BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Republikken Kroatien (herefter benævnt "Kroatien") tiltrådte Den Europæiske Union den 1. juli 2013. Den 14. september 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle om tilpasningen, gennem en protokol, af aftalen om samarbejde og om toldunion mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken San Marino på den anden side (herefter benævnt "aftalen"), med henblik på at medtage Kroatien som kontraherende part i betragtning af landets tiltrædelse af EU.

I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i protokollen om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Unionakten om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union skal Kommissionen forelægge forelagde Kommissionen Rådet et udkast til den protokol, der skal indgås forslag til Rådets afgørelser om undertegnelse og midlertidig anvendelse af protokollen og om dens indgåelse.

Rådet vedtog afgørelsen om undertegnelse af protokollen den 7. oktober 2013. Protokollen blev behørigt undertegnet den 29. oktober 2013.

Den 2. august 2013 blev udkastet til protokol og udkastet til Rådets afgørelse om dens indgåelse fremsendt til Europa-Parlamentet i overensstemmelse med proceduren i artikel 218, stk. 6, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Den 23. april 2014 henvendte Europa-Parlamentets formand sig til Rådets formand med en anmodning om en ændring af retsgrundlaget for Rådets afgørelse.

2. JURIDISKE ASPEKTER AF DET ÆNDREDE FORSLAG

Aftalen trådte i kraft den 1. april 2002, og det er nødvendigt at ændre den,

for at Kroatien kan indgå som kontraherende part. Efter den bemyndigelse, som Kommissionen fik den 14.

september 2012, er der blevet afsluttet forhandlinger med San Marino om en protokol til

aftalen.

I medfør af artikel 218, stk. 6, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

gav Europa-Parlamentet sin godkendelse til indgåelsen af den pågældende protokol til aftalen

den […].

Retsgrundlaget for Kommissionens oprindelige forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af protokollen var artikel 207 og 352 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit, i TEUF. Europa-Parlamentet konkluderede, at artikel 212 i TEUF snarere end artikel 352 var det korrekte materielle retsgrundlag, da det specifikt vedrører det økonomisk samarbejde med andre tredjelande end udviklingslande. Parlamentet anmodede derfor Rådet om at ændre retsgrundlaget for sin afgørelse.

Forslaget er blevet ændret i overensstemmelse med Parlamentets anmodning.

Kommissionen er enig med Parlamentet i, at artikel 207 i TEUF er det korrekte materielle retsgrundlag for afsnit I i aftalen om "toldunion", og at artikel 212 i TEUF er det korrekte materielle retsgrundlag for afsnit II om "samarbejde".

Aftalen indeholder imidlertid også et afsnit III om "bestemmelser på det sociale område". Kommissionen finder, at det korrekte materielle retsgrundlag for afsnit III er artikel 79, stk. 2, litra b), i TEUF, der vedrører tredjelandsstatsborgeres rettigheder inden for rammerne af Unionens indvandringspolitik, da der ikke eksisterer nogen aftale mellem EU og San Marino om fri bevægelighed for deres statsborgere.

I denne henseende er Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige forpligtet over for San Marino af bestemmelserne i aftalen, herunder afsnit III. Som følge heraf bør Irland og Det Forenede Kongerige deltage i vedtagelsen af denne afgørelse. Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige er under alle omstændigheder fortsat forpligtet over for San Marino på grundlag af aftalen som udvidet ved protokollen til Kroatien.