Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager

(2002/C 45/03)

(EØS-relevant tekst)

INDLEDNING

1. Denne meddelelse angår hemmelige karteller mellem to eller flere konkurrenter vedrørende prisfastsættelse, produktions- eller salgskvoter, markedsdeling, herunder samordning af tilbudsgivning, samt import- eller eksportbegrænsninger. Sådanne former for praksis er blandt de alvorligste konkurrencebegrænsninger, som Kommissionen beskæftiger sig med, og resulterer i sidste ende i prisforhøjelser og indskrænkede valgmuligheder for forbrugerne. De skader også den europæiske industri.

2. Ved kunstigt at begrænse den konkurrence, der under normale omstændigheder ville herske mellem dem, fjerner virksomhederne netop det pres, der ellers ville få dem til at innovere, både i henseende til produktudvikling og indførelse af mere effektive produktionsmetoder. Sådanne former for praksis medfører også en prisforhøjelse på de råmaterialer og komponenter, som virksomhederne i Fællesskabet køber hos sådanne producenter. På langt sigt vil de føre til en forringelse af konkurrenceevnen og en mindskelse af beskæftigelsesmulighederne.

3. Kommissionen er klar over, at visse virksomheder, som deltager i denne type ulovlige aftaler, er villige til at frigøre sig herfra og underrette Kommissionen om aftalernes eksistens, men afholder sig fra at gøre det på grund af de store bøder, som de eventuelt kan blive pålagt. For at præcisere sin stilling i en sådan situation har Kommissionen vedtaget en meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager(1), i det følgende benævnt "1996-meddelelsen".

4. Kommissionen mente, at det er i Fællesskabets interesse at give virksomheder, der samarbejder med Kommissionen, en favorabel behandling. Den interesse, som forbrugerne og borgerne har i, at hemmelige karteller afsløres og straffes, vejer tungere end interessen i at pålægge de virksomheder, der gør det muligt for Kommissionen at afsløre og forbyde sådanne former for praksis, bøder.

5. I 1996-meddelelsen bekendtgjorde Kommissionen, at den ville undersøge, om der var grund til at foretage ændringer i meddelelsen, så snart der var indvundet tilstrækkelige erfaringer med hensyn til dens anvendelse. Efter fem års implementering har Kommissionen den nødvendige erfaring til at ændre sin politik på dette område. Mens gyldigheden af de principper, der gælder for meddelelsen, er blevet bekræftet, har erfaringen vist, at den kan blive mere effektiv ved hjælp af større gennemsigtighed og vished med hensyn til de betingelser, der gælder for en eventuel bødenedsættelse. Større overensstemmelse mellem bødenedsættelsens størrelse og værdien af en virksomheds bidrag til påvisning af overtrædelsen kunne også medvirke til at gøre den mere effektiv. Denne meddelelse behandler disse spørgsmål.

6. Kommissionen mener, at det forhold, at en virksomhed medvirker til at afsløre et kartel, har en værdi i sig selv. Et afgørende bidrag til, at der indledes en undersøgelse eller konstateres en overtrædelse, kan berettige, at den pågældende virksomhed indrømmes bødefritagelse på betingelse af, at visse yderligere krav er opfyldt.

7. Det forhold, at en eller flere virksomheder er villige til at samarbejde med Kommissionen, kan endvidere berettige, at den nedsætter en bøde. Enhver bødenedsættelse skal afspejle en virksomheds faktiske bidrag - for så vidt angår kvalitet og valg af tidspunkt - til Kommissionens påvisning af overtrædelsen. Nedsættelserne skal begrænses til de virksomheder, der forsyner Kommissionen med bevismateriale, som i betydelig grad øger værdien af det materiale, Kommissionen allerede er i besiddelse af.

