Forvaltningsregnskab og balance

vedrørende budgettransaktionerne i regnskabsåret 2000

(udarbejdet i henhold til artikel 78 og 81 i finansforordningen af 21. december 1977)

Bind IV

Konsolideret forvaltningsregnskab og balance

(revideret udgave)

(2001/C 370/01)

INDHOLDSFORTEGNELSE

>TABELPOSITION>

UDVIKLINGEN I DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS REGNSKABER

Målsætningen for offentlige regnskaber som informationssystem er blevet udvidet væsentligt; mens der før var tale om en simpel registrering af gennemførelsen af budgettet, går udviklingen nu i retning af en mere dynamisk og omfattende forvaltning, som giver oplysninger om de økonomiske, finansielle og formuemæssige konsekvenser af budgettets gennemførelse.

I de sidste år har det været nødvendigt at modernisere De Europæiske Fællesskabers regnskaber med henblik på at gå fra et regnskabssystem med hovedvægten på en beskrivelse af udgifts- og indtægtstransaktionerne på budgettet efter "cash basis"-regnskabsprincippet (kasseregnskabsprincippet), til et omkostningsregnskab(1), som har til formål at beskrive Fællesskabernes økonomiske stilling mere fuldstændigt og viser alle deres tilgodehavender, fordringer og gældsposter samt regnskabsårets indtægts- og udgiftsposter.

De Europæiske Fællesskaber har forpligtet sig til gradvis at følge med den udvikling, der er i gang i mange stater, og som en række internationale instanser, såsom IFAC(2) og OECD, anbefaler. Selv om målsætningerne i den offentlige sektor til en vis grad vil blive ved med at være forskellige fra målsætningerne i den private sektor, er det nødvendigt at gå bort fra "cash basis"-regnskabsprincippet og tilstræbe en vis harmonisering af den nye praksis.

Det skal dog understreges, at Kommissionen allerede i løbet af de sidste år har indført en række elementer fra "accrual basis"-regnskabsprincippet ved fremlæggelsen af de finansielle oversigter. På nuværende tidspunkt er det ikke alle oplysningerne, der stammer fra et integreret regnskabssystem. Regnskabsførerens tjenestegrene er nødt til at benytte sig af oplysninger uden for regnskabet i de forskellige generaldirektorater, både for at fuldstændiggøre balancen og for at udarbejde bilagene til den. Denne fremgangsmåde gør det vanskeligere at få fyldestgørende oplysninger. I 2000 blev der gjort en særlig indsats for at gøre oplysningerne om anlægsaktiver, fortegnelser, opregning af finansielle formidlere og vurdering af fordringer mere pålidelige.

Det er derfor vigtigt, at institutionerne har de nødvendige midler til at sikre, at oplysningerne i de finansielle oversigter er af høj kvalitet, og at de anvender de mest effektive nye forvaltnings- og kontrolredskaber.

Derfor har De Europæiske Fællesskaber iværksat en reform af regnskaberne. Det er et ambitiøst projekt, der går i samme retning som de reformer, der er iværksat i forskellige lande og medlemsstater, og som anbefales af de internationale instanser, der skal definere standarderne for offentlige regnskaber.

I korte træk er hovedpunkterne i reformen som følger:

1. Der opretholdes en rapportering om budgetgennemførelsen efter "cash basis"-regnskabsprincippet (på grundlag af ind- og udbetalinger), og der udvikles gradvis et almindeligt regnskab baseret på "accrual basis"-regnskabsprincppet. Dette todelte system anvendes også i flere af medlemsstaterne.

2. Integrerede regnskaber: Udbygningen af budgetregnskabet vil muliggøre en korrekt bogføring af transaktionerne; det vil medføre, at man ikke længere behøver at anvende opgørelser uden for regnskaberne for at udarbejde de finansielle oversigter.

3. Det almindelige regnskab vil blive udviklet fra et regnskab efter "cash basis"-regnskabsprincippet til et regnskab efter "accrual basis"-regnskabsprincippet, som giver et mere præcist billede af virkeligheden.

4. Konsolideringens omfang defineres og tilpasses til de internationale standarder.

5. De Europæiske Fællesskabers (EF's) finansielle oversigter skal i det væsentlige bringes i overensstemmelse med de internationale standarder. Disse oversigter er det endelige formål med regnskabssystemet. De skal give et korrekt billede af formuestillingen, den økonomiske stilling, gennemførelsen af budgettet, enhedens resultater og årets pengestrømme.

Det endelige formål med denne regnskabsmæssige udvikling er selvfølgelig at forbedre den finansielle information og give relevante oplysninger, som kan danne grundlag for de beslutninger, der skal træffes.

Denne nye fremgangsmåde vil blive indført i flere faser, som kommer til at vedrøre de finansielle oversigter for flere regnskabsår.

DE FINANSIELLE OVERSIGTERS STRUKTUR

1. De Europæiske Fællesskabers finansielle oversigter udarbejdes i henhold til artikel 78, 80 og 81 i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, senest ændret ved Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2673/1999 af 13. december 1999.

2. De Europæiske Fællesskabers regnskaber er opdelt i fire bind:

Bind I - Del 1: Gennemførelsen af budgettets udgifts- og indtægtsside

- Del 2: Analyse af den finansielle forvaltning

Bind II - Forvaltningsregnskab og balance for Kommissionen og Euratoms Forsyningsagentur

Bind III - Forvaltningsregnskab og balance for de øvrige institutioner (Europa-Parlamentet, Rådet, Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Ombudsmand)

Bind IV - Konsolideret forvaltningsregnskab og balance for De Europæiske Fællesskaber og forklarende bemærkninger.

3. I bind I redegøres der for de vigtigste forhold, der har gjort sig gældende under budgettets gennemførelse i det pågældende regnskabsår.

Bind II og III indeholder dels en række dokumenter opdelt i overensstemmelse med budgettets kontoplan med en oversigt over indtægternes og udgifternes gennemførelse for hver enkelt af institutionerne, dels en række tabeller over kapitalbevægelser og lånoptagelses- og långivningstransaktioner.

Dette bind (bind IV) indeholder De Europæiske Fællesskabers konsoliderede forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret samt bilag. Det konsoliderede forvaltningsregnskab og den konsoliderede balance omfatter også de tilsvarende oplysninger for det foregående regnskabsår.

KAPITEL I

FORVALTNINGSREGNSKAB: GENNEMFØRELSE AF DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS BUDGET FOR REGNSKABSÅRET 2000

RESULTATET AF GENNEMFØRELSEN AF 2000-BUDGETTET

>TABELPOSITION>

KONSOLIDERET OVERSIGT OVER BUDGETGENNEMFØRELSEN I 2000

>TABELPOSITION>

INDFRIELSEN AF FORPLIGTELSER

>TABELPOSITION>

SAMMENLIGNING AF RESULTATET AF GENNEMFØRELSEN AF BUDGETTET FOR REGNSKABSÅRENE 2000 OG 1999

>TABELPOSITION>

INDTÆGTER, REGNSKABSÅRET 2000

>TABELPOSITION>

FORDELING INDEN FOR AFSNIT 1 OG 3

>TABELPOSITION>

Tabel 1

SAMMENLIGNING AF GENNEMFØRELSEN AF BUDGETTET I REGNSKABSÅRET 2000 OG REGNSKABSÅRET 1999

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Tabel 2

UDNYTTELSEN AF FORPLIGTELSESBEVILLINGERNE OG BETALINGSBEVILLINGERNE PÅ BUDGETTET OPDELT EFTER INSTITUTION

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Tabel 3

SAMMENSÆTNINGEN AF OG UDVIKLINGEN I FORPLIGTELSES- OG BETALINGSBEVILLINGERNE

>TABELPOSITION>

Tabel 4

UDNYTTELSEN AF FORPLIGTELSESBEVILLINGERNE FOR REGNSKABSÅRET

>TABELPOSITION>

Tabel 5

UDNYTTELSEN AF BETALINGSBEVILLINGERNE FOR REGNSKABSÅRET

>TABELPOSITION>

Tabel 6

FORPLIGTELSER VEDRØRENDE OPDELTE BEVILLINGER, SOM IKKE VAR INDFRIET PR. 31. DECEMBER 2000

>TABELPOSITION>

Bestemmelse:

Tabel 6-9 indeholder hverken forpligtelser indgået for genopførte bevillinger og bevillinger fremført til 2000 (12,3 mio. EUR) eller forpligtelser over samlekonti (11,7 mio. EUR over B6). Derfor er de uindfriede forpligtelser pr. 31.12.2000 undervurderet til 24,0 mio. EUR.

Tabel 7

FORPLIGTELSER VEDRØRENDE OPDELTE BEVILLINGER, SOM IKKE ER INDFRIET I LØBET AF REGNSKABSÅRET 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 8

FORPLIGTELSER VEDRØRENDE OPDELTE BEVILLINGER, SOM ER INDFRIET I LØBET AF REGNSKABSÅRET 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 9

UINDFRIEDE FORPLIGTELSER PR. 31.12.2000

OVERSIGT OVER BEVÆGELSER SIDEN OPRINDELIGE FORPLIGTELSER

(herunder forpligtelser indfriet i løbet af 2000)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

KAPITEL II

KONSOLIDERET BALANCE FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER PR. 31. DECEMBER 2000

AKTIVER

>TABELPOSITION>

PASSIVER

>TABELPOSITION>

KAPITEL III

REGNSKABSPRINCIPPER

1. I henhold til de internationale standarder(3) er formålet med de finansielle oversigter at præsentere institutionernes forskellige aktiviteter, at forklare deres finansieringsbetingelser og endelig at give oplysning om, hvordan deres transaktioner er gennemført.

Det er også formålet med de konsoliderede finansielle oversigter, som Europa-Kommissionen fremlægger en gang om året. I bind I, del 2, "Analyse af den finansielle forvaltning", beskrives det, hvordan de finansielle transaktioner er blevet gennemført i løbet af regnskabsåret.

Ud over at informere skal de finansielle overslag for at give et retvisende billede opfylde kravet om, at informationerne skal være overskuelige, forståelige, relevante og sammenlignelige med andre regnskabsår. Det har også været udgangspunktet for dette dokument.

2. EU-institutionernes regnskaber består af et almindeligt regnskab og et budgetregnskab. Regnskaberne føres i EUR og følger kalenderåret.

2.1. Budgetregnskabet giver mulighed for at følge budgettets gennemførelse i detaljer og medfører udarbejdelse af:

- forvaltningsregnskabet, der er omhandlet i finansforordningens afsnit VI

- de rapporter om budgettets gennemførelse, der er omhandlet i finansforordningens artikel 34.

Budgetregnskabet er baseret på "modified cash basis"-regnskabsprincippet(4).

2.2. Det almindelige regnskab viser ved anvendelse af dobbelt bogholderimetoden alle regnskabsårets udgifter og indtægter og har til formål at vise formuestillingen i form af en balance pr. 31. december i det forgangne regnskabsår.

Der gælder følgende principper for det almindelige regnskab:

- princippet om ongoing concern

- princippet om relativ væsentlighed og aggregering af oplysningerne

- princippet om konsekvens med hensyn til anvendte regnskabsmetoder

- princippet om fokus på indhold frem for formalia

- princippet om, at der ikke foretages modregning mellem aktiver og passiver

- princippet om åbningsbalancens urørlighed.

Så længe regnskaberne ikke udarbejdes efter "accrual basis"-regnskabsprincippet, anvendes forsigtighedsprincippet delvis. Det skal dog understreges, at de finansielle oversigter tager hensyn til visse elementer af forsigtighedsprincippet i lighed med medlemsstaternes praksis. Der er bl.a. tale om værdiregulering af tilgodehavender, afskrivninger og bogføring af fremførte betalingsbevillinger som udgifter og gæld for regnskabsåret.

REGNSKABSKONTOPLAN

I regnskabskontoplanen sondres der mellem udgifts- og indtægtsposter og balanceposter(5):

a) indtægts- og udgiftsposterne opdeles i:

- budgetmæssige udgifts- og indtægtsposter, der gør det muligt at følge budgettets gennemførelse i enkeltheder, og poster for valutakursforskelle. Disse poster danner grundlag for opstillingen af resultatet af gennemførelsen af regnskabsårets budget

- ikke-budgetmæssige udgifts- og indtægtsposter, der supplerer den foregående kategori og gør det muligt at opstille et økonomisk resultat for regnskabsåret

b) balanceposter gør det muligt at opgøre Fællesskabernes formuemæssige stilling.

For at give et klarere billede af formuestillingen, den økonomiske stilling og resultatet præsenterer de finansielle oversigter for 2000 for første gang "regnskabsårets økonomiske resultat".

Til det formål har det vist sig at være nødvendigt at foretage en række justeringer i slutningen af året for at tage hensyn til de elementer, der ikke findes i et regnskab efter "cash basis"-princippet.

Disse justeringer gør det muligt at opstille de årlige regnskaber efter "modified accrual accounting"-princippet (tilnærmet omkostningsregnskab(6)) på grundlag af et budgetregnskab efter "modified cash"-regnskabsprincippet.

Regnskabsårets økonomiske resultat består af to elementer, nemlig resultatet af budgetgennemførelsen og resultatet af justeringerne.

