[I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(94) 53 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 25.02.1994 
Udkast t i I 
RAPETS AFGØRELSE 
om Kommissionens tilslutning til protokol 2 til aftalen mellem Det Europæiske 
Atomenergifællesskab, Japans regering, Den Russiske Føderations regering og Amerikas 
Forenede Staters regering om samarbejde om aktiviteterne i forbindelse med den tekniske 
projektering (TP) af den internationale termonukleare forsøgsreaktor (ITER). 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. Aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab, Japans regering, Den Russiske 
Føderations regering og Amerikas Forenede Staters regering ("parterne") om 
samarbejde om aktiviteterne i forbindelse med den tekniske projektering af den 
internationale termonukleare forsøgsreaktor CITER TP-aftalen") under Den 
Internationale Atomenergiorganisations (IAEA) auspicier, som blev indgået den 
21. Juli 1992 (for Kommissionens vedkommende ved Kommissionens afgørelse af 
22. april 1992(1) på grundlag af Rådets afgørelse af 6. april 1992), gælder i seks år. 
Ifølge ITER TP-aftalens artikel 3 gennemføres aftalen alt efter omstændighederne ved 
hjælp af to eller flere protokoller afhængigt af, hvorledes arbejdet skrider frem. 
Protokol 1 til ITER TP-aftalen ("protokol 1 "), der også blev vedtaget den 21. Juli 1992, 
udløber, når protokol 2 træder i kraft, dog senest den 20. marts 1994. 
2. I overensstemmelse med protokol 1, afdeling 4, er der blevet udarbejdet et udkast til 
protokol 2 til ITER TP-aftalen ("Protokol 2") og udkast til ledsagedokumenter på 
grundlag af de opstillede punkter i denne bestemmelse. Disse udkast er af en særlig 
arbejdsgruppe, som blev nedsat i henhold til protokol 1, afdeling 1, blevet forelagt 
ITER-rådet. Den 22. april 1993 godkendte ITER-rådet den særlige arbejdsgruppes 
udkast til protokol 2 og til de ledsagedokumenter, gruppen havde udarbejdet for at TP 
kan opfyldes i henhold til protokol 2, så det kunne forelægges for parternes 
myndigheder med henblik på forhandling og vedtagelse af protokol 2 så hurtigt som 
muligt. 
(1) EFT L 244 af 26.8.1992, s. 13. 
A 
Ved afgørelse af 10. december 1993 
bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger om protokol 2 på 
grundlag af det udkast til protokol 2 og de ledsagedokumenter, der er omtalt i 
punkt 2; i disse ledsagedokumenter skulle der nærmere gøres rede for bl.a. de 
gennemførelsesforanstaltninger, som parterne skønner nødvendige for den 
fælles udførelse af de aktiviteter, der er beskrevet i aftalens artikel 2, og 
ledsagedokumenterne skulle suppleres med en af ITER-rådet godkendt 
konstruktionsskitserapport og med et bilag udarbejdet på grundlag af 
retningslinjerne i bilag 4 til Kommissionens forhandlingsdirektiver; 
påpegede Rådet, at forslag til afgørelse om bemyndigelse til undertegnelse af 
protokol 2 ikke bør forelægges, før Kommissionen - efter at have forelagt 
konstruktionsskitserapporten for Rådet for Den Europæiske Union og Det 
Rådgivende Udvalg for Fusionsprogrammet (CCFP), så snart den foreligger, for 
at sikre sig at konstruktionsskitsen er acceptabel - har indhentet udtalelse fra 
Rådet for Den Europæiske Union og fra CCFP samt ITER-rådets godkendelse af, 
at nævnte rapport vedtages som et ledsagedokument til protokol 2. 
forlængelse af punkt 3 
anbefalede CCFP i sin udtalelse af 19. januar 1994 om konstruktionsskitserap­
porten, at Fællesskabets medlemmer af ITER-rådet støtter dette råds godkendel­
se af konstruktionsskitserapporten, som bliver et ledsagedokument til protokol 
2-pakken; 
fandt ITER-rådet den 28. januar 1994, at konstruktionsskitserapporten er et ac­
ceptabelt grundlag, som parterne kan benytte på den videre vej frem mod vedta­
gelse af protokol 2; 
fandt Rådet for Den Europæiske Union den 21. februar 1994, at konstruktions­
skitserapporten er et acceptabelt grundlag for det videre arbejde og kan indgå 
som ledsagedokument til protokol 2. 
Under firepartsdrøftelserne er der udarbejdet følgende dokumenter (der er vedlagt 
vedføjede forslag til rådsafgørelse): udkast til protokol 2 (BILAG I) og formandskabernes 
fælles resumé af forhandlingsmødet (28. januar 1994) (BILAG II). 
Udkastet til protokol 2 er identisk med det udkast, der ledsagede forhandlings-
direktiverne. 
Formandskabernes fælles resumé består ud over udkastet til protokol 2 
(TILLÆG I) af forhandlernes fælles synspunkter (TILLÆG II), som svarer til de 
udkast til ledsagedokumenter, der ledsagede forhandlingsdirektiverne, bortset 
fra følgende ændringer (som Euratoms forhandlere anmodede om af hensyn til 
overensstemmelsen med rådsdirektiverne): 
Der er tilføjet et punkt "5. Tilsyn med ITER EDA" (jf. punkt 3 ovenfor) 
Der er tilføjet et punkt "6. Konstruktionsskitse" (jf. punkt 3 og 4 ovenfor) 
samt det relevante tillæg "Bilag 4" 
I Bilag 1 (Detaljerede tekniske målsætninger for ITER) er der ændret lidt 
på formuleringen. 
(Bilag 2 og 3 er ikke ændret.) 
Kommissionen mener, at Fællesskabet fortsat må yde sit bidrag til ITER TP på baggrund 
af de samlede forsknings- og udviklingsaktiviteter i forbindelse med det næste trin, så 
Fællesskabet bevarer sin fulde mulighed for at arbejde videre mod konstruktionen af det 
næste trin, enten i tilknytning til et internationalt samarbejdsprogram eller på egen 
hånd. 
7. De påregnede samarbejdsaktiviteter er i teknisk henseende forenelige med de specifikke 
målsætninger for kontrolleret termonuklear fusion, som blev fastlagt i Rådets politiske 
retningslinjer af 22. december 1993 om udkast til afgørelse om et rammeprogram for 
Euratoms indsats inden for forskning og uddannelse (1994-1998), og er i økonomisk 
henseende forenelige med opdelingen af det beløb, der i samme udkast til afgørelse 
skønnes nødvendigt til Fællesskabets finansielle bidrag inden for fusionsenergi. 
8. Protokol 2 skal indgås af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 101, andet led, 
traktaten. 
Kommissionen foreslår, at Rådet på grundlag af Euratom-traktatens artikel 101, andet 
led, anden sætning, vedtager vedlagte rådsafgørelse om Kommissionens tilslutning til 
protokol 2. 
