P9_TA(2020)0285

Skovrydning

Europa-Parlamentets beslutning af 22. oktober 2020 med henstillinger til Kommissionen om en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning (2020/2006(INL))

(2021/C 404/11)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

— der henviser til artikel 192, stk. 1, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. maj 2003 om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT) — Forslag til EU-handlingsplan (COM(2003)0251),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 995/2010 af 20. oktober 2010 om fastsættelse af krav til virksomheder, der markedsfører træ og træprodukter (EU-tømmerforordningen) (1),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer (2),

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 af 18. december 2006 om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (3),

— der henviser til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling for 2030, navnlig mål nr. 12 om ansvarligt forbrug og ansvarlig produktion og nr. 15 om at beskytte, genoprette og støtte bæredygtig brug af økosystemer på land, fremme bæredygtig skovforvaltning, bekæmpe ørkendannelse og standse udpining af jorden og tab af biodiversitet,

— der henviser til Parisaftalen, som blev indgået på den 21. partskonference under FN's rammekonvention om klimaændringer (COP21),

— der henviser til undersøgelsen af due diligence-krav i hele forsyningskæden, som er bestilt af Kommissionens Generaldirektorat for Retlige Anliggender og Forbrugere (2020),

— der henviser til fra Europa-Parlamentets Forskningstjenestes (EPRS') undersøgelse fra september 2020 med titlen »An EU legal framework to halt and reverse EU-driven global deforestation — European added value assessment« (En EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning — evaluering af den europæiske merværdi) (4),

— der henviser til konklusioner vedtaget af Rådet og medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 16. december 2019 om meddelelsen om intensivering af EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove,

— der henviser til Amsterdamerklæringen om bekæmpelse af skovrydning i forbindelse med landbrugsråvarer i europæiske lande af 7. december 2015,

— der henviser til FN's program for reduktion af emissioner fra skovrydning og skovødelæggelse (REDD+),

— der henviser til FN's strategiske plan for skove 2017-2030 (UNSPF), som fastlægger seks globale skovmål og 26 tilknyttede delmål, der skal nås senest i 2030,

— der henviser til FN's konvention om bekæmpelse af ørkendannelse, som blev vedtaget den 17. juni 1994,

— der henviser til de nationale platforme for bæredygtige råvarer, der er udviklet af FN's udviklingsprogram (UNDP),

— der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966,

— der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder fra 1966,

— der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (5),

— der henviser til den amerikanske menneskerettighedskonvention fra 1969,

— der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder fra 1987,

— der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk fra 1989,

— der henviser til FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder fra 2007,

— der henviser til OECD's/FAO's retningslinjer for ansvarlige forsyningskæder inden for landbruget,

— der henviser til FAO's rapport om status over verdens skove 2020,

— der henviser til FAO's publikation om status over verdens skove 2018 — skovveje til bæredygtig udvikling, FAO (2018),

— der henviser til FAO's opgørelse af verdens skovressourcer 2015 — FRA's dataregister 2015,

— der henviser til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) fra 1973,

— der henviser til biodiversitetskonventionen fra 1992 og den dermed forbundne Cartagenaprotokol fra 2000 om biosikkerhed samt Nagoyaprotokollen fra 2010 om adgang til genetiske ressourcer samt rimelig og retfærdig deling af de fordele, der opstår ved udnyttelsen af disse ressourcer,

— der henviser til den globale rapport om biodiversitet og økosystemydelser af 6. maj 2019 fra FN's Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser,

— der henviser til FN's principper for ansvarlige investeringer fra 2006,

— der henviser til de vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne, som blev godkendt af FN's Menneskerettighedsråd i 2011, samt til OECD's retningslinjer om multinationale virksomheder, som blev opdateret i 2011,

— der henviser til den særlige rapport om klimaændringer og landarealer af 8. august 2019 fra FN's Mellemstatslige Panel om Klimaændringer,

— der henviser til det globale program for bekæmpelse af forbrydelser mod vilde dyr og planter under FN's Kontor for Narkotikakontrol og Kriminalitetsbekæmpelse (UNODC),

— der henviser til konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som blev vedtaget den 25. juni 1998 i Århus af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa,

— der henviser sin beslutning af 17. juni 2010 om EU-politikker til fordel for menneskerettighedsforkæmpere (6),

— der henviser til sin beslutning af 25. oktober 2016 om virksomheders ansvar for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i tredjelande (7),

— der henviser til sin beslutning af 4. april 2017 om palmeolie og rydning af regnskove (8),

— der henviser til sin beslutning af 12. september 2017 om den internationale handels og EU's handelspolitikkers indvirkning på globale værdikæder (9),

— der henviser til sin beslutning af 3. juli 2018 om krænkelser af oprindelige folks rettigheder rundt om i verden, herunder land grabbing (10),

— der henviser til sin beslutning af 11. september 2018 om gennemsigtig og ansvarlig forvaltning af naturressourcer i udviklingslandene: skove (11),

— der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt (12),

— der henviser til sin beslutning af 16. januar 2020 om det 15. møde i partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed (COP15) (13),

— der henviser til sin beslutning af 16. september 2020 om EU's rolle i at beskytte og genoprette verdens skove (14),

— der henviser til »Forest pledge« af 21. marts 2019, hvor mange siddende medlemmer af Europa-Parlamentet forpligtede sig til at fremme politikker til beskyttelse og genopretning af skove verden over og til at anerkende og sikre skovfolks territorier og rettigheder,

— der henviser til Rådets konklusioner af 28. juni 2018 om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. juli 2019 med titlen »Intensivering af EU's indsats til beskyttelse og genopretning af verdens skove« (COM(2019)0352),

— der henviser til Kommissionens feasibilityundersøgelse fra januar 2018 om muligheder for at intensivere EU's indsats mod skovrydning,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne pagt (COM(2019)0640),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 om EU's biodiversitetsstrategi for 2030 — Naturen skal bringes tilbage i vores liv (COM(2020)0380),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 om en jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (COM(2020)0381),

— der henviser til erklæringen fra april 2018 fra repræsentanter for civilsamfundet om EU's rolle i beskyttelsen af skove og rettigheder,

— der henviser til forretningsordenens artikel 47 og 54,

— der henviser til udtalelser fra Udvalget om International Handel, Udviklingsudvalget, Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A9-0179/2020),

A. der henviser til, at biologisk mangfoldige skove er naturlige kulstofdræn, der er uundværlige i kampen mod klimaændringer i overensstemmelse med Parisaftalens mål om at holde stigningen i den gennemsnitlige globale temperatur et godt stykke under 2 oC over det førindustrielle niveau og fortsætte bestræbelserne på at begrænse temperaturstigningen til 1,5 oC over det førindustrielle niveau, og at de seneste videnskabelige vurderinger tyder på, at en begrænsning til 1,5 oC vil betyde, at skaderne på mennesker og naturlige økosystemer vil blive begrænset betydeligt i forhold til scenariet med 2o C (15), samt hvad angår tilpasning til klimaændringer og bevarelse af biodiversiteten; der henviser til, at ikke bare afskovede områder, men også skove, der er blev forringet af menneskers indgriben, kan blive en kilde til CO2;

B. der henviser til, at skovene huser 80 % af Jordens biodiversitet og dækker 30 % af dens overflade (16); der henviser til, at skovene udgør en vital sammenhængende infrastruktur for nogle af klodens tætteste, mest følsomme og forskelligartede økosystemer; der henviser til, at skovrydning udgør den alvorligste trussel for 85 % af de truede eller udryddelsestruede arter, og at 58 % af alle hvirveldyr allerede forsvandt fra Jordens overflade mellem 1970 og 2012 på grund af skovrydning (17);

C. der henviser til, at skove er eksistensgrundlag og indtægtskilde for omkring 25 % af verdens befolkning (18), og at ødelæggelsen af dem har alvorlige konsekvenser for de mest sårbare, herunder oprindelige folk, der er stærkt afhængige af skovøkosystemerne;

D. der henviser til, at emissioner, der skyldes ændringer af arealanvendelsen, oftest på grund af skovrydning, tegner sig for omtrent 12 % af de globale drivhusgasemissioner og er den næststørste årsag til klimaændringer efter afbrænding af kul, olie og gas (19);

E. der henviser til, at primærskovene er særlig hårdt ramt af skovrydning; der henviser til, at primærskovene rummer meget store kulstoflagre og er kendetegnet ved enestående biodiversitetsniveauer og økologiske betingelser og derfor ikke kan erstattes af nyplantede skove; understreger, at skovrejsning, der udføres på en måde, der er forenelig med beskyttelse og forbedring af lokale økosystemer, kan spille en rolle i kampen mod klimaændringer;

F. der henviser til, at det for at hjælpe med at tackle tabet af biodiversitet og klimakriser er vigtigt, at skovene beskyttes og genoprettes på en sådan måde, at det maksimerer deres kapacitet til kulstoflagring og beskyttelse af biodiversitet; der henviser til, at dette medfører mange fordele, eftersom det fremmer væksten af de eksisterende skove til deres maksimale kulstoflagringspotentiale og samtidig genopretter tidligere forringede økosystemer og giver organisk materiale mulighed for at blive nedbrudt og også beskytter biodiversitet samt jord, luft, land og vand;