REGNSKABSREGLER OG -PRAKSIS

1. Regnskaberne føres i overensstemmelse med finansforordningen af 21. december 1977, senest ændret ved Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2673/1999 af 13. december 1999 og suppleret med forordningen om gennemførelsesbestemmelserne til visse bestemmelser i finansforordningen.

Det skal understreges, at Kommissionen i 2000 vedtog en forordning om den regnskabsmæssige forvaltning af De Europæiske Fællesskabers ikke-finansielle anlægsaktiver (forordning (EF) nr. 2909/2000 af 29. december 2000). Desuden godkendte regnskabsførerne for alle institutionerne en regnskabs- og konsolideringsvejledning med henblik på at harmonisere regler og praksis.

Regnskaberne for regnskabsåret 2000 er udarbejdet i overensstemmelse med disse nye forskrifter.

2. Anvendelse af samme regnskabspraksis

De ændringer i regnskabspraksis, der indføres hvert år for at forbedre opstillingen af de finansielle oversigter, er udførligt forklaret i bilaget til de finansielle oversigter.

Hvad angår ændringerne i de finansielle oversigter for regnskabsåret 2000, er tallene for 1999 ikke blevet ændret.

3. Omregning til EUR

3.1. Regnskaberne føres i EUR.

3.2. De omregningskurser for EUR, der anvendes ved opstillingen af balancen, er dem, der var gældende pr. 29. december 2000(7), undtagen for følgende poster:

- immaterielle og materielle anlægsaktiver, der bevarer deres værdi i EUR beregnet til den kurs, der var gældende ved købet

- bevillinger, der fremføres, og hvoraf en del svarer til forpligtelser i nationale valutaer omregnet til EUR til de månedlige kurser for december. Det samlede beløb i EUR for disse bevillinger til fremførsel kan ikke senere omvurderes

- de forskud, der udbetales af Garantisektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, omregnes til den kurs, der er gældende den 10. i måneden efter den måned, hvor forskuddet bevilges

- interimskonti, der bevarer deres værdi i EUR beregnet til de kurser, der var gældende ved bogføringen.

3.3. De monetære poster, bortset fra ovennævnte, omvurderes på datoen for afslutning af regnskaberne til ultimo-kurserne for euroen. Det omvurderede beløb behandles som følger:

- likvide midler: modværdien af de positive og negative forskelle ved omregningen af de likvide midler anføres i resultatregnskabet

- monetære poster, bortset fra likvide midler: når de negative omregningsforskelle for midler og forpligtelser i en bestemt valuta tilsammen overstiger de positive forskelle for midler og forpligtelser i samme valuta, anføres differencen i resultatregnskabet. I modsat fald anføres overskuddet på interimskontiene for passiver.

4. Indtægter

4.1. Egne indtægter og finansielle bidrag konteres med de beløb, som i løbet af regnskabsåret krediteres de konti, som medlemsstaternes myndigheder har åbnet i Kommissionens navn.

Forskellen mellem summen af Fællesskabernes egne momsindtægter, de BNI-baserede indtægter og de finansielle bidrag, der er opført på budgettet, på den ene side og det beløb, der faktisk skal indbetales, på den anden side opgøres senest den 1. juli i det følgende regnskabsår; forskellen opføres i et tillægs- og ændringsbudget for dette regnskabsår.

4.2. De øvrige indtægter konteres med de beløb, der faktisk er opkrævet i løbet af regnskabsåret.

5. Udgifter

5.1. Ved beregningen af regnskabsårets saldo omfatter udgifterne betalinger, der dækkes af regnskabsårets bevillinger til betalinger, hvortil kommer bevillinger til betalinger fra samme regnskabsår, der fremføres til det følgende år.

5.2. Ved betalinger, der dækkes af regnskabsårets bevillinger til betalinger, forstås betalinger, hvis anvisning er finansinspektøren i hænde senest den 31. december, og som regnskabsføreren har effektueret senest den 15. januar det følgende år.

Hvad Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, angår, medregnes de betalinger, medlemsstaterne har foretaget mellem den 16. oktober 1999 og den 15. oktober 2000, forudsat at regnskabsføreren har fået den relevante forpligtelse og anvisning i hænde senest den 31. januar 2001.

6. Regnskabsårets økonomiske resultat

Regnskabsårets økonomiske resultat består af resultatet af gennemførelsen af regnskabsårets budget og af resultatet af justeringerne.

6.1. Resultatet af gennemførelsen af regnskabsårets budget

Resultatet af gennemførelsen af regnskabsårets budget består af to dele: De Europæiske Fællesskabers regnskabsresultat og bidraget fra de EFTA-lande, der er medlemmer af EØS. Saldoen er lig med forskellen mellem:

- samtlige regnskabsårets indtægter, og

- de betalinger, der er dækket af det pågældende regnskabsårs bevillinger, forhøjet med de bevillinger fra samme regnskabsår, der er fremført til det følgende regnskabsår(8).

Denne forskel kan forhøjes eller nedsættes:

- med nettobeløbet for bortfald af betalingsbevillinger fremført fra tidligere regnskabsår og eventuelle betalingsoverskridelser som følge af udsving i EUR-kursen samt ikke-opdelte bevillinger fremført fra tidligere regnskabsår, og

- saldoen af regnskabsårets valutakursgevinster og -tab.

Resultatet af gennemførelsen af budgettet tilbagebetales året efter til medlemsstaterne.

6.2. Resultatet af justeringerne

I årets løb er regnskaberne baseret på "cash basis"-regnskabsprincippet. For at kunne udarbejde en balance, der giver et retvisende billede af både formuestillingen, den økonomiske stilling og resultatet, skal der foretages en række justeringer.

Disse justeringer gør det muligt at opstille de årlige regnskaber efter "modified accrual"-regnskabsprincippet (tilnærmet omkostningsregnskab) på grundlag af et budgetregnskab efter "modified cash"-regnskabsprincippet.

7. Regler for værdiansættelse

Medmindre andet er fastsat i de forklarende bemærkninger til balancen, værdiansættes de forskellige poster som følger:

7.1. Materielle og immaterielle anlægsaktiver værdiansættes til deres historiske værdi omregnet til EUR til den kurs, der var gældende på anskaffelsestidspunktet. Alle disse anlægsaktiver med undtagelse af grunde skal afskrives efter den lineære metode pr. hele år (afsnit IV, kapitel 4 i forordning EF nr. 2909/2000 af 29. december 2000 om den regnskabsmæssige forvaltning af De Europæiske Fællesskabers ikke-finansielle aktiver).

7.2. Lagerbeholdninger værdiansættes til den seneste anskaffelsespris. Beløb i national valuta omregnes til EUR.

7.3. Finansielle anlægsaktiver værdiansættes til anskaffelsesværdien. Aktiver udstedt i en national valuta omregnes til slutkursen. I overensstemmelse med forsigtighedsprincippet skal der foretages en værdikorrektion, hvis der er sandsynlighed for, at der vil opstå et tab.

7.4. Fordringer, med undtagelse af fordringer lydende på en fast kurs, bogføres til pålydende værdi omregnet til slutkursen for EUR. Positive omregningsforskelle opføres på en interimskonto; negative forskelle opføres på resultatkontoen.

Fordringer bogføres til den anslåede inddrivelsesværdi. Der anvendes således en værdinedsættelse for de beløb, der anses for uinddrivelige ud fra de foreliggende risici og udviklingen i sagerne ved domstolene.

7.5. Kortfristede kapitalanbringelser og omsættelige værdipapirer værdiansættes til pålydende omregnet til EUR til slutkursen. Af forsigtighedshensyn foretages der en værdikorrektion, hvis der er sandsynlighed for, at der vil opstå et tab.

7.6. Gæld værdiansættes til pålydende værdi og omregnes til EUR til slutkursen, hvis der er tale om gæld i national valuta.

8. Forskud og acontobetalinger

Forskud, der udbetales i forbindelse med aktionsudgifterne, er inkluderet i regnskabsårets budgetudgifter og opføres ikke under de konsoliderede aktiver.

Forskud, der er udbetalt til offentlige eller private mellemled, og som ikke var nået ud til de endelige modtagere den 31. december 2000, men som indgår i regnskabsårets budgetudgifter, opføres som kortsigtede fordringer på balancens aktivside.

9. EFTA's bidrag til det almindelige budget for 2000

De bevillinger, der vedrører bidraget til Fællesskabernes budget fra de EFTA-lande, der er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, er medtaget i tabellerne i dette bind.

10. Konsolidering

Det konsoliderede regnskab omfatter Europa-Parlamentets, Rådets, Kommissionens (herunder Publikationskontoret og Det Fælles Forskningscenter), Domstolens, Revisionsrettens, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs, Regionsudvalgets og Den Europæiske Ombudsmands regnskaber.

Konsolideringen har form af fuldstændig integrering.

(1) "Accrual accounting".

(2) IFAC "International Federation of Accountants" har bl.a. til opgave at udarbejde internationale standarder for staterne, som er direkte inspireret af praksis inden for private virksomheders regnskabsaflæggelse.

(3) IFAC (International Federation of Accountants).

(4) "Modified cash basis"-regnskabsprincippet adskiller sig fra det almindelige "cash basis"-regnskabsprincippet på enkelte punkter, såsom fremførte bevillinger.

(5) Finansforordningens artikel 70.

(6) Visse af elementerne i "full accrual accounting" mangler.

(7) Den Europæiske Centralbank var lukket den 30. og 31. december 2000.

(8) For EFTA-EØS-landene kender man først størrelsen af de bevillinger, der fremføres fra regnskabsåret N til regnskabsåret N + 1, efter regnskabsafslutningen. Heraf følger, at bevillinger fremført fra regnskabsår N - 1 til regnskabsår N er medregnet i saldoen.

BILAG 1

FORKLARENDE NOTER TIL FORVALTNINGSREGNSKABET

DET ALMINDELIGE BUDGET OG DE FORSKELLIGE FORMER FOR BEVILLINGER

Det almindelige budget, som er Fællesskabernes vigtigste finanspolitiske instrument, er det dokument, der hvert år forudser og godkender Fællesskabernes indtægter og udgifter.

Budgetbehandlingen afvikles i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 272, som indeholder en beskrivelse af, hvordan de forskellige faser automatisk følger efter hinanden inden for de frister, som budgetmyndigheden - der består af Europa-Parlamentet og Ministerrådet - skal overholde.

Hvert år udarbejder Kommissionen et overslag over det kommende års indtægter og udgifter for alle EU-institutionerne og et foreløbigt budgetforslag, som den forelægger for budgetmyndigheden.

På grundlag af det foreløbige budgetforslag udarbejder Rådet et budgetforslag, som budgetmyndighedens to parter derefter forhandler om.

Det er formanden for Parlamentet, der fastslår, at budgettet er endeligt vedtaget og dermed sætter det i kraft. Kommissionen har hovedansvaret for gennemførelsen af budgettet.

1. BUDGETPRINCIPPER

Fællesskabernes almindelige budget hviler på en række grundprincipper:

- enhedsprincippet betyder, at alle Fællesskabernes indtægter og udgifter skal samles i ét budgetdokument

- princippet om bruttoopgørelse omfatter to regler:

- reglen om ikke-formålsbestemt anvendelse, som betyder, at indtægterne ikke skal dække bestemte udgifter (alle indtægterne dækker tilsammen alle udgifterne)

- reglen om ikke-modregning, som betyder, at indtægter og udgifter skal opføres i budgettet med deres fulde beløb, og at der ikke kan foretages modregninger

- princippet om etårighed betyder, at de opførte bevillinger kun gælder for ét regnskabsår og derfor skal anvendes i løbet af det pågældende år

- princippet om ligevægt på budgettet betyder, at der skal være ligevægt mellem budgettets indtægter og udgifter (de forventede indtægter skal dække betalingsbevillingerne)

- princippet om specificering betyder, at de enkelte bevillinger skal dække bestemte udgifter og have et bestemt formål.

2. BUDGETTETS STRUKTUR

Budgettet omfatter:

a) en almindelig oversigt over indtægter

b) en række sektioner, der er opdelt i oversigter over indtægter og udgifter for hver institution: sektion I: Parlamentet; sektion II: Rådet; sektion III: Kommissionen; sektion IV: Domstolen; sektion V: Revisionsretten; sektion VI: Det Økonomiske og Sociale Udvalg; sektion VII: Regionsudvalget; sektion VIII: Den Europæiske Ombudsmand.

Indtægterne og udgifterne for hver institution er opdelt i afsnit, kapitler, artikler og konti alt efter deres art eller bestemmelse.

3. DE FORSKELLIGE FORMER FOR BUDGETBEVILLINGER

Det er kun Kommissionens budget, der både omfatter administrationsbevillinger (også kaldet driftsbevillinger) og aktionsbevillinger. De andre institutioner har kun driftsbevillinger.

Budgettet omfatter to forskellige former for bevillinger, nemlig ikke-opdelte bevillinger (IOB) og opdelte bevillinger (OB).