4 
wuivno • 
RÅDETS AFGØRELSE 
at­
om Kommissionens tilslutning til protokol 2 til aftalen mellem Det Europæiske 
Atomenergifællesskab, Japans regering, Den Russiske Føderations regering og Amerikas 
Forenede Staters regering om samarbejde om aktiviteterne i forbindelse med den tekniske 
projektering (TP) af den internationale termonukleare forsøgsreaktor (ITER). 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig 
artikel 101, 
under henvisning til det af Kommissionen forelagte afgørelsesudkast, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen har i overensstemmelse med Rådets direktiver af 10. december 1993 ført 
forhandlinger om protokol 2 til aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab, Japans 
regering, Den Russiske Føderations regering og Amerikas Forenede Staters regering om 
samarbejde om aktiviteterne i forbindelse med den tekniske projektering af den internationale 
termonukleare forsøgsreaktor; 
Kommissionens tilslutning til protokol 2 bør godkendes -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Eneste artikel 
Herved godkendes Kommissionens tilslutning på Fællesskabets vegne til protokol 2 til aftalen 
mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab, Japans regering, Den Russiske Føderations 
regering og Amerikas Forenede Staters regering om samarbejde om aktiviteterne i forbindelse 
med den tekniske projektering af den internationale termonukleare forsøgsreaktor. 
Teksten til protokol 2 er knyttet som bilag til denne afgørelse sammen med teksten til 
formandskabernes fælles resumé af forhandlingsmødet. 
Udfærdiget i På Rådets vegne 
Formand 
5" 
BILAG 
Udkast 
Protokol 2 
Ul 
aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab, Japans regering, regeringen for Den Russiske 
Føderation og regeringen for Amerikas Forenede Stater om samarbejde om den tekniske projektering 
af en international termonuklear forsøgsreaktor 
DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKAB (EURATOM), JAPANS REGERING, 
REGERINGEN FOR DEN RUSSISKE FØDERATION OG REGERINGEN FOR AMERIKAS 
FORENEDE STATER ("PARTERNE"), 
SOM HENVISER TIL samarbejdsaftalen om den tekniske projektering (EDA) af en international 
termonuklear forsøgsreaktor (ITER), indgået af parterne den 21. juli 1992 ("aftalen"), særlig artikel 3, 
SOM HAR IGANGSAT den tekniske projektering (EDA), der omhandles i aftalens protokol 1, der 
også blev indgået af parterne den 21. juli 1992, og som har til hensigt i fællesskab at afslutte den 
tekniske projektering som fastlagt i denne protokol 2 
ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE: 
Afdeling 1 - Sigte 
Parterne afslutter i fællesskab det arbejde, der er beskrevet i aftalens artikel 2. Dette arbejde udføres på 
grundlag af de tekniske målsætninger for ITER, der er vedtaget ifølge bestemmelserne i aftalen. 
Afdeling 2 - Den særlige arbejdsgruppe 
Der nedsættes en særlig arbejdsgruppe, som bistået af direktøren forelægger forslag for Rådet om, 
hvordan beslutninger, som parterne senere måtte træffe med henblik på bygning, drift, udnyttelse og 
nedlukning af ITER, kan gennemføres i fællesskab, jf. aftalens artikel 2, litra e. 
Afdeling 3 - Gennemførelse af arbejdsprogrammet 
1. Direktøren gennemfører arbejdsprogrammet og ajourfører dette med Rådets godkendelse under 
overholdelse af de tidsplaner, der er fastsat i programmet for de forskellige opgaver. 
2. Den tekniske beskrivelse af opgaver, tildelingen af opgaver, samt vilkår og frister for 
gennemførelse af opgaver, der udformes i overensstemmelse med de af Rådets opstillede 
retningslinjer for tildeling af opgaver, fastlægges i opgaveaftaler. Opgaveaftaler udformes af 
direktøren og undertegnes af denne og af lederen af den lokalgruppe, som har fået opgaven 
tildelt. Opgaveaftaler indgås som fastlagt i det godkendte arbejdsprogram og ajourføringer 
heraf. 
3. Lederne af lokalgrupperne påser, at direktøren og medlemmer af den centrale fællesgruppe med 
autorisation fra direktøren ikke uden behørig grund får afslag, når de med henblik på erfarings­
udveksling, inspektion af arbejdet eller vurdering af kvalitetsstyringen ønsker at få adgang til 
områder og anlæg, hvor lokalgrupper udfører arbejde, adgang til det personale, der udfører 
opgaven, eller adgang til materiale, hvori arbejdet dokumenteres. Lederne af lokalgrupperne 
skal i god tid underrettes om forestående besøg. De nærmere detaljer i tilrettelæggelsen af besøg 
fasdægges i opgaveaftalen. 
Afdeling 4 - Aftaler om udstationering 
1. I denne afdeling forstås ved: 
"udstationerende part": den part, der stiller en person til rådighed for den centrale 
fællesgruppe, jf. aftalens artikel 8, stk. 2, uanset om denne part er den pågældende 
persons arbejdsgiver eller ej 
"udstationeret person" eller "udstationeret personale": en eller flere personer, der af den 
udstationerende part stilles til rådighed for den centrale fællesgruppe. 
2. Efter udvælgelsen af en person som fastlagt i aftalens artikel 8, stk. 2, udstationerer 
arbejdsgiveren straks den pågældende til den centrale fællesgruppe. For hver udstationeret 
person opstiller direktøren en særlig udstationeringsaftale, som underskrives af direktøren, den 
udstationerede person, og denne persons arbejdsgiver. Er arbejdsgiveren ikke identisk med den 
udstationerende person, påtegner den udstationerende part udstationeringsaftalen for hermed at 
angive, at den har stillet det udstationerede personale til rådighed for den centrale fællesgruppe, 
jf. aftalens artikel 8, stk. 2. Direktørens eksemplar af udstationeringsaftalen skal også 
underskrives af formanden for Rådet. 
Del skal fremgå af udstationeringsaftalen, hvilket arbejde den udstationerede [>erson skal udføre, 
hvilket arbejdssted han udstationeres til, og hvem han er ansvarlig overfor, og at den 
udstationerede person og dennes arbejdsgiver vil overholde bestemmelserne i aftalens artikel 8, 
stk. 2 og artikel 15 samt i dette afsnit i den udstrækning, hvor de vedrører udstationering, og at 
den udstationerede person vil overholde de interne sikkerhedsregler, der skal overholdes på det 
arbejdsstedet. Udstationeringsaftalens varighed må ikke overskride denne protokols 
gyldighedsperiode. 
Afdeling 5 - Afslutning af arbejdet, slutrapporter 
Når Rådet godkender arbejdsprogrammet og ajourføringer heraf, sikrer det med bistand fra 
direktøren, at der fastlægges bestemmelser for en hurtig og koordineret afslutning af det arbejde, der 
skal gennemføres i henhold til aftalen, herunder bestemmelser om udarbejdelse af en slutrapport. 
Viser det sig, at det er nødvendigt eller formålstjenligt, at parteme træffer yderligere foranstaltninger, 
fremsætter Rådet med bistand fra direktøren forslag herom. 
Afdeling 6 - Ressourcer 
De fornødne midler til gennemførelsen af denne protokol stilles til rådighed af parterne som fastlagt i 
de herfor gældende bestemmelser i aftalen. 
Afdeling 7 - Varighed 
Denne protokol træder i kraft, når parterne har undertegnet den, og forbliver i kraft, sålænge aftalen 
løber. 
Udfærdiget i , den i fire eksemplarer. 
For Det Europæiske Atomenergifællesskab: 
For Japans regering: 
For regeringen for Den Russiske Føderation: 
For regeringen for Amerikas Forenede Suiter: 
BILAG I 
FORMANDSKABERNES FÆLLES RESUME AF FORHANDLINGSMØDET 
De fire ITER-delegat ioner, som med tilfredshed har hørt alle parter give 
udtryk for deres villighed ti I at afslutte forhandlingerne, er blevet enige 
om at forelægge deres respektive myndigheder de to tillæg med henblik på 
vedtagelse af protokol 2 til ITER TP-aftalen så hurtigt som muligt. 
