EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 3.5.2011 
SEK(2011) 541 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
MEDDELELSE FRA KOMMISISONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
Vores livsgaranti, vores na turkapital: EU's biodivers itetsstrategi frem til 2020 
{KOM(2011) 244 endelig} 
{SEK(2011) 540 endelig}  
 
DA 1   DA 1. INDLEDNING  
I marts 2010 vedtog Det Europæiske Råd et am bitiøst nyt hovedmål for biodiversitet som 
afløser for 2010-målet. Det nye mål opfordrer til at standse tabet af biodiversitet og 
forringelsen af økosystemtjenester i EU frem  til 2020 og, for så vidt det kan gennemføres, 
retablere disse og samtidig intensivere EU's bestræbelser på at standse tabet af biodiversitet på globalt plan. 
De nuværende politiske rammer for biodivers itet giver ikke EU mulighed for at nå 
hovedmålet for 2020. Rådet opfordrede derfor Ko mmissionen til at udvikle en ny strategi, 
som skulle omfatte mål og de nødvendige, gennemførlige og omkostningseffektive foranstaltninger og aktioner, der kræves for at nå disse mål. Rådet ønskede, at strategien 
skulle afspejle de endelige resultater af  den tiende partskonference under konventionen om 
biodiversitet (CBD CoP10), som fandt sted i Nagoya i Japan i oktober 2010, og at den skulle 
færdiggøres hurtigst muligt efter konferencen. 
2. P
ROBLEMSTILLING  
EU's 2010-referencescenarie for biodiversitet vi ser, at i gennemsnit er kun 17 % af de 
vurderede levesteder i en god be varingstilstand, og op ti l 25 % af dyrearterne i EU er truet af 
udryddelse. De fleste økosystemer kan ikke læ ngere levere en optimal kvalitet eller mængde 
af de tjenester, der er grundlaget for mange økonomiske aktiviteter, herunder bestøvning af 
afgrøder, ren luft og rent vand elle r oversvømmelses- og erosionsregulering. 
I EU trues biodiversiteten især på grund af  tab af levesteder som følge af ændret 
arealanvendelse og -opsplitning, forurening, r ovdrift på ressourcerne , invasive arter og 
klimaforandringer. Disse belastni nger er alle enten konstante el ler øges hele tiden. Globalt er 
situationen næsten den samme. Presset skyl des også indirekte årsager, som hænger sammen 
med f.eks. demografiske eller kulturelle valg  eller livsstilsvalg, markedsbrister eller 
økonomiske strukturer, st ørrelse og vækstrater. 
Forringelse og tab af biodiversitet har be tydelige miljømæssige, økonomiske og sociale 
konsekvenser både i EU og på globalt nivea u. Tab af bevoksning langs  floder har f.eks. 
påvirket samfundet som helhed i form af mindsket modstandsdygtighed over for oversvømmelser, ringere vandrensning, forringe t rekreativ værdi og herlighedsværdi og 
mindsket CO2-lagring. Visse erhve rvssektorer er i en meget udsat  position, da de  direkte eller 
indirekte er afhængige af biodi versiteten og økosystemtjenester. Biodiversitetstab har også en 
væsentlig indflydelse på arbejdsmarkedet, eftersom hver sjette arbejdsplads i Europa direkte eller indirekte er knyttet til miljø- eller biodiversitetsområdet. Det begrænser også en række økosystemtjenester, som er væsentlige for at  opretholde en sund befolkning - lige fra 
leveringen af fødevarer og drikkevand til ren lu ft og medicin. Herudover har biodiversitetstab 
også stor betydning for EU's te rritoriale sammenhæng, idet bi odiversiteten og økosystemer i 
mange egne af Europa er grundlaget fo r den sociale struktur og identitet. 
De foranstaltninger, der foreslås i det følgen de, er foranstaltningerne med den største EU-
merværdi og -indflydelse. Det er dog klart, at hvis der ikke  gøre en parallel indsats på 
medlemsstatsniveau, så vil foranstaltningerne ikke  være nok til at opfylde målet om at standse 
tabet af biodiversitet. Hvis hovedmålet for 2020 skal nås, er der brug for en blanding af 
 
DA 2   DA foranstaltninger på EU-plan og på nationalt, regionalt eller lokalt plan, i overensstemmelse 
med subsidiaritetsprincippet. Der vil måske være brug for differentierede foranstaltninger, alt efter medlemsstat og region. 
3. L
ANGSIGTEDE MÅL OG DELMÅL  
Det overordnede mål er 2020-biodiversitetsmålet for EU og dets tre el ementer. At opfylde 
hovedmålet for 2020 anses også for at være et mellemliggende skridt hen imod at nå det 
langsigtede mål for 2050-visionen og måden, hvor på EU kan opfylde si ne forpligtelser i 
forhold til de globale 20 20-mål for biodiversitet.  
Der peges på særlige delmål under hensyntagen ti l de faktorer, der førte til, at EU ikke kunne 
nå 2010-målet, og behovet for opf ylde de globale biodiversitets mål, der blev aftalt på CBD 
CoP10. En evaluering af den aktuelle EU-politik og -lovgivning viser, at for to af de direkte 
årsager til biodiversitetstab — klimaforandringe r og forurening — er der ingen større huller i 
politik- og lovgivningsdækningen. Derimod er der st ore huller, når det dr ejer sig om ændret 
arealanvendelse, rovdrift på ress ourcerne og invasive fremmede ar ter. Som følge heraf er der 
tre delmål, som er fokuseret på at  afhjælpe disse årsage r. De tre resterende delmål er svaret på 
2050-visionen og 2020-hovedmålets opfordringer om at  bevare og forbedre biodiversiteten og 
økosystemtjenester i EU (både inden for og ude n for rammerne af Natura 2000-nettet af 
beskyttede områder) og på globalt niveau. 
De forskellige muligheder for operationelle mål og forskellige ambitionsniveauer blev 
overvejet ud fra deres potentia le til at kunne bygge videre på  referencescenariet frem til 2020 
og opfylde det overordnede mål og visionen. De seks operationelle mål er vist i tabel 1. 
Generelle 
målsætninger  Specifikke mål  Operationelle mål  
Fuldstændig 
gennemførelse af 
direktiverne om 
fugle og 
levesteder  Mål 1 - Standse statusforringelsen for alle  arter og levesteder, der er omfattet 
af EU-naturlovgivning, og realisere en  mærkbar og målelig forbedring i deres 
status, således at der i forhold til de  nuværende vurderinger i 2020 vil være: 
i) 100 % flere levestedsvurderinger og 50  % flere artsvurderinger i medfør af 
habitatdirektivet, der opviser en forbed ret bevarelsesstatus, og ii) 50 % flere 
artsvurderinger i medfør af direktivet om fugle, der opviser en sikker eller 
forbedret status.  Standse tabet af 
biodiversitet og 
økosystemtjenester i 
EU frem til 2020.  
Øge landbrugets 
og skovbrugets 
bidrag til 
bevarelse og 
forbedring af 
biodiversiteten*  Mål 3a - Frem til 2020 sørge for at mest muligt landbrugsareal, herunder græsningsarealer, agerjord og permanente afgrøder, omfattes af 
biodiversitetsrelaterede foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik, så 
bibeholdelsen af biodiversiteten sikres , og der sker en mærkbar forbedring(*) 
i bevarelsesstatus for arter og levesteder, der er afhængige af eller påvirkes af 
landbrug, og i leveringen af økosyste mtjenester sammenholdt med EU's 
2010-referencescenarie, og således bidrage til en bæredygtig forvaltning. 
Senest i 2020 have skovforvaltningsplaner
1 eller lignende instrumenter – på 
linje med principperne om bæredygtig skovforvaltning- på plads for alle 
skove, som er offentligt ejede og fo r skovområder over en vis størrelse(**) 
(fastlægges af medlemsstaterne eller regionerne og meddeles i deres planer 
for udvikling af landdistrikterne), so m modtager støtte under EU-politikken 
for udvikling af landdistrikter, så de r sker en mærkbar forbedring(*) i 
bevarelsesstatus for arter og levesteder, der er afhængige af eller påvirkes af 
skovbrug, og i leveringen af økosyste mtjenester sammenholdt med EU's 
2010-referencescenarie. 
                                                 