De ikke-opdelte bevillinger skal dække de transaktioner, der er etårige (og som stemmer overens med princippet om etårighed). Opdelte bevillinger er indført for at forene princippet om etårighed med nødvendigheden af at finansiere flerårige foranstaltninger, som gennemføres over flere år. De dækker i et givet regnskabsår samtlige omkostninger til de juridiske forpligtelser, der er indgået i forbindelse med foranstaltninger, der strækker sig over mere end ét regnskabsår.

a) De ikke-opdelte bevillinger svarer til:

- alle administrationsbevillingerne (del A i Kommissionens sektion og sektionerne for alle de andre institutioner)

- de etårige bevillinger til EUGFL, Garantisektionen

- visse tekniske bevillinger (herunder tilbagebetalinger og udnyttelse af garantien for lånoptagelse/långivning).

For de ikke-opdelte bevillinger svarer forpligtelsesbevillingerne til betalingsbevillingerne.

b) De opdelte bevillinger skal dække de flerårige transaktioner. De bevillinger, der henhører under del B i Kommissionens sektion (bortset fra EUGFL), falder ind under denne kategori.

De opdelte bevillinger består af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB):

- forpligtelsesbevillingerne dækker samtlige omkostninger til de juridiske forpligtelser, der i løbet af regnskabsåret er indgået i forbindelse med foranstaltninger, der strækker sig over flere år(1)

- betalingsbevillingerne dækker de udgifter, der følger af gennemførelsen af de forpligtelser, der er indgået i løbet af det pågældende regnskabsår og/eller de foregående regnskabsår(2).

4. GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

I finansforordningens artikel 22, stk. 1, hedder det: "Kommissionen gennemfører budgettet i overensstemmelse med denne finansforordning, på eget ansvar og inden for bevillingerne".

I stk. 2 præciseres det, at Kommissionen giver de andre institutioner de nødvendige beføjelser til at gennemføre de sektioner af budgettet, som vedrører dem.

4.1. Gennemførelse af budgettets indtægtsside

I budgettet indgår de forventede indtægter med forbehold af eventuelle ændringer, der følger af vedtagelsen af tillægs- og ændringsbudgetter, som bruges til at tilpasse overslagene i det oprindelige budget til de formindskelser eller forhøjelser af Fællesskabernes egne indtægter, der konstateres under gennemførelsen af budgettet. Budgetindtægterne dækker bevillingerne til betalinger.

Gennemførelsen af budgettets indtægtsside omfatter de konstaterede fordringer, de beløb, der rent faktisk inkasseres på grundlag af disse konstaterede fordringer, og de endnu ikke inddrevne beløb.

De faktiske indtægter i et regnskabsår svarer til de indtægter, der i løbet af regnskabsåret inkasseres på grundlag af de konstaterede fordringer, og de beløb, der inkasseres på grundlag af uinddrevne fordringer fra tidligere regnskabsår.

4.2. Gennemførelse af budgettets udgiftsside

Ligesom for indtægterne opføres de forventede udgifter i det oprindelige budget.

Gennemførelsen af budgettets udgiftsside viser udviklingen, udnyttelsen, fremførslerne og bortfaldet af bevillingerne til forpligtelser(3) og bevillingerne til betalinger(4) i løbet af regnskabsåret.

4.2.1. De disponible bevillingers sammensætning

- Bevillinger opført på budgettet: det oprindelige budget + tillægs- og ændringsbudget (TÆB) + overførsler

- Tillægsbevillinger: yderligere indtægter (deltagelse af tredjemand) + forpligtelsesbevillinger, der er genopført som følge af frigørelser + bevillinger, der er genopført som følge af tilbagebetaling af acontobeløb

- Forpligtelses- og betalingsbevillinger, der er fremført fra det foregående regnskabsår: principielt skal bevillingerne i henhold til princippet om etårighed udnyttes inden regnskabsårets udgang. Det betyder, at de beløb, der ikke er anvendt, bortfalder, medmindre der foretages en fremførsel på grundlag af meget strenge kriterier(5).

4.2.2. Udnyttelsen af bevillingerne

- Bevillinger til forpligtelser: De endelige bevillinger kan i løbet af regnskabsåret bruges til at indgå forpligtelser.

- Bevillinger til betalinger: De endelige bevillinger kan i løbet af regnskabsåret bruges til at foretage betalinger.

4.2.3. Fremførsel af bevillinger til det følgende regnskabsår

- Bevillinger til forpligtelser: De af regnskabsårets bevillinger, som der ikke er indgået forpligtelser for, kan enten fremføres automatisk eller med tilladelse fra budgetmyndigheden (ikke-automatisk fremførsel).

Fremførsler af opdelte bevillinger skal godkendes af Kommissionen, og budgetmyndigheden skal også underrettes.

- Bevillinger til betalinger:

- ikke-opdelte bevillinger: fremførslen sker normalt automatisk, når den vedrører en forpligtelse, som endnu ikke er indfriet; i alle andre tilfælde kræves der en forhåndsgodkendelse fra budgetmyndigheden

- opdelte bevillinger: som hovedregel bortfalder betalingsbevillinger, der ikke er blevet anvendt; de kan dog fremføres efter beslutning af Kommissionen, hvis betalingsbevillingerne for det efterfølgende regnskabsår ikke er store nok til at dække tidligere indgåede forpligtelser og forpligtelser i forbindelse med forpligtelsesbevillinger, der også er fremført.

4.2.4. Bortfald af bevillingerne

Bevillingssaldoen (dvs. de bevillinger til forpligtelser og betalinger, der hverken er anvendt eller fremført) bortfalder ved regnskabsårets udgang.

5. UINDFRIEDE FORPLIGTELSER

Indførelsen af opdelte forpligtelser har medført, at der er opstået en forskel mellem de indgåede forpligtelser og de gennemførte betalinger; denne forskel, som svarer til de uindfriede forpligtelser, er udtryk for, at der går en vis tid, fra forpligtelserne indgås, til de tilsvarende betalinger foretages.

DE FINANSIELLE OVERSLAG

Regnskabsåret 2000 er det første, der er omfattet af de nye rammer for de finansielle overslag, der er fastlagt i den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren. Denne aftale blev indgået den 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen på grundlag af konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Berlin den 24. og 25. marts 1999.

De finansielle overslag overholder kravene om budgetdisciplin og forsvarlig forvaltning af udgifterne. De giver EU tilstrækkelige ressourcer til at føre sine politiske prioriteter ud i livet og forvalte udvidelsesprocessen effektivt.

Overslagene er udarbejdet for en syvårig periode, der går fra 2000 til 2006, og de er baseret på en arbejdshypotese om, at der vil blive optaget nye medlemsstater fra og med 2002.

>TABELPOSITION>

STRUKTURFONDENE: NY PROGRAMMERINGSPERIODE 2000-2006

Fællesskabets strukturfonde omfatter EFRU, ESF, EUGFL, Garantisektionen, og FIUF(6). Strukturfondene hører ind under udgiftsområde 2 i de finansielle overslag (strukturforanstaltninger), som også omfatter Samhørighedsfonden. I budgettet er strukturfondene samlet i afsnit B2-1.

De forpligtelsesbevillinger, der er afsat til strukturfondene i de finansielle overslag for perioden 2000-2006, beløber sig for EUR 15 til 195010 mio. EUR i 1999-priser (210973 mio. EUR i løbende priser).

Denne programmeringsperiode er baseret på en række nye strukturfondsforordninger, der indeholder følgende hovedpunkter:

1. STRUKTURFONDSMÅLENE

Strukturfondene er det vigtigste instrument til styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet. Med strukturfondsbevillingerne støtter EU tre specifikke mål:

Mål 1: udvikling og strukturtilpasning i de tilbagestående regioner

Mål 2: økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer

Mål 3: tilpasning og modernisering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og beskæftigelsessystemer og -politikker.

Der er afsat en særlig støtte til fiskeristrukturerne uden for mål 1. Foranstaltningerne til fremme af udviklingen i landdistrikter omfatter hele EU's område og finansieres enten over strukturfondsbevillingerne eller over bevillingerne til den fælles landbrugspolitik.

Derudover vedrører fællesskabsinitiativerne følgende områder:

a) Interreg: det grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale samarbejde til fremme af en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af hele Fællesskabets område

b) Urban: økonomisk og social revitalisering af de kriseramte byer og forstæder for at fremme en varig byudvikling

c) Leader II: udvikling af landdistrikter

d) Equal: det tværnationale samarbejde til fremme af en ny praksis i bekæmpelsen af forskelsbehandling og uligheder af enhver art i forbindelse med adgangen til arbejdsmarkedet.

2. DE FINANSIELLE OVERSLAG OG PROGRAMMERINGEN

I de finansielle overslag 2000-2006 fastlægges det samlede årlige beløb for alle strukturfondene. Overslagene er udarbejdet i faste 1999-priser og indeksreguleres med 2 % pr. år for at tage hensyn til udviklingen i inflationen i Fællesskabet (om nødvendigt foretages der i 2003 en teknisk justering for årene 2004-2006).

Den oprindelige finansielle programmering blev fastlagt under hensyntagen til de årlige rammebeløb, der er fastsat i de finansielle overslag for alle strukturfondene, og svarer til finansieringsplanerne for de oprindeligt vedtagne programmeringsdokumenter.

3. FORPLIGTELSES- OG BETALINGSPROCEDURER

3.1. Forpligtelsesprocedurer

Budgetforpligtelserne, som indgås i årlige trancher, hviler på de oprindelige eller reviderede finansieringsplaner for programmeringsdokumenterne. Der indgås forpligtelser for den første årlige tranche, når Kommissionen godkender beslutningen om støtten.

Derefter indgår Kommissionen forpligtelser for de årlige trancher senest den 30. april hvert år, og den frigør automatisk de dele af forpligtelserne, der ikke er gennemført ved udgangen af det andet år efter det år, hvor forpligtelsen blev indgået.

3.2. Betalingsprocedurer

Kommissionen udbetaler et acontobeløb på 7 % af strukturfondenes samlede bidrag, så snart programmet er vedtaget. Denne udbetaling kan opdeles på to regnskabsår. Acontobeløbet skal tilbagebetales, hvis der ikke anmeldes udgifter inden for 18 måneder. Derefter foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger på grundlag af de rent faktisk afholdte udgifter, som er attesteret af medlemsstaten. Restbeløbet på 5 % udbetales ved afslutningen af programmet, når Kommissionen har modtaget og godkendt alle de dokumenter, der kræves.

Betalingerne anvendes til dækning af den ældste åbne forpligtelse.

BEMÆRKNINGER TIL FORVALTNINGSREGNSKABET FOR REGNSKABSÅRET 2000

1. Forskud, acontobetalinger og endelige betalinger

Siden 1994 har Kommissionen udarbejdet en beretning, som viser, hvordan udbetalingerne af opdelte bevillinger fordeler sig på de forskellige former for betalinger, for at imødekomme en anmodning fra Revisionsretten om i regnskabssystemet at kunne sondre mellem betalinger i form af acontobeløb og endelige betalinger eller restbeløb.

Erfaringerne har vist, at dette område er meget mere kompliceret end oprindeligt forudset med hensyn til såvel begreber og definition af, hvilke oplysninger der ønskes, som mulighederne for en ensartet behandling af de forskellige områder. Dette har givet anledning til bemærkninger fra Revisionsretten.

I stedet for at fremlægge uensartede oplysninger mente Kommissionen derfor, at det for regnskabsåret 2000 var bedre ikke at offentliggøre disse oplysninger(7) og i stedet koncentrere sig om at finde frem til en ny fremgangsmåde, omdefinere de ønskede oplysninger og analysere mulighederne for en effektiv gennemførelse. I denne fremgangsmåde indgår også den præcisering af begreberne med hensyn til de forskellige former for betalinger, der sker som led i omarbejdelsen af finansforordningen.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2. Bevillinger vedrørende tredjemands deltagelse

Bevillinger fremført fra foregående regnskabsår vedrørende tredjemands deltagelse, som pr. definition aldrig bortfalder, er opført under tillægsbevillingerne for regnskabsåret. Det forklarer, hvorfor der er en forskel mellem de bevillinger fremført fra foregående regnskabsår, der er opført i forvaltningsregnskabet for 2000, og de bevillinger, der ifølge forvaltningsregnskabet for 1999 er fremført til følgende regnskabsår.

(1) Bevillinger til forpligtelser = FB + IOB.

(2) Bevillinger til betalinger = BB + IOB.

(3) FB + IOB.

(4) BB + IOB.

(5) Finansforordningens artikel 7.

(6) EFRU: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling

ESF: Den Europæiske Socialfond

EUGFL: Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget

FIUF: Det Finansielle Instrument for Udvikling af Fiskeriet.

(7) Med undtagelse af strukturfondene.

BILAG 2

FORKLARENDE NOTER TIL BALANCEN

BEMÆRKNINGER TIL DEN KONSOLIDEREDE BALANCE PR. 31. DECEMBER 2000

1. Denne balance tager hensyn til bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 2909/2000 af 29. december 2000 om den regnskabsmæssige forvaltning af De Europæiske Fællesskabers ikke-finansielle anlægsaktiver.

Indkøbsprisen for de materielle og immaterielle anlægsaktiver er medregnet i budgetudgifterne i det regnskabsår, hvor de er erhvervet. Indkøbsprisen medtages i balancen, indtil institutionen tager det pågældende aktiv ud af brug. Modværdien af denne postering på balancen forhøjer resultatet af ajourføringerne, således at budgetbyrden neutraliseres, og årsregnskabet præsenteres efter principperne om et modificeret periodiseret regnskab ("modified accrual accounting").

