17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/3 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om fastlæggelse af anvendelsesområ­
det for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF for så vidt angår fritagelse for 
merværdiafgift ved visse former for endelig indførsel af goder (*) 
(91/C 159/02) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 15. januar 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for Økonomiske, Finansielle og Monetæ­
re Spørgsmål, som udpegede Camille Giacomelli til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 12. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 286. plenarforsamling, den 24. april 1991 
følgende udtalelse. 
1. Tilbageblik 
1.1. Det foreliggende direktivforslag tager sigte på 
at kodificere Rådets direktiv 83/181/EØF, dvs. 
sammenfatte direktivet i én sammenhængende lovtekst; 
dette direktiv fastlægger anvendelsesområdet for artikel 
14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF for så vidt 
angår fritagelse for merværdiafgift ved visse former for 
endelig indførsel. Direktiv 83/181/EØF, der senest er 
ændret ved direktiv 89/219/EØF, er siden sin ikrafttræ­
den blevet gennemgribende ændret, hvorfor man, med 
henblik på at gøre lovteksten mere gennemsigtig og 
tilgængelig for de berørte, har fundet det hensigtsmæs­
sigt at foretage en kodificering på grundlag af det 
oprindelige direktiv af 28. marts 1983. 
Da det efterhånden ligger nogen tid tilbage, er det uden 
tvivl hensigtsmæssigt at gengive indholdet af artikel 14, 
stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 
(det såkaldte sjette momsdirektiv), der er affattet så­
ledes: 
Art. 14 — Afgiftsfritagelse ved indførsel 
»1) Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser 
fritager medlemsstaterne på betingelser, som de 
fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendel­
se af nedennævnte fritagelser, og med henblik på 
at forhindre enhver mulig form for svig, unddragel­
se og misbrug: 
d) endelig indførsel af goder, som er berettiget til 
anden toldfritagelse end den, der følger af den 
fælles toldtarif, eller som kunne have opnået sådan 
fritagelse, hvis de var blevet indført fra et tredje­
land; medlemsstaterne kan dog undlade at indrøm­
me fritagelsen, hvis der er fare for, at den i væsent­
ligt omfang kan gribe ind i konkurrenceforholdene 
på hjemmemarkedet. 
(!) EFT nr. C 23 af 31. 1. 1991, s. 48. 1.2. Direktiv 83/181/EØF af 28. marts 1983, der 
fylder ikke mindre end 18 sider i EFT af 23. april 
1983, tager sigte på at fastlægge anvendelsesområdet 
for den bestemmelse, der er gengivet i punkt 1.1. 
ovenfor. Den dækker indførsel af personlige ejendele 
tilhørende fysiske personer, der flytter det sædvanlige 
opholdssted fra et tredjeland til EF (indførsel i 
forbindelse med indgåelse af ægteskab — personlige 
ejendele erhvervet ved arv — indførsler af ringe 
værdi — elevers og studerendes personlige udstyr, 
skolemateriale, løsøre og bohave), investeringsgoder 
og andet udstyr, der indføres ved overflytning af 
aktiviteter, indførsel af visse landbrugsprodukter eller 
af produkter til anvendelse i landbruget, indførsel 
af terapeutiske stoffer, lægemidler, forsøgsdyr og 
biologiske eller kemiske stoffer (forsøgsdyr og biologi­
ske og kemiske stoffer beregnet til forskning — 
terapeutiske stoffer, der hidrører fra mennesker, og 
reagensmidler til bestemmelse af blod- og vævstyper 
— farmaceutiske produkter til brug ved internationale 
sportsarrangementer), forsendelser til velgørende eller 
filantropiske organisationer (goder, der indføres til 
generelle formål — goder, der indføres til fordel for 
handicappede — goder, der indføres til fordel for 
katastroferamte), indførsel i forbindelse med visse 
internationale forbindelser (hædersbevisninger i form 
af ordener og belønninger — gaver, der modtages i 
forbindelse med mellemfolkeligt samarbejde — goder 
beregnet til brug for statsoverhoveder), indførsel af 
varer i salgsfremmende øjemed (vareprøver af ringe 
værdi — tryksager og genstande af reklamemæssig 
art — produkter, der anvendes eller forbruges under 
en udstilling eller et lignende arrangement), goder, 
der indføres med henblik på undersøgelse, analyse 
eller afprøvning, forskellige fritagelser (forsendelser til 
organer, der varetager beskyttelse af ophavsret eller 
industriel eller kommerciel ejendomsret), forskellige 
dokumenter og genstande, tilbehør til fastgørelse og 
beskyttelse af varer under transport, strøelse og 
foder bestemt til dyr under transport, brændstof og 
smøremidler i køretøjer og i specialcontainere, goder 
til opførelse, vedligeholdelse eller udsmykning af min­
desmærker eller soldaterkirkegårde samt ligkister, 
askeurner og udsmykningsgenstande til grave. 