G. der henviser til et stigende pres i offentligheden globalt for udlægning af uproduktiv skov, hvilket ofte er i stærk modstrid med den forværrede skovtilstand;

H. der henviser til, at skove har vigtige økosystemfunktioner for samfundet, bl.a. ren luft, vandløbsregulering, CO2-reduktion, beskyttelse mod vand- og vinderosion, levesteder for dyr og planter, genopretning af forringede jordarealer og modstandsdygtighed over for klimaforandringer; der henviser til, at den naturlige regulering af vandmængder i skove er blevet anslået til mellem 1 360 og 5 235 USD (2007-tal) (20) pr. hektar pr. år, og at denne »naturlige tjeneste« påvirkes kraftigt af skovrydning; der henviser til, at skove og biodiversitet også har en iboende værdi ud over deres værdi for mennesker, herunder som kulstoflagre, som ikke kan værdisættes eller kvantificeres;

I. der henviser til, at skove har en kulturel, social og åndelig værdi for mange mennesker og folk;

J. der henviser til, at skovdækningen i Unionen ganske vist er steget i løbet af de sidste årtier, men at tabet af skovdækning på verdensplan er steget støt gennem de seneste 18 år, og at 3,8 mio. hektar primærregnskove blev ødelagt alene i 2019 (21);

K. der henviser til, at skovrydning, skovforringelse og omlægning af verdens skove forværrer truslen mod oprindelige folk og lokalsamfund, som udsættes for menneskerettighedskrænkelser, angreb og drab som reaktion på deres bestræbelser på at beskytte deres skove, jord og miljøet, og at der i gennemsnit blev myrdet over tre jord- og miljøforkæmpere hver uge i 2018, og at mere end 300 mennesker blev dræbt i konflikter om ressourcer og arealanvendelse i Amazonområdet alene i det seneste årti (22);

L. der henviser til, at klimaændringer, tab af biodiversitet på verdensplan og ødelæggelse samt ændringer af naturlige økosystemer, herunder skove, har alvorlige følger for dyrelivets levesteder og fører til stigende kontakt mellem vilde dyr, mennesker og husdyr, hvilket øger risikoen for nye udbrud af epidemier og pandemier, der stammer fra vilde dyr; der henviser til, at Fødevare- og Landbrugsorganisationen (FAO) bekræfter, at stigningen i nye smitsomme sygdomme falder sammen med den stedse hurtigere rydning af tropeskove, som især hænger sammen med plantning af oliepalmer eller sojabønner (23); der henviser til, at mere end to tredjedele af nye smitsomme sygdomme stammer fra dyr, og at langt størstedelen stammer fra vilde dyr; der henviser til, at beskyttelse og genopretning af biodiversitet og velfungerende økosystemer derfor er afgørende for, at vi kan blive mere modstandsdygtige, og for at forebygge, at sygdomme kan opstå og spredes i fremtiden;

M. der henviser til, at vand er en værdifuld ressource; der henviser til, at mangel på eller utilstrækkelig gennemførelse af en retlig ramme for beskyttelse af vandressourcer gør det umuligt at kontrollere anvendelsen af denne ressource og åbner mulighed for overudnyttelse, forurening og water grabbing; der henviser til, at dette er ødelæggende for økosystemer nedstrøms og for lokalsamfund; der henviser til, at der forekommer tilfælde af water grabbing som følge af produktion af råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer (24);

N. der henviser til, at bæredygtig forvaltning af skovressourcer og vedvarende råmaterialer samt anvendelse af skovområder på en måde og med en hastighed, som bevarer deres biodiversitet, gendannelsesevne, vitalitet og potentiale til nu og i fremtiden at opfylde relevante økologiske, økonomiske og sociale funktioner på lokalt, nationalt og globalt plan, og som ikke forårsager skade på andre økosystemer, er et vigtigt element i den overordnede politiske tilgang til at standse skovrydning, både på EU-plan og globalt plan;

O. der henviser til, at forbruget i Unionen skønnes at bidrage til mindst 10 % af den globale skovrydning;

P. der henviser til betydningen af at fremme bæredygtig kost ved at øge forbrugernes bevidsthed om betydningen af forbrugsmønstre og oplyse om kost, der er bedre for det menneskelige helbred og har et mindre miljøaftryk;

Generelle bemærkninger

1. understreger, at udvidelsen af landbrugsarealer tegner sig for omkring 80 % af verdens samlede skovrydning ( 25 ) ; understreger i denne forbindelse, at det i Kommissionens meddelelse om intensivering af EU's indsats til beskyttelse og genopretning af verdens skove fra juli 2019 anerkendes, at Unionens efterspørgsel efter produkter som palmeolie, kød, soja, kakao, majs, træ, gummi, herunder i form af forarbejdede produkter eller tjenesteydelser, er en stor drivkraft bag skovrydning, skovforringelse, ødelæggelse af økosystemer og tilknyttede krænkelser af menneskerettighederne i hele verden og udgør omkring 10 % af den globale skovrydning udtrykt i det samlede endelige forbrug ( 26 ) ; bemærker endvidere, at Unionens forbrug af andre råvarer såsom bomuld, kaffe, sukkerrør, raps og rejer opdrættet i mangroveskove også bidrager til den globale skovrydning;

2. påpeger, at bevarelsen af skove på verdensplan og forebyggelsen af skovforringelse er nogle af de største udfordringer for bæredygtig udvikling i vor tid, uden hvilke målene i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, Parisaftalen og den grønne pagt ikke kan opfyldes; understreger, at den bæredygtige udnyttelse af skove og økosystemer mange steder i verden ikke kan sikres med de nuværende politikker;

3. bemærker med den største bekymring, at tabet af skovdækning i perioden fra 2014-2018 er steget med 43 % til et gennemsnitligt tab på 26,1 mio. hektar om året sammenlignet med 18,3 mio. hektar om året i perioden fra 2002-2013; er navnlig bekymret over tabet af primærskove, eftersom der i de tre seneste år med tilgængelige data (2016, 2017 og 2018) er registreret de højeste tabsprocenter i dette århundrede, idet skovrydningen alene i den brasilianske del af Amazonas er steget med 88 % i juni 2019 sammenlignet med juni 2018; påpeger, at ødelæggelse og forringelse af naturskove ikke kun foregår i tropiske områder, men overalt i verden, herunder i Unionen og i dets umiddelbare nabolande;

4. 2 , hvor satellitbilleder ikke påviser menneskelig indblanding) blev reduceret med 7 % mellem 2000 og 2013 beklager, at det nuværende globale skovareal kun ligger på omkring 68 % af de beregnede førindustrielle niveauer, og at skovdækningen blev reduceret med 290 mio. hektarer på grund af landrydning og træproduktion mellem 1990 og 2015, og at de uberørte skove (landarealer på mere end 500 km, hvor satellitbilleder ikke påviser menneskelig indblanding) blev reduceret med 7 % mellem 2000 og 2013 ( 27 )

5. noterer sig også, at ændringer i og ødelæggelse af levesteder, som indskrænker de naturlige skovområder, har alvorlige konsekvenser for menneskers og dyrs sundhed på globalt plan og griber ind i biodiversiteten, navnlig i kraft af den øgede forekomst af zoonoser (der har forårsaget 50 pandemier i de seneste 30 år), senest covid-19-pandemien;

6. bemærker med bekymring, at forskningen efter det tragiske covid-19-udbrud stadig bekræfter en bekymrende forbindelse mellem zoonotiske sygdomme og skovrydning, klimaændringer og tab af biodiversitet;

7. fremhæver, at primærskove er uerstattelige, og at tabet af primærskove ikke kan opvejes af nogen ny skovbaseret tilgang; bemærker, at standsning af skovrydning og skovforringelse kombineret med beskyttelse af eksisterende skove, bæredygtig genopretning, skovrejsning og genplantning af skov på en sådan måde, at skovenes kapacitet til CO 2 -lagring og beskyttelse af biodiversitet maksimeres, kan sikre eksistensgrundlag, øge den lokale befolknings indtægter og skabe muligheder for økonomisk udvikling; understreger i denne forbindelse betydningen af at fremme agroøkologi og bæredygtig landbrugsproduktion på globalt, nationalt, regionalt og lokalt plan, forhindre ubæredygtig arealanvendelse og forvaltningspraksis, håndtere naturlige forstyrrelser og afbøde klimaændringer;

8. understreger, at eksistensen af store skovområder bidrager til at forhindre ørkendannelse i kontinentale områder; foreslår, at der i høj grad også fokuseres på beskyttelsen af skove som en vandkilde inden for udviklings- og handelspolitikker; fremhæver f.eks., at helt op til 40 % af den samlede nedbør i det etiopiske højland — den vigtigste kilde til Nilen — stammer fra vand, der genbruges fra skove i Congobækkenet, og at standsning af skovrydningen i denne region også er relevant for krisen vedrørende klimaflygtninge;

