Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej () (95/C 236/11)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 6. marts 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 75 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport og Kommunikation, som udpegede Daniel De Norre til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. maj 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 326. plenarforsamling af 31. maj og 1. juni 1995, mødet den 31. maj 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I henhold til direktiverne 84/647/EØF og 90/398/EØF, der blev offentliggjort i henholdsvis EFT nr. L 335 af 22. december 1984 og EFT nr. L 202 af 31. juli 1990, skal medlemsstaterne som et minimum tillade på deres område, at der i trafik mellem medlemsstater anvendes godstransportkøretøjer, der lejes uden fører til transport af gods, såfremt køretøjet

- er indregistreret eller taget i brug i overensstemmelse med lovgivningen i en medlemsstat,

- føres af ansatte i den virksomhed, som har lejet det,

- i hele udlejningsperioden udelukkende står til rådighed for den pågældende virksomhed,

og såfremt bestemte dokumenter, der godtgør disse betingelser, forefindes i køretøjet.

1.2. De gældende direktiver tillader i øvrigt medlemsstaterne at opretholde to former for restriktioner:

- køretøjerne må kun lejes i den medlemsstat, hvor lejeren er etableret,

- medlemsstaterne kan fra direktivets anvendelsesområde udelukke transport for egen regning, der udføres med køretøjer med en tilladt totalvægt på over 6 t.

I den nationale lovgivning kan medlemsstaterne endvidere fastsætte bestemmelser, der er lempeligere end direktivets bestemmelser.

1.3. I henhold til det nu foreliggende forslag skal medlemsstaterne på deres område tillade:

- transport for egen regning med udlejningskøretøjer uden begrænsning af den tilladte totalvægt,

- transport mellem medlemsstater med et køretøj, som er lejet i andre medlemsstater end etableringsstaten; medlemsstaterne kan dog begrænse kontraktens gyldighed til to (eller flere) måneder.

1.4. Forslaget omfatter ikke leje af køretøjer til cabotage (national transport udført af udlændinge), da der endnu er forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til afgifter og teknisk kontrol.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Det foreliggende forslag bør vurderes i relation til den samlede transportpolitik og forslagets sociale virkninger og konsekvenser samt til konklusionerne i vismandsrapporten om vejgodstransport.

2.2. Kommissionen begrunder sit nye forslag med, at det er nødvendigt at videreføre påbegyndte harmoniserings- og liberaliseringsfremskridt på fællesskabsplan vedrørende anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport.

2.3. I denne ånd støtter ØSU Kommissionens målsætninger og navnlig direktivforslagets 3 og 4 betragtning, hvor der peges på de makro- og mikroøkonomiske fordele ved udlejningskøretøjer.

2.4. På et indre marked er det vigtigt, at vognmænd og virksomheder, som har brug for et udlejningskøretøj i en kortere eller længere periode, frit kan udnytte alle muligheder på udlejningsmarkedet, så de ikke tvinges til at købe eller lease det pågældende køretøj.

2.5. Som ØSU allerede understregede i sin udtalelse af 28. marts 1990 om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om samme emne, gælder disse muligheder alle former for materiel, hvor lejerne forlanger, at udlejningsfirmaerne både stiller materiellet til rådighed og vedligeholder det.

2.6. Udlejning af køretøjer går ud på at tilfredsstille efterspørgslen efter transportmidler. Denne aktivitet er med andre ord helt adskilt fra transportmarkedet, og brugerne kræver den liberaliseret i alle EU-lande.

2.7. ØSU mener, at det foreliggende direktivforslag kun delvist bidrager til at opfylde målsætningen om harmonisering og liberalisering af markedet for udlejningskøretøjer til godstransport ad landevej.

En ophævelse af artikel 3, stk. 1, i de gældende direktiver ville begrænse det nye direktivs anvendelsesområde til anvendelsen af køretøjer, som lejes med henblik på transport mellem medlemsstater.

2.8. ØSU kan ikke se, hvordan medlemsstaterne skal kunne sikre overholdelsen af artikel 2, stk. 5, litra b), ifølge hvilken det skal kontrolleres, at det lejede køretøj føres af lejeren selv eller af en person, der er ansat af lejeren. Denne kontrol er påkrævet, når køretøjet kan lejes i en hvilken som helst medlemsstat, uanset hvilke forskelle der måtte være i lønomkostningerne. Som allerede anført i en tidligere udtalelse »understreger ØSU kraftigt betydningen af denne bestemmelse og peger navnlig på betydningen af, at man overvåger, at udlejning ikke fører til, at der benyttes 'løs' arbejdskraft.«

2.9. I tilknytning til dette spørgsmål henstiller ØSU, at kontrollen på området harmoniseres, da man ellers risikerer, at der vil opstå illoyal konkurrence.

2.10. ØSU påskønner, at de gældende lovbestemmelser er omredigeret i det foreliggende forslag. Hermed skulle lovteksterne vinde i klarhed.

3. Særlige bemærkninger

3.1. ØSU bifalder, at artikel 3, stk. 2, i de gældende direktiver ophæves, så medlemsstaterne ikke længere kan begrænse transport med udlejningskøretøjer for egen regning til køretøjer med en lav tilladt totalvægt.

3.2. Under forbehold af bemærkningen i punkt 2.8 stiller ØSU sig også positivt til de nye artikler 3 og 5. De bevirker, at en medlemsstat ikke længere kan forbyde en virksomhed, der er etableret i et EU-land, at leje et køretøj i en hvilken som helst medlemsstat med henblik på at udføre transport mellem medlemsstater, uanset hvor virksomheden er etableret.

3.3. Endelig konstaterer ØSU, at det nye direktiv på ingen måde ændrer ved de restriktioner, der gælder for midlertidig indførsel af køretøjer (generelt 6 måneder).

Bruxelles, den 31. maj 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 80 af 1. 4. 1994, s. 9.