A. BØDEFRITAGELSE

8. Kommissionen fritager en virksomhed for en bøde, den ellers ville være blevet pålagt, hvis:

a) virksomheden er den første til at fremlægge bevismateriale, som efter Kommissionens opfattelse kan sætte den i stand til at vedtage en beslutning om at foretage en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17(2) i forbindelse med et påstået kartel, der påvirker Fællesskabet

eller

b) virksomheden er den første til at fremlægge bevismateriale, som efter Kommissionens opfattelse kan sætte den i stand til at konstatere en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81(3) i forbindelse med et påstået kartel, der påvirker Fællesskabet.

9. Bødefritagelse i henhold til punkt 8, litra a), vil kun blive indrømmet på den betingelse, at Kommissionen på det tidspunkt, hvor bevismaterialet blev fremlagt, ikke var i besiddelse af tilstrækkeligt materiale til at vedtage en beslutning om at foretage en kontrolundersøgelse efter artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17 i forbindelse med det påståede kartel.

10. Bødefritagelse i henhold til punkt 8, litra b), vil kun blive indrømmet på de kumulative betingelser, at Kommissionen på det tidspunkt, hvor bevismaterialet blev fremlagt, ikke var i besiddelse af tilstrækkeligt materiale til at konstatere en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81 i forbindelse med det påståede kartel, og at ingen virksomhed var blevet indrømmet betinget bødefritagelse i henhold til punkt 8, litra a), i forbindelse med det påståede kartel.

11. Foruden de betingelser, der er anført i punkt 8, litra a), og punkt 9 respektive punkt 8, litra b), og punkt 10, skal følgende kumulative betingelser under alle omstændigheder være opfyldt, for at der kan opnås bødefritagelse:

a) virksomheden samarbejder fuldt ud, permanent og effektivt under hele Kommissionens administrative procedure og forsyner Kommissionen med alt bevismateriale, som den kommer i besiddelse af eller har adgang til med hensyn til den formodede overtrædelse. Den er bl.a. til Kommissionens rådighed med henblik på hurtigt at besvare eventuelle forespørgsler, der kan bidrage til at fastslå de pågældende kendsgerninger

b) virksomheden bringer sin deltagelse i den formodede overtrædelse til ophør senest på det tidspunkt, hvor den fremlægger bevismateriale efter punkt 8, litra a) eller b)

c) virksomheden har ikke taget skridt til at tvinge andre virksomheder til at deltage i overtrædelsen.

PROCEDURE

12. En virksomhed, der ønsker at anmode om bødefritagelse, skal henvende sig til Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence. Skulle det blive klart, at de krav, der er fastsat i punkt 8-10, ikke er opfyldt, vil virksomheden omgående blive underrettet om, at der ikke er mulighed for bødefritagelse i forbindelse med den formodede overtrædelse.

13. Hvis der er mulighed for bødefritagelse i forbindelse med en formodet overtrædelse, kan virksomheden gøre følgende for at opfylde betingelserne i punkt 8, litra a) eller b):

a) omgående forsyne Kommissionen med alt bevismateriale med hensyn til den formodede overtrædelse, som den har adgang til på det tidspunkt, hvor materialet fremlægges, eller

b) indledningsvis præsentere bevismaterialet i hypotetisk form, i hvilket tilfælde virksomheden skal forelægge en fortegnelse over det materiale, en har til hensigt at fremlægge på et senere fastsat tidspunkt. Denne fortegnelse skal nøje afspejle bevismaterialets art og indhold, samtidig med at dets hypotetiske karakter bevares. Rensede kopier af dokumenter, hvorfra der er fjernet følsomme dele, kan benyttes til at illustrere bevismaterialets art og indholdet.

14. Generaldirektoratet for Konkurrence udsteder et skriftligt bevis for modtagelse af virksomhedens anmodning om bødefritagelse, hvori det bekræfter den dato, hvor virksomheden enten fremlagde bevismateriale i henhold til punkt 13, litra a), eller forelagde den fortegnelse, der er henvist til i punkt 13, litra b), for Kommissionen.