Anlægsaktiver i form af leasingkontrakter udgør en undtagelse fra ovennævnte regel. Da udgiften til godet først afskrives på budgettet, når lejen erlægges, figurerer modværdien af anskaffelsesprisen på aktivsiden ikke i resultatet, men under men under gæld. De periodiske betalinger krediteres derefter i resultatet af justeringerne gennem en nedskrivning af gælden.

2. Som angivet i artikel 130 i Kommissionens forordning (EF) nr. 3418/93 om finansforordningens gennemførelse, ændret ved Kommissionens afgørelse af 16. november 2000 om ajourføring af de beløb, der er fastsat i forordningen, medregnes i balancen alle materielle og immaterielle anlægsaktiver, hvis indkøbspris har været lig med 420 EUR eller derover.

3. Ifølge bestemmelserne i afsnit IV, kapitel 4, i Kommissionens forordning om den regnskabsmæssige forvaltning af De Europæiske Fællesskabers ikke-finansielle anlægsaktiver(1) skal der foretages afskrivninger af alle goder opført på balancen, undtagen grunde, nuværende anlægsaktiver, udbetalte forskud og acontobeløb, som defineret i forordningens artikel 14 og kunstværker som omhandlet i artikel 19. Afskrivningen beregnes efter den lineære metode og for et fuldt år ("pro rata temporis"-reglen finder ikke anvendelse). Den årlige afskrivningstakt er angivet i bilaget til forordningen.

Hvis er anlægsaktiv har været genstand for forbedringer eller opskrivninger, fortsætter afskrivningen over den resterende anvendelsesperiode på grundlag af den nye værdi. I de tilfælde, hvor disse opskrivninger og forbedringsarbejder foretages på bygninger, som er fuldstændigt afskrevne, fastsættes afskrivningsperioden til ti år.

For så vidt angår regnskabsåret 2000 har alle institutioner bogført afskrivningerne, hvilket er første gang for Domstolens, Parlamentets, Rådets, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalgets vedkommende.

Domstolens afskrivninger(2) vil blive revideret i løbet af regnskabsåret 2001 i takt med, at edb-systemet til registrering af mængde- og værdifortegnelsen færdiggøres.

4. Selv om bogføringen af materielle og immaterielle anlægsaktiver og af lagre i delegationerne er mere fuldstændig og pålidelig end for det foregående regnskabsår, er den endnu ikke helt fejlfri.

5. De finansielle oversigter tager højde for bestemmelserne i De Europæiske Fællesskabers håndbog for konsolidering, hvis formål er at fastlægge et ensartet sæt regler for bogføring, værdiansættelse og regnskabsopstilling med henblik på en harmonisering af udarbejdelsen af finansielle oversigter og af konsolideringen.

AKTIVER

II. IMMATERIELLE ANLÆGSAKTIVER

Ved immaterielle anlægsaktiver forstås ikke-monetære aktiver, som kan identificeres, og som er uden fysisk substans. For at kunne medtages som aktiver på balancen skal de være kontrolleret af institutionen og skabe fremtidige økonomiske fordele for De Europæiske Fællesskaber.

Edb-materiel, der er udviklet i institutionerne, betragtes ikke som immaterielle anlægsaktiver.

Immaterielle anlægsaktiver, der befinder sig på FFC's kontorer og forskellige tjenestesteder, har ikke kunnet medtages på balancens aktivside.

>TABELPOSITION>

Den kumulerede afskrivning af de immaterielle anlægsaktiver, som afskrives for første gang i 2000, udgør 1996611,04 EUR.

Alle de på balancen opførte aktiver er afskrevet(3).

III. MATERIELLE ANLÆGSAKTIVER

A. Grunde og bygninger

Det Fælles Forskningscenter(4)

For så vidt angår grunde og bygninger tilhørende FFC i Ispra, har man på grund af manglende historiske data vedrørende anskaffelsesudgifter og omkostninger til årlige forbedringer fra før 1998 anvendt den vurdering, der blev foretaget af et eksternt firma pr. 31. december 1997, som basis for anskaffelsesværdien. Ændringerne i løbet af årene 1998 til 2000 har kunnet beregnes.

Der er anvendt følgende afskrivningsmetode:

1. For fast ejendom, der var fuldstændig afskrevet pr. 1. januar 1998, er der opstillet en ny afskrivningsplan

2. For bygninger, som ikke var fuldstændig afskrevet pr. 1. januar 1998, er afskrivningen beregnet på grundlag af den resterende anvendelsesperiode under hensyntagen til den opskrevne værdi pr. 1. januar 1998.

Hvad angår grunde og bygninger tilhørende FFC i Geel, har man anvendt det eksterne firmas vurdering pr. 31. december 2000, hvorved den således fastsatte merværdi ikke er afskrevet.

Delegationer

Værdien af grunde og bygninger tilhørende delegationer uden for EU samt de tilsvarende afskrivninger er blevet revideret(5).

Europa-Parlamentet

I maj 1998 effektuerede Europa-Parlamentet sin købsoption vedrørende et bygningskompleks i Bruxelles; de endelige investeringsomkostninger (inkl. grund) beløber sig til 1097 mio. EUR. I henhold til to aftaleprotokoller indgået mellem Europa-Parlamentet og Kongeriget Belgien intervenerer sidstnævnte økonomisk i købet af grunden og finansieringen af byggemodningen. Protokollen indeholder en klausul om, at hvis Europa-Parlamentet flytter, overdrages grunden til den belgiske stat enten for et beløb, der er fastsat til 1 BEF, eller til markedsværdien. Der er som følge heraf foretaget en korrektion af grundværdien, som er opført på balancen med en værdi af 1 BEF.

E. Finansiel leasing og lignende

Artikel 4 i forordning (EF) nr. 2909/2000 om den regnskabsmæssige forvaltning af ikke-finansielle anlægsaktiver fastsætter reglerne for finansiel leasing og andre lignende rettigheder.

Det kriterium, der anvendes til at klassificere goder, som omfattes af lejekontrakter, som en del af anlægsaktiverne, er ændret i forhold til det kriterium, der anvendtes for det foregående regnskabsår. Det afhænger af, i hvilket omfang ejeren eller lejeren har overtaget risici og fordele i forbindelse med et lejet aktiv og afhænger mere af transaktionen end af kontraktens form(6).

Goder, som omfattes af en leasingkontrakt, og hvor risici og fordele i forbindelse med aktivet ikke i det væsentlige er overtaget af lejeren, samt goder, der udlejes i over fem år, opføres i bilaget til mængde- og værdifortegnelsen som "forpligtelser under stregen".

Europa-Parlamentet indgik i marts 1994 en forpagtningskontrakt med købsoption for et bygningskompleks (Louise Weiss) i Strasbourg. Eftersom risici og fordele i forbindelse med aktivet i det væsentlige er overgået til lejeren, opføres dette bygningskompleks på aktivsiden på balancen for De Europæiske Fællesskaber.

Aktivet er vurderet på datoen for lejemålets ikrafttrædelse til de forfaldne minimumsbetalingers ajourførte værdi. Da Europa-Parlamentet på datoen for opgørelsen af balancen endnu ikke havde vedtaget de endelige investeringsudgifter, er den opførte ajourførte værdi baseret på den foreløbige investeringsudgift pr. 15. november 2000 med anvendelse af den kontraktmæssige rentesats ajourført med en diskonto baseret på Euribor for hver af perioderne. Den ajourførte værdi, inden afskrivning, pr. 31. december 2000 er for bygningen 395 mio. EUR og 80 mio. EUR for udstyr.

Den 15. november 1994 undertegnede Domstolen sammen med den luxembourgske regering en lejekontrakt vedrørende 3 annekser til hovedbygningen. Domstolen er lejer under hele kontraktperioden og kan kun effektuere købsoptionen, efter at salgsprisen er fuldstændig betalt og senest den 31. december 2015. Salgsprisen fastsættes af en uafhængig ekspert.

Indtil 31. december 1999 har disse to institutioners bygninger været genstand for en anmærkning i de finansielle oversigter og det udestående afgiftsbeløb har været opført som "forpligtelser under stregen". I overensstemmelse med ovennævnte forordning (EF) nr. 2909/2000 af 29. december 2000 er disse bygninger for første gang medtaget på balancens aktivside.

G. Aktiver under opførelse og forskud på materielle anlægsaktiver

Selv om regnskabsreglerne og -principperne foreskriver, at en bygning skal klassificeres under "bygninger" fra tidspunktet for dens ibrugtagning, har Rådet foretrukket for år 2000 fortsat at opføre de betalinger, der er foretaget for bygningen Justus Lipsius (339,1 mio. EUR) under "bygninger under opførelse og betalte forskud", eftersom der stadig skal foretages en analyse med henblik på at opdele den samlede investering på dens forskellige komponenter (grund, bygning, installationer, maskiner og driftsmateriel mv.). Af denne grund har beregningen af afskrivningen af hver komponent ikke kunnet foretages, og som følge heraf er denne bygning opført på aktivsiden med sin bruttoværdi.

Revisionsretten har under denne rubrik medtaget et beløb på 5 mio. EUR svarende til de midler, der er tildelt projektlederen for udvidelsen af Revisionsrettens bygning, gennem overførsel til en bankkonto, der er oprettet til dette formål.

Denne rubrik omfatter også et forskud på 26 mio. EUR, som er ydet af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som forskud på en forpagtningskontrakt med forkøbsret(7).

Næsten alle de aktiver(8), der er opført på balancen under rubrikken materielle anlægsaktiver, er afskrevet(9). Den kumulerede afskrivning af de materielle anlægsaktiver, som afskrives for første gang i 2000, er sammensat således:

>TABELPOSITION>

De anvendte afskrivningssatser er følgende:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

IV. FINANSIELLE ANLÆGSAKTIVER

De finansielle anlægsaktiver omfatter dels kapitalinvesteringer, der skal sikre en varig forbindelse, og som betragtes som støtte til De Europæiske Fællesskabers aktiviteter, dels investeringer, der er knyttet til disse investeringer, uanset forfaldsdag, oprindelse og form.

Hertil regnes også sikkerhedsstillelser og varige forskud samt Garantifondens nettoaktiver. Det skal bemærkes, at der skal skelnes mellem de sikkerhedsstillelser, som Det Europæiske Fællesskab bevilger til tredjepersoner, og Garantifonden, som skal dække risici i forbindelse med lån til tredjelande.

A. Investeringer i tilknyttede organer

EBRD-deltagelse

Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling har fået tilført en kapital på 10 mia. EUR, hvoraf Fællesskabet har indbetalt 3 %. Den frigjorte del af denne kapital udgør 30 %, og Kommissionen har betalt hele beløbet.

Bankens repræsentantskab besluttede på sit årsmøde den 15. april 1996 at fordoble tegningskapitalen. I overensstemmelse med denne beslutning har Fællesskabet tegnet yderligere 30000 aktier til hver 10000 EUR. Denne foranstaltning omfatter indbetalte aktier og aktier, der kan kræves indbetalt, således at 22,5 % af de tegnede aktier er helt indbetalte aktier og resten aktier, der kan kræves indbetalt.

Denne konto omfatter den samlede kapital, som er indkaldt og tegnet i EBRD. De betalinger, som endnu ikke er foretaget i forbindelse med den frigjorte kapitalandel, svarende til 51,3 mio. EUR, er opført som kortfristet gæld (7,4 mio. EUR), og som langfristet gæld (43,9 mio. EUR). De betalinger, som endnu ikke er foretaget i forbindelse med den ikke-frigjorte kapitalandel (442,5 mio. EUR), opføres som forpligtelser under stregen.

Kapitaldeltagelse i Den Europæiske Investeringsfond (EIF)

I henhold til Rådets afgørelse af 6. juni 1994 deltager Det Europæiske Fællesskab, repræsenteret ved Kommissionen, i Den Europæiske Investeringsfonds kapital med et samlet beløb på 600 mio. EUR, svarende til 30 % af EIF's kapital. Den frigjorte del af kapitalen udgør 20 %, og Kommissionen har betalt hele beløbet.

Som i forbindelse med bidragene til EBRD opføres de betalinger, som stadig mangler at blive gennemført i forbindelse med den ikke-frigjorte kapitalandel, dvs. 80 % eller 480,00 mio. EUR, som forpligtelser under stregen.

B. Øvrige finansielle anlægsaktiver

B.1. Bidrag

Herunder opføres kapitalandele, som erhverves med det formål at hjælpe modtagerne med at udvikle deres projekter.

Bidrag til ECIP-programmet

Denne konto viser Fællesskabets anparter i og udlån til "joint ventures", der gennemføres inden for ECIP-programmet (European Community Investment Partners).

Eurotech capital, Venture consort og JOP

"Eurotech capital" er et instrument, der tager sigte på, via et net af investorer med risikovillig kapital, at fremme finansieringen af højteknologiprojekter, der iværksættes af små og mellemstore virksomheder. Der er siden 1990 blevet udbetalt bidrag til "Eurotech capital", som udgør forskud, der tilbagebetales på visse betingelser ved kontraktens udløb.

"Venture consort" er et instrument, der tager sigte på at fremme etableringen af tværnationale konsortier, som investerer risikovillig kapital i små og mellemstore virksomheder. Det er et redskab, som siden 1985 er blevet brugt til at foretage investeringer i SMV'er, der udvikler innovative projekter.