Forhandlernes initialer: 
JD TO 
PF EV 
Dato 28. Januar 1994 
Sted Garching 
TILLÆG 
UDKAST TIL PROTOKOL 2 til ITER-TP-AFTALEN SOM GENGIVET 
I BILAG I TIL DENNE RÅDSAFGØRELSE 
16 
TILLÆG I I 
FORHANDLERNES FÆLLES SYNSPUNKTER 
Ved afslutningen af forhandlingerne om del sidste udkast til protokol 2, på ovennævnte dato, var der 
enighed om følgende: 
1. Detaljerede tekniske målsætninger 
De detaljerede tekniske målsætninger for ITER, der omhandles i afdeling 1 af protokol 2, 
vedtages af parterne, der handler gennem Rådet. Rådet vedtog nævnte detaljerede tekniske 
målsætninger den 15.-16. december 1992 (se 8ilag 1). 
2. Retningslinjer for tildeling af opgaver 
De remingslinjer for tildeling af opgaver, der er omhandlet i afdeling 3 i protokol 2 vedtages af 
Rådet. Rådet vedtog nævnte retningslinjer den 22. april 1993 (se Bilag 2). 
3. Udstationeringsaftaler 
De udstationeringsaftaler, der omhandles i afdeling 4 i protokol 2, skal være så ensartede som 
muligt og skal afspejle de retningslinjer for udstationeringsaftaler, der er beskrevet i bilaget (se 
Bilag 3). 
Er den udstationerende part ikke arbejdsgiver for den udstationerede person, påhviler det den at 
sørge for, at den udstationerede persons arbejdsgiver overholder bestemmelserne i afdeling 4 i 
protokol 2 samt retningslinjerne. 
4. Finansiering 
For så vidt angår afdeling 6 i protokol 2 gælder det, at: 
1. hver part bærer suie egne omkostninger: 
a) når dens medlemmer og eksperter deltager i arbejde og møder i Rådet, TAC, MAC 
og SWG, herunder omkostninger i forbindelse med rejser og ophold 
b) når dens personale udstationeres til et fælles arbejdssted 
c) når dens lokalgruppe udfører opgaver, som den har fået tildelt i medfør af afdeling 3 
i protokol 2 
d) når der på dens territorium afholdes workshops, og når dens lokalgruppe deltager i 
workshops, herunder omkostninger i forbindelse med rejser og ophold 
2. Rådet, når det bringer aftalens artikel 14 i anvendelse, skal tage hensyn til, hvor store 
ressourcer den enkelte vært har tilbudt som støtte til det fælles arbejdssted 
3. andre udgifter, som af Rådet er godkendt som nødvendige for en tilfredsstillende 
gennemførelse af protokol 2, vil blive finansieret via fællesfonden. 
5. Tilsvn med ITER EDA 
Overensstemmelsen mellem de generelle rammer i punkt 1 i bilag 1 og arbejdets fremad-
skriden skal kontrolleres årligt, jf. aftalens artikel 16. Især skal de tekniske aspekter og 
nøjagtigheden i ansættelsen af udgifterne til opførelse af ITER kontrolleres som anført i 
punkt 1(f), i bilag A til aftalen, også med udgangspunkt i lokale data vedrørende anlæggets 
hovedelementer. Disse evalueringer kan gøre det nødvendigt for ITER-rådet at justere 
retningslinjerne eller de tekniske løsninger. 
6. Konstruktionsskitse 
Rådet har godkendt TAC-4 tilbagemeldingen om, at "Konstruktionsskitse [Bilag 4] danner 
et fornuftigt grundlag for det videre tekniske projekteringsarbejde efter (1) yderligere be­
grænset optimering af vitale maskinparametre for at skaffe reserve til imødegåelse af udgifts­
stigninger, (2) ændring af den konstruktionsmæssige tilgang inden for visse områder, og (3) 
en udvidelse af de tekniske præstationer, for dermed at opnå større operationel fleksibilitetM. 
Bilag 1 
Detaljerede tekniske målsætninger for ITER 
Generelle rammer 
De detaljerede tekniske målsætninger og tekniske metoder, der lægges til grund for ITER, skal 
tilgodese det tilsigtede mål mal passende marginer, dvs. sikre, at anlæggets omkostninger 
holdes inden for grænser, der nogenlunde svarer til de beløb, der er fasUagt i slutrapporten for 
ITER's CDA-fase, samt sikre, at anlægget bevarer sin betydning inden for det langsigtede F&U 
fusionsprogram. 
Ved udformningen af ITER lægges der vægt på sikkerhed i driften og på demonstration af, at 
fusion er en sikker energikilde med stort miljømæssigt potentiel. 
Præstationer og afprøvning 
Plasmapræstationer 
ITER's indeslutningsevne skal være stor nok til, at man når op på kontrolleret 
antændning. Ved skøn over ITER's indeslutningsevne baserer man sig - lige som for 
CD A-procedurens vedkommende - på etablerede gunstige driftsformer. 
Det er hensigten: 
• at man med ITER skal kunne opnå kontrolleret antændelse og forbrænding af 
forlænget varighed, således at der kan opnås stationær drift over alle de 
tidsintervaller, der er karakteristiske for plasmaprocesser og vekselvirkninger 
mellem væg og plasma, og således at der kan opnås stationær drift med henblik på 
nuklear afprøvning af kappekomponenter. Dette kan realiseres ved hjælp af pulser 
med flad kurvetop af en varighed på omkring 1000 s. Til afprøvning af særlige 
kappekonstruktioner er det ønskeligt med pulser af en varighed på ca. 2000 s. 
• at man med ITER skal kunne demonstrere konstant (steady state) kørsel ved hjælp 
af ikke-induktiv strømgenerering i reaktor-relevante plasmaer. 
Tekniske præstationer og afprøvning 
Det er hensigten: 
at man med ITER skal kunne påvise, at den teknologi, der kræves til en 
fusionsreaktor, findes (herunder superledende magneter og fjernstyret vedligehold) 
at man skal afprøve komponenter til brug i en reaktor (herunder systemer til at fjerne 
kraft og partikler fra plasmaet) 
at man med henblik på brug i reaktorer skal afprøve forskellige koncepter for 
tritium-dannende kapper. De planlagte afprøvninger omfatter demonstration af så 
stor en formeringsevne, at en reaktor bliver selvforsynende med tritium, kan levere 
energi ved høje temperaturer og kan producere elektricitet 
3. Konstruktionskrav 
Ved fastlæggelsen af parametre til basisanlægget skal marginerne være tilpas store til, at det med 
rimelighed kan forventes, at man kan tilvejebringe det fornødne plasma og realisere de krævede 
tekniske præstationer. Konstruktionen skal være så fleksibel, at der senere kan indføjes 
avancerede og nye funktioner, og at plasmapræstationerne kan optimeres under driften. 
Konstruktionen skal dokumenteres i den videnskabelige og teknologiske database, der skal 
etableres efter ED A-fasen. 
Anlægget skal, når plasmaet er antændt, kunne klare en induktiv puls med flad kurvetop på ca. 
1000 s. Med henblik på den endelige målsætning, dvs. konstant (steady state) drift, skal 
ITER-anlægget udformes således, at det er kompatibelt med ikke-induktiv strømgenerering, og 
strømgenerering skal indgå som mulighed i det opvarmingssystem, der kræves til antændelse i 
første fase afdriften. 