15. Så snart Kommissionen har modtaget det bevismateriale, virksomheden har fremlagt i henhold til punkt 13, litra a), og har kontrolleret, at det opfylder betingelserne i punkt 8, litra a), eller b), indrømmer den skriftligt virksomheden en betinget bødefritagelse.

16. Subsidiært kontrollerer Kommissionen, at arten og indholdet af det bevismateriale, der er beskrevet i den fortegnelse, der henvises til i punkt 13, litra a), opfylder betingelserne i punkt 8, litra a), eller b), og underretter virksomheden herom. Efter fremlæggelsen af bevismaterialet og/eller informationen senest den fastsatte dato og efter at have kontrolleret, at det svarer til den beskrivelse, der er givet i fortegnelsen, indrømmer Kommissionen skriftligt virksomheden en betinget bødefritagelse.

17. En virksomhed, der ikke opfylder betingelserne i punkt 8, litra a) eller b), kan trække materiale, der er fremlagt med henblik på dens anmodning om bødefritagelse, tilbage eller anmode Kommissionen om at overveje det under afsnit B i denne meddelelse. Dette forhindrer ikke Kommissionen i at benytte sine sædvanlige undersøgelsesbeføjelser til at indhente oplysningerne.

18. Kommissionen vil ikke overveje andre anmodninger om bødefritagelse, før den har taget stilling til en eksisterende anmodning i relation til samme formodede overtrædelse.

19. Hvis virksomheden, ved afslutningen af den administrative procedure, har opfyldt de betingelser, der er anført i punkt 11, indrømmer Kommissionen den bødefritagelse i den relevante beslutning.

B. BØDENEDSÆTTELSE

20. Virksomheder, der ikke opfylder betingelserne i afsnit A ovenfor, kan være berettiget til en nedsættelse af bøder, de ellers ville være blevet pålagt.

21. For at være berettiget hertil skal en virksomhed forsyne Kommissionen med bevismateriale vedrørende den formodede overtrædelse, som repræsenterer en betydelig merværdi i forhold til det bevismateriale, Kommissionen allerede er i besiddelse af, og bringe sin deltagelse i den formodede ulovlige aktivitet til ophør senest på det tidspunkt, hvor den fremlægger bevismaterialet.

22. Begrebet "merværdi" betegner, i hvor høj grad det fremlagte bevismateriale i sig selv og/eller på grund af sin detailrigdom styrker Kommissionens muligheder for at bevise de pågældende forhold. I sin vurdering vil Kommissionen normalt anse skriftligt bevismateriale, der stammer fra det tidsrum, som forholdene vedrører, for at have større værdi end bevismateriale, der fremkommer senere. Bevismateriale, der er direkte relevant for de pågældende forhold, vil ligeledes normalt blive anset for at have større værdi end bevismateriale, som kun har indirekte relevans.

23. Kommissionen afgør i de endelige beslutninger, der vedtages ved afslutningen af den administrative procedure:

a) om det bevismateriale, som en virksomhed fremlagde på et bestemt tidspunkt, repræsenterede en betydelig merværdi i forhold til det bevismateriale, som Kommissionen var i besiddelse af på samme tidspunkt

b) hvor stor en nedsættelse en virksomhed vil få fordel af vil blive fastsat som følger på grundlag af den bøde, der ellers ville være blevet pålagt:

- Første virksomhed, der opfylder punkt 21: en nedsættelse på 30-50 %

- Anden virksomhed, der opfylder punkt 21: en nedsættelse på 20-30 %

- Efterfølgende virksomheder, der opfylder punkt 21: en nedsættelse på indtil 20 %.

For at kunne fastsætte nedsættelsens størrelse indenfor hver af disse grupper vil Kommissionen tage tidspunktet for fremlæggelsen af det fremlagte bevismateriale, som falder ind under betingelserne fastlagt under artikel 21, i betragtning, foruden hvorvidt det repræsenterer betydelig merværdi. Kommissionen kan også tage omfanget og varigheden af samarbejde tilvejebragt af virksomheden efter datoen for fremlæggelsen i betragtning.