"Joint Venture"-instrumentet under PHARE/TACIS-programmet (JOP) har til formål at fremme oprettelse og udvikling af joint ventures i Central- og Østeuropa og i de Nye Uafhængige Stater.

Da der i alle tre tilfælde er tale om risikovillig kapital, er det yderst vanskeligt at vurdere bidragenes reelle nutidsværdi. Efter forsigtighedsprincippet er der foretaget en værdikorrektion af disse bidrag svarende til 100 %, som er opført i balancen med en nulværdi.

>TABELPOSITION>

B.3. Sikkerhedsstillelser og bevilgede forskud

Dette punkt omfatter de anlægsaktiver, der ikke er opført under materielle anlægsaktiver, f.eks. udbetalte sikkerhedsstillelser og garantier, forskud på faste udgifter til bygninger og den driftskapital, der er udbetalt til tredjeparter, samt Garantifonden.

Garantifond

I henhold til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 er der oprettet en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande med henblik på at betale Fællesskabets kreditorer, såfremt modtageren af et lån, der er ydet eller garanteret af Fællesskabet, ikke opfylder sine forpligtelser.

Denne mekanisme dækker lån, der er garanteret af Fællesskabet på grundlag af Rådets afgørelse, specielt EIB's lånetransaktioner uden for EU, lån i forbindelse med makrofinansiel bistand og Euratoms finansielle bistand uden for EU.

I aftalen af 29. oktober 1993 mellem institutionerne om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren bestemmes det, at der på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget skal opføres en garantireserve for lån til tredjelande. Denne reserve er beregnet på at opfylde garantifondens behov for tilførsler og om nødvendigt imødekomme anmodninger om indfrielse af garantier, der overstiger fondens disponible midler, således at disse kan opføres på budgettet.

Fondens finansielle forvaltning er overdraget til Den Europæiske Investeringsbank (EIB) i overensstemmelse med et mandat fra Fællesskabet.

Fondens midler stammer fra udbetalinger over det almindelige budget, renter af investering af fondens disponible midler og fra inddrivelser hos debitorer, der har misligholdt deres forpligtelser i tilfælde, hvor fonden har udbetalt garantien.

Beløbet på aktivsiden i Kommissionens balance svarer til fondens nettoaktiver pr. 31 december 2000.

I betragtning af, at denne fond på ethvert tidspunkt skal dække risici i tilknytning til debitorers misligholdelse, er der af forsigtighedshensyn blevet hensat et beløb til dækning af risici. Denne hensættelse på i alt 1266,2 mio. EUR svarer til målbeløbet for Garantifonden(10) beregnet på grundlag af udestående pr. 31. december 1999.

I forordningen hedder det, at "hvis målbeløbet er overskredet ved årets udgang, tilbageføres overskudsbeløbet til en særlig konto i oversigten over indtægter i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget".

Beløbet på 165,4 mio. EUR, som svarer til overskuddet fra Garantifonden, og som skal tilbageføres til EU's budget inden for første kvartal 2000, er opført som egenkapital.

OVERSIGT OVER SIKKERHEDSSTILLELSER OG FORSKUD OG ØVRIGE FINANSIELLE ANLÆGSAKTIVER

>TABELPOSITION>

V. LANGSIGTEDE FORDRINGER

Dette punkt omfatter Det Europæiske Fællesskabs fordringer på mere end et år på dels medlemsstater, tredjelande og tredjeparter, som er opstået i forbindelse med lån bevilget ved hjælp af lånoptagelser eller budgetmidler, dels på tredjeparter inden for rammerne af MEDIA-programmet.

A. Lån udbetalt over budgettet

Denne konto omfatter først og fremmest lån med risikovillig kapital og lån på særlige betingelser, der ydes inden for samarbejdet med tredjelande. Hertil kommer lån til fremme af "joint-ventures"-investeringer i Asien, Latinamerika, Middelhavsområdet og Sydafrika inden for ECIP-programmet.

Kontoen omfatter desuden de lån, der ydes som led i MEDIA II-programmet, da Kommissionen har indgået kontrakterne direkte med lånmodtagerne. Eftersom tilbagebetalingen i henhold til kontrakterne er betinget af projekternes altid uforudsigelige succes, er der blevet konteret en afskrivning for dette regnskabsår af de lån, som definitivt er blevet konverteret til tilskud.

Også andre, mindre lån ydet over bevillinger på budgettet er opført under denne post. Der er tale om lån til vandrende arbejdstagere og byggelån til EU-tjenestemænd.

B. Lån ydet gennem lånoptagelser

Rådet har med henvisning til traktaten mulighed for med enstemmighed at vedtage garanti- eller lånoptagelsesprogrammer, hvis det vurderes at være nødvendigt for at nå Fællesskabets mål. Forpligtelserne i forbindelse med de lån, som Det Europæiske Fællesskab (EF) optager, påhviler direkte Det Europæiske Fællesskab og ikke de enkelte medlemsstater(11).

For at give et troværdigt og fuldstændigt billede af formuesituationen, den finansielle situation og det opnåede resultat for så vidt angår de aktiver, der repræsenteres af lån, opføres denne aktivitet i balancen og på indtægts- og udgiftskontoen(12).

Balancen for disse finansielle aktiviteter er i Kommissionens balance blevet konsolideret efter den samlede integrationsmetode.

For långivningen ved hjælp af lånoptagelser fordeler indtægterne fra långivningen og udgifterne til lånoptagelsen sig i regnskabsåret 2000 på følgende måde:

>TABELPOSITION>

Efter aftale påtager EIB sig risikoen i forbindelse med NIC-instrumentet. Overskuddet krediteres derfor EIB.

Udviklingen i den samlede långivning fra Det Europæiske Fællesskab har været som følger:

>TABELPOSITION>

Den samlede långivning pr. 31. december 2000 opføres under punktet for langsigtede fordringer, hvis der er tale om lån med en løbetid på over et år, og under kortsigtede fordringer, hvis der er tale om lån, der forfalder inden for samme år. I betragtning af MEDIA II-lånenes uforudsigelige løbetid er lånebeløbet pr. 31. december 2000 opført under langsigtede fordringer.

>TABELPOSITION>

C. Andre langsigtede fordringer

Under denne post opføres lån ydet inden for rammerne af MEDIA I-programmet, der har til formål at fremme udviklingen af den audiovisuelle industri i Europa. Da disse lån ikke er indgået mellem Kommissionen og den endelige modtager, er de ikke opført som lån ydet over budgettet. Ligesom for lån ydet inden for MEDIA II-programmet er tilbagebetalingen betinget af projekternes økonomiske succes. Derfor er der blevet bogført en afskrivning på 2,8 mio. EUR for dette regnskabsår for de lån, som definitivt er blevet konverteret til tilskud.

Under dette punkt opføres også Kongeriget Belgiens finansielle intervention (jf. bemærkning til punkt III.A), som andrager 176 mio. EUR og skal betales over en periode på mindst 10 år med forfald i 2008. Den samlede rente på denne intervention svarer til 52 mio. EUR, hvoraf kun de renter, der påløbet på balancedatoen, er opført som kortfristede fordringer.

VI. LAGRE

A. Under dette punkt opføres værdien af beholdningen pr. 31. december 2000 af kontormateriel og andre forbrugsgoder samt Kommissionens lager af materiel til vedligeholdelse af bygninger. Værdien er i overensstemmelse med håndbogen for regnskabsopstilling og konsolidering beregnet på grundlag af prisen for de seneste leveringer og omregnet på grundlag af årets sidste EUR-kurs.

B. Under dette punkt opføres desuden Det fælles Forskningscenters videnskabelige og tekniske materiel. I overensstemmelse med forsigtighedsprincippet foretages der en årlig vurdering af lagrene af tungt vand, fissile materialer samt prøveudtagninger til industriel og videnskabelig brug. Det opføres på balancen til den laveste af følgende to værdier: anskaffelsesprisen eller kostprisen for de senest indgåede aktiver eller markedsprisen(13).

C. Dette punkt omfatter også Publikationskontorets lagre af publikationer, som værdisættes ved hjælp nogle særlige vurderingsbestemmelser.

>TABELPOSITION>

VII. KORTSIGTEDE FORDRINGER

A. Langsigtede fordringer, der forfalder i årets løb

Under dette punkt opføres den del af de langsigtede fordringer, som forfalder i årets løb. Det omfatter også et lån på 175 mio. EUR, der blev ydet til Tyrkiet i 1991 som led i den finansielle bistand til de lande, der var mest berørt af Golfkrisen.

B. Løbende fordringer

B.2. Fordringer på medlemsstater

- EUGFL-Garantifonden

Denne konto omfatter fordringerne på medlemsstaterne (8,2 mio. EUR) i tilknytning til forskuddene i forbindelse med årsafslutningen.

Desuden omfatter den de beløb, der tilkommer EUGFL-Garantifonden, og som er blevet angivet af medlemsstaterne og registreret i debitorernes bogholderi ved regnskabsårets afslutning. Dette beløb er på 2010,6 mio. EUR og består delvis af fordringer, hvis inddrivelse er meget lidt sandsynlig. Under anvendelse af forsigtighedsprincippet bør EU yde dækning for en del af dette beløb. Kommissionen er imidlertid ikke i stand til nøjagtigt at beregne indvirkningen af denne for høje ansættelse, idet de regler, der giver Kommissionen mulighed for at indhente de fornødne oplysninger(14), først skal anvendes obligatorisk fra 2001. Af denne grund og for ikke at overvurdere fordringerne er der bogført en anslået korrektion af værdien af tvivlsomme fordringer på 79,77 % (1604 mio. EUR). Denne korrektion er anslået på grundlag af dels medlemsstaternes meddelelser for 2001, dels oplysninger indhentet under den foretagne kontrol.

Fra og med regnskabsåret 2000 er det med forordning (EF) nr. 2761/1999 blevet obligatorisk for medlemsstaterne hvert halve år at meddele de beløb, der er anført i den store debitorbog. Fra 2001 skal det af denne meddelelse fremgå, hvilke fordringer det er så godt som umuligt at inddrive, selv om inddrivelsesprocedurerne ikke juridisk set er opgivet. Der vil så kunne foretages en mere nøjagtig ansættelse af disse fordringer.

- Moms, som skal inddrives hos medlemsstaterne

Under denne konto opføres fordringer opstået ved, at institutionerne har betalt afgifter, der skal inddrives hos medlemsstaterne. Der er beregnet en specifik værdinedsættelse med et beløb af 1,1 mio. EUR.

- Andre fordringer på medlemsstater

De 869,6 mio. EUR er de fordringer på medlemsstaterne, der har kunnet bestemmes og fastlægges korrekt. For andre fordringer, der ikke har kunnet bestemmes som sikre, likvide og forfaldne, er der udarbejdet overslag, og de er opført som p.m. i Kommissionens regnskab. De er medtaget i nedenstående tabel 3.

Denne post omfatter egne indtægter på i alt 2035,4 mio. EUR, som er konstateret af medlemsstaterne i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), i forordning (EØF, Euroatom) nr. 1552/89, men ikke stillet til rådighed for Fællesskaberne, fordi de endnu ikke er indgået, eller der ikke er stillet sikkerhed herfor, eller fordi de er blevet anfægtet.

Dette beløb er en overvurdering af De Europæiske Fællesskabers reelle fordringer, eftersom dette særskilte regnskab over traditionelle egne indtægter for en stor dels vedkommende omfatter beløb, som det er tvivlsomt vil kunne inddrives.

Ikke desto mindre er det meget vanskeligt nøjagtigt at vurdere indvirkningen af denne for høje ansættelse, eftersom de detaljerede oplysninger, der findes om den potentielle inddrivelse af disse fordringer, er meget begrænsede og sporadiske. Under anvendelse af forsigtighedsprincippet er der anslået en værdikorrektion på 1286,8 mio. EUR på grundlag af statistikkerne for inddrivelse vedrørende de foregående år. Denne værdikorrektion er indført på balancens aktivside gennem et fradrag i posten for tilgodehavender hos medlemsstaterne.

Bogføringen af denne korrektion indebærer ikke, at EU giver afkald på i fremtiden at inddrive de beløb, der er dækket af det afsatte beløb.

>TABELPOSITION>

Tabel 1

A-REGNSKABET: FASTLAGTE EGNE INDTÆGTER OG SALDO TIL INDDRIVELSE VED SLUTNINGEN AF REGNSKABSÅRET 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 2

SÆRSKILT REGNSKAB: FASTLAGTE EGNE INDTÆGTER SAMT SALDO TIL INDDRIVELSE VED SLUTNINGEN AF REGNSKABSÅRET 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 3

OVERSLAG OVER FORDRINGER VED REGNSKABSÅRETS UDGANG 2000

>TABELPOSITION>

B.3. Fordringer på EU-organer

Under dette punkt opføres diverse tilgodehavender, som De Europæiske Fællesskaber har hos fællesskabsorganer, der ikke indgår i det konsoliderede regnskab, men for hvem institutionerne betaler visse udgifter, som siden inddrives.

B.4. Diverse debitorer

Under denne konto opføres de fordringer, der opstår som led i De Europæiske Fællesskabers aktiviteter, herunder:

1. Inddrivelsesordrer, der er opført i regnskabet som en indtægt pr. 31 december 2000, for så vidt som der er tale om fastlagte fordringer, som endnu ikke er inddrevet.

