EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 14.9.2016 COM(2016) 584 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET med en midtvejsevaluering af anvendelsen af afgørelse nr. 466/2014/EU for så vidt angår EU-garantien til EIB mod tab i forbindelse med finansieringstransaktioner til støtte for investeringsprojekter uden for Unionen {SWD(2016) 294 final}

{SWD(2016) 295 final}



1.INDLEDNING Denne rapport fremlægges for Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med artikel 19 i afgørelse 466/2014/EU ("afgørelsen"), der blev vedtaget den 16. april 2014. I artikel 19 hedder det: "Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016, i samarbejde med EIB, Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsrapport, der indeholder en evaluering af de første års anvendelse af denne afgørelse samt, når det er relevant, et forslag til ændring heraf. Midtvejsrapporten skal bygge på en uafhængig ekstern evaluering med bidrag fra EIB. Rapporten skal navnlig indeholde: a)en vurdering af anvendelsen af tildelingspolitikken b)en vurdering af EIB's rapportering og i givet fald henstillinger om, hvordan den kan forbedres c)en vurdering af rammerne for resultatmåling, herunder resultatindikatorer og kriterier og deres bidrag til opfyldelsen af denne afgørelses målsætninger d)en detaljeret redegørelse for de kriterier, der er overvejet i forbindelse med henstillingen om den potentielle aktivering af hele det fakultative supplerende beløb eller en del heraf." Rapporten tager udgangspunkt i en ekstern evaluering, der er udført af en ekstern konsulent, og EIB's bidrag. Den giver Kommissionens vurdering af resultaterne af den eksterne evaluering og opsummerer de konstatereringer, der ligger til grund for forslaget til ændring af afgørelsen. Konsulentens rapport findes her: http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm Sammen med denne rapport fremlægger Kommissionen: et lovforslag om en revision af direktivet, der afspejler de foreslåede ændringer for resten af mandatperioden et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om midtvejsevalueringen et yderligere arbejdsdokument fra tjenestegrenene om årsrapporten om EIB's eksterne finansieringsaktiviteter i 2015. 2.STATUS OVER DET EKSTERNE LÅNEMANDAT VED UDGANGEN AF 2015 Det eksterne lånemandat har understøttet EU's dagsorden for foranstaltninger udadtil og har vist en tilpas grad af fleksibilitet og reaktionsevne over for de geopolitiske udfordringer, hvilket kunne ses i tilfældet med krisen i Ukraine, Egypten og Marokko (det arabiske forår) og Jordan (flygtningekrisen). Mandatet har spillet en rolle i den økonomiske og dermed den politiske stabilisering af disse lande, som blev ramt af en politisk krise.

Ved udgangen af 2015 var 1,5 år af finansieringsaktiviteterne under mandatet for 2014-2020 gået (svarende til 21 % af gennemførelsesperioden), og de samlede forpligtelser under mandatet havde nået 6,9 mia. EUR, svarende til en udnyttelsesgrad på 26 %. Udnyttelsesgraden for de østlige nabolande overstiger allerede 50 %, efterfulgt af Asien og Latinamerika med henholdsvis 41 % og 36 %. Den hidtil lave udnyttelsesgrad i fortiltrædelsesregionen skyldes cykliske faktorer, som allerede er ved at forsvinde, og afspejler ikke de forventede behov. Den langsomme udvikling i Middelhavsområdet skyldes, at EIB i 2014 havde underskrevet transaktioner på næsten 1 mia. EUR for at udnytte det forudgående mandat fuldt ud. Dermed var der ikke meget råderum for transaktioner i 2014 