9. understreger, at årsagerne til skovrydning rækker ud over skovsektoren i sig selv og vedrører en lang række spørgsmål såsom jordbesiddelse, svag forvaltningspraksis og lovhåndhævelse, beskyttelse af oprindelige folks rettigheder, klimaændringer, demokrati, menneskerettigheder og politisk frihed, niveauet for vareforbrug, stor afhængighed af import af foder, landbrugspolitikker samt mangel på offentlige politikker, der fremmer og skaber incitamenter til bæredygtigt og lovligt producerede råvarer, der stammer fra bæredygtige og lovlige kilder; minder om, at kvinder fra oprindelige folk og kvindelige landbrugere spiller en central rolle i beskyttelsen af skovøkosystemer; opfordrer Kommissionen til at intensivere sine bestræbelser på at håndtere skovrydning på en holistisk måde ved hjælp af sammenhængende og juridisk bindende politiske rammer, samtidig med at beskyttelsen af økosystemer sikres; mener, at ligestilling mellem kønnene inden for skovbrugsuddannelse er et centralt punkt i en bæredygtig forvaltning af skovene, som bør afspejles i Unionens politikker;

10. noterer sig, at skovrydning i mange lande skyldes mangel på relevante politikker (som f.eks. arealplanlægning), uklare regler for besiddelse af og rettigheder til jord, dårlig forvaltningspraksis og manglende lovhåndhævelse, ulovlige aktiviteter og manglende investeringer i bæredygtig skovforvaltning;

11. 2 -aftryk i verden på grund af sojaimport fra Brasilien — 13,8 % større end Kina, der er den største importør af soja i verden; bemærker, at Unionens store CO 2 -aftryk på dette område skyldes andelen af emissioner fra indlejret skovrydning bemærker, at Europa-Parlamentet siden december 2015 har vedtaget 40 indsigelser mod importen af genmodificerede fødevarer og foderprodukter, hvoraf 11 var rettet mod importen af genmodificeret soja; minder om, at en af grundene til at gøre indsigelse mod denne import var skovrydningen knyttet til dyrkningen i lande som f.eks. Brasilien og Argentina, hvor soja nærmest udelukkende er genmodificeret med henblik på brug sammen med pesticider; bemærker, at en nylig fagfællebedømt videnskabelig undersøgelse foretaget af forskere i hele Unionen har vist, at Unionen har det største CO-aftryk i verden på grund af sojaimport fra Brasilien — 13,8 % større end Kina, der er den største importør af soja i verden; bemærker, at Unionens store CO-aftryk på dette område skyldes andelen af emissioner fra indlejret skovrydning ( 28 ) ; bemærker endvidere, at soja ifølge Kommissionen historisk set har været Unionens primære bidrag til global skovrydning og relaterede emissioner, idet den har stået for næsten halvdelen af den skovrydning, der er indlejret i al import til Unionen ( 29 )

12. henleder opmærksomheden på, at produktionen af genmodificerede organismer er en vigtig drivkraft bag skovrydning, navnlig i Brasilien og Argentina, og mener, at importen af genmodificerede organismer til Unionen bør bringes til ophør; minder om, at kødforbruget, selv inden for EU, bidrager til skovrydning uden for Unionen ved at øge efterspørgslen efter billigt genmodificeret dyrefoder, navnlig import af genmodificerede sojabønner;

13. noterer sig, at omlægning af enge og landbrugsjord, som oprindeligt blev brugt til fødevare- og foderproduktion, til produktion af biomassebrændsler (indirekte ændringer i arealanvendelsen) også kan påvirke skove negativt;

Frivillig tredjepartscertificering og -mærkning

14. glæder sig over, at erhvervslivet i stigende grad er opmærksomt på problemet med global skovrydning, skovforringelse og ødelæggelse af økosystemer, behovet for corporate action og de dertil hørende forpligtelser, og i stigende grad opfordrer til gennemsigtige, konsekvente, ensartede og solide krav, som kan håndhæves, til bæredygtige forsyningskæder, herunder en reduceret efterspørgsel efter råvarer, der udgør en risiko for skovene; bemærker, at visse virksomheder har taget New York-erklæringen om skove fra 2014 til sig og har truffet foranstaltninger til tackling af skovrydning, men at disse desværre ofte ikke er ambitiøse nok, kun dækker dele af forsyningskæden og ikke er udformet til at håndtere mange indbyrdes forbundne drivkræfter bag skovrydning ( 30 ) , hvorfor de ikke lever op til deres påstande om bæredygtighed og de bebudede tilsagn; understreger i denne forbindelse, at virksomhedernes frivillige forpligtelser til bekæmpelse af skovrydning endnu ikke har været tilstrækkelige til at standse den globale skovrydning;

15. påpeger, at tredjepartscertificeringsordninger har spillet en vigtig rolle med hensyn til at bringe erhvervslivet og civilsamfundet sammen for at udvikle en fælles forståelse af problemet med skovrydning; bemærker imidlertid, at frivillige tredjepartscertificeringsordninger ganske vist har bidraget til at udvikle god praksis, men at disse ordninger ikke i sig selv kan standse og vende den globale skovrydning og forringelsen af økosystemet og kun bør supplere bindende foranstaltninger; bemærker, at en frivillig tredjepartscertificering kan være et supplerende redskab til vurdering og afbødning af risici for skovrydning, når den udformes og gennemføres fuldt ud i overensstemmelse med de veldefinerede, målbare og ambitiøse bæredygtighedskriterier, den bygger på, certificerings- og akkrediteringsprocessens robusthed, uafhængig overvågning og uafhængige efterlevelsesordninger, muligheder for at overvåge forsyningskæden og forsvarlige krav om beskyttelse af primærskove og andre naturlige skove og fremme af bæredygtig skovforvaltning;

16. bemærker, at tredjepartscertificering og -mærkning alene ikke er effektive til at forhindre råvarer og produkter, som udgør en risiko for skove og økosystemer, i at få adgang til Unionens indre marked; understreger derfor, at tredjepartscertificering kun kan supplere, men ikke erstatte virksomheders grundige obligatoriske due diligence-procedurer, som også sikrer deres sociale og miljømæssige ansvar i henhold til princippet om, at »forureneren betaler«, som er fastsat i artikel 191 i TEUF;

17. er bekymret for, at de mange forskellige certificeringsordninger og mærkninger forvirrer forbrugerne og hæmmer deres muligheder for at træffe et informeret valg; understreger i denne forbindelse, at det bør overvejes at harmonisere oplysningspligten;

18. understreger, at en politisk foranstaltning, der udelukkende afhænger af forbrugernes valg, uretmæssigt overfører ansvaret for at købe skovrydningsfri produkter til forbrugerne, hvilket ikke er tilstrækkeligt effektivt til at mainstreame en mere bæredygtig produktion; mener, at forbrugeroplysninger om skovrydningsfri produkter kan være et effektivt redskab som supplement til den retlige ramme om due diligence og til at arbejde med efterspørgselssiden på området; opfordrer indtrængende Kommissionen til at integrere skovrydningsspørgsmål yderligere i EU-miljømærket, grønne offentlige udbud og andre initiativer i forbindelse med den cirkulære økonomi som led i et omfattende sæt af foranstaltninger og initiativer til at sikre skovrydningsfri forsyningskæder; opfordrer endvidere Kommissionen til at medtage risikoen for skovrydning og forringelse af økosystemerne blandt kriterierne for grønne anprisninger i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF ( 31 ) og til at indføre en EU-forhåndsgodkendelsesordning for at tillade brugen af grønne anprisninger;

19. bemærker, at der indtil videre ikke findes nogen regler, der forbyder markedsføring på EU-markedet af produkter, der har bidraget til ødelæggelsen af skove; bemærker, at selv tømmer, der er fældet lovligt i overensstemmelse med oprindelseslandets lovgivning, kan bidrage til skovrydning og stadig kan få fri adgang til EU-markedet; bemærker derfor, at forbrugere af mange råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer i Unionen, ikke har nogen garanti for, at disse produkter ikke har bidraget til skovrydning, og at forbrugerne derfor uden skyld, ufrivilligt og uden at vide det bidrager til skovrydning;

20. bemærker, at kriterierne for, hvad der udgør »skovrydningsfrie« råvarer eller produkter, som ligger til grund for certificeringsordninger, ikke altid har været omfattende nok, idet de undertiden kun dækker nogle af de relevante ingredienser i et produkt, kun dele af et produkts livscyklus eller benytter en utilstrækkelig definition af »skovrydningsfri«, hvilket kan føre til, at virksomheder udvælger de mindst krævende mærker og udvander ambitionerne for certificering i almindelighed;

Obligatoriske regler baseret på due diligence

21. glæder sig i denne forbindelse over et stort antal virksomheders opfordringer til at indføre EU-regler for obligatorisk due diligence i forsyningskæderne for råvarer, der udgør en risiko for skove;

22. minder om sin beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt og om sit krav om, at Kommissionen hurtigst muligt forelægger et forslag til en EU-ramme baseret på due diligence for at sikre bæredygtige og skovrydningsfrie forsyningskæder for produkter, der markedsføres i EU, med særlig fokus på tackling af hovedårsagerne til importeret skovrydning, og i stedet tilskynder til import, der ikke medfører skovrydning i udlandet, idet der tages hensyn til den økonomiske betydning af råvareeksporten for udviklingslandene, navnlig for smålandbrugere, og til tilbagemeldinger fra alle interessenter, navnlig SMV'er;

