Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets forordning om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked"

(2001/C 116/11)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 26. september 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 37 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede José María Espuny Moyano til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. november 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 377. plenarforsamling af 29.-30. november 2000, mødet den 29. november, følgende udtalelse med 110 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Kommissionens forslag har til formål at harmonisere og forenkle de forskellige EU-ordninger for salgsfremstød på det indre marked ved hjælp af et horisontalt instrument.

1.2. Kommissionen har taget udgangspunkt i den model, der anvendes for salgsfremstød i tredjelande, ud fra den betragtning, at dette instrument bør sigte mod oplysning samt generiske og kollektive fremstød, som fokuserer på de europæiske produkters særlige karakteristika med det mål at genskabe deres image hos forbrugerne.

1.3. EU's salgsfremstød skal supplere de fremstød, som virksomhederne eller de nationale eller regionale myndigheder tager initiativ til, og tilføre den klassiske marketing og reklame for de enkelte varemærker en ekstra dimension.

1.4. Kommissionen foreslår periodisk udvælgelse efter forvaltningskomitéproceduren af temaer og sektorer, hvor der kan sættes ind med oplysningskampagner og salgsfremstød.

1.4.1. Forvaltningskomitéen skal ligeledes fastlægge de sektorielle retningslinjer samt udvælgelseskriterierne.

1.5. Efter medlemsstaternes indkaldelse af bud kan erhvervs- og brancheorganisationerne indgive forslag til programmer, som medlemsstaterne sender til Kommissionen, for at den kan kontrollere, om de er i overensstemmelse med forordningen og de respektive udbudsbetingelser. Medlemsstaterne foretager derefter den endelige udvælgelse.

1.6. Kommissionen foreslår en indirekte forvaltning, hvor medlemsstaterne får ansvaret for kontrollen med og betalingerne for de udvalgte tiltag.

1.7. For at ansvarliggøre de forskellige berørte aktører foreslås det, at finansieringen deles af Fællesskabet, medlemsstaterne samt erhvervs- og brancheorganisationerne.

1.7.1. Endvidere foreslås det, at Fællesskabets medfinansiering ikke må overstige 50 % af de faktiske omkostninger ved tiltagene, bortset fra evalueringer af resultaterne af salgsfremstødene og oplysningskampagnerne, som finansieres fuldt ud af Fællesskabet.

1.7.2. Medlemsstaterne skal som hovedregel finansiere 20 % af de faktiske omkostninger ved disse tiltag. Resten af omkostningerne skal finansieres af erhvervs- og brancheorganisationerne.

1.7.3. Kommissionen anser det for hensigtsmæssigt, at medfinansieringen begrænses til medlemsstaterne og Fællesskabet, når der er tale om informering om EU-ordningerne for beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB), beskyttede geografiske betegnelser (BGB), garanti for traditionel specialitet (GTS), økologisk produktion og mærkning.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU bifalder i hovedtrækkene dette initiativ til salgsfremstød, som supplerer det i 1999 vedtagne instrument for salgsfremstød for landbrugsprodukter i tredjelande(1) og bidrager til at nå målet om såvel i EU som i resten af verden at fremme en europæisk fødevare- og landbrugsmodel, der er baseret på mangfoldighed, kvalitet og sikkerhed. Ikke desto mindre stiller ØSU sig forbeholden over for de procedurer, som Kommissionen foreslår.

2.1.1. ØSU beklager, at dette mål ikke er formuleret tilstrækkeligt klart i forslaget. Udbredelsen af den europæiske landbrugsmodel, som er baseret på mangfoldighed og ovennævnte principper, samt styrkelse af forbrugernes tillid til landbrugsprodukter og fødevarer bør prioriteres højt i forbindelse med salgsfremstød på det indre marked.

2.1.2. Det er nødvendigt at forbedre det image, som EU-produkterne har i de europæiske forbrugernes øjne, og gøre dem bekendt med de bestræbelser, der udfoldes for at sikre et bredt og/eller typisk udvalg af produkter samt en høj standard mht. kvalitet, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd.

