[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 31.8.2007

KOM(2007) 489 endelig

2007/0178 (CNS)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET

Forenkling: Ændring af forordning (EØF) nr. 386/90

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EØF) nr. 386/90 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb

(forelagt af Kommissionen)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET

Forenkling: Ændring af forordning (EØF) nr. 386/90

Som led i kontrollen af eksportrestitutioner skal medlemsstaternes myndigheder i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 386/90[1] foretage fysisk kontrol af varerne svarende til 5 % af udførselsangivelserne pr. toldsted, pr. kalenderår og pr. varesektor.

En første forenkling blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 163/94[2]: når en medlemsstat anvender risikoanalyse i henhold til (nu forordning (EF) nr. 3122/94), kan minimumssatsen fastsættes til 2 % pr. varesektor og 5 % for alle sektorer taget under ét.

Nu foreslås en anden forenkling, hvor en medlemsstat, der i henhold til forordning (EF) nr. 3122/94 anvender risikoanalyse, som omfatter alle eksportører, kan vælge at anvende gennemsnitssatsen på 5 % for alle sektorer taget under ét for hele medlemsstaten i stedet for at fastsætte satsen pr. toldsted.

Foranstaltningen er blevet foreslået af flere medlemsstater, især dem, der har omorganiseret deres toldvæsen og toldprocedurer, i hvilken forbindelse centraliserede it-eksportudførselssystemer og en betydelig nedsættelse af antallet af toldsteder har skabt behov for, at kontrollen fordeles bedre over hele deres område. Det er kun berettiget at anvende en kontrolsats, der gælder for hele medlemsstaten, hvis der anvendes risikoanalyse i henhold til forordning (EF) nr. 3122/94, og hvis medlemsstater med et mere komplekst toldvæsen kan vælge at fortsætte med den decentrale kontrolforvaltning.

BEGRUNDELSE

Rådets forordning (EØF) nr. 386/90

I henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik[3] har Rådet fastsat, at medlemsstaterne skal føre fysisk kontrol med varer, som giver ret til eksportrestitutioner, på tidspunktet for afslutningen af udførselsformaliteterne, og før der gives tilladelse til, at de pågældende varer eksporteres. Dette sker på udførselstoldstedet, som ofte ligger inde i landet. Minimumskontrolsatsen er 5 % pr. toldsted, pr. kalenderår og pr. varesektor, og den kan erstattes med en sats på 5 %, der gælder for alle sektorer under ét, og en minimumssats på 2 % pr. varesektor, hvis der ved udvælgelsen anvendes risikoanalyse. Hvis udførselsangivelserne godkendes af et toldsted inde i landet, kan den fysiske kontrol med ombytning af varerne desuden foretages af hvert EF-udgangstoldsted (dvs. ved den ydre grænse).

Siden disse krav blev indført i 1990 ved Rådets forordning (EØF) nr. 386/90[4] og i 1994 ved Rådets forordning (EF) nr. 163/94[5], har toldmyndighederne løbende datamatiseret udførselsprocedurerne og er blevet omorganiseret som følge af gennemførelsen af det indre marked og EU's udvidelse, og de har fået større erfaring med at anvende kontrolforordningerne. Denne udvikling har haft indflydelse på antallet af udførselstoldsteder og udgangssteder, deres arbejdsgang og knowhow.

Selv om alle toldmyndigheder anvender en eller anden form for risikoforvaltningsteknik, er det kun syv af de 27 medlemsstater, som anvender risikoanalyse i henhold til forordning (EF) nr. 3122/94[6]. Der foreslås følgende foranstaltninger for at forbedre anvendelsen af risikoanalyse og forenkle fordelingen af den fysiske kontrol med ombytning af varer.

5 % fysisk kontrol pr. medlemsstat

I henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 386/90 skal medlemsstaternes myndigheder foretage fysisk kontrol af varerne svarende til 5 % af udførselsangivelserne pr. toldsted, pr. kalenderår og pr. varesektor.

I nogle tilfælde er toldstedet ikke længere et relevant kriterium for at fastsætte den årlige kontrolsats. I nogle medlemsstater er antallet af toldsteder faldet, forvaltningen af kontrollen er blevet centraliseret, og anvendelsen af risikoforvaltningsteknikker kan føre til, at den fysiske kontrol fordeles proportionalt blandt alle eksportører af varer, hvortil der ydes restitutioner. På grund af denne udvikling påpegede medlemsstaterne, at kravet om, at der skal foretages en minimumskontrol på hvert udførselstoldsted, er til hinder for en effektiv fordeling af kontrollen på de sektorer eller eksportører, som bør prioriteres højest. For nogle toldsteder er 5 % kontrol for stor en administrativ byrde i forhold til de få eksportører, der er tale om, mens 5 % for andre toldsteder næppe dækker det reelle kontrolbehov.