23. minder om, at Kommissionen i sin meddelelse fra 2008 om skovrydning satte et mål om at standse det globale tab af skovdække senest i 2030 og mindske bruttorydningen af tropisk skov med mindst 50 % senest i 2020, selv om den samtidig advarer om, at det andet mål næsten med sikkerhed ikke vil blive nået;

24. glæder sig over Kommissionens hensigt om at tackle den globale skovrydning og skovforringelse, men anmoder om en mere ambitiøs politisk tilgang; opfordrer Kommissionen til at forelægge et forslag — ledsaget af en konsekvensanalyse — til en EU-retlig ramme baseret på obligatorisk due diligence, rapportering, offentliggørelse og krav vedrørende tredjeparts bidrag samt erstatningsansvar og sanktioner i tilfælde af misligholdelse af forpligtelser for alle virksomheder, der for første gang bringer råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer, og produkter, der er afledt af disse råvarer, i omsætning på EU-markedet, samt adgang til domstolsprøvelse og klagemuligheder for ofre for overtrædelser af disse forpligtelser; mener, at der bør indføres sporbarhedsforpligtelser for forhandlere på EU-markedet, navnlig med hensyn til identificeringen af oprindelsen af råvarerne og de produkter, der er afledt heraf, på det tidspunkt, hvor de bringes i omsætning på Unionens indre marked, for at sikre bæredygtige og skovrydningsfri værdikæder som fastsat i bilaget til denne beslutning; understreger, at den samme retlige ramme også bør gælde for alle finansielle institutioner, som har tilladelse til at operere i EU, og som leverer penge til virksomheder, der høster, udvinder, fremstiller, forarbejder eller forhandler råvarer og afledte produkter, som udgør en risiko for skove og økosystemer;

25. mener, at Unionen er nødt til at sikre, at det kun fremmer globale forsyningskæder og finansielle strømme, som er bæredygtige og skovrydningsfri og ikke fører til krænkelser af menneskerettighederne; er overbevist om, at obligatoriske bæredygtighedsregler på et stort marked såsom Unionens har potentiale til at styre den globale produktionspraksis i retning af større bæredygtighed;

26. påpeger, at fastlæggelsen af, hvilke råvarer der udgør en risiko for skove og økosystemer, og som skal være omfattet af denne EU-retlige ramme, bør ske på grundlag af en objektiv, gennemsigtig og videnskabeligt baseret vurdering af, om disse råvarer er forbundet med ødelæggelse og forringelse af skove og økosystemer med stort kulstoflager og stor biodiversitet, og deres indvirkning på oprindelige folks rettigheder og menneskerettigheder generelt;

27. understreger, at en sådan EU-retlig ramme ikke kun bør sikre lovligheden af høst, fremstilling, udvinding og forarbejdning i oprindelseslandet af råvarer og afledte produkter, som udgør en risiko for skove og økosystemer, men også bæredygtigheden af denne høst, fremstilling, udvinding og forarbejdning;

28. understreger, at adskillige undersøgelser ( 32 ) viser, at en retlig ramme, der forhindrer, at produkter med forbindelse til skovrydning bringes i omsætning på Unionens indre marked, ikke vil få nogen indvirkning på mængden af og prisen på de råvarer, som sælges i EU, og som er omfattet af bilaget til denne beslutning, og at virksomhedernes ekstra udgifter til at gennemføre disse retlige forpligtelser er minimale;

29. fremhæver bidraget fra ikkestatslige organisationer, miljøaktivister, industrisammenslutninger og whistleblowere til bekæmpelse af ulovlig skovhugst, der resulterer i skovrydning, tab af biodiversitet og øgede drivshusgasemissioner;

30. bemærker, at en sådan EU-retlig ramme også bør udvides til at omfatte andre økosystemer, der ikke er skovarealer, f.eks. hav- og kystøkosystemer, vådområder, tørvemoser og savanner, men som også har et stort kulstoflager og en stor biodiversitet, for at undgå, at presset overføres til disse steder;

31. mener, at disse forpligtelser bør gælde for alle aktører, der bringer råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer (FERC), i omsætning på EU-markedet, uanset deres størrelse eller registreringssted, efter at en omhyggelig undersøgelse har konkluderet, at dette er funktionelt og anvendeligt for alle aktører på markedet, herunder SMV'er; anerkender, at de foranstaltninger, der følger af aktørens risikovurdering, skal stå i et rimeligt forhold til omfanget af de risici, der er forbundet med den pågældende råvare, men mener, at det på et opsplittet slutmarked er afgørende at medtage såvel mindre som større virksomheder for at sikre større virkning og større tillid blandt forbrugerne; understreger, at den lovgivningsmæssige ramme ikke må medføre urimelige byrder for små og mellemstore producenter, herunder smålandbrugere, eller forhindre deres adgang til markeder og international handel på grund af manglende kapacitet; understreger derfor behovet for en koordineret støttemekanisme for SMV'er på EU-plan for at sikre deres forståelse, beredskab og evne til at producere i henhold til miljø- og menneskerettighedskravene;

32. understreger, at mange EU-virksomheder i forsyningskæden er SMV'er, og opfordrer derfor til en effektiv SMV-venlig gennemførelse, der begrænser virksomhedernes administrative byrder til et uundgåeligt minimum; mener, at der bør indføres et hurtigt varslingssystem for at advare virksomheder, når de importerer fra områder, hvor der er risiko for skovrydning;

33. mener, at EU-dækkende obligatoriske due diligence-krav vil give virksomheder fordele ved at skabe lige konkurrencevilkår, idet konkurrenter vil skulle overholde de samme standarder, og vil garantere retssikkerhed i modsætning til et kludetæppe af forskellige foranstaltninger på nationalt plan;

34. minder om resultaterne af undersøgelsen af due diligence-kravene gennem forsyningskæden, som Kommissionens Generaldirektorat for Retlige Anliggender og Forbrugere havde bestilt, og som viser, at et flertal af de virksomheder, der har besvaret undersøgelsen, er enige i, at obligatorisk due diligence vil have en positiv indvirkning på menneskerettighederne og miljøet;

35. understreger, at digitalisering og nye teknologiske værktøjer skaber mulighed for at tilbyde hidtil usete løsninger til virksomhederne med henblik på at identificere, forebygge, afbøde og redegøre for virkningerne for menneskerettighederne og miljøet;

36. mener, at en fremtidig retlig ramme om varer, der indebærer en risiko for skovene, bør være baseret på erfaringer fra FLEGT-handlingsplanen, EU-tømmerforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/821 ( 33 ) (»forordningen om konfliktmineraler«), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU ( 34 ) (»direktivet om ikkefinansiel rapportering«), lovgivningen om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) samt andre EU-initiativer til regulering af forsyningskæder;

37. glæder sig over den igangværende revision af direktivet om ikkefinansiel rapportering og opfordrer Kommissionen til at øge kvaliteten og omfanget af ikkefinansielle oplysninger, navnlig finansielle institutioners rapportering om miljøaspekter, og til at fremme integreringen af skovrelevante overvejelser i virksomhedernes sociale ansvar;

EU-tømmerforordningen og frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler

38. er overbevist om, at EU-tømmerforordningen, navnlig dens due diligence-krav, er en god model at bygge videre på i forbindelse med udarbejdelsen af en fremtidig EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning, men at den manglende gennemførelse, de begrænsede træprodukter, der er omfattet, og håndhævelsen af EU-tømmerforordningen betyder, at den ikke lever op til sin hensigt eller opfylder sit formål; mener derfor, at der kan drages erfaringer fra EU-tømmerforordningen for at sikre en bedre gennemførelse og håndhævelse af en fremtidig EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning; minder om, at lovligheden af skovhugst og handel med skovprodukter i øjeblikket er omfattet af EU-tømmerforordningen, og understreger derfor, at dobbeltregulering i den fremtidige EU-retlige ramme bør undgås, og at foranstaltninger, der regulerer lovlig og ulovlig skovhugst og handel med skovprodukter, bør harmoniseres;

39. opfordrer Kommissionen til at vurdere den mulige medtagelse af råvarer, der er omfattet af EU-tømmerforordningen, i anvendelsesområdet for forslaget om en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning, idet der tages hensyn til den kommende kvalitetskontrol af EU-tømmerforordningen, og idet det sikres, at målene i FLEGT-handlingsplanen forfølges; mener, at Kommissionen i den forbindelse også bør vurdere de potentielle konsekvenser for de nuværende frivillige partnerskabsaftaler, og at der bør sørges for tæt involvering af de tømmerproducerende EU-lande i denne henseende;

40. glæder sig over de gode resultater, som samarbejdet med tredjelande inden for rammerne af EU's FLEGT-handlingsplan og de frivillige partnerskabsaftaler har vist med hensyn til at imødegå problemet med ulovlig skovhugst på udbudssiden, og understreger, at dette arbejde bør intensiveres, navnlig med hensyn til overvågning og kontrol, men også med hensyn til at tilbyde kapacitetsopbygning; understreger, at de frivillige partnerskabsaftaler udgør en meget effektiv ramme for etablering af gode partnerskaber med disse lande, og at nye frivillige partnerskabsaftaler med yderligere partnere bør fremmes; opfordrer Unionen til at forhøje finansieringen til FLEGT;

41. opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre en fuldstændig gennemførelse af EU's FLEGT-arbejdsplan for 2018-2022;