under det nuværende mandat for 2014-2020, og således falder kapaciteten for det eksterne lånemandat i visse regioner drastisk i forhold til EU's prioriteter og mulige udfordringer i fremtiden. mio. EUR Region Loft Nettoundertegnelser Nettoundertegnelser i % af mandatloftet Førtiltrædelseslande 8 739 1 157 13 % Middelhavsområdet 9 606 1 656 17 % Østlige nabolande, Rusland 4 831 2 571 53 % Asien og Latinamerika 3 407 1 386 41 % Sydafrika 416 150 36 % I alt 27 000 6 920 26 % Desuden forpligtede EU sig i marts 2014 til at gennemføre en økonomisk pakke til fordel for Ukraine og bad EIB bidrage med investeringer i størrelsesordenen 3 mia. EUR for perioden 2014-2016. Det bør bemærkes, at EIB ved udgangen af 2016 ventes at have opfyldt sin forpligtelse om at øge udlånsaktiviteterne til Ukraine med 3 mia. EUR over tre år. EIB's prognose for udnyttelsen af mandatet på 27 mia. EUR i de forskellige regioner vises i Tabel 1 . Det fremgår, at EIB ved at afsætte denne del af långivningen i Ukraine udnytter loftet for de østlige nabolande hurtigere, end det var ventet, da lofterne oprindelig blev udarbejdet. Lofterne i de østlige nabolande vil blivet nået i midten af 2017, og EIB vil ikke kunne fortsætte med at låne til regionen i hele mandatperioden. Hvis det nuværende aktivitetsniveau på 1,5 mia. EUR i de østlige nabolande skal opretholdes frem til 2020 (især i Ukraine), vil det f.eks. kræve en forhøjelse af det eksterne lånemandat på 5,2 mia. EUR. I betragtning af risikoklassificeringen for de østlige nabolande er der desuden begrænsede muligheder for at bruge EIB's egen risikofacilitet (ORF), når der ydes lån til regionen. mio. EUR Eksterne lånemandater 2014

(siden juli) 2015 2016 2017 2018 2019 2020 I alt 2014-2020 Mandatloft Førtiltrædelseslande 200 957 1 400 1 532 1 550 1 550 1 550 8 739 8 739 Naboskabs- og partnerskabslande 1 480 2 757 3 000 2 370 1 610 1 610 1 610 14 437 14 437 Middelhavsområdet 390 1 276 1 500 1 610 1 610 1 610 1 610 9 606 9 606 Østlige nabolande, Rusland 1 090 1 481 1 500 760 0 0 0 4 831 4 831 Asien og Latinamerika 415 971 752 590 508 171 0 3 407 3 407 Asien (ekskl. Centralasien) 45 433 260 140 58 0 0 936 936 Centralasien 70 70 42 0 0 0 0 182 182 Latinamerika 300 468 450 450 450 171 0 2 289 2 289 Sydafrika 0 150 100 70 70 26 0 416 416 I alt 2 095 4 835 5 252 4 562 3 738 3 357 3 160 27 000 27 000 På grundlag af denne vurdering foreslår Kommissionen af frigive det fakultative mandat på 3 mia. EUR på tidspunktet for midtvejsvurderingen med samme fordeling af de regionale lofter som før. Det blev også anset som nødvendigt at øge fleksibiliteten, så EIB kan skifte beløb i henhold til fordelingerne af de regionale støttelofter (fra de nuværende 10 % mellem regionerne til 20 %), men kun for at dække behovet for at reagere på nødstilfælde og krisesituationer, der kan opstå under mandatperioden, og som har høj prioritet i EU's politik udadtil, især i Ukraine og regioner, der har forbindelse med migration, og andre kommende udfordringer i resten af mandatperioden 2014-2020. Genfordelingen kan ikke gælde for det nye mandat for den private sektor på 2,3 mia. EUR, der står i forbindelse med migration, og beløbet på 1,4 mia. EUR til offentlige projekter som reaktion på migrationskrisen. 3.NUVÆRENDE POLITISK BAGGRUND, HERUNDER EIB'S INITATIV TIL STYRKELSE AF RESILIENSEN

