelse af, at han overholder antallet af hektar og betingelserne for den pågældende jords støtteberettigelse som omhandlet i artikel 55, stk. 1.

3. Udtagningsforpligtelsen gælder fortsat, såfremt jorden overdrages.

Kapitel 5 Regional gennemførelse

Artikel 58 Regional gennemførelse

1. En medlemsstat kan senest den 1. marts 2004 beslutte at anvende den i kapitel 1-4 omhandlede enkeltbetalingsordning på regionalt plan på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.

2. I så fald fordeler medlemsstaten det i artikel 44 omhandlede loft mellem regionerne efter objektive kriterier.

3. Medlemsstaten anvender enkeltbetalingsordningen i regionerne inden for de regionale lofter fastlagt efter stk. 2.

4. I behørigt begrundede tilfælde, f.eks. såsom for at undgå konkurrencefordrejninger, kan medlemsstaten desuden som undtagelse fra artikel 46 beregne det i artikel 46 omhandlede antal hektar på regionalt niveau på grundlag af alle støtteberettigede hektar som omhandlet i artikel 47, stk. 2, på alle bedrifter beliggende i den pågældende region. I så fald modtager en landbruger, hvis bedrift er beliggende i den pågældende region, som undtagelse fra artikel 36 en rettighed pr. hektar, der beregnes ved at dividere det efter stk. 2 fastsætte regionale loft med antallet af hektar fastlagt på regionalt niveau.

5. Rettigheder fastlagt i medfør af denne artikel kan kun overdrages inden for samme region eller mellem regioner, for hvilke der er fastlagt samme rettigheder pr. hektar.

AFSNIT IV ANDRE STØTTEORDNINGER

Kapitel 1 Særlig kvalitetspræmie for hård hvede

Artikel 59 Anvendelsesområde

Der ydes støtte til producenter af hård hvede henhørende under KN-kode 1001 10 00 på de i dette kapitel fastsatte betingelser.

Artikel 60 Beløb og støtteberettigelse

1. Støtten udgør 40 EUR pr. hektar.

2. Betalingerne ydes på betingelse af, at der anvendes visse mængder certificeret frø af sorter, der i produktionsområdet anerkendes som værende af høj kvalitet til produktion af semulje eller pasta.

Artikel 61 Arealer

1. Støtten ydes for nationale basisarealer i de traditionelle produktionsområder, der er anført i bilag IX.

Basisarealerne er følgende:

Grækenland // 617 000 ha

Spanien // 594 000 ha

Frankrig // 208 000 ha

Italien // 1 646 000 ha

Østrig // 7 000 ha

Portugal // 118 000 ha.

2. En medlemsstat kan opdele sit basisareal i underarealer efter objektive kriterier.

Artikel 62 Overskridelse af arealet

Såfremt der ansøges om støtte for et areal, der er større end basisarealet, nedsættes det areal pr. landbruger, for hvilket der ansøges om støtte, proportionalt det pågældende år.

Kapitel 2 Præmie for proteinafgrøder

Artikel 63 Anvendelsesområd

Der ydes støtte til producenter af proteinafgrøder på de i dette kapitel fastsatte betingelser.

Proteinafgrøder omfatter:

- ærter henhørende under KN-kode 0713 10

- valskbønner og hestebønner henhørende under KN-kode 0713 50

- sødlupiner henhørende under KN-kode 1209 29 50.

Artikel 64 Beløb og støtteberettigelse

Støtten udgør 55,57 EUR pr. hektar proteinafgrøder høstet efter, at de er grønmodne.

Afgrøder, der dyrkes på fuldt tilsåede arealer og i overensstemmelse med lokale normer, men som ikke når at blive grønmodne som følge af usædvanlige vejrforhold, der anerkendes af den pågældende medlemsstat, forbliver dog støtteberettigede, såfremt de pågældende arealer ikke anvendes til andre formål indtil dette vækststadium.

Artikel 65 Areal

1. Der fastsættes et maksimalt garantiareal på 1 400 000 ha, som der kan ydes støtte for.

2. Såfremt der ansøges om støtte for et areal, der er større end det maksimale garantiareal,