En værdikorrektion for endnu ikke fastsatte ikke-inddrivelige fordringer er bogført for første gang. Fordringer, der er forfaldet for over et år siden, nedskrives med 20 %. For hvert yderligere år anvendes en ny tranche på 20 %.

2. Fordringer i forbindelse med bøder for indgreb i den frie konkurrence (973 mio. EUR, som er suspenderet som følge af et sagsanlæg mod Kommissionens beslutning, og for hvilke der er stillet bankgaranti. Bankgarantierne, som er modtaget som bøder, beløber sig til 639,4 mio. EUR. Desuden er der midlertidigt indkasseret et beløb på 171,4 mio. EUR.

3. Alle debitorer i forbindelse med lån, der er ydet ved hjælp af lånoptagelser.

4. Alle fordringer i forbindelse med Garantifondens interventioner. Disse fordringer (215,1 mio. EUR) består af kapital (94,6 mio. EUR), renter af lån (62,1 mio. EUR) og morarenter (58,4 mio. EUR).

Som følge af risikoen for, at visse beløb ikke kan inddrives, og af forsigtighedshensyn er der opført en korrektion svarende til 100 % af de interventioner over Garantifonden, som debitorerne ikke har kunnet tilbagebetale pr. 31 december 2000. Denne korrektion er opført under aktiver på balancen og modregnes i værdien af fordringerne.

5. Udbetalinger til finansielle mellemled, som endnu ikke er overført til de endelige modtagere. Således omfatter kontoen de udbetalinger i form af budgetforskud, der er foretaget til offentlige eller private mellemled, som af Kommissionen har fået til opgave at sikre forvaltningen, og at de kommer ud til de endelige modtagere, enten i kraft af regler eller i kraft af kontraktbestemmelser. Beløbet er på 792 mio. EUR (inklusive bankrenter på 49 mio. EUR) og udgør således de midler, som mellemleddene var i besiddelse af pr. 31. december 2000.

Kommissionen har i løbet af 2000 foretaget en opgørelse over de finansielle mellemled. Da den fulgte procedure imidlertid ikke er af regnskabsmæssig karakter, og på grund antallet af mellemled og deres geografiske spredning er det muligt, at beløbet på balancen ikke er fuldstændigt. Ikke desto mindre er der tale om forbedrede oplysninger i forhold til 1999(15).

De samlede værdinedsættelser af løbende fordringer er som følger:

>TABELPOSITION>

C. Diverse fordringer

Denne konto omfatter især institutionens fordringer på personalet. Der er hovedsagelig tale om lønforskud og andre beløb, der skal inddrives.

VIII. INVESTERING AF LIKVIDE MIDLER

>TABELPOSITION>

IX. DISPONIBLE VÆRDIER

>TABELPOSITION>

Under dette punkt opføres institutionernes indeståender på konti i de forskellige medlemsstater og i EFTA-landene (statskassen eller centralbanken) og på anfordringskonti, samt tilgodehavender i forskudsforvaltninger og bikasser. Desuden opføres under dette punkt beløb, der stammer fra långivning ved hjælp af lånoptagelser og långivning med det formål at forbedre vandrende arbejdstageres boligforhold.

Efter at 2 banker i tredjelande er gået fallit, må det forudses, at indeståender på anfordring i disse banker til et samlet beløb på 1,5 mio. EUR er tabt. Som følge heraf og af forsigtighedshensyn er der på aktivsiden opført en korrektion af værdien af finansieringskontiene, og den modregnes i værdien af forskudsforvaltningskontoen.

>TABELPOSITION>

X. PERIODEAFGRÆNSNINGSPOSTER

>TABELPOSITION>

Under dette punkt opføres indgående renter, hovedsagelig påløbne, men endnu ikke forfaldne renter på udlån, investeringer og swap. Diverse bogføringspligtige udgifter, dvs. udgifter, som det ikke har været muligt at bogføre inden afslutningsdatoen, medtages nu i resultatet for justeringer. Beløbet udgør 63,2 mio. EUR.

PASSIVER

I. EGENKAPITAL

Indtil afslutningen af regnskabsåret 1999 repræsenterede denne post modværdien af de forskellige konti på aktivsiden, som var bogført direkte som budgetudgifter det pågældende regnskabsår. Posten omfattede også værdikorrektioner af aktiver, hensættelser og modværdien af fordringer, som var bogført i forskellige aktivposteringer på balancen, der først opførtes som indtægter ved opkrævning.

Der er for første gang anvendt en ny procedure for bogføring af disse elementer, som følge af vedtagelsen af håndbogen om bogføring og konsolidering. I stedet for at medtage disse justeringer direkte i egenkapitalen er der opstillet et økonomisk resultat for regnskabsåret(16).

Kontoen for egenkapital omfatter i øjeblikket:

Regnskabsårets økonomiske resultat

1. Resultatet af gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers budget

2. Resultatet af justeringerne

Det økonomiske resultat fremført fra tidligere regnskabsår

Dette er en del af det kumulerede økonomiske resultat (resultatet af justeringerne), eftersom resultatet af budgettets gennemførelse betales tilbage til medlemsstaterne

Reserver

1. Opskrivningsreserven: omfatter varige opskrivninger af materielle og immaterielle anlægsaktiver

2. Reserven for lånoptagelse og långivning omfatter det endnu ikke budgetterede resultat af lånoptagelses- og långivningsaktiviteterne.

Økonomisk resultat fremført fra tidligere regnskabsår

Følgende punkter bør understreges:

Fremover vil kun de budgetmæssige fordringer blive medtaget i resultatet af justeringerne. Der er tale om en ændring af proceduren i forhold til det foregående år. Værdien af fordringer uden for budgettet, som pr. 31. december 1999 overførtes til egenkapitalen, udgjorde for Kommissionen alene 407 mio. EUR. Dette beløb blev korrigeret i 2000.

Det afsatte beløb til afskrivninger inkluderer de kumulerede afskrivninger af ejendom, der afskrives for første gang (jf. bemærkningen til punkt III - Aktiver).

De budgetudgifter, der skal reguleres (76,2 mio. EUR) er fremover inkluderet i resultatet af justeringerne. Dette beløb, som pr. 31.12.1999 udgjorde 97 mio. EUR, var medtaget på interimskontiene.

Indtægter i forbindelse med bøder for indgreb i den frie konkurrence, som er opkrævet midlertidigt (171,4 mio. EUR), indgår nu i det økonomiske resultat. Pr. 31. december 1999 var dette beløb (154,3 mio. EUR) medtaget på interimskontiene.

Merværdien, der skyldes opskrivning af materielle anlægsaktiver, som har fundet sted inden 2000 (62,8 mio. EUR), og som er overført direkte til egenkapitalen, er korrigeret i resultatet af justeringerne. Dette beløb vil nu blive medtaget i opskrivningsreserven.

Det økonomiske resultat er som følger:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

I.C. Reserver

Reserven til lånoptagnings- og långivningsaktiviteter består af følgende:

>TABELPOSITION>

II. HENSÆTTELSER TIL RISICI OG UDGIFTER

>TABELPOSITION>

I betragtning af de risici, der er forbundet med udlånsaktiviteter til tredjelande, er der blevet hensat et beløb til dækning af risici og udgifter i forbindelse med Garantifondens nettoaktiver, eksklusive overskuddet fra Garantifonden, som skal tilbageføres til det almindelige budget inden for første kvartal af 2001 (jf. bemærkning IV.B.3 på aktivsiden).

Der er for første gang opført en hensættelse til udgifter til afvikling af FFC's nukleare installationer. Hensættelsen dækker 100 % af de anslåede omkostninger til afvikling af installationer, der allerede sat ud af drift (230 mio. EUR), minus allerede foretagne betalinger (2,3 mio. EUR).

III. LANGFRISTET GÆLD

Dette punkt omfatter gæld med en løbetid på over et år.

Den finansielle gæld omfatter De Europæiske Fællesskabers gæld inden for rammerne af lånoptagelses- og långivningsaktiviteterne(17).

Posten "Anden langfristet gæld" omfatter alle de øvrige forpligtelser, hvor beløbet er kendt, og hvor forfaldstiden er på over et år.

>TABELPOSITION>

Personalebevillinger: Denne post omfatter midler til arbejdsløshedsunderstøttelse for midlertidigt ansatte i alle institutioner og til velfærd for lokalt ansatte i Kommissionen, der gør tjeneste i tredjelande.

Modtagne sikkerhedsstillelser og garantier: Der er tale om de tilbageholdelser, der er foretaget som sikkerhed for bygge- og anlægsarbejder, og om garantikontiene for regnskabsførere, underordnede regnskabsførere og forskudsforvaltere.

Leasing: Denne post omfatter gæld i forbindelse med leasing på over et år.

Kapitaldeltagelse i EBRD for den frigjorte del af den tegnede kapital (jf. bemærkning IV.A på aktivsiden).

Andet: Efter at Europa-Parlamentet har effektueret sin købsoption vedrørende et ejendomskompleks, skal det tilbagebetale investeringsomkostningerne (jf. bemærkning III.A på aktivsiden).

>TABELPOSITION>

Den samlede lånoptagelse pr. 31. december 2000 opføres under punktet for langsigtet gæld, hvis der er tale om lån med en løbetid på over et år, og under kortsigtet gæld, hvis der er tale om lån med en løbetid på under et år.

>TABELPOSITION>

IV. KORTFRISTET GÆLD

A. Langsigtet gæld, der forfalder i årets løb

Dette punkt omfatter optagne lån med en løbetid på under et år og langsigtet gæld, der forfalder i årets løb i forbindelse med leasing, kapitaldeltagelse i EBRD og erhvervelse af Parlamentets bygningskompleks (jf. ovenstående tabel).

B. Anden finansiel gæld

>TABELPOSITION>

C. Løbende gæld

C.1. Medlemsstater og EFTA-lande

Dette punkt omfatter gælden over for de af EFTA-landene, der er medlemmer af EØS.

C.2. EU-organer

Denne konto omfatter institutionernes gæld til EU-organer, som ikke indgår i det konsoliderede regnskab.

C.3. Bevillinger, som skal fremføres

>TABELPOSITION>

C.4. Diverse kreditorer

Under denne post opføres gæld fra De Europæiske Fællesskabers aktiviteter samt inddrivelsesordrer uden for budgettet, som skal opkræves med et beløb af 16,315 mio. EUR.

D. Anden gæld

Der er hovedsagelig tale om gæld til personalet og indtægter, der skal overføres til forskellige organer og andre tredjepersoner.

V. PERIODEAFGRÆNSNINGSPOSTER

>TABELPOSITION>

Under dette punkt opføres desuden bogføringspligtige indtægter, dvs. indtægter, som det ikke har været muligt at bogføre endeligt inden afslutningsdatoen, og indtægter, der kan genanvendes. Det omfatter også ikke forfaldne renter på optagne lån og swaps.

Den store nedgang i indtægterne skyldes ændringen af den procedure, der anvendes for indtægter i form af midlertidigt opkrævne bøder, som tidligere indgik på balancens interimskonti (171,4 mio. EUR).

For at harmonisere procedurerne medtages bøder for overtrædelse af den frie konkurrence, som er midlertidigt opkrævet (154,3 mio. EUR pr. 31. december 1999 og 171,4 mio. EUR pr. 31. december 2000) nu i resultatet for justeringer.

Fordringer på genanvendte midler, som endnu ikke er opkrævet, er nu medtaget under dette punkt, da disse midler kan genanvendes.

Dette punkt omfatter desuden fortjenesten ved konversion af monetære poster, undtagen likvide midler.

(1) Forordning (EF) nr. 2909/2000 af 29. december 2000.

(2) Har ikke kunne medtages i balancen for denne institution.

(3) 1999 blev afskrivningen beregnet på 69 % af den samlede værdi af aktiverne.

(4) For så vidt angår Det Fælles Forskningscenters tjenestesteder i Geel, Petten, Karlsruhe og Sevilla, vil den fysiske inventarfortegnelse for rubrikkerne C og D først blive afsluttet i løbet af 2001.

(5) Det skal understreges, at det for nogle af udviklingslandene er umuligt at adskille værdien af grunden fra værdien af bygningen.

(6) Denne rubrik er baseret på International Accounting Standards Committee's IAS 17.

(7) Dette beløb er ikke medtaget på ØSU's balance.

(8) Med undtagelse af installationer, maskiner og driftsmateriel tilhørende repræsentationskontorerne (2380230,40 EUR) og merværdien af en af FFC's bygninger i Geel med 8744962,09 EUR.

(9) Den afskrivning, der blev foretaget i det foregående regnskabsår, er beregnet på grundlag af 60 % af den værdi af de materielle anlægsaktiver, der er opført på balancen for 1999.

(10) Målbeløbet svarer til 9 % af udestående.

(11) Detaljerede oversigter over disse lån findes i bind II.

(12) I bind II findes en række detaljerede tabeller med oplysninger om balancerne, udgifts- og indtægtskontiene og de lån, der er ydet til de finansielle aktiviteter under dette udgiftsområde.

(13) Med undtagelse af forskningscentret i Petten, hvor de fissile materialer er værdiansat efter prisen ved det seneste indkøb.