Nr. C 159/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 91 
1.3. Ved Rådets direktiv 85/346/EØF af 8. juli 1985 
blev direktiv 83/181/EØF, hvis anvendelsesområde er 
resumeret ovenfor i punkt 1.2, ændret, idet bestemmel­
sen i artikel 83 blev erstattet af en mere omfattende 
bestemmelse vedrørende brændstof i erhverskøretøjers 
normale tanke, idet der ikke mindst blev fastsat en 
højere grænse for busser. Artikel 84, litra a), om 
medlemsstaternes adgang til at begrænse den brænd­
stofmængde, der kan indføres afgiftsfrit for erhvervs­
køretøjer, der udfører internationale transporter fra 
tredjelande eller en anden medlemsstat til deres græn­
seområde, blev ligeledes ændret, idet andet led om 
transporter fra andre medlemslande udgik, og disse 
således ikke længere kan underlægges begrænsninger 
på dette punkt. 
1.4. Ved Rådets direktiv 88/331/EØF af 13. juni 
1988 blev direktiv 83/181/EØF ændret på andre 
punkter (gennem nyaffattelser, ændringer, tilføjelser 
eller indsætning af ny tekst): artikel 11, stk. 2, artikel 
22, artikel 35, stk. 1, litra b), andet led, kapitel II 
og artikel 38, hvor der tilføjedes et kapitel II A 
(referencestoffer til kvalitetskontrol med lægemidler) 
samt en artikel 38a indeholdende en definition af 
sådanne forsendelser, artikel 56, hvor der tilføjedes 
et litra d) om præmier, trofæer og erindringsgaver af 
symbolsk karakter og ringe værdi, artikel 62 og 63 
(tryksager og genstande af reklamemæssig art), der 
blev erstattet af andre bestemmelser, artikel 79, hvor 
der tilføjedes et litra s) om indførsel af officielle 
publikationer, kapitel VI, der blev udvidet til ikke 
længere blot at omfatte brændstof og smøremidler i 
motorkøretøjer, men også i specialcontainere, hvorved 
artikel 82 og 83 under kapitel VI blev henholdsvis 
nyaffattet og ændret. Endelig blev der foretaget en 
tilføjelse til artikel 90, stk. 3, og indsat et litra c) i 
artikel 91, som omhandler fritagelser i henhold til 
gensidigt forpligtende aftaler med tredjelande, der er 
parter i Konventionen angående International Civil 
Luftfart (Chicago 1944). 
1.5. Kommissionens direktiv 89/219/EØF af 7. marts 
1989 tog sigte på at ændre artikel 1, stk. 2, litra d), i 
direktiv 83/181/EØF (jf. punkt 1.1 ovenfor) på en sådan 
måde, at henvisningen til positionerne i den fælles told­
tarif blev erstattet af en henvisning til KN-koderne 
(Den Kombinerede Nomenklatur). Ved samme direktiv 
ændredes bilaget til direktiv 83/181/EØF, som vedrører 
audiovisuelt materiale af uddannelsesmæssig, vi­
denskabelig eller kulturel karakter. 2. Generelle bemærkninger 
2.1. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder, at 
Kommissionen har udarbejdet det foreliggende direktiv­
forslag, som i øvrigt ikke ændrer ved substansen i de 
direktiver, der er nævnt ovenfor i kapitel I. Der er 
tale om en kodificering af en række retsakter, som 
repræsenterer successive ændringer til direktiv 83/181/ 
EØF om fastlæggelsen af anvendelsesområdet for arti­
kel 14, stk. 1, litra d), i det sjette momsdirektiv. 
2.2. Med sin afgørelse af 1. april 1987 [KOM(87) PV 
868] har Kommissionen kun påtaget sig at foretage 
en kodificering, altså offentliggørelsen af en samlet 
lovtekst, senest efter den tiende ændring af en retsakt. 
På grund af den særlige interesse, direktiv 83/181/EØF 
frembyder for EF's borgere, der jo berøres direkte af 
momsfritagelserne, har Kommissionen dog i dette til­
fælde valgt at foretage kodificeringen nu, ud fra et 
ønske om at gøre fællesskabsretten mere gennemsigtig 
og lettere tilgængelig for brugerne. Dette ønske deles af 
Europa-Parlamentet og er også adskillige gange blevet 
fremsat af ØSU. Det økonomiske og sociale Udvalg 
finder det derfor glædeligt, at Kommissionen har er­
kendt det formålstjenlige i at fremskynde kodificeringen 
i det foreliggende tilfælde. 