Der er opstået klare drivkræfter for EU's foranstaltninger udadtil, som har udviklet sig på det seneste, og de skal overvejes ved midtvejsevalueringen af EIB's eksterne lånemandat, især: Det påtrængende arbejde med det eksterne aspekt af EU-migrantkrisen og EIB's mulige rolle. Det bredere arbejde med bæredygtige udviklingsmål og finansiering til udvikling (Addis Abeba-handlingsplanen, som bekræfter behovet for at gå videre end officiel udviklingsbistand til støtte for investeringerne). Dagsordenen for klimaforandringer, især efter COP 21 i Paris. Arbejdet med økonomisk diplomati til støtte af internationaliseringen af EU's erhvervsliv. 3.1 Det eksterne aspekt af EU-migrationskrisen Efter en forespørgsel fra Det Europæiske Råd den 18. marts 2016 foreslog EIB for nylig et initiativ til mobilisering af yderligere finansiering til støtte for bæredygtig vækst, vigtig infrastruktur og social samhørighed i de sydlige nabolande og de lande i det vestlige Balkan, som er ramt af migrationskrisen. Den 16. juni 2016 drøftede EIB's bestyrelse som svar på Det Europæiske Råds konklusioner af 18. marts 2016 et dokument, der dannede grundlag for EIB's forslag til Det Europæiske Råd. I sine konklusioner af 28. juni 2016 udtalte Det Europæiske Råd, at "Den Europæiske Investeringsbanks initiativ i de sydlige nabolande og det vestlige Balkan er det første skridt inden for det nye samarbejde og vil hjælpe med at stimulere investeringer i vores partnerlande, og det har vores fulde støtte." Som følge af krisen er der mange forskellige behov i de sydlige nabolande og det vestlige Balkan, og EIB regner med at deltage på to områder for at bidrage til den økonomiske modstandsdygtighed og sikre en bæredygtig udvikling: •At dække det øgede behov for infrastruktur og lignende tjenesteydelser som følge af den pludselige stigning i befolkningstallet ved at give EIB's støtte til den offentlige sektor (herunder kommuner og offentlige virksomheder). •At øge beskæftigelsesmulighederne for værts- og flygtningesamfundene, så den økonomiske integration styrkes, og flygtningene får mulighed for at klare sig selv. Denne udfordring kan imødegås gennem EIB's støtte til den private sektor (SMV'er, erhvervsliv, mikrofinansiering). EIB's forslag (kaldet "initiativet til resiliens") er baseret på tre byggesten: ­Byggesten nr. 1: Forøgelse af aktiviteter, der er mulige inden for de nuværende rammer. ­Byggesten nr. 2: Forøgelse af den produktvifte, der tilbydes i regionerne, overvejende til støtte af den offentlige sektor. ­Byggesten nr. 3: Forøgelse af den produktvifte, der tilbydes i regionerne, overvejende til støtte af den private sektor. Første byggesten (2 mia. EUR i lån) gennemføres inden for de nuværende mandater og faciliteter, ved at långivningen øges til det niveau, der fuldt ud udnytter de gældende lofter inden for det nuværende mandat. Hvad angår anden byggesten (1,4 mia. EUR i lån), har EIB foreslået en stigning i mandatets generelle lofter på 1,4 mia. EUR.

Tredje byggesten dækker over en stigning på 2,3 mia. EUR i lån og en udvidelse af EU-garantien for private risici. For EIB-lån i den private sektor gælder det i øjeblikket, at EU-garantien er begrænset til politiske begivenhedsrisici som omhandlet i afgørelsen. Anden og tredje byggesten skal målrettes til at hjælpe flygtninge og værtssamfund i kriseramte områder. Hvad angår det samlede loft over mandatet, foreslår Kommissionen følgende ud fra konklusionerne i midtvejsevalueringen og EIB's resiliensinitiativ: • At frigive de fakultative 3 mia. EUR med den regionale fordeling af lofter, der er foreslået i Tabel 3 . Kommisisonen foreslår, at EIB's støtte til den offentlige sektor på 1,4 mia. EUR, der er