(14) Hidtil har medlemsstaterne ikke haft nogen juridisk forpligtelse til at give disse oplysninger.

(15) Der vil fortsat blive gjort en indsats for at forbedre de disponible oplysninger.

(16) Tallene for det foregående regnskabsår er ikke justeret, og der gives en forklaring af ændringerne og af deres virkning.

(17) De detaljerede tabeller over optagne lån findes i bind II.

BILAG 3

FORPLIGTELSER UNDER STREGEN

EVENTUEL GÆLD PR. 31.12.2000

>TABELPOSITION>

Alle disse eventuelle fordringer, undtagen dem, der er anført under punkt 4.1, 4.2 og 6, skal, hvis de forfalder til betaling, i de kommende år finansieres over fællesskabsbudgettet. Fællesskabsbudgettet finansieres af medlemsstaterne.

EVENTUELLE FORDRINGER PR. 31.12.2000(1)

>TABELPOSITION>

Hvis disse fordringer (med undtagelse af dem, der er anført i punkt 4 og 6) skulle blive sikre, likvide og forfaldne, vil de blive lagt til budgetindtægterne for det regnskabsår, hvor de modtages. De vil derfor forøge det budgetresultat for regnskabsåret, der er afsat til medlemsstaterne.

FORKLARENDE NOTER

FORPLIGTELSER UNDER STREGEN: EVENTUEL GÆLD OG FORDRINGER

For at forbedre De Europæiske Fællesskabers finansielle information medtages forpligtelserne under stregen i bilaget til de finansielle oversigter. Der er tale om forpligtelser, der er indgået eller modtaget, og som på mellemlang eller lang sigt kan være af stor betydning for budgettet.

PUNKT 1: UINDFRIEDE FORPLIGTELSER

I forbindelse med de opdelte bevillinger beløb de uindfriede forpligtelser sig den 31. december 2000 til 65,6 mia. EUR, hvoraf 2,2 mia. EUR dækkes af betalingsbevillinger, der fremføres fra 2000 til 2001. Der er tale om den maksimale eventuelle forpligtelse.

En rapport(2) om strategien for uindfriede forpligtelser blev forelagt budgetmyndigheden den 15. november 2000. I rapporten analyseres den del af de uindfriede forpligtelser, der kan sidestilles med en for sen betaling og derfor så vidt muligt skal fjernes. Der vil blive fremlagt endnu en rapport den 30. juni. De vigtigste konklusioner i rapporten er følgende:

De samlede uindfriede forpligtelser har været stigende de sidste ti år; størstedelen af stigningen skyldes, at der samtidig er sket en stigning i forpligtelsesbevillingerne, og hænger sammen med, at de transaktioner, som budgetforpligtelserne har muliggjort, er blevet gennemført med en vis tidsforskydning. Disse "normale uindfriede forpligtelser" er en direkte og rimelig følge af gennemførelsen af fællesskabsbudgettet.

De unormale uindfriede forpligtelser skyldes en forsinkelse i iværksættelsen, udførelsen, budgetgennemførelsen eller afslutningen af en foranstaltning i forhold til planlægningen eller den normale gennemførelseshastighed for foranstaltningen.

- For programmerne inden for regionalpolitikken giver bestemmelserne i de relevante forordninger mulighed for hurtigt (inden udgangen af 2003) at få afviklet de uindfriede forpligtelser fra tidligere perioder og for at forebygge, at der opstår for store uindfriede forpligtelser for den igangværende periode(3).

- For programmerne inden for de interne politikker, herunder særlig forsknings- og udviklingsprogrammerne, er en nedbringelse og forebyggelse af uindfriede forpligtelser en integreret del af forvaltningssystemet, hvilket betyder, at den unormale del af de uindfriede forpligtelser er stadigt faldende.

- For programmerne for bistand til tredjelande har en handlingsplan, som blev indført i slutningen af 1999, allerede gjort det muligt at nedbringe de gamle og sovende forpligtelser betydeligt ved hjælp af en systematisk gennemgang af forpligtelserne, som vil blive afsluttet ved udgangen af 2001.

Det overvejes at indføre et permanent system til overvågning af de uindfriede forpligtelser for alle generaldirektoraterne med udgangspunkt i den handlingsplan, der er indført for foranstaltningerne udadtil, med henblik på at undgå, at der igen opstår unormale uindfriede forpligtelser efter 2003.

Det skulle således være muligt at forpligte sig til at få styr på den unormale del af de uindfriede forpligtelser inden udgangen af 2003 og regelmæssigt at informere budgetmyndigheden om, hvor langt man er nået med at afvikle disse forpligtelser fuldstændigt.

Pr. 7. november 2000 fordelte de potentielt unormale uindfriede forpligtelser sig som følger på de vigtigste udgiftsområder:

>TABELPOSITION>

De gamle forpligtelser svarer til de bevillinger, der er indgået forpligtelser for inden den 1. januar 1995 (hvilket betyder, at forpligtelserne er over fem år gamle); den manglende indfrielse af disse gamle forpligtelser skyldes som regel gennemførelsesvanskeligheder.

De sovende forpligtelser svarer til de bevillinger, som der er indgået forpligtelser for, og hvor der ikke er sket nogen betalinger i de to seneste budgetår (hvad regionalpolitikken angår er det kun de sovende forpligtelser under Samhørighedsfonden, der er medtaget).

Denne første opgørelse viser, at den unormale del af de uindfriede forpligtelser beløb sig til næsten 5 mia. EUR, men alt i alt kun udgør en beskeden del af de samlede uindfriede forpligtelser og er ulige fordelt på de forskellige udgiftsområder i de finansielle overslag: Mens tre fjerdedele af de samlede uindfriede forpligtelser kan tilskrives regionalpolitikken, er andelen af unormale uindfriede forpligtelser forholdsmæssigt større inden for foranstaltningerne udadtil. Derfor er indsatsen for at nedbringe de unormale uindfriede forpligtelser koncentreret om foranstaltningerne udadtil.

PUNKT 2: JURIDISKE FORPLIGTELSER, SOM DER IKKE ER INDGÅET BUDGETFORPLIGTELSER FOR

Denne eventuelle gæld skyldes, at Kommissionen har indgået juridiske forpligtelser for en række beløb, som ikke var dækket af forpligtelsesbevillinger på budgettet.

På grundlag af bestemmelserne i den interinstitutionelle aftale og mere generelt den eksisterende lovgivning på budgetområdet skal følgende udgifter medtages som forpligtelser under stregen på grund af de finansielle forpligtelser, de medfører.

- Strukturfondene og Samhørighedsfonden udgør et udgiftsmål, og der skal derfor normalt træffes beslutninger om hele den bevilling, der er opført i de finansielle overslag. Der er således tale om en maksimal vurdering af de eventuelle forpligtelser (punkt 2.1 og 2.2).

Et andet niveau af mere bindende forpligtelser foreligger, når der træffes en juridisk beslutning program for program eller projekt for projekt (se nedenstående tabel).

- De forpligtelser, der er indgået med individuelt angivne tredjemænd til bestemte beløb over en given periode i forbindelse med visse foranstaltninger udadtil under udgiftsområde 4 (punkt 2.4 til 2.6).

- ISPA: ISPA-forordningen medfører ikke i sig selv forpligtelser under stregen. Den indeholder nemlig hverken bestemmelser om årlige bevillinger eller samlede bevillinger. Ifølge forordningen afsætter budgetmyndigheden de årlige bevillinger inden for rammerne af de finansielle overslag. Lofterne i udgiftsområde 7 (førtiltrædelse) udgør ikke udgiftsmål, og den interinstitutionelle aftale tillader desuden en vis fleksibilitet mellem de forskellige førtiltrædelsesinstrumenter. Til gengæld medfører ISPA eventuel gæld i forbindelse med de enkelte projekter, fordi de omfatter flere årlige trancher, hvoraf kun den første er omfattet af en budgetforpligtelse ved vedtagelsen af beslutningen (punkt 2.3).

>TABELPOSITION>

De øvrige flerårige programmer omfatter ikke forpligtelser, der skal medtages som eventuel gæld, idet udgifterne i de senere regnskabsår er underlagt budgetmyndighedens årlige beslutninger eller udviklingen i den relevante lovgivning.

PUNKT 3: EUGFL, GARANTISEKTIONEN

3.1. Udgifter fra 16.10.2000 til 31.12.2000

I forbindelse med Garantisektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget er det de betalinger, som medlemsstaterne foretager i perioden fra den 16. oktober til den 15. oktober i det efterfølgende år, der bogføres, forudsat at regnskabsføreren har fået meddelelse om forpligtelser og programmering inden den 31. januar. De betalinger, som medlemsstaterne har foretaget i perioden fra den 16. oktober til den 31. december 2000, er inkluderet i forpligtelserne under stregen.

3.2. Regnskabsafslutning

Eventuelle forpligtelser over for medlemsstaterne fastsættes under regnskabsafslutningen. Fastsættelsen af de endelige forpligtelser og deres kontering på budgettet afhænger af, hvor længe domstolsproceduren varer.

PUNKT 4: GARANTI FOR TILBAGEBETALING

4.1. EIB's lån af egne midler til fordel for tredjelande

Garantien er retligt set baseret på de lån, som EIB havde undertegnet den 31. december 2000 (inkl. lån til tre medlemsstater, som blev bevilget før deres tiltrædelse). Det skal dog bemærkes, at disse lån endnu ikke er fuldstændig udbetalt. Den 31. december 2000 var lånebeløbet på 12103 mio. EUR (12060 mio. EUR, hvis man ikke medregner de lande, der er blevet medlem), og EU's risiko er således begrænset til dette beløb. Af det samlede beløb, der var udbetalt pr. 31. december 2000 (16784 mio. EUR), er der blevet tilbagebetalt 4681 mio. EUR.

Fællesskabet har modtaget garantier fra tredjemand for de lån, som EIB har ydet, og som er omfattet af garantier opført på fællesskabsbudgettet (22719 mio. EUR).

4.2. Lån optaget af De Europæiske Fællesskaber

Fællesskaberne har modtaget garantier fra tredjemand for de lån, som De Europæiske Fællesskaber har ydet i forbindelse med lånoptagelse/långivning. De modtagne garantier kan opdeles på følgende måde:

>TABELPOSITION>

Det skal bemærkes, at Fællesskaberne ikke har modtaget garantier fra tredjemand for lån ydet i forbindelse med finansiel bistand og fødevarebistand. Det skal dog understreges, at disse lån, som beløber sig til 1615,5 mio. EUR, er garanteret over Garantifonden.

4.3. Garantier underskrevet af EIF

Pr. 31. december 2000 udgjorde de garantier, der var underskrevet af EIF, i alt 2846,2 mio. EUR, dvs. en maksimal potentiel risiko for De Europæiske Fællesskaber på 853,9 mio. EUR. Da De Europæiske Fællesskabers deltagelse i EIF's kapital i alt er på 600 mio. EUR, vil Fællesskaberne i værste fald kunne komme til at betale 253,9 mio. EUR tilbage. Det skal understreges, at den del af kapitalen, som De Europæiske Fællesskaber har tegnet, og som ikke er blevet frigjort (80 % eller 480 mio. EUR), også er opført under forpligtelserne under stregen som eventuel gæld (punkt 9).

PUNKT 5: LANGFRISTET LEJE

5.1. Bygninger

Denne post omfatter de bygninger, for hvilke der er indgået en langfristet lejekontrakt (dvs. en lejekontrakt med en oprindelig løbetid på over fem år), og som ikke opfylder betingelserne for at blive opført på balancens aktivside. De anførte beløb svarer til de forpligtelser, som skal betales i den resterende kontraktperiode, med undtagelse af Domstolens Palais-bygning, som er omfattet af en lejekontrakt med ubegrænset løbetid, og for hvilken det opførte beløb derfor svarer til et års husleje.

Kommissionen:

5.1.1. Byggegrund på 2,29 ha i Luxembourg, som er forpagtet for 29 år.

5.1.2. De opførte beløb svarer til den leje, der endnu mangler at blive betalt i henhold til lejekontraktens bestemmelser, samt ejendomsskat. Beløbet kan opdeles på følgende måde:

>TABELPOSITION>

Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget:

De opførte beløb svarer hovedsagelig til en forpagtningskontrakt (169 mio. EUR) med købsoption med en løbetid på 27 år, der startede den 1. januar 2001, og en anden kontrakt (334 mio. EUR), for hvilken perioden på 27 år, efter hvilken Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget kan udnytte deres købsoption, først begynder at løbe ved modtagelsen af det omfattende renoveringsarbejde, som ejeren skal udføre. Da sidstnævnte kontrakt indeholder en række væsentlige ophævelsesklausuler, antages det, at de risici og økonomiske fordele, som følger af ejendomsretten til ejendommen, ikke i væsentlig grad overføres til kontrahenten. Den er derfor ikke medtaget som anlægsaktiv på balancens aktivside.

PUNKT 8: PENSIONSFORPLIGTELSER

Bestemmelserne for Fællesskabernes pensionsordning er fastsat i vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, navnlig kapitel 3 om pensioner i afsnit V om tjenestemandens indtægter og sociale sikring samt bilag VIII om pensionsordningen. Bestemmelserne er direkte gældende i alle medlemsstaterne.