Det gælder endvidere, at såfremt en virksomhed indsender bevismateriale vedrørende forhold, som Kommissionen ikke tidligere har haft kendskab til, og som er af direkte betydning for alvoren eller varigheden af det formodede kartel, tager Kommissionen ikke disse elementer i betragtning, når den fastsætter en eventuel bøde, som skal pålægges den virksomhed, der har indsendt dette bevismateriale.

PROCEDURE

24. En virksomhed, der ønsker at få fordel af en bødenedsættelse, skal forsyne Kommissionen med bevismateriale vedrørende det pågældende kartel.

25. Virksomheden får et modtagelsesbevis fra Generaldirektoratet for Konkurrence med angivelse af den dato, hvor det relevante bevismateriale blev fremlagt. Kommissionen vil ikke overveje materiale, der er indsendt af en virksomhed, der anmoder om en bødenedsættelse, før den har taget stilling til en eventuel eksisterende anmodning om betinget bødefritagelse i relation til samme formodede overtrædelse.

26. Hvis Kommissionen når frem til den foreløbige konklusion, at det materiale, som virksomheden har fremlagt, udgør en merværdi i henhold til punkt 22, meddeler den senest på det tidspunkt, hvor der udsendes en klagepunktsmeddelelse, skriftligt virksomheden, at den har til hensigt at indrømme en bødenedsættelse inden for et nærmere angivet interval, jf. punkt 23, litra b)..

27. Ved afslutningen af den administrative procedure vedtager Kommissionen en beslutning, hvori den vurderer den endelige situation for hver enkelt virksomhed, der har anmodet om en bødenedsættelse.

GENERELLE BETRAGTNINGER

28. Fra 14. februar 2002 erstatter denne meddelelse 1996-meddelelsen for så vidt angår alle sager, hvor der ikke er nogen virksomheder, der har henvendt sig til Kommissionen for at nyde godt af den favorable behandling, der er omhandlet i meddelelsen. Kommissionen undersøger, om der er grund til at foretage ændringer i denne meddelelse, så snart der er indvundet tilstrækkelige erfaringer med hensyn til dens anvendelse.

29. Kommissionen er opmærksom på, at denne meddelelse skaber berettigede forventninger hos de virksomheder, der ønsker at underrette Kommissionen om eksistensen af et kartel.

30. Manglende opfyldelse af et af kravene i afsnit A eller B på et hvilket som helst stadium under den administrative procedure kan resultere i, at den pågældende virksomhed ikke længere kan nyde godt af en eventuel favorabel behandling efter disse afsnit.

31. I overensstemmelse med Kommissionens praksis vil det forhold, at en virksomhed samarbejdede med Kommissionen under den administrative procedure, blive nævnt i beslutningen for at begrunde bødefritagelsen eller bødenedsættelsen. Den omstændighed, at der indrømmes bødefritagelse eller bødenedsættelse, beskytter ikke en virksomhed mod de civilretlige konsekvenser af dens deltagelse i en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81.

32. Kommissionen mener, at enhver offentliggørelse af dokumenter modtaget i forbindelse med denne meddelelse normalt vil være til skade for beskyttelsen af formålet med inspektioner og undersøgelser, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001.

33. Enhver skriftlig erklæring, der er afgivet til Kommissionen i relation til denne meddelelse, indgår i Kommissionens sagsakter. Den må ikke offentliggøres eller anvendes til noget andet formål end håndhævelse af EF-traktatens artikel 81.

(1) EFT C 207 af 18.7.1996, s. 4.

(2) EFT 13 af 21.2.1962, s. 204/62. (Eller de tilsvarende procedureforordninger: artikel 21, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1017/68, artikel 18, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4056/86 og artikel 11, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3975/87).

(3) Henvisninger i denne tekst til EF-traktatens artikel 81 dækker også EØS-aftalens artikel 53, når den anvendes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i EØS-aftalens artikel 56.