målrettet til flygtninge og værtssamfund (anden byggesten i resiliensinitiativet), skal indgå i det aktiverede fakultative mandat på 3 mia. EUR. • For at skabe et yderligere loft over EIB's mandat for den private sektor på 2,3 mia. EUR (tredje byggesten i EIB's resiliensinitiativ) og samtidig indføre en omfattende garanti for aktiviteter i den private sektor, der står i direkte forbindelse med flygtninge og værtssamfund, så dækningen af EU's garanti udvides til at omfatte kommercielle risici. • At give EIB øget fleksibilitet til at skifte beløb inden for de regionale lofter (fra de nuværende 10 % mellem regionerne til 20 %), men kun i retning af højt prioriterede regioner for EU, især Ukraine og regioner, der er påvirket af migrationskrisen eller andre fremtidige udfordringer, inden for resten af mandatperioden 2014-2020. Denne øgede fleksibilitet gælder ikke EIB's nye mandat for den private sektor som led i EIB's resiliensinitiativ. Disse ændringer betyder en samlet stigning i mandatloftets garanti på 5,3 mia. EUR, herunder det fakultative tillægsbeløb på 3 mia. EUR. Inden for det fakultative beløb foreslår Kommissionen, at andelene for Asien, Latinamerika og Sydafrika bibeholdes. Inden for samme beløb foreslår Kommissionen i henhold til EIB's prognoser at opdele stigningen på 1,4 mia. EUR som led i resiliensinitiativet mellem førtiltrædelse (500 mio. EUR, kun landene i det vestlige Balkan) og Middelhavsområdet (900 mio. EUR). Resten af det fakultative beløb tildeles de østlige nabolande (1,177 mia. EUR), således at deres andel mere end fordobles, og der gives mulighed for til en vis grad at opretholde det øgede aktivitetsniveau i regionen, især i Ukraine. Endelig gælder det – også i henhold til EIB's prognoser – at beløbet på 2,3 mia. EUR til EIB's aktiviteter i den private sektor til fordel for flygtninge opdeles mellem førtiltrædelse (440 mio. EUR, ligeledes kun landene i det vestlige Balkan) og Middelhavsområdet (1 860 mio. EUR). (Se forslaget om regional og underregional fordeling i Tabel 3 ). I mio. EUR Eksternt lånemandat (32 300 mio. EUR) Afgørelse om fordeling mellem regionerne 2014 27 mia. EUR fordelt i % Fakultativt supplerende beløb (+ 3 mia.) 3 mia. EUR fordelt i % Fordeling mellem regionerne af 30 mia. EUR Tredje byggesten 2,3 mia. EUR Fordeling mellem regionerne af 32,3 mia. EUR Førtiltrædelseslande 8 739 32 % 500 17 % 9 239 440 9 679 Naboskabs- og partnerskabslande 14 437 53 % 2 077 69 % 16 514 1 860 18 374 Middelhavsområdet 9 606 36 % 900 30 % 10 506 1 860 12 366 Østlige nabolande, Rusland 4 831 18 % 1 177 39 % 6 008 0 6 008 Asien og Latinamerika 3 407 13 % 378 13 % 3 785 0 3 785 Asien (ekskl. Centralasien) 936 3 % 104 3 % 1 040 0 1 040 Centralasien 182 1 % 20 1 % 202 0 202 Latinamerika 2 289 8 % 254 8 % 2 543 0 2 543 Sydafrika 416 2 % 46 2 % 462 0 462 I alt 27 000 100 % 3 000 100 % 30 000 2 300 32 300 3.2 Bæredygtige udviklingsmål

Siden 2015 har EU været engageret i at bidrage til at nå de bæredygtige udviklingsmål. I 2016 blev 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling , der var vedtaget af verdenslederne i FN i september 2015, officielt lanceret. Den nye dagsorden opfordrer til at begynde indsatsen for at nå 17 mål for bæredygtig udvikling inden for de næste 15 år. Mere konkret gælder det, at lånemandatets målsætninger og aktiviteter overordnet er tilpasset de bæredygtige udviklingsmål og ventes at bidrage direkte til visse mål, f.eks. rent vand og sanitet, prismæssigt overkommelig og ren energi, erhvervslivet, innovation