Af effektivitets- og forenklingshensyn og i henhold til princippet om delt forvaltning i forbindelse med kontrol af budgetudgifterne bør de medlemsstater, der anvender risikoanalyse i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 3122/94, have mulighed for at anvende minimumskontrolsatsen på nationalt plan frem for på hvert udførselstoldsted. Medlemsstater, der ikke anvender risikoanalyse, kan ikke anvende denne fælles kontrolsats og er fortsat retligt forpligtet til at anvende en kontrolsats pr. udførselstoldsted. Medlemsstater, der anvender ovennævnte risikoanalyse, men som foretrækker decentral kontrolforvaltning ved hjælp af harmoniserede retligt bindende satser, kan fortsætte med at følge den nuværende praksis og anvende den retligt bindende minimumskontrolsats pr. udførselstoldsted.

2007/0178 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EØF) nr. 386/90 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[7],

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[8], og

ud fra følgende betragtninger:

1. Siden Rådets forordning (EØF) nr. 386/90[9] trådte i kraft, har en række medlemsstater omorganiseret deres toldvæsen, hvilket har medført, at antallet af toldsteder er blevet betydeligt reduceret. På grund af indførelsen af elektroniske toldudførselsprocedurer, der kontrolleres centralt, er det blevet mindre relevant at anvende udførselstoldstedet som basis for anvendelsen af kontrolsatser.

2. På grund af anvendelsen af risikoforvaltningsteknikker, herunder risikoanalyse, bør den fysiske kontrol desuden spredes til alle eksportører. Kravet om, at der skal foretages en minimumskontrol på hvert udførselstoldsted er dog til hinder for en effektiv fordeling af kontrollen på de sektorer eller eksportører, som bør prioriteres højest. Af effektivitets- og forenklingshensyn og i henhold til princippet om delt forvaltning bør de medlemsstater, der anvender risikoanalyse i overensstemmelse med EU-retten, derfor have mulighed for at anvende minimumskontrolsatsen på nationalt plan frem for på hvert udførselstoldsted.

3. Forordning (EØF) nr. 386/90 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 386/90 foretages følgende ændringer:

I artikel 3, stk. 2, indsættes som tredje afsnit:

"Hvis medlemsstaten anvender andet afsnit, kan den også vælge at erstatte satsen på 5 % pr. toldsted med 5 % for hele sit område. Inden medlemsstaten anvender dette afsnit eller ophører med at anvende det, giver den Kommissionen meddelelse herom."

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

KONSEKVENSANALYSE FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, HERUNDER ISÆR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV'er)

Forslagets titel

Udkast til forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 386/90 af 12. februar 1990 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb

Dokumentets referencenummer

KOM(2007) 489 endelig 2007/0178 (CNS)

FORSLAGET

1. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for en EF-lovgivning på området, og hvad er hovedformålet?

Forslaget har ingen følger for erhvervslivet, fordi det kun vedrører omorganisering af toldmyndighedernes forvaltning af den fysiske kontrol med ombytning af varer, der udføres med eksportrestitutioner.

Det er nødvendigt med EF-lovgivning på dette område for at tilpasse de gældende kontrolbestemmelser til de ændrede kontrolvilkår i nogle medlemsstater.

Hovedformålet er at forenkle toldmyndighedernes centraliserede fordeling af den fysiske kontrol med ombytning af varer.

Virkningerne for virksomhederne

2. Hvem berøres af forslaget?

Virksomhederne berøres ikke

- Hvilken erhvervssektor berøres?

- Berøres SMV'er i højere grad end store virksomheder?

- Er de berørte virksomheder koncentreret i bestemte regioner i EF?

3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe i henhold til forslaget?

Ingen ændringer for virksomhederne

4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få?

- For beskæftigelsen?

- For investeringerne og oprettelsen af nye virksomheder?

- For virksomhedernes konkurrenceevne?

Ingen virkninger

5. Særlige konsekvenser for SMV'er Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager højde for SMV'ernes særlige situation (lempeligere eller særlige krav)?

Ingen virkninger

Høring af de berørte kredse

6. Liste over organisationer, som er hørt om forslaget, og en kortfattet redegørelse for deres væsentligste synspunkter.

Almene forudgående høringer af medlemsstaternes tekniske eksperter, der sidder i Forvaltningskomitéen for Handelsmekanismer. Disse eksperter er i kontakt med eksportorganisationerne.

Organisationerne reagerede ikke. Medlemsstaternes eksperter mente hovedsagelig, at fastsættelsen af en kontrolsats, der gælder for hele medlemsstaten, var i bedre overensstemmelse med den moderne it-baserede forvaltning af toldkontrollen. Da nogle (store) medlemsstater foretrækker at fortsætte med den decentrale kontrolforvaltning ved hjælp af en retligt bindende kontrolsats pr. udførselstoldsted, er der dog indført mulighed for at vælge, om man ønsker at anvende den sats, som gælder for hele medlemsstaten.

[1] EFT L 42 af 16.2.1990, s. 6. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 163/94 (EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2).

[2] EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2.

[3] EFT L 94 af 28.4.1970, s. 13, afløst af artikel 9 i forordning (EF) nr. 1290/2005, EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

[4] EFT L 42 af 16.2.1990, s. 6. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 163/94 (EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2).

[5] EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2.

[6] EFT L 330 af 21.12.1994, s. 31.

[7] EUT C […] af […], s. […].

[8] EUT C […] af […], s. […].

[9] EFT L 42 af 16.2.1990, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 163/94 (EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2).