42. glæder sig over Kommissionens kommende kvalitetskontrol af FLEGT-forordningen og af EU-tømmerforordningen som en lejlighed til at styrke håndhævelsen af dem og yderligere forbedre gennemførelsen af dem samt til at udvide deres anvendelsesområde til at omfatte f.eks. tryksager, trævarer og konflikttømmer og styrke civilsamfundets rolle;

43. gentager sit krav om, at import af tømmer og træprodukter bør kontrolleres grundigere ved EU-grænserne med henblik på at sikre, at de importerede produkter rent faktisk er i overensstemmelse med kriterierne for indførsel i Unionen; opfordrer til en rettidig og effektiv gennemførelse af EU-toldkodeksen og en styrkelse af de nationale toldmyndigheders kapacitet til at sikre en bedre harmonisering og gennemførelse af den; understreger, at Kommissionen skal sikre, at toldkontrol i hele Unionen følger de samme standarder i form af en direkte, fælles toldkontrolmekanisme i koordination med medlemsstaterne og under fuld overholdelse af nærhedsprincippet;

44. mener, at handelsbaserede partnerskabsaftaler med store producentlande af varer, som indebærer risiko for skove og økosystemer, kan være nyttige med henblik på at tackle drivkræfterne bag skovrydning på udbudssiden, og bemærker, at FLEGT-modellen med frivillige partnerskabsaftaler er én mulighed;

45. mener, at forslaget bør sikre, at der er retssikkerhed for alle relevante interessenter i alle nye EU-dækkende foranstaltninger og rammer vedrørende den nuværende brug af frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler og licenser for at sikre, at der er interesse i at investere i eksport af skovrydningsfri varer til EU; tilskynder desuden Kommissionen til at etablere handelsbaserede partnerskabsaftaler med store producentlande af landbrugsråvarer med henblik på at tackle drivkræfterne bag skovrydning på udbudssiden;

Handel og internationalt samarbejde

46. understreger, at handels- og investeringspolitikken skal revideres med henblik på at tackle den globale skovrydning på en mere effektiv måde og ved at skabe lige konkurrencevilkår på globalt plan og tage højde for forbindelsen mellem handelsaftaler og global biodiversitet og skovøkosystemer;

47. gentager, at Unionens handels- og investeringspolitik, herunder frihandelsaftalen med Mercosur, bør omfatte bindende kapitler om bæredygtig udvikling, som kan håndhæves, og som fuldt ud respekterer de internationale forpligtelser, navnlig Parisaftalen og 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, er i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens (WTO's) regler og overholder menneskerettighederne; opfordrer Kommissionen til at sikre, at alle fremtidige handels- og investeringsaftaler indeholder juridisk bindende bestemmelser, der kan håndhæves, herunder bestemmelser om ulovlig skovhugst og bekæmpelse af korruption, for at forhindre skovrydning og skovforringelse samt ødelæggelse og forringelse af økosystemer;

48. anbefaler i forbindelse med princippet om ikke at gøre skade — som fremhævet i meddelelsen om den europæiske grønne pagt — at Kommissionen foretager en bedre og regelmæssig vurdering af eksisterende handels- og investeringsaftalers indvirkning på skovrydning, forringelse af skove og økosystemer, land grabbing og menneskerettigheder og sikrer, at der indgår mere ambitiøse bindende bestemmelser, der kan håndhæves, om beskyttelse af skove og økosystemer, biodiversitet, ophør af land grabbing og bæredygtigt skovbrug i kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i alle frihandelsaftaler og investeringsaftaler;

49. påpeger, at det gælder om at undgå prisdumping og sikre en bæredygtig anvendelse af træ, forhindre udbredt indgåelse af bilaterale aftaler, der er baseret på dumping af tømmerpriser, og undgå at fremkalde yderligere skovhugst, og at det følgelig er nødvendigt at overveje modforholdsregler, bl.a. i form af en fælles auktionsordning for tømmer, således at det bliver muligt at spore, hvor materialer kommer fra, og indregne omkostningerne for klimaet, biodiversiteten og menneskerettighederne i prisen;

50. mener, at handel og internationalt samarbejde er vigtige redskaber til at konsolidere højere standarder for bæredygtighed, navnlig for så vidt angår sektorer, der har tilknytning til skove og de heraf afledte værdikæder; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke samarbejdet med tredjelande gennem teknisk bistand, udveksling af oplysninger og god praksis med hensyn til fredning, bevarelse og bæredygtig udnyttelse af skovene, med særligt fokus på forbindelsen mellem organiseret kriminalitet og råvarer forbundet med skovrydning, og til at fremme og lette videnskabeligt og akademisk samarbejde med tredjelande samt forskningsprogrammer til fremme af viden og innovation om biodiversitet, »miljøvenlig virksomhed« og den cirkulære økonomi; understreger betydningen af at tage hensyn til foranstaltningernes virkninger på beskæftigelsen og væksten i de mindst udviklede lande (LDC-landene), som er afhængige af fremstillingen af varer, som indebærer risiko for skove og økosystemer; opfordrer Unionen til at støtte og samarbejde med tredjelandes regeringer og civilsamfund i arbejdet mod skovrydning, navnlig via GSP+-ordningen; opfordrer Kommissionen til at vurdere, om der bør udvikles et særligt instrument for handelsrelateret bistand for at lette handelen i forbindelse med afbødning af de risici, der er forbundet med fremstilling af varer, som indebærer risiko for skove og økosystemer;

51. anmoder Kommissionen om at lade de foranstaltninger, der skal vedtages, indeholde en omfattende og differentieret tilgang til skovrydning, hvor der tages hensyn til de mange dimensioner heraf og til forbindelserne både med etableringen af bæredygtige projekter og med kampen mod kriminelle økonomier; opfordrer med henblik herpå til en dialog med tredjelande for i hvert enkelt tilfælde at analysere de væsentligste årsager til tab af skovdække og relevansen af de foranstaltninger, der skal gennemføres;

52. understreger, at bestemmelser om offentlige udbud i frihandelsaftaler i forbindelse med tildeling af kontrakter bør tage hensyn til sociale og miljømæssige kriterier og kriterier for virksomheders ansvar;

53. insisterer på, at obligatoriske krav på EU-plan skal suppleres med øget og forstærket globalt samarbejde, styrket global miljøforvaltning og samarbejde med tredjelande gennem teknisk bistand, udveksling af oplysninger og god praksis vedrørende bevarelse, beskyttelse og bæredygtig udnyttelse af skove og særligt anerkende bæredygtighedsinitiativer, der udføres af den private sektor; mener, at dette skal ske ved at øge bestræbelserne i centrale internationale fora, herunder i WTO og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), på at indføre foranstaltninger for at standse skovrydning og skovforringelse, for at genetablere skove og for at undgå den omvendte virkning med omdirigering af uønskede forsyningskæder, der er præget af skovrydning, til andre regioner i verden;

54. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til gennem handel og internationalt samarbejde at tilskynde til de nødvendige investeringer med henblik på at konsolidere højere standarder for bæredygtighed i skovbrugssektorerne og deres værdikæder, fremme den cirkulære bioøkonomi, grøn turisme, vedvarende energi, intelligent landbrug og andre relevante områder, også i tredjelande;

55. mener, at forslaget bør sikre, at der er retssikkerhed for alle relevante interessenter i alle nye EU-dækkende foranstaltninger og rammer vedrørende den nuværende brug af frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler og licenser for at sikre, at der er interesse i at investere i eksport af skovrydningsfri varer til EU; tilskynder desuden Kommissionen til at etablere handelsbaserede partnerskabsaftaler med store producentlande af landbrugsråvarer med henblik på at tackle drivkræfterne bag skovrydning på udbudssiden;

56. bemærker, at det er vigtigt at sikre, at skovrydning indgår i de politiske dialoger på landeniveau, og at hjælpe partnerlandene med at udvikle og gennemføre nationale rammer for skovbrug og bæredygtigt skovbrug; understreger, at de pågældende nationale rammer skal afspejle både nationale behov og globale forpligtelser; fremhæver behovet for at indføre mekanismer, der skaber incitamenter for smålandbrugere til at bevare og forbedre økosystemet og produkterne fra bæredygtigt skovbrug og landbrug;

57. mener, at en stærk indsats inden for Unionens indre marked skal gå hånd i hånd med en stærk indsats på internationalt plan; mener, at de nationale vejledende programmer under EU's optræden udadtil derfor bør omfatte bestemmelser, der kan hjælpe de virksomheder og smålandbrugere i tredjelande, der samarbejder med erhvervsdrivende, der bringer råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer, i omsætning på Unionens indre marked, med at udøve deres aktiviteter uden at skade skove og økosystemer;

58. er overbevist om, at den forordning, der foreslås i bilaget til denne beslutning, bør være — og kan blive — udformet på en sådan måde, så den er i overensstemmelse med WTO's regler, og at den bør ledsages af handelsbaserede partnerskabsaftaler med store producentlande af landbrugsråvarer med henblik på at tackle årsager til skovrydning på udbudssiden;