og infrastruktur, bæredygtige byer og samfund, klimatiltag, meningsfyldt arbejde og økonomisk vækst. Derudover bidrager det eksterne lånemandat indirekte til visse bæredygtige udviklingsmål, mest ved at udvikle infrastrukturen i sektorer (f.eks. landbrug og uddannelse), der ventes at have indflydelse på følgende målsætninger: ingen fattigdom, ingen sult, et godt helbred og velbefindende, uddannelse af høj kvalitet, ligestilling mellem kønnene, mindre ulighed, ansvarligt forbrug og produktion, livet under vandoverfladen, fred, retfærdighed samt solide institutioner og partnerskaber om målene. På denne baggrund skal EIB's mandat øge bidraget til de bæredygtige udviklingsmål, især med fokus på bæredygtig økonomisk udvikling, som er et af de tre højst prioriterede mål i mandatet. 3.3 Paris-klimaaftalen Med Paris-klimaaftalen enedes regeringerne om at begrænse den globale opvarmning til under 2 grader over det førindustrielle niveau og derfor at sørge for en hurtig reduktion i emissionerne af drivhusgasser med den bedst mulige teknik. De forpligtede sig også til at støtte udviklingslandene med deres indsats for at afbøde klimaforandringerne. Inden for disse rammer arbejder EU allerede på at opfylde målet om at mindske emissionerne med mindst 40 % frem til 2030. EIB's finansieringsaktiviteter, der udføres under mandatet, indgår i denne indsats. Mandatet bidrager i væsentlig grad til klimamålene (et af de tre højtprioriterede mål), da finansieringen tegner sig for 40 % af EIB's samlede finansieringsaktiviteter, med et stærkt fokus på afbødning af klimaforandringerne, 92 % af EIB's aktiviteter og 8 % til tilpasning til klimaforandringerne. Mandatet stemmer overens med EU's og det internationale samfunds aktuelle indsats for at nå klimamålene (reduktion af drivhusgasemissionerne). 3.4 Økonomisk diplomati De igangværende drøftelser om EU's strategi for internationalisering af europæiske virksomheder skal støtte dem, der ønsker at gøre forretninger i udlandet, fremme fælles standarder for virksomheder og i samme forbindelse tiltrække investeringer til EU. De nuværende diskussioner fokuserer på behovet for samordning, tilpasning og strømlining af EU's bestræbelser inden for politikker, aktører og instrumenter, der allerede bidrager til det økonomiske diplomati. Derudover er adgang til finansiering den væsentligste hindring for internationaliseringen af EU's erhvervsliv. EU's økonomiske diplomati bør også fokusere på finansieringsforhold for at fjerne sådanne hindringer for internationalisering af EU's erhvervsliv som f.eks. begrænset adgang til finansiering. På dette område forventes EIB at spille en central rolle, især fordi EIB's mandat fokuserer på aktiviteter uden for EU og fremmer EU's økonomiske aktører, herunder SMV'er, i udlandet. 4 RESULTATER AF MIDTVEJSEVALUERINGEN Den eksterne evaluering konkluderede, at: Det eksterne lånemandat er godt afstemt med EU's prioriteter, under forudsætning af at der er tilstrækkelig fleksibilitet til at reagere på kriser i form af en tilstrækkelig margen i de regionale og subregionale lofter i de første år af gennemførelsen af mandatet, som dog kan medføre, at lofterne overskrides i visse områder (østlige nabolande, Asien og Centralasien). Finansieringsaktiviteterne har fulgt bestemmelserne i fordelingspolitikken, mens investeringsværdige lande, der drager fordel af EU-garantien, er mere tvivlsomme. Efter fire års gennemførelse er EIB's ramme for resultatmåling (ReM) godt tilpasset til de operationelle mål.

