8. 3. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 60/45 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  forordning  (EØF)  om EF-sortsbeskyttelse(1) 
(91/C  60/15) 
Rådet  for De Europæiske  Fællesskaber  besluttede  den  18. september  1990  under  henvisning 
til EØF-traktatens  artikel  198  at anmode  om Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
om det ovennævnte  emne. 
Det forberedende  arbejde  henvistes  til ØSU's  sektion  for landbrug  og fiskeri,  som  udpegede 
Rudolf  Schnieders  til ordfører.  Sektionen  vedtog  sin udtalelse  den  7. december  1990. 
ØSU  vedtog  på sin  282.  plenarforsamling  den  18.  december  1990  enstemmigt  følgende 
udtalelse. 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. ØSU  godkender  Kommissionens  forslag  til for-
ordning  om EF-sortsbeskyttelse. 
1.1.1.  I  sit forslag  imødekommer  Kommissionen 
stort  set ØSU's  udtalelse  fra 1989  om  beskyttelse  af 
bioteknologiske  opfindelser. 
1.2. ØSU  udtrykker  tilfredshed  med,  at Kommissio-
nen efter  samråd  med  alle  berørte  kredse  har fremlagt 
et forslag,  der tager  hensyn  til, at det er nødvendigt: 
a) at gennemføre  det indre  marked; 
b) at tilgodese  et miljøvenligt  landbrugs  krav  og behov; 
c) at sikre  planteforædlerne  et rimeligt  vederlag; 
d) at tilskynde  til udvikling  af nye  sorter; 
e) at tage  hensyn  til den  ordning,  som  er udformet  af 
Unionen  til Beskyttelse  af Plantenyheder  (UPOV). 
1.3. ØSU  tager  til efterretning,  at EF deltager  i de 
igangværende  UPOV-forhandlinger  og vil sørge  for,  at 
den foreliggende  forordning  bringes  på linje  med  den 
endelige  UPOV-aftale. 
1.4. ØSU  mener,  at forædlerne  i EF med  denne  for-
ordnings  regler  om  én enkelt  ansøgning  og én enkelt 
beslutning  opnår  en retsbeskyttelse,  som  kan  anspore 
dem til at ansøge  om  beskyttelse  i hele  EF.  Denne 
fremgangsmåde  er et gevaldigt  fremskridt,  da forædler-
ne i dag skal  ansøge  om sortsbeskyttelse  for hvert  enkelt 
land.  På den  anden  side  kan  forædlerne  vælge  kun  at 
indgive  ansøgning  til de relevante  nationale  sortsbeskyt-
(!) EFT  nr. C 244  af 28. 9. 1990,  s. 1. telsesmyndigheder,  når der  er tale  om bestemte  sorter 
og plantearter,  som  kun  er egnet  til at blive  dyrket  i 
mindre  områder. 
1.5. Kommissionens  forslag  fastlægger  samtidig  for-
holdet  mellem  sortsbeskyttelse  om patentret,  for så vidt 
angår  plantemateriale,  til fordel  for sortsbeskyttelsen. 
1.6. ØSU  bifalder,  at det anerkendte  princip  om und-
tagelser  for  landbruget  skal  reguleres  ved  ensartede 
bestemmelser  via  en speciel  fremgangsmåde,  som  er 
afhængig  af den  enkelte  planteart  og gældende  praksis 
i EF. Det  er nødvendigt  med  en nøjagtig  definition  for 
anvendelsen  af dette  princip  især  i forbindelse  med 
blomster  og prydplanter. 
1.6.1.  I  denne  forbindelse  udtrykker  ØSU  tilfredshed 
med,  at den  ordning,  der gælder  for det tidligere  DDR 
(bortfald  af undtagelser  for landbruget),  skal  indgå  i en 
fælles  ordning,  når dette  forslag  får fuld  virkning. 
1.7. ØSU  mærker  sig med  tilfredshed, 
— at Kommissionen  har til hensigt  at vedtage  en afgift-
sordning,  som  skal  få mange  forædlere  til at anmode 
om beskyttelse  af rettigheder  i hele  EF og 
— som  samtidig  tager  hensyn  til de små  og mellemstore 
forædlingsvirksomheders  finansielle  situation. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  5, stk. 2, litra  b) 
På baggrund  af den  indflydelse,  som  dyrkningspraksis 
og i særdeleshed  jordbunds-  og klimaforhold  har på den 
morfologiske  og histologiske  karakter,  der kendetegner 
individerne  i en taksionomisk  gruppe,  kan  der  opstå 
store  afvigelser  i dyrkningsresultatet.  ØSU  ser gerne,  at 
der tages  hensyn  til denne  faktor,  og foreslår  derfor,  at 
man efter  »bestanddelene«  tilføjer  »under  sammenlig-
nelige  dyrkningsmæssige  og økologiske  forhold«. 
Nr. C 60/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 3. 91 
2.2. Artikel 10, stk. 1 
Tidsrummet for beskyttelse af nyheder bør, i det mind­
ste for bestemte plantesorter, udvides til to år, for 
at man kan nå at indsamle bestemte oplysninger om 
sorterne. 
2.3. Artikel 12 
Hvis der indføres et krav om, at ikke-EF-borgere skal 
være repræsenteret af en befuldmægtiget, er der risiko 
for, at EF-borgere i tredjelande pålægges samme krav. 
Dette vil hovedsagelig ramme små og mellemstore virk­
somheder. Det samme gælder omvendt for tredjelande­
virksomheder med og uden datterselskaber i EF. Risiko­
en for strukturbetinget forskelsbehandling skal vejes op 
mod det administrative behov for at have en national 
kontakt. 
2.4. Artikel 13 
ØSU går ind for en konkret definition på undtagelsen 
for landbruget, der kunne lyde således: 
» Undtagelsen for landbruget dækker den forædling/ 
formering samt behandling af plantematerialet, som 
Bryssel, den 18. december 1990. foretages af landbrugere, som udnytter deres land­
brugsprodukter til gentilsåning og nybeplantning af 
egne arealer, uanset om landbrugeren gør dette på 
sin egen bedrift eller vederlagsfrit for andre land­
mænd som led i gensidige landbrugsydelser. « 
ØSU mærker sig, at landbrugeren ifølge Kommissionen 
har lov til at få renset og sorteret sin egen såsæd mod 
aflønning. Man bør sørge for, at bestemmelsen om 
undtagelsen for landbruget ikke kan misbruges. 
2.5. Artikel 18 
ØSU går ind for, at sortsbeskyttelsens varighed ikke 
generelt sættes til 30 eller 50 år. Navnlig bør det være 
muligt at operere med kortere frister for plantearter, 
hvor den tekniske udvikling går hurtigt, f.eks. visse 
enårige markafgrøder og hurtigtvoksende træsorter. 
2.6. Artikel 54 
ØSU gør udtrykkeligt opmærksom på, at selve ideen 
bag EF-sortsbeskyttelsen, i forbindelse med det beskyt­
tede materiales naturlige egenskaber, gør det absolut 
nødvendigt, at forædlerne får medindflydelse på valget 
af sortsmyndighed. 
Fran?ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg