P6_TA(2007)0063

Ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010

Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2007 om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010 (2006/2132(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010 (KOM(2006)0092),

- der henviser til Rådets beslutning 2001/51/EF af 20. december 2000 om et EF-handlingsprogram vedrørende fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) [1] og Parlamentets holdning af 15. november 2000 [2],

- der henviser til FN's juridiske instrumenter på menneskerettighedsområdet, især hvad angår kvinders rettigheder, herunder konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder (CEDAW) samt andre FN-instrumenter vedrørende vold mod kvinder, f.eks. Wien-erklæringen og -handlingsprogrammet, der blev vedtaget på verdenskonferencen om menneskerettigheder den 14. til 25. juni 1993 i Wien, samt resolutionerne af 20. december 1993 [3] om afskaffelse af vold mod kvinder af 19. februar 2004 [4] om afskaffelse af vold mod kvinder i hjemmet, af 20. december 2004 [5] om afskaffelse af æresforbrydelser begået mod kvinder, og af 2. februar 1998 [6] om foranstaltninger vedrørende kriminalitetsforebyggelse og strafferet med henblik på at standse vold mod kvinder,

- der henviser til Beijing-erklæringen og -handlingsprogrammet, der blev vedtaget på den fjerde verdenskonference om kvinder den 15. september 1995, og Europa-Parlamentets beslutninger af 18. maj 2000 om opfølgningen af Beijing-handlingsprogrammet [7] og af 10. marts 2005 om opfølgningen af den fjerde verdenskonference om kvinder — handlingsprogrammet (Beijing+10) [8],

- der henviser til FN's generalsekretærs rapport af 6. juli 2006 med titlen "In-depth study on all forms of violence against women" (indgående undersøgelse af alle former for vold mod kvinder) [9],

- der henviser til den endelige rapport, der blev vedtaget i marts 2005 på den 49. samling i FN's Generalforsamlings kommission for kvinders status,

- der henviser til, at protokollen til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder om kvinders rettigheder i Afrika, også kaldet "Maputo-protokollen", der blandt andet forbyder alle former for kønslemlæstelse, trådte i kraft den 25. november 2005,

- der henviser til, at der i FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 af 31. oktober 2000 om kvinder, fred og sikkerhed [10] opfordres til større inddragelse af kvinder i forebyggelse af væbnede konflikter og fredsskabelse,

- der henviser til udtalelsen af maj 2003 fra Kommissionens rådgivende udvalg om lige muligheder for kvinder og mænd om inddragelse af ligestillingssynspunktet i de nationale budgetter,

- der henviser til konklusionerne fra Det Ekstraordinære Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, Det Europæiske Råd i Stockholm den 23. og 24. marts 2001, i Barcelona den 15. og 16. marts 2002, i Bruxelles den 20. og 21. marts 2003 og i Bruxelles den 25. og 26. marts 2004,

- der henviser til Rådets beslutning 2005/600/EF af 12. juli 2005 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker [11],

- der henviser til sin beslutning af 19. januar 2006 om Lissabon-strategiens fremtid med hensyn til kønsperspektivet [12],

- der henviser til sin beslutning af 9. marts 2004 om forening af arbejdsliv og familie- og privatliv [13],

- der henviser til sin beslutning af 11. februar 2004 om tilrettelæggelse af arbejdstiden (ændring af direktiv 93/104/EF) [14],

- der henviser til sin beslutning af 2. februar 2006 om status over bekæmpelsen af volden mod kvinder og den fremtidige indsats [15],

- der henviser til sin beslutning af 17. januar 2006 om strategier for bekæmpelse af handel med kvinder og børn, der er særligt udsatte for seksuel udnyttelse [16],

- der henviser til sin beslutning af 24. oktober 2006 om kvinder og indvandring: indvandrerkvindernes rolle og placering i EU [17],

- der henviser til fælleserklæringen fra konferencen af ministre med ansvar for ligestillingspolitik, vedtaget den 4. februar 2005 i Luxembourg,

- der henviser til Den Europæiske Ligestillingspagt godkendt af Det Europæiske Råd i Bruxelles den 23. og 24. marts 2006,

- der henviser til den handlingsplan for ligestilling mellem mænd og kvinder fra 2005-2015, der er vedtaget af Commonwealth,

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkningen fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og udtalelserne fra Udviklingsudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0033/2007),

A. der henviser til, at Wien-erklæringen, der blev vedtaget den 25. juni 1993 på FN's verdenskonference om menneskerettigheder, bekræfter, at kvinders og pigers rettigheder udgør en umistelig, integrerende og uadskillelig del af de universelle menneskerettigheder, og at ligestilling mellem kvinder og mænd er en grundlæggende rettighed og et grundlæggende princip i EU, der er anerkendt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder; der henviser til, at der stadig er mange uligheder mellem kvinder og mænd trods betydelige fremskridt på området,

B. der henviser til, at vold mod kvinder er den hyppigst forekommende krænkelse af menneskerettighederne, at den er uden geografiske, økonomiske og sociale grænser, og at antallet af kvinder, der udsættes for vold, er alarmerende, til trods for den indsats, der ydes på nationalt, fællesskabs- og internationalt plan [18],

C. der henviser til, at begrebet "vold mod kvinder" skal forstås som enhver kønsbestemt voldshandling, der resulterer i eller sandsynligvis vil resultere i fysisk, seksuel eller psykologisk skade eller lidelse for kvinder, herunder trusler om sådanne handlinger, tvang eller vilkårlig frihedsberøvelse, hvad enten den forekommer i det offentlige liv eller privatlivet,

D. der henviser til, at risikoen for fattigdom i højere grad påvirker kvinder, herunder kvinder, der arbejder [19], og især ældre kvinder, enlige mødre, teenagemødre og kvinder, der arbejder i familievirksomheder, idet kvinder stadig forskelsbehandles på grund af køn, og idet der stadig er uligheder, hvad angår uddannelse, tjenesteydelser, adgang til arbejdsmarkedet, hjemlige pligter, pensionsrettigheder samt retlig beskyttelse i tilfælde af separation eller skilsmisse, navnlig for kvinder, der er økonomisk afhængige,

E. der henviser til, at de kulturelle og sociale principper og værdier, som EU og medlemsstaterne bygger på, såsom respekten for menneskerettighederne, den menneskelige værdighed, lighed, dialog, solidaritet og deltagelse, samlet set udgør en arv, der er til gavn for alle EU-borgere, hvis integration prioriteres højt af EU, og en faktor der bidrager til frigørelse og integration, navnlig af kvinder og piger, der føler sig isolerede på grund af sproglige, kulturelle eller religiøse barrierer,

F. der henviser til, at gender budgeting er et instrument, der i højere grad bør tages i betragtning for at opnå en effektiv forvaltning af ligestillingspolitikken, og at viden og erfaringer på området på europæisk, nationalt og regionalt plan uden yderligere forsinkelser vil gøre det muligt at anvende dette instrument i Fællesskabets budget og dets programmer i udarbejdelses-, gennemførelses- og evalueringsfasen [20],

G. der henviser til, at Traktatens artikel 3, stk. 2, og artikel 13 og 152 definerer Fællesskabets rolle i forbindelse med gennemførelsen af ligestilling mellem kønnene inden for politik, der sigter mod at beskytte folkesundheden,

H. der henviser til, at gennemførelsen af Lissabon-målene vedrørende kvinders beskæftigelse nødvendiggør yderligere foranstaltninger, hvad angår den åbne koordinationsmetode, og at den bør bygge på eksisterende god praksis på nationalt og regionalt plan og navnlig tage hensyn til den indbyrdes afhængighed mellem politikker vedrørende uddannelse, adgang til beskæftigelse, forening af familie- og arbejdsliv, tjenesteydelser og fremme af kvinders deltagelse i beslutningsprocesser; der henviser til, at der i denne henseende bør gøres en særlig indsats for at sikre socioøkonomisk samhørighed med henblik på at fjerne den kønsbetingede it-kløft og fremme kvinders rolle inden for videnskab,

I. der henviser til, at lønforskellen mellem kvinder og mænd til trods for den sociale lovgivning og de nationale bestemmelser om ligeløn fortsat er meget stor, eftersom kvinder i EU gennemsnitligt tjener 15 % mindre end mænd, en forskel, der mindskes meget langsomt i forhold til forskellen i beskæftigelsesfrekvens mellem de to køn,

J. der henviser til, at kvinder ofte har færre pensionsrettigheder end mænd, enten på grund af lavere løn eller som følge af deres kortere og ofte afbrudte erhvervskarriere, fordi de har prioriteret de familiære forpligtelser højere,

K. der henviser til, at politik vedrørende forening af familieliv og arbejdsliv bør fokusere såvel på kvinder som på mænd, og at der derfor er brug for en samlet tilgang, der tager hensyn til forskelsbehandling af kvinder, og som anser unge mennesker som et aktiv for samfundet som helhed,

L. der henviser til, at kvinder udgør 52 % af den europæiske befolkning, men at denne procentsats ikke er afspejlet i magtens korridorer, hverken hvad angår adgangen til magt eller deltagelsen i beslutningsprocesser, og at en passende repræsentation af samfundet som helhed vil kunne styrke forvaltningen og forbedre overensstemmelsen mellem politikkerne og befolkningens forventninger; der endvidere henviser til, at der på nationalt plan kan anvendes mange foranstaltninger (love, aftaler eller politiske initiativer), til at sikre øget deltagelse af kvinder i beslutningsprocesserne,

M. der henviser til, at den strategiske ramme "i2010" (Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse), som Kommissionen har foreslået i sin meddelelse KOM(2005)0229, blandt andet sigter mod at forbedre livskvaliteten ved at sikre, at alle deltager i informationssamfundet,

1. bemærker, at Kommissionen har til hensigt at gennemføre strategien for lige muligheder i et flerårigt perspektiv, eftersom den gør det muligt at fastsætte en langsigtet strategi for at fremme ligestilling på EU-plan, men påpeger, at køreplanen ikke klart præciserer Kommissionens og medlemsstaternes forpligtelser, hverken hvad angår gennemførelse og information til borgerne eller de midler, der vil blive opført til gennemførelse af henstillingerne;

2. anerkender den tosporede tilgang til fremme af ligestilling, hvor alle politikområder skal mainstreames samtidig med, at specifikke foranstaltninger til fremme af ligestilling iværksættes;

3. anmoder Kommissionen om at fastsætte en generel ramme for evalueringen af politikker og programmer, der sigter mod at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd, herunder de heraf følgende nationale politikker; anmoder navnlig om en grundig evaluering af EF-rammestrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) [21] samt en analyse af gennemførelsen af direktiverne om ligestilling, navnlig direktiverne 86/613/EØF [22], 89/391/EØF [23], 92/85/EØF [24] og 2003/41/EF [25], med henblik på ved hjælp af pålidelige data og statistikker at fastlægge et konsekvent program for den nuværende køreplan, hvad angår planlægning, gennemførelse, kontrol og evaluering; mener i denne forbindelse, at det er vigtigt hurtigst muligt at få oprettet et europæisk institut for ligestilling mellem kvinder og mænd med henblik på at sikre en konstant kontrol med fremskridt i forbindelse med køreplanen;

4. anmoder Kommissionen om at vedtage en tilgang til politikken for ligestilling mellem kønnene, der ikke kun tager hensyn til, at det er et område, der er højt prioriteret af EU, men også at det først og fremmest er en uafviselig nødvendighed at sikre respekt for det enkelte menneskes rettigheder; understreger, at denne tilgang bør indebære, at der ydes en indsats for at samordne og styrke de europæiske og de nationale foranstaltninger for retlig beskyttelse af kvinder og børn, navnlig:

- i tilfælde af slaveri, forbrydelser i ærens eller traditionens navn, vold, menneskehandel, kvindelig omskæring, tvangsægteskaber, polygami samt fratagelse af identitet (f.eks. hvis kvinder tvinges til at bære burka, niqab eller slør) - områder, hvor der bør være nultolerance

og opfordrer Kommissionen til:

- at gennemføre undersøgelser af de underliggende årsager til kønsbaseret vold og til at udvikle indikatorer for antallet af ofre, forudsat at der fastsættes et retsgrundlag og fremsættes et forslag til direktiv om bekæmpelse af vold mod kvinder;

- snarest muligt at indsamle sammenlignelige og pålidelige oplysninger om menneskehandel med henblik på at begrænse antallet af ofre og gennemføre en undersøgelse om årsagssammenhængen mellem lovgivningen om prostitution og menneskehandel med sigte på seksuel udnyttelse, og udbrede bedste praksis, herunder foranstaltninger, der vedrører efterspørgselssiden af sådanne aktiviteter;

og opfordrer medlemsstaterne til:

- at indføre obligatorisk registrering af kvindelige omskæringer, der udføres af personer inden for sundhedsinstitutioner, og inddrage autorisationen fra læger, der udfører dem;

5. anmoder de medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, om hurtigst muligt at ratificere tillægsprotokollen om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn, til supplering af FN's konvention om bekæmpelse af grænseskridende organiseret kriminalitet (en af "Palermo-protokollerne") og Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel samt til at gennemføre Rådets direktiv 2004/81/EF af 29. april 2004 om udstedelse af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere, der har været ofre for menneskehandel, eller som er indrejst som led i ulovlig indvandring, og som samarbejder med de kompetente myndigheder [26];

6. mener i denne henseende, at respekten for kvinders rettigheder ligesom for andre menneskerettigheder er en grundlæggende forudsætning hvad angår kandidatlandenes tiltrædelsesforhandlinger; opfordrer derfor Kommissionen til at kontrollere oplysninger om forskelsbehandling af og vold mod kvinder i disse lande, til at videregive disse oplysninger til Parlamentet og Rådet og til aktivt at fremme tiltrædelseslandenes deltagelse i fællesskabsprogrammerne Progress og Daphne;

7. understreger, at respekten for kvinders rettigheder skal være en grundlæggende forudsætning i EU's naboskabspolitik, eksterne politik og udviklingspolitik;

- anbefaler i den forbindelse, at EU som led i disse politikker i højere grad engagerer sig i politisk dialog med tredjelande og yder udviklingsbistand med henblik på at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd;

- understreger, at det er særlig problematisk, at stadig flere kvinder rammes af fattigdom, og betoner, at gennemførelsen af millenniumudviklingsmålene forudsætter, at ligestilling mellem kønnene fremmes inden for alle aldersgrupper;

- anmoder om, at der lægges særlig vægt på at gennemføre millenniumudviklingsmål 2 og 3, at fremme uddannelse af piger på alle niveauer samt at sikre lige adgang til erhvervsuddannelsesprogrammer, der støtter kvindelige iværksættere, navnlig i små og mellemstore virksomheder, som en måde, hvorpå fattigdommen kan begrænses, sundheden og velfærden forbedres, og en reel og bæredygtig udvikling kan fremmes;

- opfordrer til, at der træffes foranstaltninger for at forhindre, at kvinder marginaliseres i forbindelse med udviklingsprogrammer, ved at give dem lige adgang til arbejdsmarkedet og permanente og bedre job og produktionsmidler såsom jord, lån og teknologi;

- opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger som en del af deres udviklingssamarbejdspolitikker med henblik på at fremme en bedre repræsentation af kvinder ved at sikre, at kvinder har samme muligheder som mænd, og ved at fremme deres deltagelse i faglige organisationer og politiske organer for planlægning og beslutningstagning;

- opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til inden for deres udviklingsprogrammer at fastsætte forebyggende foranstaltninger for bekæmpelse af seksuel vold og menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse for at bekæmpe og hindre vold mod kvinder og garantere læge- og psykologhjælp og retlig og social bistand både til kvinder, der er fordrevet som følge af konflikter, og andre former for kvindelige migranter;

- opfordrer Kommissionen til at foretage en kvantitativ og kvalitativ vurdering af udgifterne til og programmerne for udviklingsbistand i tredjelande;

8. anmoder om, at Kommissionen træffer foranstaltninger til at garantere kvinder deres ret til sundhed, herunder ret til seksuel og reproduktiv sundhed; bekræfter, at det er væsentligt især med henblik på bekæmpelse af aids/hiv at udvide adgangen til oplysning vedrørende seksuel og reproduktiv sundhed samt til sundhedstjenester;

9. erkender, at piger er særlig udsat for vold og diskrimination, og anmoder om, at der bliver gjort en større indsats for at beskytte piger mod alle former for vold, herunder voldtægt, seksuel udnyttelse og tvungen rekruttering til militæret, og opfordrer til, at der gennemføres politikker og programmer, hvis mål er at fremme beskyttelsen af pigers rettigheder i konflikt- og postkonfliktsituationer;

10. anmoder Kommissionen om at holde sit løfte om at udarbejde en meddelelse om en "europæisk vision om ligestilling mellem kønnene i udviklingssamarbejdet";

11. anmoder Kommissionen om at sikre samordning mellem EU og FN, hvad angår ligestillingspolitik og pigers rettigheder; bekræfter betydningen af at fremme et tæt samarbejde med de europæiske, internationale, regionale og/eller bilaterale institutioner, herunder FN's organer, for at harmonisere ligestillingstiltagene inden for udviklingssamarbejde og humanitær bistand, især ved at styrke forbindelsen mellem Beijing-handlingsprogrammet og Kairo-handlingsprogrammet, CEDAW og den valgfrie protokol hertil samt millenniumudviklingsmålene;

12. opfordrer Kommissionen til at sikre, at politikker om Afrika og de nationale udviklingsstrategier for afrikanske lande fremmer ratificeringen og gennemførelsen af Maputo-protokollen i alle de afrikanske lande, navnlig under hensyntagen til artikel 5, der fordømmer og forbyder alle former for kønslemlæstelse;

13. glæder sig over Kommissionens tilsagn om, at den vil fremme gennemførelsen af FN's Sikkerhedsråds tidligere omtalte resolution 1325 og udarbejde retningslinjer om integrering af kønsaspektet i uddannelsesaktiviteter inden for krisestyring;

14. anmoder medlemsstaterne og Kommissionen om at tage konkrete initiativer, hvad angår frigørelse og økonomisk og social integration af indvandrerkvinder, navnlig inden for det fælles rammeprogram for integration af borgere fra tredjelande, og træffe foranstaltninger til fremme af sprogkundskaber samt af rettigheder og forpligtelser i medfør af den gældende fællesskabsret, internationale konventioner, de gældende principper og bestemmelser i modtagerlandene (blandt andet forbuddet mod polygami i forbindelse med familiesammenføringer) og EU's grundlæggende værdier, idet der fastlægges specifikke uddannelsespolitikker inden for ligestilling, ikke-forskelsbehandling på grund af køn og tiltag med kønsperspektivet for øje, programmer til bekæmpelse af forskelsbehandling for så vidt angår adgang til job og på arbejdspladsen, støtte til forretningsprojekter, hvor indvandrerkvinder arbejder for at bevare og udbrede kulturel rigdom fra deres oprindelsesland, og etablering af og støtte til offentlige fora for indvandrerkvinder, hvor disse er aktivt repræsenteret;

15. henstiller, at medlemsstaterne og Kommissionen afsætter bevillinger til de programmer, som i oprindelseslandene skal informere om de krav, der stilles til indvandrere forud for deres ankomst og ophold i EU, samt om risiciene ved illegal indvandring;

16. anmoder Kommissionen om at udarbejde indledende pilotprojekter om integrering af ligestillingsaspektet i EU's almindelige budget og fællesskabsprogrammer, navnlig strukturfondene, det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013), Fællesskabets handlingsprogram for sundhed og forbrugerbeskyttelse (2007-2013) og Fællesskabets handlingsprogram for folkesundhed (2003-2008); mener, at der i disse projekter bør tages hensyn til det almindelige budgets indvirkning på ligestillingen (overordnet tilgangsvinkel) og betydningen af specifikke reserver for kvinder eller projekter foreslået af kvinder, ligesom der bør udarbejdes en analyse af de problemer, som kvinder møder i forbindelse med deltagelse i disse programmer (specifik tilgang);

17. anmoder medlemsstaterne om at udvikle eller styrke deres nationale handlingsplaner for beskæftigelse og social integration ved at indarbejde foranstaltninger, der sigter mod at fremme kvinders adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår samt lige løn for lige arbejde, fremme kvinders iværksætterånd og skabe nye beskæftigelsesmuligheder, navnlig i social- og sundhedssektoren og sektoren for personlige tjenester og familietjenester, hvor arbejdsstyrken hovedsageligt består af kvinder; understreger, at den økonomiske og sociale værdi af dette arbejde bør fremhæves, og at der bør træffes lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre kvaliteten af disse tjenesteydelser og anerkendelse af arbejdstagernes sociale rettigheder og værdighed; og at bidrage til at begrænse risikoen for fattigdom; mener, at kvinder har størst risiko for at blive udnyttet, fordi de står socialt og økonomisk svagt med højere arbejdsløshed og et lavere lønniveau end mænd;

18. opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre konkrete strategier til styrkelse af kvinders iværksætteraktiviteter ved f.eks. at udnytte de muligheder, som informations- og kommunikationsteknologi indebærer, og træffe foranstaltninger til at lette kvindelige iværksætteres adgang til banklån og andre banktjenester, især hvad angår mikrofinansiering og foranstaltninger til støtte for kvinders iværksætternetværk;

19. bemærker, at de udfordringer, som medlemsstaterne og EU møder på ligestillingsområdet, bliver stadig flere som følge af den skærpede økonomiske konkurrence på verdensplan og den deraf følgende efterspørgsel efter en stadig mere fleksibel og mobil arbejdsstyrke; understreger, at kvinder fortsat udsættes for social, arbejdsmæssig og anden diskrimination, og at disse krav sandsynligvis rammer kvinder hårdere end mænd; mener, at denne situation ikke bør få lov til at underminere ligestillingen og kvinders reproduktive rettigheder;

20. anmoder medlemsstaterne om at udpege en national ligestillingsrepræsentant i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien, der skal have til opgave at deltage i udarbejdelsen og revideringen af de pågældende nationale planer samt at føre tilsyn med gennemførelsen af disse med henblik på at fremme integrering af ligestillingsaspektet og ligestillingsbevidst budgetudformning i forbindelse med de politikker og målsætninger, der er omhandlet i disse planer;

21. beklager, at lønforskellene mellem kønnene fortsat andrager 15 %; anmoder Kommissionen om at prioritere en ændring af direktiv 75/117/EØF [27], navnlig en ændring af de elementer, der vedrører arbejdstilsyn og klagemuligheder i tilfælde af forskelsbehandling; opfordrer ligeledes Kommissionen til at sikre, at dette direktiv tilpasses på en sådan måde, at kvinder ikke diskrimineres på grund af en kortere erhvervserfaring, som skyldes, at de har fået børn;

22. anmoder Kommissionen om i samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter at fremme indførelsen af politikker vedrørende forening af familieliv og arbejdsliv ved:

- at sikre, at omkostningerne ved graviditet og barsel påhviler samfundet som helhed med henblik på at standse forskelsbehandling på arbejdspladsen, øge fødselstallene og gøre det lettere at ansætte kvinder;

- at føre en bevidstgørelseskampagne og gennemføre pilotprojekter for at lette afbalanceret deltagelse af kvinder og mænd i erhvervsaktiviteter og familieliv;

- inden for rammerne af Barcelona-målene at sikre, at plejefaciliteter og andre former for hjælpeforanstaltninger for personer, der ikke kan klare sig selv (børn, handicappede, personer med kroniske lidelser og ældre), gøres lettere tilgængelige og mere fleksible ved at fastsætte minimumskrav for pleje og hjælp, herunder faciliteter, der også er åbne om natten med henblik på at imødekomme de behov, som arbejds- og familieliv indebærer;

- aktivt at tilskynde fædre og mandlige samlevere til at gøre brug af de tilgængelige muligheder for fleksible arbejdstider og påtage sig forpligtelser i husholdningen og familien, f.eks. ved at fastlægge en primær form for fædreorlov og ved at igangsætte den forventede ændring af Rådets direktiv 96/34/EF [28];

- at fastsætte alternative metoder for at sikre kvinders pensionsdækning i tilfælde af, at deres karriere ikke har kunnet sikre denne dækning på grund af kort varighed eller afbrydelser som følge af øgede familieforpligtelser;

23. anmoder Kommissionen om at sikre, at der tages behørigt hensyn til kønsspecifikke konsekvenser i forbindelse med ændring eller udarbejdelse af EU-lovgivning som f.eks. direktiv 93/104/EF, og om at den træffer passende foranstaltninger i tilfælde, hvor der er sandsynlighed for negative konsekvenser, som det f.eks. er tilfældet med dette direktiv; opfordrer Rådet til at fjerne muligheden for fravigelser af det omtalte direktiv, idet de skader kvinder i højere grad end mænd og gør det vanskeligt af forene arbejds- og familieliv;

24. opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til resultatet af konferencen om mænd og ligestilling tilrettelagt af det finske formandskab samt til mænds rolle i opnåelsen af ligestilling mellem kvinder og mænd;

25. anmoder Kommissionen om at anvende det arbejde, der udføres af det europæiske institut for ligestilling mellem mænd og kvinder, og resultaterne fra beslutningstagningsdatabasen [29], til at evaluere eksisterende bedste praksis på internationalt, nationalt og regionalt plan, der muliggør kvinders deltagelse i beslutningsprocesser, og at fremme den efterfølgende formidling og vedtagelse, navnlig ved at etablere et netværk for de kvinder, der er involveret i beslutningsprocessen;

26. tilskynder medlemsstaterne til at fastsætte og gennemføre klare mål og frister for at øge kvinders deltagelse i alle former for beslutningstagning og sørge for, at kvinder er stærkere repræsenteret i det politiske liv;

27. finder det vigtigt at fremme kvinders deltagelse inden for de videnskabelige og forskningsmæssige erhverv; mener, at det derfor er nødvendigt at fastsætte politikker og instrumenter, der sammen sikrer ligelig deltagelse af begge køn og høj kompetence inden for disse erhverv;

28. mener, at kvinders tilstedeværelse inden for de videnskabelige erhverv også kan fremmes ved at tilbyde aftalebaserede løsninger såsom stipendier eller deltidsarbejde for at gøre det lettere at forene familie- og arbejdsliv;

29. mener, at videreformidling via medierne af positive eksempler både på kvinders rolle i samfundet og på deres resultater på alle områder, som kan fremvises med henblik på at skabe et positivt image af kvinder og fremme inddragelsen af andre kvinder og mænd i opnåelsen af ligestilling mellem kønnene og foreningen af familie- og arbejdsliv, i høj grad vil bidrage til bekæmpelse af de negative kønsrollemønstre, som kvinder står over for; anmoder derfor Kommissionen om at opfordre til initiativer inden for rammerne af programmet Media 2007 for blandt andet at gøre medierne mere bevidste omkring stereotype fremstillinger af kvinder i medierne og for at fremme ligestilling for eksempel gennem permanente høringsfora for aktører inden for denne sektor, især med henblik på oplysning og bevidstgørelse af unge mænd og kvinder;

30. opfordrer medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til at udrydde kønsrollemønstre, især på arbejdsmarkedet, og fremme mænds tilstedeværelse i sektorer og stillinger, der fortrinsvis besættes af kvinder, f.eks. i grundskoler og plejesektoren;

31. opfordrer indtrængende Kommissionen til at optage transseksuelles rettigheder og problemer i køreplanen i overensstemmelse med EF-Domstolens nylige afgørelser;

32. opfordrer Kommissionen til at indføre kurser i integration af og bevidstgørelse om kønsaspektet for kommissærer, tjenestemænd på højeste niveau og som led i enhver lederuddannelse for EU-tjenestemænd;

33. opfordrer Kommissionen til at udvikle et kønsbevidst sprog, der skal bruges i alle officielle dokumenter samt i oversættelse og tolkning til alle EU's officielle sprog, og som kan anvendes over for alle de berørte kulturer;

34. opfordrer EU-institutionerne og -agenturerne til at fremme ligestilling mellem kønnene på administrativt niveau og at tilstræbe lighed mellem kvinder og mænd i forbindelse med rekruttering og ansættelse navnlig i ledende stillinger;

35. anmoder Kommissionen om i årsrapporten om lige muligheder for mænd og kvinder i Den Europæiske Union at afsætte et særskilt afsnit til køreplanen og heri at rapportere om fremskridt i forbindelse med denne;

36. anmoder Kommissionen om regelmæssigt at underrette Parlamentets kompetente udvalg om kontrollen med fremskridt hvad angår køreplanen, bl.a. gennem offentlige rapporter, hvori landene behandles enkeltvis;

37. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt de udøvende og folkevalgte organer, der er kompetente hvad angår ligestilling på lokalt, regionalt og nationalt plan.

[1] EFT L 17 af 19.1.2001, s. 22.

[2] EFT C 223 af 8.8.2001, s. 149.

[3] FN's Generalforsamlings resolution A/RES/48/104.

[4] FN's Generalforsamlings resolution A/RES/58/147.

[5] FN's Generalforsamlings resolution A/RES/59/165.

[6] FN's Generalforsamlings resolution A/RES/52/86.

[7] EFT C 59 af 23.2.2001, s. 258.

[8] EUT C 320 E af 15.12.2005, s. 247.

[9] A/61/122/Add.1.

[10] Sikkerhedsrådets resolution 1325(2000).

[11] EUT L 205 af 6.8.2005, s. 21.

[12] EUT C 287 E af 24.11.2006, s. 323.

[13] EUT C 102 E af 28.4.2004, s. 492.

[14] EUT C 97 E af 22.4.2004, s. 566.

[15] EUT C 288 E af 25.11.2006, s. 66.

[16] EUT C 287 E af 24.11.2006, s. 75.

[17] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0437.

[18] Ifølge oplysninger fra De Forenede Nationers Udviklingsfond for kvinder (UNIFEM) har mindst en ud af tre kvinder været udsat for en eller anden form for vold i løbet af sit liv.

[19] Det skal også påpeges, at i 85 % af alle enlige forældre-familier er kvinden familieforsørger.

[20] Jf. blandt andet arbejde udført af OECD, UNIFEM, Verdensbanken, Commonwealth-sekretariatet for lige muligheder, samt undersøgelser og projekter gennemført af Europarådet, Nordisk Ministerråd eller Nederlandenes minister for beskæftigelse og sociale anliggender.

[21] Rådets beslutning 2001/51/EF af 20. december 2000 om et EF-handlingsprogram vedrørende fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (EFT L 17 af 19.1.2001, s. 22).

[22] Rådets direktiv 86/613/EØF af 11. december 1986 om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel (EFT L 359 af 19.12.1986, s. 56).

[23] Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1).

[24] Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1).

[25] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (EUT L 235 af 23.9.2003, s. 10).

[26] EUT L 261 af 6.8.2004, s. 19.

[27] Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder (EFT L 45 af 19.12.1975, s. 19).

[28] Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS (EFT L 145 af 19.6.1996, s. 4).

[29] Det drejer sig om et projekt, der udføres af Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender, og som sammenfatter og analyserer kvinders deltagelse i beslutningsprocesser (politiske institutioner, offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter og vigtige ikke-statslige organisationer).Websted: http://ec.europa.eu/employment_social/women_men_stats/index_en.htm.

--------------------------------------------------