Med henblik på afprøvning af komponenter ved bestråling og ved høj varmeflux, dvs. under 
forhold som i en fusionsreaktor: 
skal den gennemsnitlige neutronbelastning af væggen være på ca. 1 M W/m2 
skal anlægget udfonnes således, at det kan yde mindst 1 MWa/m2 dvs. således at der kan 
foretages langtidsafprøvning af materialer 
Det er ønskeligt, at anlægget kan køre med høje flux- og fluensniveauer. Det er planen, at 
ITER-anlæggets konstruktører inden for de konstruktionsmæssige marginer, skal undersøge, 
om det er muligt at operere med et bredere udsnit af driftsfomier, og hvilke følger dette kan få. 
Anlæggets permantente komponenters må ikke ved deres konstruktion hindre, at man kan 
komme op på fluensniveauer på op til 3 MWa/m2. Med henblik på anden fase afdriften skal 
konstruktionen give mulighed for at erstatte afskænnning med en formenngskappe. 
4. Krav til driften 
ITER-anlæggets drift opdeles i to faser: 
Den første fase, liasic Performance l'hase, formentes at komme til at slia'kke sig over en 
halv snes år, med nogle tusinde timers fuld DT-drift. 1 denne fase undersøger man 
spørgsmål i forbindelse med kontrolleret antændelse, forbrænding af længere varighed, 
steady-state drift og afprøvning af kappemoduler. 1 denne fase er det tanken, at <Sc\\ 
nødvendige tritium skal tilføres udefra. 
Der skal gennemføres forsøg med kontrolleret antændelse til undersøgelse af 
indeslutning, stabilitet, og kontrol med urenheder i plasmaer opvannet ved hjælp af 
alfapartikler. Ved forsøg med forbrænding af længere varighed skal det desuden 
undersøges, hvordan man kan styre produktionen af fusionsenergi og plasma-
profilerne, og hvordan man kan fjerne heliumasken. 
Hensigten med de forsøg med strømgenerering (current drive), der skal 
gennemføres i denne fase, er at demonstrere steady state forbrænding i plasmaer, 
hvis alfapartikler giver lige så stor en opvarmning som den udefra tilførte energi. 
Ved hjælp af opvarmingssystemer i current drive mode skal der implementeres 
ikke-induktiv strømgenerering med henblik på styring af profil og forbrænding, 
med sigte på forskning i bedre indeslutningsmetoder og vurdering af, hvilke forhold 
og hvor stor en effekt ovenstående type steady-state drift forudsætter. Afhængigt af 
resultatet af disse forsøg kan det blive nødvendigt at installere kraftigere strømgene­
rering. 
Funktionsafprøvning af kappemoduler i denne fase forventes alt i alt at omfatte 
nogle få tusinde timers forbrændingstid, parallelt med fysikprograrnrnet, herunder 
testserier af en varighed på 3-6 dage med en neutronbelastning af væggen på 
omkring 1 MW/m2. 
Den anden fase, Enhanced Performance Phase, forventes også at komme til at vare 
omkring ti år. Vægten vil blive lagt på forbedring af præstationerne generelt og på 
gennemførelse af et program for afprøvning af komponenter og materialer ved højere 
fluens. I denne fase skal der forskes i kørsel med større disponibilitet samt avancerede 
plasmadriftsmodi, og der kan eventuelt blive tale om demonstration af reaktorrelevante 
kappesegmenter. Denne fase omfatter en videre forsøg med kontinuerlig kørsel af en 
varighed på 1-2 uger, og der forventes en fluens på mindst 1 MWa/m . 
Beslutningen om, hvorvidt formering skal indgå i denne fase, skal træffes på grundlag af, 
om tritium er disponibel fra eksterne kilder, hvilke resultater afprøvningen af formerings-
kapperne har givet, og hvilke erfaringer man har opnået med plasmaets og anlæggets 
præstationer. 
Ved implementeringen af denne fase baserer man sig på en undersøgelse af resultaterne fra den 
foregående fase, samt en vurdering af den relative værdi af de forskellige foreslåede elementer i 
programmet. 
Bilag 2 
Retningslinjer for tildeling af opgaver 
A. Godkendelse og revision af opgaveaftaler 
1. Opgaveaftaler, hvis værdi overstiger 300 IUA, kan først indgås, når ITER-Rådet har 
godkendt opgaven, den hertil hørende tekniske beskrivelse, og tildelingen af opgaven til 
en bestemt part. 
2. Opgaveaftaler, hvis værdi er på 300 IUA eller derunder, kan indgås direkte mellem 
direktøren og den pågældend lokalgruppeleder. Direktøren underretter straks de tre øvrige 
lokalgruppeledere om sådanne opgavetildelinger. 
3. Den samlede værdi af opgaveaftaler, hvis værdi er på 300 IUA eller derunder, og som er 
tildelt ifølge den i stk. 2 omhandlede ordning, må ikke overstige 3000 IUA i noget 
interval mellem møder i MAC. 
4. Viser det sig nødvendigt at ændre opgaveaftaler for - inden for de målsætninger, der 
allerede re godkendt af Rådet - at tage højde for mindre tekniske ændringer, kan dette ske, 
når direktøren og den berørte lokalgruppeleder er enige herom. Ændringer af opgavernes 
sigte, der repræsenterer en værdi på op til +/- 20%, dog højst +/-300 IUA, pr. opgave 
kan også gennemføres, når direktøren og den berørte lokalgruppeleder er enige herom. 
Opgaver i forbindelse med arbejde, som ikke længere er påkrævet, kan afsluttes, når 
direktøren og den berørte lokalgruppeleder er enige herom; ITER-bevillingerne hertil skal 
i så fald underkastes en passende revision. Ændringer, som ikke blot består i 1) mindre 
tekniske ændringer, 2) ændringer af sigtet på op til 300 IUA og 3) afslutning af projektet 
som ovenfor beskrevet, skal forhåndsgodkendes af Rådet på grundlag af de procedurer, 
der er fastlagt herfor i aftalen om nye opgavetildelinger, i disse tilfælde justerer direktøren 
ITER-bevillingerne i overensstemmelse hermed. 
5. Alle ændringer af opgaveaftaler, der ikke kræver Rådets godkendelse, skal indberettes til 
Rådet. 
B. Indkredsning, definition og vurdering af opgaver 
Der gælder følgende retningslinjer for indkredsning og definition af opgaver 
1. Direktøren, som bistås af lokalgruppelederne i forbindelse med indkredsning af opgaver, 
fastlægger, hvor store ITER-midler de parter, der udfører opgaver, skal bevilges. Sigtet 
med denne bistand er at etablere konsensus om, hvorledes man mest praktisk og effektivt 
kan indkredse og definere opgaver og ansætte omkostningerne herved 
b 
2. Inden listen med opgaver sendes til iokalgrupjjclederne med henblik på officiel udtalelse, 
givei direktøren lokalgruppelederne meddelelse om opgavelisterne og om, hvor store 
kreditter man kan påregne, hvis man påtager sig en opgave. Parter, der ønsker at udføre 
en opgave bør hurtigt informere direktøren herom, således at denne i tilfælde, hvor mere 
end en part giver udtryk for interesse, sammen med lokalgruppeledei ne kan undersøge, 
hvordan der bedst tages hensyn til sådanne interesser. Dette kan eventuelt ske ved at 
opdele opgaven i mindre dele eller ved at udføre arbejde parallelt eller i fællesskab. 
3. Senest to måneder efter, at direktøren har modtaget listen og de tekniske beskrivelser af 
opgaverne, meddeler parterne, hvilke opgaver de er interesserede i, idet de fremsender en 
officiel skrivelse, indeholdende: 
a) en redegørelse for, hvilke muligheder parten har for at opfylde specifikationerne og 
overholde fristerne, samt oplysning om, hvorvidt ressourcer, faciliteter og 
ekspertise er til stede 
b) oplysning om, hvor arbejdet planlægges udført Hvor parten anvender iterative 
kontraheringsprocedurer, der gør det umuligt at give denne oplysning, meddeles 
det, hvilken type institution der forventes at ville blive involveret; den endelige 
meddelelse herom fremsendes, såsnart det er afgjort, hvilke institutioner der skal 
varetage opgaven 
c) en vurdering af, hvilke tekniske risici opgaven indebærer, samt - i tilfælde hvor 
denne risiko er høj - eventuelt forslag til parallelt forløbende arbejde. 
4. Direktøren - der handler på grundlag af ovennævnte information samt på grundlag af de 
vejledende principper, der er fastlagt i bilag B, 1, C til aftalen og nærværende 
retningslinjer - fremsætter forslag til, hvilke opgaver der skal tildeles de enkelte 
lokalgrupper. Dette gør han i det arbejdsprogram, der med mellemrum skal fremsendes af 
direktøren til Rådet, jf. aftalens artikel 11. 
5. I forbindelse med indgåelsen af de enkelte opgaveaftaler sørger direktøren for, at FTER-
kreditten også omfatter relevant arbejde, der vedrører disse opgaver, og som er blevet 
igangsat af parten efter undertegnelsen af ITER EDA aftalen og protokol 1. 
6. Inden for hvert opgavesystemområde skal der være en passende balance i fordelingen af 
opgaver mellem parterne. Ved vurderingen af denne balance tages der hensyn til 
opgavernes kvalitative karakteristika, herunder afprøvningsfaciliteternc art og det 
teknologiske niveau. 
7. Hvis en opgave ikke fremkalder nogen interessetilkendegivelser overhovedet, forsøger 
direktøren i nært samarbejde med lokalgruppeledcrnc at interessere mindst en part herfor. 
Lykkes dette ikke, kan direktøren appellere til ITER Rådet, jf. artikel 21, stk. 1. 
8. For visse enkeltopgavers vedkommende - for eksempel hvor der tilsyneladende er tale om 
en stor teknisk risiko eller andre usikkerhedsmomenter - kan det være berettiget at 
igangsætte parallelt arlxîjdc, eventuelt med en opdeling al tildelingen i faser. 
9. ITER's direktør sørger i nært samarbejde med lokalgruppeledernc for, at arbejdet, når det 
skal opdeles i enkeltopgaver mal henblik på indgåelsen af aftaler, ikke opsplittes mere 
end højst nødvendigt, således at man får en effektiv gennemførelse af arbejdet, og at man 
tager hensyn til, at arbejdet skal fordeles rimeligt mellem parterne. Hver opgaveaftale skal 
omfatte et passende, kohærent, selvstændigt arbejdsområde med veldefinerede kontakter 
til de øvrige områder 
10. Ved fordelingen af konstruktionsarbejdet mellem den centrale fællesgruppe og lokal­
grupperne følges generelt det princip, at den centrale fællesgruppe kun bør varetage 
arbejde, der med fordel kan udføres af en central gruppe. De samlede ITER-bevillinger til 
de konstruktionsopgaver, der uddeles til lokalgrupperne, kommer formentligt til at svare 
til omkring 500 mandår. 
C. Udvælgelseskriterier 
1. Interessetilkendegivelser med henblik på udførelse af en bestemt opgave kommer kun i 
betragtning, hvis der samtidig fremsendes dokumentation for, at specifikationerne og 
fristerne kan overholdes, samt oplysning om, hvorvidt ressourcer, faciliteter og ekspertise 
er til stede. 
Inden der gives afslag grundet på, at de tekniske krav ikke er opfyldt, informerer ITER's 
direktør den pågældende lokalgruppeleder, som får et kort tidsrum til at revidere sit 
forslag. 
2. Når man skal foretage et valg blandt de interessetilkendegivelser, der opfylder kriterierne, 
baserer man sig på 
a) hvor stor teknisk erfaring og kapacitet de foreslåede institutioner har 
b) hvor stor en teknisk risiko den foreslåede metode indebærer 
c) hvorvidt det er godtgjort, at de tekniske og ledelsesmæssige krav kan opfyldes. 
Andre faktorer, herunder spørgsmålet om, hvordan man kan sikre en passende balance 
mellem opgaverne inden for et givet opgavesystemområde, om hvilken prioritering 
parterne tillægger arbejdet, og hvilken kvalitet den foreslåede fremgangsmåde har, 
medtages i overvejelserne i passende omfang. 
D. MAC's rolle 
MAC samles så ofte som det er nødvendigt for at sikre, at direktørens forslag føres ud i livet 
mellem møderne i Rådet. Der anvendes elektroniske kommunikationsmidler og andre metoder, 
der sikrer, at Rådet hurtigt kan godkende enstemmige henstillinger fra MAC. Andre tilfælde 
kræver godkendelse fra Rådet på grundlag af de normale procedureregler. 
À 
H. Utilfredsstillende udførelse af konstruktions og l&U opgaver 
1. Ved utilfredsstillende udførelse af konstruktions- og F&U-opgaver forstås, at en 
lokalgruppe ikke er i stand til på fyldestgørende måde at gennemføre den opgave, som 
den har fået tildelt i en opgaveaftale, eller at en lokalgruppe ikke er i stand til at udføre 
opgaven med en tilstrækkelig høj standard med hensyn til konstruktionsudformning eller 
fagkundskab. 
Alle opgaveaftaler skal indeholde en standardartikel med en beskrivelse af, hvilke 
generelle principper der gælder i tilfælde af utilfredsstillende udførelse. 
2. Hvis en lokalgruppeleder konstaterer, at der er risiko for, at en tildelt opgave ikke kan 
udføres på tilfredsstillende måde, underretter han straks direktøren herom. 
3. Hvis direktøren er af den opfattelse, at der er risiko for utilfredsstillende udførelse af en 
opgave, udsteder han en officiel "advarsel om utilfredsstillende udførelse" til den 
pågældende lokalgruppeleder, hvori det specificeres: 
hvorfor han mener, at der er risiko for, at en opgave ikke udføres på tilfredsstillende 
måde 
hvor lang tid lokalgruppelederen har til at godtgøre over for direktøren, at opgaven 
kan løses på tilfredsstillende måde. 
For så vidt angår opgaver, hvortil der er bevilliget 300 IUA eller derunder, kan direktøren 
derefter direkte omfordele opgaven til en anden part 
4. For så vidt angår opgaver, hvortil der er bevilliget mere end 300 IUA, sendes der en kopi 
af den officielle advarsel til Rådet med henblik på information. 
Viser det sig ved udløbet af den i advarslen fastlagte frist, at det ikke kan godtgøres, at 
opgaven kan løses på tilfredsstillende måde, sender direktøren Rådet et forslag til, hvilke 
skridt der bør tages med hensyn til den videre behandling af opgaven. 
5. I tilfælde, hvor direktøren på grundlag af proceduren i pkt. 4 fremsætter forslag om, at 
opgaven eller dele af denne omfordeles til en anden part, skal det i det forslag, han 
fremsætter over for Rådet, specificeres: 
hvilket arbejde der skal omfordeles, og hvilket forhold der er mellem dette og den 
oprindelige opgave 
hvilken part arbejdet omfordeles til 
hvor mange ITER-bcvillingcr der skal omfordeles 
hvilke oplysning og hvilket udstyr der skal stilles til rådighed af den part, der ikke 
har opfyldt sine forpligter, for så vidt angår det fuldførte arbejde; fortrolige 
forretningsoplysninger, der allerede er blevet stillet til rådighed for den centrale 
fællesgruppe med pålæg om fortrolig behandling, meddeles den part, der overtager 
3 
opgaven; fortrolige forretningsoplysninger, der ikke er blevel stillet til rådighed for 
den centrale fællesgruppe, behøver ikke meddeles til den part, der overtager 
arbejdet. 
6. I tilfælde, hvor en opgave eller dele heraf er blevet omfordelt eller annuleret som følge af 
utilfredsstillende udførelse, bestræber direktøren sig på at tildele resterende ITER-opgaver 
på en sådan måde, at princippet om, at opgaverne skal fordeles nogenlunde ligeligt, jf. 
bilag B, tilgodeses. I denne forbindelse må parter, der udfører sine opgaver på 
tilfredsstillende måde, ikke fratages arbejde. 
F. Genbrug af faciliteter og andre aktiver, som afsluttede opgaveaftaler resulterer i 
Når direktøren opfordrer parterne til at indsende interessetilkendegivelser, inkluderer han, når 
dette er formålstjenligt, bestemmelser for, hvordan faciliteter og andre aktiver, som afsluttede 
opgaveaftaler resulterer i, må bruges inden for ED A-perioden. Specifikke artikler i opgave­
aftalen skal underkastes forhandling mellem direktøren og de(n) pågældende lokalgruppe-
leder(e). 
Ordforklaring 
Følgende udtryk anvendes i forbindelse med udarbejdelsen af retningslinjer for gennemførelsen 
af opgaver. 
Opgave 
Herved forstås det arbejde, der udføres af den centrale fællesgruppe eller en lokalgruppe. 
En opgave, der tildeles en lokalgruppe, er fastlagt i en opgaveaftale. Der kan være flere 
hundrede opgaveaftaler. I en opgave, der er tildelt én enkelt lokalgruppe, kan andre 
lokalgrupper være involveret 
Opgavesystemområde 
Herved forstås en gruppe opgaver, der omfatter et naturligt ITER-systera Der kan være ti 
opgaveaftaler eller flere. 
Opgavetildeling 
Herved forstås den procedure, der gælder for tildeling af opgaver til de enkelte 
lokalgrupper og til den centrale fællesgruppe. 
Qpgaveaftalc 
Herved forstås den kontrakt, der indeholder opgavens tekniske beskrivelse, resultaterne al 
opgavetildelingsproccduren, samt frister og vilkår for gennemførelsen. 
Flcrtrinstildeling 
Herved forstås en metode for tildeling af opgaver, der indebærer så stor en teknisk 
kompleksitet eller så stor en risiko, at det er berettiget at anvende en tildelingsprocedure 
med flere trin, dvs. hvori konceptudformning, konstruktion, udvikling og afprøvning 
(samt andre trin) efterhånden tildeles enten til en og samme part eller til flere parter eller til 
et sæt parter med faldende antal, dvs. at de første opgaver udføres af flere parter, mens de 
påfølgende opj'.avoi udløies ;tl lam; paiior. 
Koiisd ukliousopgavcr 
1 leived forslås opgaver lil gennemførelse af de konsinikiion.sakuviieicr (herunder både 
ingeniøropgaver og fysisk koustiukiion), der skal tildeles den fælles ccntralgruppe og 
lokalgrupperne, dvs. opgaver for hvilke der indgik cl omkostningsoverslag i det beløb på 
250 mio. USD i januar 1989 priser, der skønnedes nødvendigt i slutrapporten vedrørende 
konccpt-/konstruktionsarbcjdet inden for ITER (ITER Conceptual Design Activities - CDA). 
r&U-opfraver inden for teknologien 
Herved forstås konstruktionsstøtteopgaver, herunder F&U inden for basisteknologi og 
inden for specifikke ingeniøraktiviteter, som fasdagt i ovennævnte slutrapport. De samlede 
omkostninger til disse opgaver blev i nævnte rapport anslået til 750 mio. USD i januar 
1989 (henholdsvis 400 og 350 mio). 
Arbejdsprogram 
Herved forstås det arbejdsprogram, der opstilles i artikel 11. Det har form af et dokument, 
der i takt med udviklingen specificeres nærmere i løbet af EDA. 
11 bR-bevillinger 
Herved forstås det beløb, i ITER-regningsenheder (ITER Units of Account - IUA) 
[svarende til 1000 USD i januar 1989 priser], som af ITER-<lirektøren tildeles til en 
bestemt F&U-opgave inden for konstruktion/teknologi på det tidspunkt, hvor opgaven 
sendes til Iokalgruppeledeme med opfordring til indsendelse af interessetilkendegivelser. 
Dette tal kan kun ændres, hvis opgavens målsætning ændres. Summen af alle disse 
bevillinger skal så nogenlunde svare til det overslag, der er anført i slutrapporten 
vedrørende CDA. 
Den 22. april 1993 Vedtaget af Rådet 
2. i 
Bilag 3 
Retningslinjer for udstationeringsaftaler 
a) Udsuitionerei personale forbliver ansat af den hidtidige arbejdsgiver, og arbejdskontrakten 
mellem det udstationerede personale og arbejdsgiveren gælder fortsat under udstationeringen. 
Arbejdsgiveren fortsætter med at udbetale lønninger og andre vederlag, herunder sociale 
udgifter, tillæg og godtgørelser, til det udstationerede personale som fastlagt i de love og 
bestemmelser, der gælder for arbejdsgiveren. 
b) Er ansættelsesvilkårene af en sådan art, at der er indgået ulykkesforsikringer og andre 
forsikringer med henblik på den person, der udstationeres, sørger arbejdsgiveren for, at disse 
forsikringer forbliver i kraft, sålænge den pågældende person er udstationeret til den centrale 
fællesgruppe. Arbejdsgiveren giver straks meddelelse om udstationeringen til de ansvarlige 
tjenestegrene og forsikringsselskabet I tilfælde, hvor den udstationerede allerede omfattes af en 
forsikring, som berøres af udstationeringen, er arbejdsgiveren ansvarlig for, at der retableres en 
tilsvarende forsikringsdækning. 
c) Arbejdsgiverens ferieordninger, der fortsat gælder under udstationeringen, skal meddelels til 
direktøren. I udstationeringsperioden aftales feriens placering og varighed med direktøren, som 
underretter arbejdsgiveren. Arbejdsgiverens bestemmelser om sygeorlov gælder fortsat i 
udstationeringsperioden, jf. litra b. 
d) For så vidt angår karrieren tager arbejdsgiveren hensyn til den arbejdsindsats, som det 
udstationerede personale har ydet under udstationeringen til den centrale fællesgruppe. 
Bilag 4 
KONSTRUKTIONSSKITSE 
Rådet tog den tekniske rådgivningskomites (TAC) konstruktionsskitserapport til efterretning 
og fandt - ved sin tilslutning til TAC s anbefaling - at rapporten er et acceptabelt grundlag, 
som parterne kan benytte på den videre vej frem mod vedtagelse af protokol 2, selv om det 
erkendes, at der skal arbejdes videre med de problemer i det detaljerede tekniske 
projektering, som TAC har påpeget. 