2.1.3. ØSU støtter derfor målet om på EU-plan at informere mere om landbrugsprodukternes og fødevarernes grundlæggende karakteristika såsom kvalitet, hygiejne, næringsværdi, fødevaresikkerhed, mærkning, sporbarhed, økologisk eller integreret produktionsmåde, EU-ordningerne for BOB/BGB/GTS, kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd), bordvine og spiritus med geografisk betegnelse.

2.1.4. ØSU finder det ligeledes rigtigt, at den mulige nytte af EU's salgsfremstød på det indre marked også kommer andre landbrugsprodukter og fødevarer til gode.

2.2. Hvis EU skal opnå en ekstra gevinst ved at tage initiativ til salgsfremstød for europæiske produkter på det indre marked, må dets foranstaltninger supplere og afstemmes med de initiativer, som erhvervslivet, organisationerne og de nationale myndigheder tager i deres respektive medlemsstater.

2.2.1. Som det er tilfældet med salgsfremstød i tredjelande, må EU's salgsfremstød for levnedsmidler og landbrugsprodukter på det indre marked bygge på principperne om subsidiaritet og komplementaritet.

2.2.2. ØSU bifalder derfor Kommissionens overordnede og sammenhængende strategi for harmonisering at de mange EU-ordninger for salgsfremstød på det indre marked, som erstattes af en enkelt ramme for finansiering og forvaltning af salgsfremstød.

2.3. ØSU understreger betydningen af medfinansiering af salgsfremmende foranstaltninger. Dette vil gøre det muligt at koncentrere ressourcerne og inddrage og ansvarliggøre alle berørte parter for dermed at sikre en optimal effekt af salgsfremstødene og bedst mulig anvendelse af de finansielle midler. ØSU lægger dog vægt på bestemmelsen om en national medfinansieringssats på 20 %. I visse tilfælde bør der imidlertid være mulighed for at udvise fleksibilitet ved fastsættelsen af finansieringsandelen.

2.4. I overensstemmelse med de tre principper om subsidiaritet, komplementaritet og medfinansiering må erhvervsorganisationerne og de nationale myndigheder ved udformningen, udvælgelsen, forvaltningen og evalueringen af EU-salgsfremstød på det indre marked samarbejde aktivt og på en koordineret måde med Kommissionen.

2.4.1. ØSU beklager, således som det allerede gjorde i forbindelse med salgsfremstød i tredjelande, at Kommissionen ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til, hvilke konsekvenser og fordele der er ved principperne om subsidiaritet, komplementaritet og medfinansiering i forbindelse med forvaltningen af salgsfremstød.

2.4.2. ØSU er navnlig utilfreds med den overordentlig komplicerede procedure, som Kommissionen foreslår, og den utilstrækkelige inddragelse af de økonomiske aktører.

2.5. Endelig mener ØSU, at der må afsættes tilstrækkelige midler til det foreslåede instrument, hvis man vil nå det ambitiøse mål om at forbedre europæiske produkters image hos forbrugerne samt inden for EU forsvare den europæiske landbrugs- og fødevaremodel.

2.5.1. Da man med denne politik både vil styrke salgsfremstød internt og eksternt og inddrage flere produkter, trænger problemet med tilstrækkelige finansielle midler sig endnu mere på.

2.5.2. ØSU

- beklager, at det budget, Kommissionen foreslår, langt fra er tilstrækkeligt,

- udtrykker bekymring for, at den forventede udvidelse af budgettet for salgsfremstød i tredjelande vil føre til et fald i de midler, der afsættes til salgsfremstød i EU,

- frygter, at det utilstrækkelige budget vil medføre betydelige spændinger mellem sektorer og produkter.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Oplysningskampagner og salgsfremstød må ikke tage sigte på varemærker (artikel 1, stk. 2), men denne bestemmelse bør dog ikke medføre, at fremstød af generisk karakter, der afvikles som led i bredere anlagte initiativer i nationalt eller privat regi, og hvori der indgår varemærkeorienterede elementer, systematisk udelukkes fra muligheden for EU-støtte til salgsfremstød. Dette er en forudsætning for, at EU's indsats kan blive et effektivt supplement til de nationale og private initiativer.