1 Som defineret i SEK(2006) 748. 
 
DA 3   DA (*)For begge disse mål skal forbedringe r måles i forhold til de kvantificerede 
mål for forbedringer af bevarelsestilsta nden for hhv. arter og levesteder af 
EU-interesse (mål 1) og retableri ng af skadede økosystemer (mål 2). 
(**) For mindre skovbrug kan medlemsstat erne give yderligere incitamenter 
til at opmuntre til vedtagelsen af forvaltningsplaner eller lignende 
instrumenter, der er i overensstemmelse med principperne for bæredygtig 
skovforvaltning.  
Sikre en bæredygtig 
udnyttelse af 
fiskeressourcerne Mål 4 - Nå maksimale bæredygtige fangstniveauer2 senest 2015. Nå en 
alders- og størrelsesfordeling for popula tionen, der er kendetegnende for en 
sund bestand, ved hjælp af en fisk eriforvaltning uden nogen væsentlige 
negative virkninger på andre bestande , arter og økosystemer med sigte på at 
nå en god miljøstatus senest i 2020, jf . kravene i havstrategirammedirektivet.  
 
Bekæmpelse af 
invasive 
fremmede arter  Mål 5 - Senest 2020 er invasive fre mmede arter og deres migrationsruter 
identificeret og prioriteret; prioriterede arter bekæmpes eller udryddes, og 
migrationsruterne kontrolleres for at fo rebygge indtrængen og etablering af 
nye invasive fremmede arter.  
Retablering af 
økosystemtjenester i 
det omfang, det er 
muligt  Bibeholde og retablere 
økosystemer og 
økosystem-
tjenester Mål 2 - Frem til 2020 bibeholde og forbedre økosystemer og 
økosystemtjenester ved at etablere grøn infrastruktur og retablere mindst 
15% af de skadede økosystemer.  
Øge EU bidrag til at undgå 
biodiversitetstab på 
globalt niveau Medvirke til at forhindre tab af 
biodiversitet 
globalt Mål 6 - I 2020 har EU øget indsatsen fo r at modvirke biodiversitetstab på 
globalt plan.  
Tabel 1: Langsigtede mål, delmål og operationelle mål  
4. FORANSTALTNINGER OG DERES VIRKNINGER  
For hvert mål foreslås der et sammenhængende sæt supplerende foranstaltninger, der er 
nødvendige for at nå målet. De sandsynlige virk ninger af disse foranstaltninger analyseres i 
forhold til miljømæssige, økonomis ke og sociale virkninger, og der foretages en skelnen ud 
fra typen af foranstaltning, hvor  dette er hensigtsmæssigt.  
Da mange af foranstaltningerne vil blive udvikl et yderligere og analyseret i forbindelse med 
konsekvensanalyser, der gennemfør es for andre forslag, som er  under udarbejdelse, vurderes 
virkningerne hovedsagelig t kvalitativt (tabel 2). Størrels en af aggregerede kvantitative 
virkninger er anført, hvor det har været muligt, og der er også anført eksempler på specifikke 
tilfælde på projektniveau til orientering. Ford elingen af virkningerne i EU og forventede 
internationale konsekvenser er også  vurderet, hvis de t er relevant. 
 
 Miljømæssige virkninger  Økonomiske virkninger  Sociale virkninger  
                                                 
2 EU forpligtede sig på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i 2002 til at nå maksimale 
bæredygtige fangstniveauer senest 2015 og senere til de nye fiskerimål for 2020, der blev vedtaget på 
CBD COP10. 
 