59. foreslår, at Kommissionen — når den forhandler nationale vejledende programmer med tredjelande — bør prioritere bestemmelser, der kan hjælpe de virksomheder og smålandbrugere i tredjelande, der samarbejder med erhvervsdrivende, der bringer råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer, i omsætning på Unionens indre marked, med at udøve deres aktiviteter uden at skade skove, økosystemer eller menneskerettighederne;

60. påpeger, at en styrkelse af Unionens retlige ramme om skovrydning kan få betydelig indvirkning på jordpriserne i tredjelande, og at skæringsdatoen ikke bør fastsættes efter Kommissionens offentliggørelse af det forslag, der beskrives i bilaget til denne beslutning, for at hindre enhver form for spekulation;

Skovrydning og menneskerettigheder

61. understreger, at en ændring af den retlige ramme med henblik på at lovliggøre anvendelsen af bestemte områder og ændre jordbesiddelsesrettighederne ikke fjerner de negative virkninger på menneskerettighederne og miljøet, som gennemførelsen af denne ændring vil medføre; understreger derfor, at due diligence-kriterier skal indeholde andre elementer ud over foranstaltningernes lovlighed;

62. bemærker, at produktionen af råvarer, der udgør en risiko for skove og økosystemer, ikke bare har en negativ indvirkning på lokalsamfundene på grund af den direkte skovrydning, forringelsen af økosystemer og land grabbing, men også gennem water grabbing, der kan påvirke skove og andre økosystemer;

63. understreger, at lokalsamfund, oprindelige folk samt jord- og miljøforkæmpere ofte går forrest i kampen for at bevare økosystemer; bemærker, at konflikter om anvendelse af jord og ressourcer i nogle regioner er den vigtigste årsag til vold mod oprindelige folk ( 35 ) , og er bekymret over, at forringelse og ødelæggelse af skove og andre værdifulde økosystemer ofte går hånd i hånd med menneskerettighedskrænkelser eller følger heraf; fordømmer enhver form for straf, chikane og forfølgelse for deltagelse i aktiviteter, der har til formål at beskytte miljøet; opfordrer derfor indtrængende til, at der i den fremtidige EU-retlige ramme medtages beskyttelse af menneskerettighederne, navnlig jordbesiddelses-, jord- og arbejdstagerrettigheder, med særlig vægt på oprindelige folks og lokalsamfunds rettigheder; opfordrer Kommissionen til at tilskynde til, at retlige reformprocesser i producentlande gennemføres med en effektiv og meningsfuld inddragelse af alle interessenter, herunder civilsamfundet, oprindelige folk og lokalsamfundene; opfordrer Unionen og medlemsstaterne til på FN's næste generalforsamling at støtte den globale anerkendelse af retten til et sundt miljø;

64. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at oprette en EU-mekanisme til hurtig reaktion for at støtte miljø- og skovforkæmpere i Unionen og på verdensplan;

65. understreger, at effektiv adgang til domstolsprøvelse og retsmidler for ofre for virksomheders menneskerettighedskrænkelser og miljøskader skal være en del af en sådan retlig ramme;

66. understreger, at Unionen — ud over at fastlægge en EU-retlig ramme for råvarer, der bidrager til skovrydning — på en mere beslutsom måde skal tackle spørgsmålet om gennemførelse af menneskerettigheder, miljøansvar og retsstatsprincippet som horisontale aspekter over for de berørte lande og andre vigtige importlande;

67. understreger, at en sådan retlig ramme skal udformes i overensstemmelse med Unionens internationale forpligtelser over for staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og tages i betragtning i forbindelse med den fremtidige post-Cotonouaftales ambitioner;

68. minder om vigtigheden af, at FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder overholdes; støtter de igangværende forhandlinger om at oprette et bindende FN-instrument for transnationale selskaber og andre erhvervsvirksomheder vedrørende menneskerettigheder og understreger betydningen af Unionens aktive deltagelse i denne proces;

EU-foranstaltninger og politikkohærens

69. understreger, at indvirkningen af EU-forbruget af råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer, skal tackles på passende vis i forbindelse med enhver opfølgning, ethvert regulerende eller ikke-regulerende indgreb, ethvert tiltag og enhver foranstaltning under EU's biodiversitetsstrategi for 2030, jord til bord-strategien samt forordningen om strategiske planer under den fælles landbrugspolitik, herunder medlemsstaternes nationale strategiske planer;

70. understreger betydningen af at fremme bæredygtig kost ved at øge forbrugernes bevidsthed om betydningen af forbrugsmønstre og levere information om kost, der er bedre for det menneskelige helbred og har et mindre miljøaftryk; finder det nødvendigt at indføje effektive foranstaltninger, der tjener til at øge støtten til agroøkologisk praksis og reducere fødevarespildet i hele forsyningskæden; understreger, at det er vigtigt at planlægge målrettede kampagner til oplysning af forbrugerne for at skærpe deres forståelse af forbrugsmønstres indvirkning på skovene, biodiversiteten og klimaet og at støtte og fremme fødevarevalg, der er centreret omkring plantebaserede produkter;

71. mener, at Unionen for at minimere CO 2 -aftrykket fra transport af import fra tredjelande og fremme bæredygtig lokal produktion og bæredygtige lokale arbejdspladser bør tilskynde til anvendelse af bæredygtigt lokalt produceret træ, høstede træprodukter eller skovbiomasse;

72. fremhæver nødvendigheden af at mindske afhængigheden af import af råvarer, som udgør en risiko for skove og økosystemer, ved at fremme lokalt produceret planteprotein, græsning på græsarealer og lovligt og bæredygtigt produceret foder, navnlig ved at gennemføre Unionens proteinstrategi;

73. støtter fremme af kvælstofbindende afgrøder/bælgplanter/proteinafgrøder som led i de nye strategiske planer under den fælles landbrugspolitik ved hjælp af bl.a. sædskifte, konditionalitet, økoordninger og landbrugs- og miljømæssige foranstaltninger, nye sektorspecifikke interventioner og koblet støtte for at øge Unionens selvforsyning med proteinafgrøder og samtidig bidrage til at nå målene for biodiversitets- og jord til bord-strategierne; noterer sig endvidere, at indtægter fra og rentabilitet af husdyrbrug bør gøres forenelige med de produktionsniveauer, der kan fastholdes ved græsning på græsarealer eller hjemmedyrkede foderafgrøder; efterlyser yderligere forskning i og fremme af innovative produktionssystemer og -metoder, der kan reducere eksterne input og omkostninger, f.eks. fodergræsbaserede græsningssystemer såsom vekselgræsning, selv om produktionsmængderne kan være lavere;

74. fremhæver betydningen af at udvikle en bæredygtig bioøkonomi, der giver bæredygtigt producerede produkter en høj økonomisk værdi;

75. understreger, at Unionens bioenergipolitik bør orientere sig mod strenge sociale og miljømæssige kriterier;

76. minder om, at Unionen håndterer risikoen for skovrydning ved hjælp af EU-tømmerforordningen, EU's FLEGT-handlingsplan, de frivillige partnerskabsaftaler til fremme af processer med mange interessenter i producentlandene og direktivet om vedvarende energi (RED II) ( 36 ) , som indeholder en række bestemmelser og kan tjene som et værdifuldt grundlag for at minimere risikoen for skovrydning og ulovlig skovhugst; bemærker, at RED II udvider forpligtelsen til at opfylde Unionens bæredygtighedskriterier fra biobrændstoffer til alle slutanvendelser af bioenergi, herunder opvarmning/køling og elektricitet, men at det, eftersom det kun omfatter råmaterialer, der anvendes til produktion af bioenergi, ikke på nuværende tidspunkt kan sikre, at ikke-energirelateret anvendelse af råvarer med forbindelse til skovrydning eller omlægning af økosystemer som biobrændstof ikke er tilladt;

77. understreger, at de metoder, der anvendes til at nå de mål, der er fastsat i pakken om ren energi til alle europæere, ikke må føre til skovrydning og skovforringelse i andre dele af verden; opfordrer derfor Kommissionen til inden 2021 at revidere de relevante aspekter af den rapport, der er knyttet som bilag til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/807 ( 37 ) , og, hvor det er relevant, hurtigst muligt — og under alle omstændigheder inden 2023 — at revidere den forordning på grundlag af den videnskabelige viden og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet; anmoder Kommissionen om hurtigst muligt og senest i 2030 at genoverveje oplysningerne om soja og udfase biobrændstoffer med høj risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen (ILUC);

78. mener, at en storstilet anvendelse af biobrændstoffer i Unionen skal være ledsaget af tilstrækkelige bæredygtighedskriterier for at undgå direkte og indirekte ændringer i arealanvendelsen (ILUC), herunder skovrydning; bemærker endvidere, at de nuværende kriterier ikke tager tilstrækkeligt hensyn til, at fossile råstoffer anvendes til produktion af biobrændstoffer; opfordrer derfor til, at der foretages overvågning og evaluering af virkningen af det reviderede direktiv om vedvarende energi under den igangværende gennemførelse, herunder effektiviteten af bæredygtighedskriterierne for bioenergi; noterer sig, at lokale forsyningskæder af råstoffer er af stor betydning for at opnå bæredygtighed på lang sigt;

79. mener, at meget gamle skove og primærskove bør betragtes og beskyttes som globale fællesgoder, og at deres økosystemer bør have juridisk status;