Som følge heraf anmoder rådet direktøren om at se nærmere på de enkelte anbefalinger i 
TAC-rapporten vedrørende konstruktionsskitsen. 
Især anmoder rådet - som henstillet af TAC - direktøren og den centrale fællesgruppe (JCT) 
om at gennemføre en følsomhedsanalyse til bestemmelse af, hvordan omkostningerne kan 
reduceres optimalt samtidig med, at virkningerne for ydeevnemargenen bliver mindst mulig. 
ITER KONSTRUKTIONSSKITSE 
I INDLEDNING 
Denne rapport beskriver den konstruktionsskitse af ITER, der er udført i de første 18 
måneder af ITER EDA. Der er udarbejdet et sammenhængende design, som med passende 
sikkerhedsmargener tilfredsstiller de aftalte programmæssige og detaljerede tekniske mål for 
ITER. De anslåede omkostninger til bygning af ITER i Basic Performance Phase er 
forholdvis sammenlignelige med omkostningsskønnene i den endelige rapport om ITER 
CDA. 
Konstruktionsskitsen danner nu grundlag for videreførelse af den tekniske projektering, 
fremme af ITER-forskning og -udvikling samt tilknyttede aktiviteter indenfor rammerne af 
ITER EDA-aftalen. 
II PROGRAMMÆSSIGE OG TEKNISKE MÅLSÆTNINGER 
Den overordnede programmæssige målsætning for ITER, som defineret i ITER EDA-aftalen, 
er at demonstrere, at fredelig udnyttelse af fusionsenergi er teknisk og videnskabelig 
gennemførelig. ITER skal nå dette mål ved at demonstrere kontrolleret antændelse og 
vedvarende forbrænding i deuterium-tritium-plasmaer med kontinuert forbrænding som det 
endelige mål, ved at demonstrere teknologier, som er afgørende for en reaktor i et integreret 
system, og ved at udføre integreret afprøvning af de højvarmeflux og nukleare komponenter, 
der er påkrævede for, at fusionsenergi kan udnyttes til praktiske formål. 
ITER-rådet har i henhold til bestemmelserne i protokol 1 til ITER EDA-aftalen fastlagt 
detaljerede tekniske målsætninger og, hvordan man teknisk set bedst kan realisere de 
programmæssige målsætninger i praksis. 
Hovedkarakteristika og -parametre i konstruktionsskitsen for ITER følger af de vedtagne pro­
grammæssige og detaljerede tekniske målsætninger. I beskrivelsen af de detaljerede tekniske 
målsætninger konstateres det, at to operationelle faser er nødvendige til realisering af den 
programmæssige målsætning, nemlig Basic Performance Phase og Enhanced Performance 
Phase. Konstruktionsskitsen specificerer konstruktionen til Basic Performance og åbner 
mulighed for, at der senere kan tilføjes sådanne elementer, som måtte være nødvendige til 
at virkeliggøre målsætningerne for Enhanced Performance Phase. 
Plasmaets størrelse, konfiguration og præstationer i konstruktionsskitsen er fastsat således, 
at målsætningen om demonstration af kontrolleret antændelse med en induktiv puls, som 
under antændte forhold har en flad kurvetop med en varighed på omkring 1000s, kan 
imødekommes. Egenskaberne ved komponenter indvendigt i vakuumkammeret samt 
tokamakkens samlede størrelse er bestemt af denne målsætning og af de konstruktions-
målsætninger, der er fastsat for at muliggøre udførelse af nuklear og høj-varmeflux 
afprøvning af komponenter under betingelser, der er relevante for en fusionsreaktor. 
Konstruktionsskitsen indeholder sikkerhedsmargener og tekniske margener, som modsvarer 
dette store fremskridt i udviklingen af fusion. 
4 
III HOVEDELEMENTER I KONSTRUKTIONSSKITSEN 
III. 1 Hovedparametre 
Hovedparametrene for konstruktionsskitsen for ITER er angivet i tabel 1 : 
Tabel 1 Hovedparametre for ITER-konstruktionsskitse 
Fusionseffekt (nominel) 1,5 GW 
Brændetid (nominel) 1000 sekunder 
Plasmastrøm 24 MA 
Plasmaringens storradius (nominel) 7,7 m 
Plasmaringens lilleradius (nominel) 3,0 m 
Elongation 1,6 
D/ve/tørkonfiguration Single Null 
Toroidalt felt (ved nominel storradius) 6 Tesla 
Toroidale feltvariationer ved plasmakanten (max.) ±2% 
Hovedelementerne i konstruktionsskitsen er vist i tværsnit og i tre dimensioner i figur 1 og 2. 
111.2 Fysikgrundlag 
Fysikstudier af plasmakernen, som bygger på statistisk analyse samt skalering af forsøgs­
resultater fra førende fusionsanlæg, har vist, at konstruktionsskitsen giver god sikkerhed for 
vedvarende og kontrolleret antændelse under en række forskellige betingelser og drifts-
scenarier. Antændelsesdomænet er flydende i forhold til usikkerheder i fysiske nøgleområder 
- opnåelig plasmaindeslutning, plasmaets indhold af urenheder samt fjernelse af termisk 
helium. De overordnede maskinparametre er fastsat til de minimumsværdier, der er 
nødvendige for at opnå en rimelig sikkerhedsmargen og for at undgå fare for skader som 
følge af plasmaustabilitet eller -sammenbrud. 
111.3 Superledende er og mekanisk struktur 
ITER-målsætningerne forudsætter brug af superledende magneter. Det overordnede 
magnetsystem er integreret i den mekaniske struktur for derved at minimere spændinger 
under de planlagte driftsbetingelser. Systemet består af 24 toroidalfelter, en central solenoide 
og seks eksterne poloidal felter. De toroidale er er fastgjort til den centrale solenoide for at 
opnå maksimal volt-sekund (induktiv spænding gange pulsvarighed) og udbalancere de 
elektromekaniske kræfter. De toroidale felter er lagviklet, så der ved hjælp af stålpladerne 
mellem de enkelte ledende lag opnås strukturel stivhed. Den centrale solenoide er også 
lagviklet med en tykvægget leder, som giver den nødvendige strukturelle styrke. Det 
poloidale esystem er tilstrækkeligt fleksibelt til at imødekomme en lang række 
plasmakonfigurationer, som kan vise sig interessante i Enhanced Performance Phase. 
FIGUR 1 
toi 
5A 
04 
-5A 
-104 
-15 
—i i i —i i J T——i i i j ~i t T --, j p-—1 , , j 
0 5 10 15 20 
METER 
1. Central solenoide CS 
2. Poloidalfeltsspole PF2 
3. Toroidalfeltsspole 
4. Øvre port aflukket 
5. Poloidalfeltsspole PF3 
6. Afskærmning 
7. Mekanisk struktur 
8. Aftageligt afskærmningsmodul 
til fjernstyret adgang 9. Aftageligt afskærmningsmodul 
10. Vakuumkammer 
11. Poloidalfeltsspole PF4 
12. Divertor 
13. Poloidalfeltsspole PFS 
14. Poloidalfeltsspole PF6 
15. Maskinfundament 
16. Poloidalfeltsspole PF7 
17. Støttecylinder 
6 
FIGUR 2 
«Ç33 
111.4 Vakuumkammer 
Vakuumkammeret er en dobbeltvægget struktur fremstillet af 24 toroidalt forbundne 
segmenter sammensvejst mellem porte og fyldt med metalkugler og kølemiddel. Det fungerer 
desuden som afskærmning og indeslutning. Der er adgangsporte på tre niveauer, øvre niveau 
(afskærmnings/kappekonstruktioner og udskiftning), mellemniveau (opvarmning og current 
drivey test af kappemoduler, fjernstyring samt diagnosticering), og nedre niveau (divertor 
operationer og pumpning). 
