A4-0263/96

Beslutning om opfoelgningen af den interparlamentariske konference (23.-24. april 1996) om bekaempelse af svig mod faellesskabsbudgettet - En samordnet aktion fra Unionens og medlemsstaternes side

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender og fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder (A4-0263/96),

A. der minder om, at den interparlamentariske konference den 23.-24. april 1996 om bekaempelse af svig mod faellesskabsbudgettet afholdtes for at skabe grundlaget for det noedvendige samarbejde mellem de nationale og EU's myndigheder med udgangspunkt i

- den faelles interesse hos Unionen og medlemsstaterne, som i lige hoej grad rammes oekonomisk og politisk af disse bedragerier,

- en decentraliseret ansvars- og kompetencefordeling mellem disse to niveauer,

B. der konstaterer, at der paa denne konference blotlagdes store mangler ved de systemer, der paa nationalt plan og faellesskabsplan skal beskytte Unionens finanser,

C. der mener, at denne konstatering boer foelges op med en udformning af konkrete forslag med udgangspunkt i disse principper og fastslaaede kendsgerninger,

D. der mener, at regeringskonferencen boer anse det for sin opgave at give traktaten virkemidler til at beskytte EU's finansielle interesser paa lige fod med de nationale interesser og ved hjaelp af sanktioner, der skal vaere effektive, staa i et rimeligt forhold til overtraedelserne og have en afskraekkende virkning,

E. der mener, at der er konstateret store fremskridt med hensyn til lovgivning om administrative sanktioner og kontrol, men at der boer ske en supplering af lovgivningen om de juridiske og retslige midler til beskyttelse af EU's finanser,

F. der imidlertid beklager, at den strafferetlige beskyttelse mod bedrageri er blevet henfoert til omraadet under tredje soejle,

G. der mener, at kampen mod internationale bedragerier og korruption skal foeres af tvaerfaglige organer, som er gensidigt forbundne via prioriterede kanaler,

H. der minder om, at tvaernationalt samarbejde mellem medlemsstaterne og med Kommissionen er det eneste effektive middel til bekaempelse af bedrageri fra de store kriminelle organisationers side, der udnytter markedernes globalisering og de nationale retssystemers forskelligheder,

Samordnet ansvars- og kompetencefordeling

1. anmoder regeringskonferencens aktoerer om i traktaten at indarbejde de paakraevede virkemidler til en effektiv retsforfoelgning af bedragerier, saasom

a) et retsgrundlag, hvorudfra der kan vedtages regler for bedrageribekaempelse efter en procedure med faelles beslutningstagning,

b) pligt til at beskytte EU-finanserne paa ensartet vis i de forskellige medlemsstater,

c) en indbringelse under Faellesskabets kompetenceomraade af visse omraader under EU-traktatens afsnit VI (retlige og indre anliggender) som f.eks. de naevnte omraader i artikel K.1, nr. 7-9, i det omfang de vedroerer beskyttelse af Unionens finansielle interesser;

d) en utvetydig forankring af bekaempelse af korruption i traktaten som et spoergsmaal af faelles interesse;

Supplering af lovgivningen

2. opfordrer Kommissionen til atter at behandle de juridiske virkemidler inden for de forskellige sektorer for at harmonisere dem med forordning 2988/95 med hensyn til de administrative sanktioner og kontrolforanstaltninger, herunder udelukkelse fra eller tilbagekaldelse af en fordel ved en uregelmaessighed;

3. indstiller til medlemsstaterne, Kommissionen og Raadet som led i bedrageri- og korruptionsbekaempelsen i hoejere grad at indfoere forebyggende effektive bestemmelser, som sigter mod stoerre gennemskuelighed (og dermed mulighed for kontrol) i budgetrelevante indtaegter og udgifter samt i hermed forbundne beslutningsprocesser;

4. opfordrer Raadet til hurtigt at viderefoere forhandlingerne om anden tillaegsprotokol til konventionen om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser (vedroerende juridiske personers ansvar) og i den forbindelse at tage behoerigt hensyn til Europa- Parlamentets holdninger;

5. minder om, at det, saafremt det skulle vise sig umuligt at opnaa en enstemmig ratifikation af konventionen om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser samt eventuelle supplerende protokoller hertil, vil overveje at bruge sin handlefrihed og anmode Kommissionen om at foreslaa et faellesskabsinitiativ;