DA 4   DA + Øget biodiversitet i og 
økosystemtjenester fra Natura 
2000-områder, bedre 
modstandsdygtighed over for 
stressfaktorer som 
klimaforandringer. 
Synergivirkninger i forhold til 
rammedirektiverne om vand og 
havstrategi.  Øgede fordele fra 
økosystemtjenester. Begrænsede 
private forretningsmuligheder i 
Natura 2000.  Øget beskæftigelse i landdistrikter på mellemlangt sigt. 
Mål 1 
-  Brøkdel af de samlede 
forvaltningsomkostninger på 
5,8 mio. EUR årligt.  Eventuelt tab af arbejdspladser på 
kort sigt på grund af begrænset 
adgang til ressourcer.  
+ Bevarede og forbedrede økosystemer og 
økosystemtjenester, f.eks. ren luft 
og rent vand, CO2-lagring og 
afbødning af naturkatastrofer. 
Økosystemer er mere 
modstandsdygtige og mindre 
sårbare over for klimaforandringer. 
Synergivirkninger i forhold til 
rammedirektiverne om vand og 
havstrategi. Øgede fordele fra 
økosystemtjenester. Ingen 
aggregerede skøn over fordelene, 
men tal fra projekter viser 
omkostnings/fordelsforhold på 
mellem 3 og 75. Nye 
investeringsmuligheder for 
erhvervslivet og 
innovationspotentiale. Fordele i 
form af afbødning af 
klimaforandringer.  En række sociale fordele, både i 
byer og landdistrikter, f.eks. 
positive virkninger på sundhed og 
livskvalitet, æstetiske og 
psykologiske fordele, mindsket 
udsættelse for naturkatastrofer, nye 
beskæftigelsesmuligheder inden for 
naturretablering og -bevarelse.  Mål 2 
-  Omkostningerne vil være flere 
milliarder EUR årligt, men 
investeringer i grøn infrastruktur 
kunne erstatte dyrere investeringer i 
"grå" infrastruktur.   
+ Bevarede og forbedrede landbrugs- 
og skovbrugsøkosystemer og 
økosystemtjenester, herunder CO2-
lagring, erosionsforebyggelse, 
forureningsbekæmpelse og 
vandrensning. Synergivirkninger i 
forhold til vandrammedirektivet.  Nye muligheder for diversificering 
i landbrugssektoren; bedre 
indkomster til landbrugere i Natura 
2000-områder og områder med stor 
naturværdi; øget konkurrenceevne 
og diversificering i 
skovbrugssektoren.  Bidrager til udviklingen i ugunstigt 
stillede landdistrikter, nye 
arbejdspladser.  
Mål 
3 
-  Omkostningerne vedrører 
finansiering fra søjle 1- og søjle 2-
foranstaltninger, som delvis vil 
bidrage til at finansiere 
forvaltningen af Natura 2000-
områder og områder med høj 
naturværdi. Sandsynligvis snarere 
ændring af udgiftsprioriteringer end 
af nettoomkostninger. 
Omkostninger i forbindelse med 
skovforvaltningsplaner mere end 
opvejes af betalinger til udvikling 
af landdistrikter.   
+ Øgede og mere bæredygtige 
fiskepopulationsniveauer, bevarede 
og forbedrede marine økosystemer 
og økosystemtjenester. 
Synergivirkninger i forhold til 
havstrategirammedirektivet.  Positiv langsigtet virkning på indtægterne fra fiskeri. Øget 
effektivitet i de offentlige udgifter. Forebygge negative virkninger for 
beskæftigelsen i tilfælde af et 
sammenbrud i fiskebestande.  
Mål 
4 
-  Negative virkninger på indtægter 
fra fiskeri på kort sigt. Højere 
forvaltningsomkostninger for at undgå negative virkninger for 
økosystemerne. Øgede sociale udgifter på kort sigt i forbindelse med en reducering af 
fiskeflåder. 
Mål 
+ Mindsket pres på arter og Mindskede økonomiske  skader. Mindskede negative virkninger for 
 