Kommunikation og bevidstgørelse

80. understreger, at det er vigtigt at sikre forbruget af produkter fra skovrydningsfri forsyningskæder i Unionen og løbende at vurdere virkningerne af EU-forbruget af sådanne produkter; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udarbejde oplysnings- og bevidstgørelseskampagner om de importerede råvarer og produkter og deres indvirkning på verdens skove og biodiversitetsrelaterede økosystemer samt de socioøkonomiske konsekvenser af skovrydning og ødelæggelse af økosystemer og skovrelaterede forbrydelser i Unionen og i tredjelande;

81. påpeger, at Kommissionen bør overveje muligheden for at stille forslag om, at primærskove udpeges som UNESCO-kulturarvslokaliteter, for at bidrage til at beskytte disse skove mod skovrydning og øge chancen for at skabe offentlig opmærksomhed omkring beskyttelsen af disse skove; mener, at det bør undersøges, om der er andre retlige muligheder for at nå disse mål, hvis ovennævnte ikke er muligt;

Definitioner, skovdata og overvågning

82. noterer sig, at den nuværende definition af »skov«, kategoriseringen af den og en række andre termer og principper knyttet til skovrydning baseret på bæredygtig skovforvaltning, som anvendes af relevante organer, f.eks. FAO, er rent tekniske og ikke i tilstrækkelig grad skelner imellem naturskov og skovplantager, hvor skovens økonomiske funktion langt overstiger dens øvrige funktioner, og understreger, at dette i sidste ende kan resultere i fordrejning af data om området og tilstanden af verdens skove; opfordrer relevante interessenter til at ensrette den anvendte terminologi i overensstemmelse med ordlyden i bilaget til forslag til beslutning, og understreger betydningen af denne præcisering af hensyn til effektiv anvendelse af relaterede instrumenter;

83. fremhæver navnlig behovet for uafhængig overvågning af produktion af og handel med råvarer, der er forbundet med skovrydning; opfordrer Kommissionen til at øge sin indsats på disse områder gennem Horisont Europa og til at støtte uafhængig overvågning i producentlandene samt udveksling af bedste praksis og indhøstede erfaringer mellem dem med henblik på at forbedre de metoder, der anvendes, og detaljeringsgraden af oplysningerne;

84. understreger, at der er et afgørende behov for at forbedre de mekanismer, der bidrager til at identificere kilden til eller oprindelsen af træmateriale, der bringes i omsætning på det indre marked;

85. bemærker, at en øget adgang til toldoplysninger om import til Unionen vil øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i de globale værdikæder; opfordrer Kommissionen til at etablere et toldsamarbejde inden for Unionen og samtidig udvide tolddatakravene, navnlig ved at inkludere eksportøren og producenten som obligatoriske tolddataelementer, hvorved gennemsigtigheden og sporbarheden i de globale værdikæder styrkes;

86. bemærker, at tilgængeligheden og nøjagtigheden af de data, der anvendes til at vurdere, hvornår jorden er blevet ryddet for skov/omlagt til anden anvendelse, skal være pålidelig for at sikre en effektiv gennemførelse;

87. opfordrer til, at Unionen videreudvikler forsknings- og overvågningsprogrammer som Copernicus, det europæiske jordobservationssystem og andre overvågningsprogrammer med henblik på at overvåge råvareforsyningskæden for at kunne identificere og på et tidligt tidspunkt advare om produkter, der har givet anledning til skovrydning eller miljøforringelse i produktionsfasen;

88. anmoder Kommissionen om at undersøge mulighederne for øget brug af Copernicus-satellitsystemet til overvågning af skove og forebyggelse af skovbrande og ødelæggelse af skovene, herunder overvågning og identifikation af årsagerne til brande og ødelæggelse af skovene, skovrydning og omlægning af økosystemer, lette adgangen for de relevante myndigheder i de enkelte medlemsstater og tilsikre en direkte kilde til åbne data for SMV'er og nystartede virksomheder;

89. bifalder etableringen af et skovobservatorium, som skal indsamle data og oplysninger om skovrydning i Europa og globalt, og opfordrer til, at dette observatorium etablerer en mekanisme til beskyttelse af skovforkæmpere;

90. slår til lyd for, at der oprettes varslingsmekanismer for tidlig varsling med henblik på at underrette offentlige myndigheder, virksomheder, herunder tredjepartsordninger, og forbrugere af råvarer med oprindelse i områder med risiko for økosystemændringer vedrørende tab og forringelse af skove og savanner og områder, hvor menneskerettighederne er blevet krænket, og til at bistå med at løse disse problemer ved at intensivere dialogen og dataudvekslingen med de respektive tredjelande;

91. opfordrer Kommissionen til at oprette en europæisk database, der skal indsamle oplysninger om igangværende og tidligere samarbejdsprojekter mellem Unionen og tredjelande samt bilaterale samarbejdsprojekter mellem medlemsstater og tredjelande for at vurdere deres virkning på verdens skove; understreger den rolle, som lokale og regionale myndigheder spiller i gennemførelsen af disse projekter;

Skovforvaltning, forskning og innovation

92. understreger nødvendigheden af at tage hensyn til forbindelserne mellem den skovbaserede sektor og andre sektorer og vigtigheden af digitalisering og investeringer i forskning og innovation med henblik på at overvåge skovrydning;

93. noterer sig, at skovbrugssektoren beskæftiger mindst 500 000 personer direkte ( 38 ) i Unionen og 13 mio. mennesker i hele verden ( 39 ) , og at disse arbejdspladser især findes i landdistrikterne;

94. noterer sig, at visse medlemsstaters politikker på EU-plan afspejler en ramme for skove og skovforvaltning, der kan være fragmenteret og usammenhængende, og at de derfor har behov for bedre og mere koordination for at fremme bæredygtighed;

95. opfordrer til, at regeringer, virksomheder, producenter og civilsamfundet samarbejder tættere om at vedtage politiske foranstaltninger og skabe de rammebetingelser, der er nødvendige for at støtte projekter i den private sektor;

96. understreger den vigtige rolle, som forskning og innovation spiller med hensyn til at fremme den bæredygtige skovforvaltnings og den skovbaserede sektors bidrag til at imødegå udfordringerne med skovrydning og bekæmpe klimaændringerne;

97. opfordrer til gensidig støtte i forbindelse med skadeforvoldende hændelser gennem forskning og udveksling med henblik på at finde foranstaltninger, der er tilpasset til de geografiske forhold, og som kan beskytte mod brande på store arealer eller angreb af skadegørere;

98. bifalder de foranstaltninger, der har til formål at tilpasse plantager til klimaændringerne; bifalder, at man i mange lande allerede anbefaler og følger den praksis at øge antallet af modstandsdygtige og naturligt hjemmehørende træarter i sunde og biologisk diversificerede skove;

99. understreger, at det er vigtigt at fremme uddannelse med hensyn til bæredygtig forvaltning af skove, plantager og skovlandbrug, herunder permanent vegetation, inden for Unionen og i tredjelande; mener, at disse faktorer er af afgørende betydning for at sikre biodiversitet samt indtjeningsmuligheder for skovbaserede lokalsamfund og landbrugere, der praktiserer skovlandbrug;

100. understreger vigtigheden af uddannelse og en kvalificeret og veluddannet arbejdsstyrke for at opnå en vellykket gennemførelse af en bæredygtig skovforvaltning i praksis; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre foranstaltninger og gøre brug af eksisterende partnerskaber for at lette udvekslingen af bedste praksis på dette område;

101. mener, at det er nødvendigt at styrke det verdensomspændende samarbejde for at sikre en bedre udveksling af viden og erfaringer med hensyn til at forbedre bæredygtigheden i forvaltningen af multifunktionelle skove;

102. opfordrer derfor Unionen til at udvikle internationale alliancer med tredjelande for at beskytte skovene ved at føre en sund politik, der sigter mod nul skovrydning, integreret arealanvendelse, gennemsigtighed med hensyn til jordbesiddelse og forebyggelse af omlægning af skov til landbrugsjord; slår i denne forbindelse til lyd for, at der sikres international finansiering inden for rammerne af de globale aftaler om beskyttelse af skovene i tæt samarbejde med europæiske regeringer og internationale aktører;

103. opfordrer til, at der udarbejdes koncepter for en bæredygtig fremtid for verdens skove, som forener økonomiske og økologiske interesser, da skovbestanden for mange lande udgør en vigtig ressource, som de ikke er indstillet på at give afkald på frivilligt;

104. opfordrer til en mere holistisk tilgang inden for Unionen, hvor Unionen yder direkte støtte til lokale myndigheder med henblik på nyplantning af skov og bæredygtige skovforvaltningsmetoder; opfordrer navnlig til, at Unionen engagerer sig mere i at hjælpe lokale og regionale myndigheder med at håndhæve gældende bestemmelser om skovbeskyttelse;

105. opfordrer til robuste finansielle støtte- og incitamentsprogrammer for at fremme foranstaltninger til skovrejsning på ødelagte arealer og arealer, som ikke er egnet til landbrug;

Finansiering

106. opfordrer Kommissionen til at vedtage en flerårig finansiel ramme, der tager højde for klima- og miljøaspekter; opfordrer Kommissionen til at lægge særlig vægt på virkningen af EU-midler til foranstaltninger udadtil, som kan bidrage til skovrydning og forringelse af økosystemer, samt visse forsknings- og udviklingsmidler; opfordrer til en kontrol af den flerårige finansielle ramme og alle europæiske budgetter i henhold til den grønne pagt;