6. henstiller til medlemsstaterne og Kommissionen paa partnerskabsplan at goere foelgende juridiske og retslige redskaber mere homogene for saaledes at kunne paavirke beskyttelsen af Faellesskabets finanser under retsforfoelgnings- og inddrivelsesfasen:

- forlig: denne praksis boer undtagelsesvis tillades, men aldrig om de skyldige beloeb eller om forsaetlige uregelmaessigheder og altid paa grundlag af forudgaaende paategnelse fra faellesskabsmyndighedens side, som boer orienteres systematisk,

- indtraeden som civil part: denne mulighed boer i de stater, der ikke raader over dette retsinstrument, erstattes af tilsvarende beskyttelsesmekanismer,

- specialiserede organer med hensyn til bedrageri mod Faellesskabet, som kunne taenkes oprettet ved de nationale anklagemyndigheder og domstole,

- indkassering og inddrivelse, som boer overlades organer med prioriteret ansvar, som handler efter harmoniserede procedurer (obligatorisk meddelelse til Kommissionen, samme privilegerede krav i forbindelse med statskassens fordringer og Faellesskabets, ensartede foraeldelsesfrister), og hvis arbejde foelges af en central EU-tjenesteenhed;

Konsolidering af bedrageribekaempelsen

7. opfordrer

a) medlemsstaterne til at oprette saadanne tvaerfaglige organer og forsyne dem med specialiseret personale,

b) Kommissionen og medlemsstaterne til at samarbejde om at ivaerksaette et omfattende uddannelsesprogram for inspektoererne og om at finde frem til en juridisk formel, hvorefter de nationale inspektoerer kan tillaegges lignende undersoegelsesbefoejelser,

c) Kommissionen til bedre at definere opgaverne for Direktoratet for Koordinering af Bedrageribekaempelse (UCLAF), som boer vaere baseret paa fire soejler:

- systematisk orientering om samtlige bedrageritilfaelde,

- koordinering af de nationale undersoegelser,

- undersoegelser paa UCLAF's initiativ i tilfaelde af interna- tionale bedragerier eller bedragerier, der beroerer beskyttelsens effektivitet,

- inddrivelses- /indkasseringsaktioner i tilfaelde af klart utilstraekkelig national indsats eller faellesskabsinterventionens foregangsfunktion;

Etablering af grundlaget for samarbejdet

8. opfordrer Kommissionen til

a) at forelaegge de retsaktsforslag, den skoenner noedvendige for at forstaerke det administrative samarbejde,

b) efter samordnede faelles overvejelser med medlemsstaterne at foreslaa

- en juridisk formel, hvorefter der kan opstilles regler for det praejudicielle strafferetlige samarbejde,

- et initiativ med henblik paa indfoerelse af et virkeligt juridisk samarbejde via bortskaffelse af de eksisterende juridiske hindringer, placering af kompetencen til at retsforfoelge hos et enkelt land, samt regler for retsanmodninger og deres bevisvaerdi;

9. henstiller til Raadet i en specifik (horisontal) retsakt at fastlaegge generelle pligter for medlemsstaterne med det maal for oeje at afskaffe eksisterende materielretlige hindringer (som f.eks. kravet om dobbelt strafbarhed) ved udlevering og retshjaelp i straffesager samt procesretligt at lette og fremskynde det retlige samarbejde i straffesager mellem medlemsstaterne;

10. mener, at et effektivt tvaernationalt samarbejde skal vaere baseret paa en central funktion, hvor oplysningerne samles og retsakterne koordineres af et faellesskabsorgan som UCLAF; opfordrer derfor Kommissionen til at give UCLAF denne rolle i forbindelse med initiativer til fastsaettelse af regler for det administrative, strafferetlige og juridiske samarbejde;

11. mener, at behandlingen af retsanmodninger ville blive nemmere, saafremt der tillaegges et faellesskabsorgan specifik kompetence til at handle efter anmodning fra den medlemsstat, der har kompetence til at retsforfoelge, og under anvendelse af dennes lovgivning, og anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at overveje en saadan videre udvikling;

* * *

12. anmoder Kommissionen om at tage stilling til spoergsmaalet om indledning af strafferetlig forfoelgning i tilfaelde af lovovertraedelser, der skader EU's finansielle interesser, bl.a. i forbindelse med tjenestemaends korruption;

13. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, samtlige deltagere i den interparlamentariske konference samt formaendene for medlemsstatsparlamenternes forskellige kamre.