DA 5   DA levesteder fra invasive fremmede 
arter. Stærke synergivirkninger i 
forhold til andre mål, f.eks. 
bevarelse af økosystemer.  Groft skøn giver fordele i form af undgåede skadesomkostninger på 
mellem 1 og 9 mia. EUR årligt. menneskers sundhed, undgåede tab 
af arbejdspladser, bedre kulturelle 
goder og rekreative aktiviteter.  5 
-  40-190 mio. EUR årligt.   
+ Øget global biodiversitet, navnlig i 
udviklingslande, øgede 
økosystemtjenester som f.eks. 
CO2-lagring, vandforsyning, 
-rensning og -binding. Også visse 
forbedringer i EU.  Økonomiske fordele fra biodiversitet og 
økosystemtjenester, f.eks. 
afbødning af klimaforandringer, 
øgede høstudbytter på grund af 
bestøvning i udviklingslande. 
Fordele for genetisk mangfoldighed i EU og udviklingslande (kosmetik- 
og medicinalprodukter). ABS-
protokollen sørger for retligt sikret 
ressourceadgang for EU-
virksomheder.
 Fattigdomsbekæmpelse. Mindsket 
risiko for sociale negative 
virkninger, der skyldes 
naturkatastrofer. Sundhedsfordele. 
Bedre levevilkår for urbefolkninger 
som følge af traditionel 
videnudveksling.  Mål 
6 
-  EU's bidrag til finansiering af 
global biodiversitet øges frem til 
2020; omkostninger ved ABS-
protokollen for EU's 
erhvervssektor.   
Tabel 2: Vigtigste omkostninger og fordele ved at nå målene  
I rapporten gennemgås prioriteringe n af aktiviteter under hvert mål. Mål 2 og 5 sørger for en 
hurtig politisk indsats inden for områder, som i øjeblikket ikke indgår i EU's politiske rammer 
for biodiversitet, og de har derfor potentiale til at levere betydelige og hurtige positive 
resultater. En bedre gennemførelse og integr ation i sektorerne er dog også en vigtig 
forudsætning, hvis de langsigtede mål skal nås. 
 
DA 6   DA 5. FINANSIERING OG FORVALTNING  
En af de vigtigste grunde til, at EU's mål for 2010 ikke kunne nås, var utilstrækkelig 
finansiering, så det er vigtigt at sikre, at der er tilstrækkelig og effektiv finansiering til 
rådighed til gennemførelsen af 2020-biodiversite tsstrategien. For nogle mål vil der skulle 
fokuseres på en effektiv anvendelse og omford eling af nuværende midler, men der vil også 
være brug for øge finansieringen fra nuværende kilder og finde nye kilder – både offentlige og private – som skal findes og fremmes på både EU-niveau og nationalt og globalt niveau.  
I den nuværende programperiode og uden at fo regribe forhandlingerne om de kommende 
flerårige finansielle rammer kan dette nås ved en mere rationel brug af tilgængelige midler og 
ved at få flest mulige sidegevinster ud af de forskellige finansieringskilder, herunder også 
finansiering til udvikling af landbruget og landdistrikter, fiskeri, regionalpolitik og klimaforandringer. Det må sikres, at man får me st muligt ud af de muli gheder, der byder sig i 
forbindelse med reformen af f.eks. den fælle s landbrugspolitik, den fælles fiskeripolitik og 
samhørighedspolitikken, og nye politiske in itiativer som flagskibsinitiativet om 
ressourceeffektivitet og de komme nde finansielle overslag, såle des at de påtænkte mål og 
visionen kan opfyldes i praksis.  Det bør undersøges, om biodi versitetsmål bør indgå som et 
led i de fælles strategiske rammer, som Kommis sionen i øjeblikket overvej er, med sigte på at 
prioritere midlerne under de fe m finansieringsinstrumenter inde n for landdistrikt-, regional-, 
social- og fiskeripolitikken. 
Der er også behov for innovative finansieringsmekani smer til at fremskaffe både offentlige og 
private midler på alle niveauer. På EU-niveau og nationalt niveau kan reformer af systemer 
med skadelige subsidier frembyde muligheder,  i overensstemmelse med 2020-strategien og 
det globale CBD-mål. På EU-niveau vil be taling for økosystemtjenester blive udbygget 
yderligere, så private og offentlige miljøgoder fra landbrugs- og skovbrugsøkosystemer og marine økosystemer belønnes. Der bør også indføres incitamenter til at fremme 
startinvesteringer i grønne infr astrukturprojekter og bevarelsen af økosystemer, f.eks. ved 
hjælp af målrettede EU-finansieringsstrømme og offentlige/private partnerskaber. Potentialet for biodiversitetsudligninger eller –kompensatio n vil blive undersøgt som en mulighed for at 
undgå "nettotab" af biodiversitet.  
De fælles EU- og CBD-mål skal nås via en bl anding af foranstaltnin ger på subnationalt og 
nationalt niveau og EU-niveau. De t forudsætter en tæt samordni ng mellem alle parter, der er 
involveret i gennemførelsen. Det foreslås, at opstille fælles ge nnemførelsesrammer, hvor hver 
medlemsstat lader EU-målene indgå  som led i sin egen nationale strategi og handlingsplan for 
biodiversitet og supplerer dem med de nødvendige nationale mål,  idet der også tages hensyn 
til de globale mål, der blev vedtaget på COP 10. Lokale og regionale myndigheder, den private 
sektor og civilsamfundet spiller også en vigtig  rolle, og deres deltagelse i gennemførelsen af 
strategien må fremmes og le ttes på alle niveauer.  
6. O
VERVÅGNING , TILSYN , KOMMUNIKATION OG VEJEN FREM  
Kommissionen vil sammen med andre partnere  frem til 2010 udarbejde logiske rammer, der 
gør det muligt at overvåge tendenser og vurdere fremskridtene med at omsætte 
foranstaltninger og mål på en sammenh ængende måde, med udgangspunkt i EU's 2010-
referencescenarie for biodiversitet og et fælles sæt aftalte indikatorer. Der vil også blive lagt 
 