2.3. Det drejer sig om en konstitutiv kodifikation i 
den forstand, at det nye direktiv træder i stedet for de 
forskellige direktiver, der er omfattet af kodificeringen, 
og som vedrører fastlæggelsen af anvendelsesområdet 
for det sjette momsdirektivs artikel 14, stk. 1, litra d), 
som omhandler fritagelse for merværdiafgift ved visse 
former for endelig indførsel af goder. 
2.4. Eftersom det nuværende system med momsop­
krævning i bestemmelseslandet bibeholdes i en over­
gangsperiode, som rækker ud over den 1. januar 1993, 
hvor det indre marked skal være en realitet, er det 
absolut berettiget som foreslået at foretage kodificerin­
gen allerede efter den tredje ændring af basisdirektivet. 
Såfremt man, som det oprindeligt var planen, havde 
indført systemet med momsopkrævning i varernes op­
rindelsesland pr. 1. januar 1993, ville direktivet i sin 
helhed imidlertid have været uden formål. Selv om man 
inden for EF skulle indføre et system med opkrævning 
i oprindelseslandet, vil retsakten dog bevare sin gyldig­
hed, hvad angår indførsel fra tredjelande. 
3. Særlig bemærkning 
Det foreliggende direktivforslag giver ikke anledning 
til særlige bemærkninger, eftersom den konstitutive 
kodifikation blot betyder, at det nye direktiv træder i 
stedet for de forskellige akter, der er omfattet af 
17. 6. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/5 
kodificeringen, således at der ikke ændres ved substan­
sen i de kodificerede bestemmelser. Med andre ord 
foretages der ikke grundlæggende ændringer, men ude­
lukkende ændringer af teknisk art, som er nødvendige 
for kodificeringen. 
4. Konklusion 
Hvor retsakter på grund af gentagne ændringer, tilføjel­
ser og omformuleringer bliver til en lovjungle, som 
almindelige mennesker ikke kan finde rundt i, bør Kom­
missionen af hensyn til EF-lovgivningens gennemsigtig­
hed og brugervenlighed sætte ekstra ind på en forenk­
ling gennem en konstitutiv kodifikation. En kodifika­
tion giver brugeren mere forståelige tekster og sparer 
ham for at skulle konsultere en lang række EF-Tidender 
Bryssel, den 24. april 1991. 
1. Indledning 
Programmet »Ungdom for Europa« [KOM(90) 470 
endelig udg.], som ØSU i det store og hele modtager 
positivt, er en videreførelse af »Ungdom for Europa«-
(!) EFT nr. C 308 af 8. 12. 1990, s. 6. for at finde frem til de talrige ændringer, der gennem 
tiden måtte være foretaget i en given EF-retsakt, det 
være sig et direktiv, en forordning eller en afgørelse. 
I denne forbindelse påpeges, at det luxembourgske for­
mandskab på Rådets uformelle møde om det indre 
marked den 8. og 9. marts 1991 rejste spørgsmålet om 
tiden efter 1992 på lovgivningsområdet. Formandskabet 
pegede navnlig på, at det efter vedtagelsen af samtlige 
direktiver vil være nødvendigt at kodificere dem med 
henblik på at gøre det lettere for borgerne at læse dem 
og sætte sig ind i dem. Formandskabet fandt bl.a., at 
man i dag ikke har sikret, at lovgivningen om det indre 
marked er tilgængelig og gennemsigtig: lovgivningen er 
tværtimod snarere uklar. 
Da vi med raske skridt nærmer os den 1. januar 1993, 
ville det være godt, om man allerede nu begyndte at 
væbne sig til denne opgave. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
beslutningen af 16. juni 1988, som ØSU afgav udtalelse 
om på mødet den 17. september 1986 (ØSU 769/86). 
Det nye program gælder for tre år, nemlig 1. januar 
1992 til 1. januar 1995. 
Programmet har det direkte formål at fremme uformel 
indlæring uden for den officielle skole- og erhvervsud-Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingspro­
gram til fremme af ungdomsudveksling og unges mobilitet i Fællesskabet »Ungdom for 
Europa-programmet« (*) 
(91/C 159/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 17. december 1990 under henvisning 
til EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Social-, Familie-, Uddannelses- og 
Kulturspørgsmål, som udpegede B.N.J. Pompen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 11. april 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på den 286. plenarforsamling (mødet den 24. april 
1991) enstemmigt følgende udtalelse.