Det konkluderes også, at der er mulighed for forbedring i EIB's rapportering til EU i forbindelse med udarbejdelsen af Kommissionens årlige beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's finansieringstransaktioner, der gennemføres i henhold til afgørelse 466/2014/EU. Koordineringen med de øvrige internationale finansielle institutioner og EU's delegationer i forbindelse med blandingsmekanismer har fungeret godt. Hvad angår merværdien af EIB's finansieringstransaktioner inden for det eksterne lånemandat, var EIB i stand til at finansiere projekter i lande med lav kreditvurdering. Merværdien af EIB's finansiering er især relevant med hensyn til rentesats og løbetid (navnlig ved støtte til SMV'er) samt i form af ikkeøkonomiske fordele såsom teknisk bistand, fremme af gode standarder, normer for offentlige indkøb. Rapporten påpeger, at manglen på finansiering i lokal valuta udgør en begrænsning af merværdien, og låntageren står alene med risikoen for ændrede omstændigheder. Hvad angår klimaændringer, gælder det, at resultaterne ved udgangen af 2015 når op over målet på 25 % af EIB's samlede finansieringstransaktioner og udgør 40 % af den samlede finansiering. Rapporten konkluderede, at EU's synlighed for slutmodtageren kan forbedres. 5. DE VIGTIGSTE ELEMENTER I KOMMISSIONENS FORSLAG På grundlag af Kommissionens vurdering af resultaterne af den midtvejsevaluering, der er omtalt i kapitel 4, og den politiske baggrund, herunder EIB's resiliensinitiativ som fremlagt i kapitel 3, kan de nye elementer, der skal indføres i den nye afgørelse, opsummeres som følger: Aktivering af det fakultative supplerende beløb på 3 mia. EUR: Det fakultative mandat vil øge de regionale beløbslofter pro rata, herunder 1,4 mia. EUR fra EIB's resiliensinitiativ (anden byggesten) for transaktioner med offentlige modparter. Et nyt overordnet horisontalt mål for reaktionen på migrationskrisen tilføjes. Et fakultativt supplerende beløb på 3 mia. EUR vil omfatte et beløb på 1,4 mia. EUR i forbindelse med EIB's resiliensinitiativ (anden grundpille) for transaktioner med offentlige modparter. Dette beløb på 1,4 mia. EUR skal fordeles mellem regionerne i førtiltrædelseslandene og Middelhavslandene. Forhøjelse af det samlede loft med 2,3 mia. EUR til EIB's finansieringstransaktioner til den private sektor (tredje byggesten) vedrørende projekter, der støtter flygtninge og værtssamfund. Dette beløb vil blive fordelt i overensstemmelse med EIB's prognoser mellem regionerne i førtiltrædelseslandene og Middelhavslandene. I denne forbindelse og for det nævnte beløb, udvides EU-garantiens dækning for disse transaktioner til at omfatte alle betalinger til EIB, som EIB ikke har modtaget (i det følgende benævnt "totalgaranti"), snarere end kun garantien for politiske risici, som garantien rummer for indeværende. Totalgarantien i forbindelse med dette nye mandat vil blive honoreret. Indtægterne vil blive udbetalt til Garantifonden for aktioner udadtil. Det maksimale loft for EIB's transaktioner under EU-garantien er derfor steget til 32,3 mia. EUR. For så vidt rammerne for resultatmåling, skal EIB udvikle og anvende indikatorer for projekter, der yder strategisk reaktion på migrationskrisen. Som led i Kommissionens årlige rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's finansieringstransaktioner indgår der en vurdering af virkningerne af EIB's finansieringstransaktioner som reaktion på migrationskrisen. Revision af listen over berettigede lande: Fjernelse af højindkomstlande og lande med høj kreditværdighed som Brunei, Island, Israel, Singapore, Chile og Sydkorea fra listen over støtteberettigede lande samt Kinas særlige administrative områder (SAR), Hongkong og Macao. Der indføres mere fleksibilitet, så EIB kan øge omfordelingen af midler mellem regioner og subregioner i løbet af en mandatperiode. Der er behov for større fleksibilitet for at gøre det muligt at tackle nødsituationer og i krisesituationer, der kan opstå i den ene eller anden region i mandatperioden. Omfordelingen mellem regionerne er steget fra 10 % til 20 %. Omfordelingen er ikke relevant for de 2,3 mia. EUR, der er afsat til mandatet for den private sektor eller for de 1,4 mia. EUR til projekter i den offentlige sektor, der skal være med til at håndtere migrationskrisen. Styrkelse af klimaændringsdimensionen i mandatet. Omfanget af EIB's aktiviteter til afbødning af og tilpasning til klimaændringer bør bidrage til at øge andelen af EIB-lån til støtte af klimarelaterede investeringer i udviklingslandene fra 25 % til 35 % inden 2020. I løbet af den periode, der er omfattet af afgørelsen, som afspejler de nye prioriteter for mandatet, skal minimum af disse operationer fortsat udgøre 25 % af de samlede EIB-finansieringstransaktioner. Samtidig bør EIB sigte på at fastholde det nuværende høje præstationsniveau. Der er indsat en henvisning til Parisaftalen inden for rammerne af FN's rammekonvention om klimaændringer. EIB's støtte til SMV'er fra EU skal styrkes (internationalisering af virksomhederne i EU). Det understreges, at EIB's mandat skal bidrage direkte til at nå visse mål for bæredygtig udvikling.