107. mener, at Unionens kriterier for grønne offentlige udbud bør omfatte bestemmelser om skovrydning og overholdelse af pligten til at udvise due diligence; mener, at en revision af direktiv 2014/24/EU ( 40 ) om offentlige udbud bør medtage overholdelse af due diligence i tildelingskriterierne;

108. opfordrer på det kraftigste alle EU-institutioner og -agenturer til at foregå med et godt eksempel ved at ændre deres adfærd, udbud og rammeaftaler, således at der kun anvendes skovrydningsfri produkter;

109. opfordrer navnlig Kommissionen til at tage initiativer til at forbyde offentlige indkøb af importerede produkter, der fører til skovrydning, inden for rammerne af WTO's plurilaterale aftale om offentlige udbud (GPA) og direktiv 2014/24/EU;

110. opfordrer Unionen til at yde passende støtte til bevarelsen af eksisterende og oprettelsen af nye og behørigt udvalgte beskyttede områder, især i lande med en stor produktion af tømmer;

111. opfordrer Unionen til at stille økonomisk bistand til rådighed for partnerlande på betingelse af, at de indfører et funktionelt system af bindende begrebsmæssigt sammenhængende instrumenter, som bidrager til bæredygtig skovforvaltning (f.eks. skovforvaltningsplaner); understreger, at disse kun er funktionelle, hvis de udarbejdes med tilstrækkelig ekspertise, og opfordrer Unionen til at fastsætte og håndhæve klare regler for overholdelse af disse;

112. opfordrer til, at skovbrugssektoren kommer til at spille en stærk rolle i det kommende instrument for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI), og til, at det fulde potentiale i den eksterne investeringsplan og de regionale blandingsfaciliteter udnyttes til at mobilisere privat finansiering til bæredygtig skovforvaltning; opfordrer til, at de standarder og certificeringsordninger, der allerede findes, styrkes, i stedet for at der indføres nye, og understreger, at disse standarder og certificeringsordninger skal overholde WTO's regler;

113. understreger, at det er nødvendigt at sikre reel anerkendelse af og respekt for de sædvanemæssige jordbesiddelsesrettigheder for lokalsamfund, der er afhængige af skove, og for oprindelige folk som et spørgsmål om social retfærdighed i overensstemmelse med FAO's vejledende retningslinjer for ansvarlig forvaltning af jordbesiddelse, fiskeri og skove i forbindelse med national fødevaresikkerhed (VGGT), FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder (UNDRIP) og ILO-konvention nr. 169; opfordrer Kommissionen til at støtte udbredelsen, anvendelsen og gennemførelsen af VGGT på globalt, regionalt og nationalt plan, også gennem den eksterne investeringsplan;

114. opfordrer til, at EU-AVS-samarbejdet styrkes med henblik på at tackle det stigende problem med skovrydning og ørkendannelse i AVS-landene gennem udarbejdelse af handlingsplaner, der sigter mod at forbedre forvaltningen og bevarelsen af skovene og etablere overvågningssystemer; opfordrer Unionen til at sikre, at skovrydning indgår i de politiske dialoger på landeniveau, og til at hjælpe partnerlandene med at udvikle og gennemføre nationale rammer for skove og bæredygtige forsyningskæder og samtidig støtte en effektiv gennemførelse af partnerlandenes nationalt bestemte bidrag (NDC) i henhold til Parisaftalen;

115. anmoder Kommissionen om på grundlag af artikel 192, stk 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at fremsætte et forslag til en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning i overensstemmelse med henstillingerne i bilaget;

o

o o

116. pålægger sin formand at sende denne beslutning og henstillingerne i bilaget til Kommissionen og Rådet.

(1) EUT L 295 af 12.11.2010, s. 23.

(2) EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13.

(3) EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.

(4) EPRS, »An EU legal framework to halt and reverse EU-driven global deforestation — European added value assessment«, PE 654.174, september 2020.

(5) EFT C 364 af 18.12.2000, s. 1.

(6) Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0226.

(7) Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0405.

(8) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0098.

(9) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0330.

(10) Vedtagne tekster, P8_TA(2018)0279.

(11) Vedtagne tekster, P8_TA(2018)0333.

(12) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0005.

(13) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0015.

(14) Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0212.

(15) »Global Warming of 1,5 oC, an IPCC special report on the impacts of global warming of 1,5 oC above pre-industrial levels and related global greenhouse gas emission pathways, in the context of strengthening the global response to the threat of climate change, sustainable development, and efforts to eradicate poverty« (Global opvarmning på 1,5 oC, IPCC's særberetning om virkningerne af global opvarmning på 1,5 oC over det førindustrielle niveau og relaterede globale drivhusgasemissioner i forbindelse med en styrkelse af den globale reaktion på truslen fra klimaændringer, bæredygtig udvikling og bestræbelser på at udrydde fattigdom).

(16) Meddelelse om intensivering af EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove, Europa-Kommissionen, 2019.

(17) »Living planet 2016«, Verdensnaturfonden, Zoological society of London, Stockholm Resilience Centre.

(18) Meddelelse om intensivering af EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove, Europa-Kommissionen, 2019.

(19) Smith P et al. (2014) Agriculture, Forestry and Other Land Use (AFOLU). I: Climate Change 2014: Mitigation of Climate Change. Contribution of Working Group III to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change [Edenhofer O et al (eds.)]. Cambridge University Press, Cambridge, UK & New York, NY, USA.

(20) Cook, NASA Goddard Institute for Space Studies, 2005.

(21) We Lost a Football Pitch of Primary Rainforest Every 6 Seconds in 2019, World Resources Institute, online, 2 June 2020.

(22) Rainforest Mafias: How Violence and Impunity Fuel Deforestation in Brazil’s Amazon, Human Rights Watch, online, 17 September 2019.

(23) Bruce A. Wilcox & Brett Ellis, Center for Infectious Disease Ecology, Asia-Pacific Institute for Tropical Medicine and Infectious Diseases, University of Hawaii, Manoa, USA, 2006.

(24) Som der f.eks. rapporteres om i Environmental Justice Atlas https://ejatlas.org/conflict/water-grabbing-and-agribusiness-in-the-south-coast-of-guatemala — vedrørende Guatemala (sukkerrør, palmeolie og bananer).

(25) FAO. 2016. State of the World’s Forests 2016. Forests and agriculture: land-use challenges and opportunities. Rome. http://www.fao.org/3/a-i5588e.pdf

(26) European Commission, 2013. The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation. Final report. Study funded by the European Commission and undertaken by VITO, the International Institute for Applied Systems Analysis, HIVA — Onderzoeksinstituut voor Arbeid en Samenleving and International Union for the Conservation of Nature NL.

(27) IPBES' rapport 2019.

(28) Escobar, N., Tizado, E. J., zu Ermgassen, E. K.,Löfgren, P., Börner, J., & Godar, J. (2020). Spatially-explicit footprints of agricultural commodities: Mapping carbon emissions embodied in Brazil's soy exports. Global Environmental Change, 62, 102067 https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0959378019308623

(29) Teknisk rapport 2013-063 fra Kommissionen, »The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation«, studie finansieret af Europa-Kommissionen, GD ENV, og gennemført af VITO, IIASA, HIVA og IUCN NL, http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/1.%20Report%20analysis%20of%20impact.pdf, s. 23-24.

(30) Five year Assessment Report on the New York Declaration »Protecting and restoring forests. A Story of Large Commitments yet Limited Progress«, september 2019,

https://forestdeclaration.org/images/uploads/resource/2019NYDFReport.pdf

(31) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis)

(EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22).

(32) https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0959378014001046

(33) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/821 af 17. maj 2017 om fastlæggelse af due diligence-forpligtelser i forsyningskæden for EU-importører af tin, tantal, wolfram og deres malme samt guld, der hidrører fra konfliktramte områder og højrisikoområder (EUT L 130 af 19.5.2017, s. 1).

(34) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/95/EU af 22. oktober 2014 om ændring af direktiv 2013/34/EU for så vidt angår offentliggørelse af ikke-finansielle oplysninger og oplysninger om mangfoldighed for visse store virksomheder og koncerner (EUT L 330 af 15.11.2014, s. 1).

(35) Rapport fra den offentlige anklager i Brasilien: http://www.mpf.mp.br/pgr/noticias-pgr/conflitos-associados-a-terra-sao-principal-causa-de-violencia-contra-indigenas-e-comunidades-tradicionais-no-brasil-segundo-mpf

(36) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

(37) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/807 af 13. marts 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 for så vidt angår fastsættelse af råprodukter med høj risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen, for hvilke der er konstateret en betydelig udvidelse af produktionsarealet ind på arealer med stort kulstoflager, og certificering af biobrændstoffer, flydende biobrændsler og biomassebrændsler med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen (EUT L 133 af 21.5.2019, s. 1).

(38) Eurostats database om skovbrug https://ec.europa.eu/eurostat/web/forestry/data/database

(39) http://www.fao.org/rural-employment/agricultural-sub-sectors/forestry/en

(40) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).