111.5 Første væg og afskærmningskappe 
Den første væg udgør en del af en vandkølet afskærmningskappe ved lav temperatur 
(< 200°C), som er udført af konventionelle konstruktionsmaterialer. Det primære materiale 
er rustfrit stål, mens der benyttes kobber til overflader med høj varmeflux, så der er en god 
sikkerhedesmargen ved referencebelastningen af væggen i Basic Performance Phase. 
Afskærmningskappen er opdelt i separate indadvendende og udadvendende komponenter og 
igen opdelt toroidalt, så der kan foretages installation og udskiftning gennem de øvre 
adgangsporte. Den første væg er beklædt med et materiale med lavt massetal. 
Testkappemodulerne installeres gennem den øvre port. De betjenes adskilt fra afskærm­
ningskappen og vil kunne fjernes hver for sig. 
Der er i konstruktionsskitsen taget højde for fremtidig indbygning af en formeringskappe, 
som kan vise sig nødvendig for målsætningerne i Enhanced Performance Phase. 
Afskærmning og kappe er begge selvsbærende uafhængige komponenter. 
111.6 Divertor 
Konstruktionsskitsen involverer et avanceret divertor-koncept, i hvilken effekt overføres fra 
plasmakanten til overfor-kammerets væg før den når Overfor-pladerne. Divertoren består af 
moduler, som hver indeholder en kølet række af prelplader, der opfanger effekten. Det 
anvendte kølemiddel er foreneligt med det, der anvendes afskærmningskappen. 
111.7 Opvarmning og Current Drive 
Omkring 50 MW ekstern opvarmning er indbefattet i konstruktionsskitsen. Designet er 
baseret på højfrekvente ioncyklotronbølger (Ion Cyclotron Radio Frequency, ICRF), men der 
er tillige mulighed for andre former for opvarmning og current drive, såsom elektroncyklo-
tronbølger og injektion af neutrale partikler. ICRF-designet er udfærdiget således, at antennen 
er i stand til at udsende en vandrebølge (fast wave), der sætter current drive i gang. Den 
totale effekt kan sættes op til 100 MW eller mere uden antenneændringer. 
111.8 Kryostat 
Kryostaten er en fyldt, dobbeltvægget stålkonstruktion, som desuden virker som afskærmende 
komponent samt indesluttende struktur. 
III.9 Sikkerhed og miljø 
ITER-forsøgsanlægget bliver det første fusionsanlæg, der omfatter større elementer af en 
termonuklear reaktor. ITER er designet til sikker drift samt til demonstration af fusions­
energiens sikkerheds- og miljømæssige potentiale. Særligt omfatter konstruktionsskitsen: 
- hurtig recirkulering af brændstof, så beholdningen af tritium bliver mindst mulig; 
- indeslutning af radioaktive materialer bag flere barrierer, bl.a. kappeafskærmning, 
vakuumkammer og kryostat; 
- inkorporering af fysiske og tekniske margener. 
Hidtidig analyse viser, at konstruktionsskitsen er i overensstemmelse med de forventede lov­
fæstede grænser for eksponering af befolkningen ved såvel rutinemæssig drift som 
ulykkestilfælde. 
IV ANSLÅEDE OMKOSTNINGER TIL OPFØRELSEN 
På baggrund af det hidtidige arbejde ansættes omkostningerne til opførelse af ITER i henhold 
til konstruktionsskitsen til 5,6 mia US Dollar (jan. 1989-priser). En foreløbig specificering 
af omkostningerne i hovedbestanddele er angivet i tabel 2. 
Tabel 2 - ITER konstruktionsskitse - Anslåede omkostninger til bygning 
i millioner US Dollar (Jan 1989-priser) 
Superledende magneter 1733 
Vakuumkammer, kappe, divertor 495 
Kryostat, kryoanlæg, vakuum samt varmetransport 580 
Opvarmning, brændstoftilførsel, el-forsyning og øvrige anlæg 799 
Bygninger og strukturer 590 
Monteringsudstyr samt montering 470 
Subtotal 4667 
Uforudsete udgifter (20%) 933 
Total 5600 
De anslåede omkostninger er baseret på de specifikke forhold i designet, som tilgodeser 
de tekniske målsætninger ved Basic Performance Phase, og inkluderer ikke ITER-
gruppen. Skønnet er foreløbigt på dette tidlige stadium af projektet og vil løbende blive 
ajourført, efterhånden som EDA-arbejdet skrider frem. Sikker omkostningsfastsættelse 
kan først foretages, når detailprojekteringen, herunder industrielt fastsatte omkostnings-
skøn, er afsluttet. 
3 
SMA OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER 
Betydning for de små og mellemstore virksomheder 
Fællesskabets bidrag til den planlagte forskning og udvikling i protokol 2 
vil blive leveret ved hjælp af associeringskontrakter og NET-aftalen således 
som forudset i forslaget til Kommissionens afgørelse om gennemførelse af 
fus i onsprogrammet. 
I de tilfælde, hvor industrien skal levere udstyr og tjenesteydelser, som 
kræves til associeringskontrakternes og NET-aftalens gennemførelse, kan 
europæiske virksomheder opfordres til at afgive tilbud på disse leverancer 
efter procedurer i associeringskontrakterne og NET-aftalen. I forbindelse 
med store kontrakter opfordres virksomheder fra alle medlemsstaterne (+ 
Sverige og Schweiz) til at afgive tilbud, og som endelig kontrahent vælges 
den tilbudsgiver, der kan opfylde de tekniske specifikationer med de lavest 
mulige omkostninger. 
Der er i almindelighed ingen særlige bestemmelser for små og mellemstore 
virksomheder i disse udbud, da de teknisk kompetente små og mellemstore 
virksomheder alt efter omstændighederne opfordres til at deltage i de 
enkelte udbud. For nylig er det imidlertid i forbindelse med 
kval ifikationssystemet for europæiske virksomheder, når det gælder 
fusionsteknologi med særlig betydning for det næste trin inden for 
fusionsforskningen (EFT C 68 af 11.3.1993, s. 15), blevet aftalt, at der 
skal tages behørigt hensyn ti I de små og mellemstore virksomheder, når 
listen over de virksomheder eller grupperinger af virksomheder, der skal 
opfordres til at afgive tilbud på teknologi til det næste trin, bliver 
udarbejdet. 
Kommissionen er netop i færd med at nedsætte et udvalg for fusionsindustri , 
der skal bestå af repræsentanter for fusionsprogrammet og for den europæiske 
industri og fungere som kontaktpunkt mellem programmet og industrien, 
foruden at det skal rådgive Kommissionen i fusionsindustrielle anliggender 
gennem Det Rådgivende Udvalg for Fusionsprogrammet. De små og mellemstore 
virksomheders interesser vil blive repræsenteret i dette udvalg. 
a> 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 53 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 12 14 
Katalognummer : CB-CO-94-061-DA-C 
ISBN 92-77-65621-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
'.\