DA 7   DA vægt på synergivirkninger i fo rhold til og bedre integrat ion i bestående initiativer. 
Kommissionen vil også fortsætte med at udfylde huller i vide nsgrundlaget, herunder navnlig 
for så vidt angår forbindelserne mellem bi odiversitet, økosystemer og økosystemtjenester. På 
globalt plan støtter EU indsatsen for at opr ette en mellemstatslig videnspolitikplatform 
vedrørende biodiversitet og økos ystemydelser (IPBES), som skal styrke samspillet mellem 
videnskab og politik. 
Kommissionen vil i samråd me d medlemsstaterne udvikle et  rapporteringssystem, som 
strømlines med og tilpasses tilsyns- og rapporte ringsforpligtelser i henhold til CBD, hvor det 
er muligt. Endelig vil der blive gjort en inds ats for at øge offentlighedens forståelse for 
betydningen af biodiversiteten, og den rolle, som alle  interesseparter kan sp ille, når det gælder 
bevarelse af og sikring af en bæ redygtig udnyttelse af biodiversiteten. 
Med udgangspunkt i ovenstående prioriteter,  mål og aktioner vil Kommissionen fremlægge 
konkrete forslag og initiativer, der skal gennemføre de forskellige dele af strategien, herunder 
også et initiativ om grøn infrastruktur senest 2012, en strategi vedrøren de invasive fremmede 
arter i 2012 og et lovforslag om gennemførel sen af ABS-protokolle n i 2012. De vil blive 
ledsaget af konsekvensanalyser, hvis det er re levant. De igangværende reformer af bl.a. den 
fælles landbrugspolitik, den fælles fiskeripol itik og samhørighedspolitikken er en god 
lejlighed til at øge synergiv irkningerne i forhol d til og maksimere sammenhængen med 
biodiversitetsstrategiens mål og foranstaltninger. 
Der gennemføres en midtvejsevaluering af st rategien senest i begyndelsen af 2014 og en 
afsluttende vurdering i 2020. Komm issionen kan foretage en revi sion af målene, hvis det er 
nødvendigt i lyset af nye oplysni nger, og kan overveje yderliger e og supplerende tiltag, hvis 
aktuelle udviklinger og nye prioriteter på nati onalt niveau, EU-niveau eller globalt niveau 
taler for det.