3.2. Blandt de i artikel 2, litra a), nævnte tiltag, der er omfattet af EU-ordningen om salgsfremstød, er PR-virksomhed, salgsfremstød og reklame, som sigter mod at fremhæve EU-produkternes fortrin mht. dyrevelfærd. Derfor bør prioriteringen af dyrevelfærdsnormerne udtrykkeligt figurere blandt de kriterier for udvælgelse af sektorer eller produkter, der anføres i artikel 3, litra a).

3.3. På baggrund af den medfinansieringsordning, som Kommissionen foreslår, er det absolut nødvendigt, at der kan trækkes på de private organisationers erfaring og medvirken ved fastlæggelsen af listen over støtteberettigede temaer og produkter (artikel 4) og ved udarbejdelsen af retningslinjer for programmerne for salgsfremstød og oplysningskampagner (artikel 5). ØSU foreslår derfor følgende:

3.3.1. Obligatorisk i stedet for fakultativ høring af Den Stående Gruppe for Salgsfremstød for Landbrugsprodukter under Den Rådgivende Komité for Kvalitet og Sundhed i Landbrugsproduktionen, når Kommissionen hvert tredje år skal fastlægge listen over støtteberettigede temaer og produkter (artikel 4, stk. 2).

3.3.2. Obligatorisk høring af denne Stående Gruppe før fastlæggelsen af retningslinjer for programmer for salgsfremstød og oplysningskampagner (artikel 5, stk. 1).

3.4. ØSU mener også, at bestemmelsen i artikel 6, stk. 2, som påbyder obligatorisk samarbejde mellem erhvervsorganisationerne og gennemførelsesorganerne, er et overflødigt krav, som komplicerer en i forvejen ret kompliceret udvælgelsesprocedure. Man burde ikke udelukke den mulighed, at organisationerne selv gennemfører programmerne, forudsat at de har dokumenteret erfaring hermed og på passende vis kan garantere, at programmerne gennemføres korrekt.

3.5. Endelig bemærker ØSU, at de EU-midler, der foreslås afsat, ligger langt under det nuværende budget. De er efter ØSU's mening helt utilstrækkelige til at kunne opfylde de egentlige mål med salgsfremstød på det indre marked, ikke mindst fordi det er hensigten, at de nu skal omfatte alle produkter. De utilstrækkelige budgetmidler kan muligvis forklare, hvorfor begrundelsen er så vagt formuleret, hvad angår formålene med denne EU-foranstaltning.

3.5.1. For at undgå konflikter med salgsfremstød i tredjelande og mellem sektorer og produkter opfordrer ØSU Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet til at tage de fornødne skridt til at tilføre dette instrument passende midler.

4. Afsluttende henstillinger

4.1. Beskyttelse af den europæiske landbrugsmodel og styrkelse af forbrugernes tillid til EU's landbrugsprodukter og fødevarer er nogle af de prioriterede mål med reformen af den fælles landbrugspolitik i forbindelse med Agenda 2000. Derfor bør forbedring af de europæiske produkters image gennem oplysningskampagner og salgsfremstød på det indre marked være et klart defineret mål med denne foranstaltning.

4.2. For at få mest muligt ud af salgsfremstød på EU-plan må alle aktører - dvs. erhvervs- og brancheorganisationer, Kommissionen og medlemsstaterne - koordinere deres arbejde på dette område og supplere hinanden. I denne sammenhæng er den private sektors deltagelse og erfaring af afgørende betydning, hvilket bør afspejle sig i programmernes udarbejdelse, udformning og gennemførelse, især for at undgå for meget bureaukrati.

4.3. Budgettet for salgsfremstød på det indre marked skal være på højde med ambitionerne. De utilstrækkelige midler, der er afsat, vil ikke alene forringe dette instruments effektivitet, men også fremkalde unødige spændinger mellem støtteberettigede sektorer og produkter.

Bruxelles, den 29. november 2000.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) CES 447/99 - EFT C 169 af 16.6.1999.