Pensionsordningen omfatter de forskellige former for pension (alders-, invalide- og efterladtepension) samt betalingen af familieydelser.

I henhold til artikel 83 i vedtægten sker udbetalingen af de ydelser, der er fastsat i pensionsordningen, over Fællesskabernes budget (via det interinstitutionelle kapitel A.19 om pensioner og udtrædelsespenge). Medlemsstaterne garanterer tilsammen udbetalingen af disse ydelser i henhold til den for finansiering af disse udgifter fastsatte fordelingsnøgle (stk. 1, første afsnit).

Tjenestemændene bidrager desuden med en tredjedel til den langsigtede finansiering af pensionsordningen gennem et obligatorisk bidrag, der er fastsat til 8,25 % af grundlønnen (stk. 2).

Udgifterne til ordningen dækkes således over budgettet (Kommissionens budget) og ved hjælp af bidrag, og ydelserne garanteres i fællesskab af medlemsstaterne.

Beregningen af skønnet over pensionsforpligtelserne (i henhold til finansieringsbestemmelserne i artikel 83 i vedtægten) stemmer overens med IAS 19-standarden. Ifølge denne internationale regnskabsstandard skal arbejdsgiveren beregne sin aktuarmæssige forpligtelse på grundlag af en antagelse om, at ordningen videreføres, under hensyntagen til de ydelser, som i betragtning af de forventede lønstigninger modtages i løbet af medarbejdernes erhvervsaktive periode. Den aktuarmæssige vurderingsmetode, der er brugt til at fastsætte forpligtelsernes størrelse, er baseret på den såkaldte projected credit unit-metode (eller accumulated entitlements-metoden).

Skønnet over pensionsforpligtelserne er baseret på en aktuarmæssig undersøgelse, der er foretaget på grundlag af data pr. 31. december 1997, der er justeret pr. 31. december 2000 på grundlag af de yderligere pensionsrettigheder, der er optjent i 1998, 1999 og 2000.

Forpligtelserne vedrører pensionsrettigheder for følgende grupper:

1. Tjenstgørende personale pr. 31. december 2000 i alle de institutioner og agenturer, der er omfattet af Fællesskabernes pensionsordning

2. Modtagere af alderspension

3. Modtagere af efterladtepension

4. Modtagere af børnepension

5. Modtagere af invalidepension

6. Nuværende og tidligere medlemmer af Kommissionen.

Den aktuarmæssige beregning er baseret på IAS 19-standarden, og navnlig på følgende parametre:

1. Ajourførte dødelighedstabeller

2. Beregningsrenten er i overensstemmelse med IAS 19-standarden: en sammensat rente på 2,85 %

3. Der arbejdes med begrebet lukket gruppe (population pr. 31. december 2000)

4. Anvendelse af princippet om, at der for gifte tjenstgørende ansatte ikke tages hensyn til pension til efterladte børn

5. Den reelle civilstandssituation for ikke-tjenstgørende, idet der tages hensyn til pension til efterladte børn

6. Der tages ikke hensyn til virkningen af justeringskoefficienten, inflationen eller den generelle stigning i lønninger/pensioner

7. En gennemsnitlig vækst i lønsummen for tjenstgørende personale på ca. 2 %

8. En pensionsalder på 60 år

9. Statistikkerne vedrørende førtidspensionering og fratrædelse på grund af invaliditet udarbejdes på grundlag af de aktuelle data.

Beregningen af bruttopensioner og familieydelser er foretaget i overensstemmelse med de vedtægtsmæssige bestemmelser.

I overensstemmelse med IAS 19-standarden er den aktuarmæssige forpligtelse beregnet på grundlag af en realrente på 2,85 % (rentesatsen pr. 31. december 2000) og beløber sig til 15,85 mia. EUR (heraf 0,04 mia. EUR til medlemmerne af Kommissionen). Med en rentesats på 2,5 % (som blev anvendt i 1998) ville forpligtelsen have været på 16,82 mia. EUR (heraf 0,04 mia. EUR til medlemmerne af Kommissionen).

For 2000 udgør omkostningerne vedrørende arbejdsperioder (service cost) 0,66 mia. EUR (realrente 2,5 %), og de nominelle renter af den aktuarmæssige forpligtelse beløber sig til 0,75 mia. EUR (nominel rente 4,75 %).

Med en rente på 3,78 %, der er udjævnet over 20 år (med en konstant realrente på 3,9 % for perioden før 1998 efter forslag fra KPMG), ville forpligtelsen være på 13,54 mia. EUR.

>TABELPOSITION>

PUNKT 9: DELTAGELSE I TILKNYTTEDE ORGANER

Eventuel gæld i forbindelse med deltagelse i tilknyttede organer.

Dette beløb omfatter de betalinger, som endnu ikke er foretaget i forbindelse med den endnu ikke frigjorte del af den kapital, som Kommissionen har tegnet i EBRD og EIF:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

PUNKT 10: ANDRE EVENTUELLE FORPLIGTELSER

Skat til hovedstadsregionen Bruxelles

Hovedstadsregionen Bruxelles indførte i 1993 en skat på anvendelsen af kontorlokaler. Kommissionen har ansøgt de regionale myndigheder om fritagelse i henhold til protokollen om privilegier og immuniteter. Svaret var i første omgang positivt.

Nogle ejere af bygninger, hvor Kommissionen har til huse, har dog indbragt sagen for en domstol, som er kommet til det modsatte resultat. Kommissionen kan derfor blive nødsaget til at betale denne skat.

PUNKT 11: BØDER

Nedenstående tabel viser alle de bødesager, som stadig verserede ved en kompetent ret pr. 31. december 2000, opdelt efter året for Kommissionens beslutning.

Det betyder således, at

1. de sager, der var helt afsluttet pr. 31. december 2000, ikke er medtaget i tabellen

2. de sager, hvor der er afsagt endelig dom, men som af forskellige grunde endnu ikke er afsluttet, ikke er medtaget i tabellen, men optræder i bilaget.

På grund af sagernes kompleksitet, det store antal selskaber, der er involveret, og de mange åbne muligheder kan denne tabel ikke vise udviklingen over flere år. Den viser derfor kun situationen for hver enkelt verserende sag set i forhold til Kommissionens oprindelige beslutning.

For at kunne forstå rubrikkerne skal man tage hensyn til ændringerne i visse regnskabsprocedurer, som i løbet af perioden 1986/1995 har medført ændringer i visse budgetposter.

I den forbindelse skal følgende understreges:

1. Før 1994 opførtes foreløbigt inkasserede bøder (dvs. bøder fra selskaber, der havde valgt at betale bøden, selv om sagen stadig verserede for Domstolen), på den særlige budgetpost, der var beregnet til formålet (7100); siden da har man opført disse beløb foreløbigt på en balancepost, indtil Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen.

Pr. 31. december 2000 er der stadig en enkelt sag til en værdi af 10000 EUR, som henhører under det gamle system, og som ikke berøres af ændringen i proceduren(4).

2. I 2000 åbnede Kommissionen en rentebærende bankkonto for alle foreløbigt indbetalte bøder. Renterne vedrørende hver enkelt bøde skal fordeles forholdsmæssigt på grundlag af den endelige dom i sagen. Renterne medtages på denne balancepost, men optræder ikke i den vedlagte tabel.

3. Det medfører, at det samlede beløb i rubrikken "Verserende klager over Kommissionens beslutninger med foreløbig indbetaling" er forskelligt fra beløbet på de balanceposter, som blev oprettet til formålet i 1994 og 2000.

Endelig omfatter rubrikken "Diverse" en række beløb, som af forskellige årsager ikke kan inddrives eller endnu ikke er inddrevet. Der er bl.a. tale om:

- sager, hvor Kommissionen har appelleret en dom fra Retten i Første Instans, som annullerede bøder. Kommissionens appel er ikke dækket af en bankgaranti eller en foreløbig indbetaling

- debitorer, der er under konkurs eller i betalingsstandsning, hvor der stadig er en verserende retssag

- bøder, der er under inddrivelse, og hvor sagen endnu ikke er afsluttet

- bøder, der er pålagt i 2000, og som først kan opkræves i 2001.

>TABELPOSITION>

NB:

Oplysningerne i kursiv angiver bødesager, der endnu ikke er afsluttet.

PUNKT 12: SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER

De to tabeller er baseret på medlemsstaternes officielle meddelelser i henhold til forordning (EØF) nr. 595/91(5) og (EF) nr. 1681/94(6); beløbene er opdelt på de forskellige medlemsstater. Disse tabeller viser forskellen mellem de beløb, som skal inddrives ifølge medlemsstaternes meddelelser (beregnet på grundlag af enten et fastlagt eller et anslået beløb), og de beløb, som er erklæret for uinddrivelige.

Det skal understreges, at de beløb, der er angivet i disse tabeller, snarere er teoretiske maksimumsbeløb end beløb, der reelt vil blive opført på Fællesskabernes budget. Det skyldes følgende forhold:

- Medlemsstaterne giver ikke altid meddelelse (og specielt ikke med det samme) om resultaterne af deres inddrivelsesforanstaltninger.

- Selv om medlemsstaterne har pligt til at informere Kommissionen om inddrivelsesmulighederne, er det ikke muligt nøjagtigt at angive, hvorvidt de udestående beløb reelt vil blive inddrevet. I visse tilfælde er der i den nationale lovgivning forældelsesfrister på 30 år, hvilket undertiden får de nationale myndigheder til at tøve med officielt at give afkald på et beløb, selv om der kun er en teoretisk inddrivelsesmulighed. Medlemsstaterne har nu pligt til hvert år at forelægge Kommissionen en opgørelse over de beløb, der endnu ikke er tilbagebetalt (artikel 8 i forordning (EF) nr. 438/2001), hvilket vil gøre det nemmere at kontrollere, hvordan den faktiske situation er.

- Hvad angår EUGFL, Garantisektionen, er en betydelig del af de pågældende beløb objektivt set uinddrivelige, uden at det kan lægges den pågældende medlemsstat til last.

- Hvis det i en bestemt sag viser sig at være umuligt at inddrive beløbet af objektive årsager, skal Kommissionen beslutte, om det uinddrivelige beløb skal dækkes over fællesskabsbudgettet eller af medlemsstaten, som måske ikke har truffet de fornødne foranstaltninger. Det kan tage flere år, inden denne beslutning træffes (i forbindelse med udgifterne til EUGFL, Garantisektionen, træffes den ved regnskabsafslutningen).

- Selv i de tilfælde, hvor medlemsstaten har indledt inddrivelsesproceduren inden for den fastsatte frist, er det ikke sikkert, at der opnås et positivt resultat. Dette gælder især de inddrivelsesordrer, der indklages for en domstol.

- Med hensyn til strukturforanstaltningerne finder samfinansieringen af de individuelle projekter sted inden for rammerne af flerårige programmer. Så længe et flerårigt program ikke er afsluttet, er det ikke muligt at fastslå størrelsen af de udestående beløb med sikkerhed, fordi det under visse omstændigheder er muligt at genanvende beløb involveret i uregelmæssigheder til andre lovformelige projekter, og fordi det gennem trancheudbetalingerne og navnlig den endelige betaling i visse tilfælde er muligt at bringe udgifterne i orden.

Det skal understreges, at tallene i disse tabeller er midlertidige tal, der er opstillet på grundlag af indberettede oplysninger, der er modtaget og behandlet til og med udgangen af marts 2001. Det kan derfor ikke udelukkes, at tallene vil blive ændret på grundlag af supplerende oplysninger, der er modtaget efter ovennævnte tidspunkt.

Det er således ikke muligt på grundlag af medlemsstaternes oplysninger at vurdere muligheden for inddrivelse i de enkelte tilfælde. Erfaringerne fra de seneste år viser, at den reelle inddrivelsessats næppe overstiger 20 %.

Da forvaltningsregnskabet blev udarbejdet, var årsberetningen om bekæmpelse af svig for 2000 endnu ikke vedtaget.

EVENTUELLE FORDRINGER I FORBINDELSE MED KONSTATERING AF TILFÆLDE AF SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER

Tilfælde meddelt i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 595/91 (EUGFL, Garantisektionen)

>TABELPOSITION>

EVENTUELLE FORDRINGER I FORBINDELSE MED KONSTATERING AF TILFÆLDE AF SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER

Tilfælde meddelt iht. forordning (EF) nr. 1681/94 og (EF) nr. 1831/94 (Strukturforanstaltninger)

>TABELPOSITION>

NB.

I det omfang disse beløb rent faktisk inddrives kan de omprogrammeres og anvendes til finansiering af andre projekter i forbindelse med et endnu ikke afsluttet program.

PUNKT 13: AFVIKLING AF DET FÆLLES FORSKNINGSCENTERS NUKLEARE ANLÆG

Afviklingen af de nukleare anlæg i Det Fælles Forskningscenter, som stadig er i brug, og bortskaffelsen af affald anslås at ville koste 220 mio. EUR. For de nedlukkede anlæg er der bogført en hensættelse på 100 % af de anslåede omkostninger.

Kommissionen erkender, at disse skøn er behæftet med en fejlmargen på 20 %. Erfaringerne fra forskellige lande rundt om i verden viser, at omkostningerne ved afvikling af nukleare anlæg og bortskaffelse af nukleart aff