Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (1999/C 44/11) KOM(1998) 759 endelig udg. - 98/0349(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 21. december 1998)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 84, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens forslag,

i henhold til proceduren i artikel 189 C i traktaten,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (1) fastlægger procedurer om anerkendelse af overensstemmelsescertificering af produkter, tjenesteydelser og personale;

disse tekniske krav og administrative procedurer gælder både for produkter, organisationer og personale fra Det Europæiske Fællesskab og fra tredjelande;

det kan være nødvendigt at lette godkendelse af tredjelandes produkter, organisationer og personale ved at anvende disse landes kompetente myndigheders vurdering;

en sådan godkendelsesmekanisme vedrører udveksling af varer eller tjenesteydelser med tredjelande og påvirker godkendelsesbetingelserne i forordning (EØF) nr. 3922/91 og falder derfor under Fællesskabets kompetence;

indtil Fællesskabet indgår aftaler om gensidig anerkendelse om disse produkter, organisationer og personale, er det derfor hensigtsmæssigt at tillade medlemsstaterne at give den nødvendige godkendelse på grundlag af tredjelandes kompetente myndigheders vurdering;

det er nødvendigt at sikre, at en sådan godkendelse gives i overensstemmelse med EF's politik og forpligtelser, og at tredjeparter ikke gives uretfærdige fordele; der bør derfor kun gives foreløbige godkendelser, indtil Fællesskabet indgår aftaler om gensidig anerkendelse med det pågældende tredjeland;

det er hensigtsmæssigt at betro Kommissionen den opgave at overvåge de godkendelser, der således foretages af medlemsstaterne, for at sikre Fællesskabets interesser, og det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen bistås af et udvalg, som handler som et rådgivende udvalg -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 3922/91 ændres herved ved indføjelse af en ny artikel 7a:

»Artikel 7a

a) Hvis en medlemsstat eller et organ, der handler på medlemsstatens vegne, i henhold til de fælles tekniske krav og administrative procedurer, har til hensigt at godkende eller at acceptere en organisation på grundlag af godkendelser udstedt af de kompetente myndigheder i et tredjeland, skal medlemsstaten meddele Kommissionen og de andre medlemsstater omfanget af og de nærmere betingelser for en sådan godkendelse.

b) Hvis Kommissionen inden for tre måneder efter meddelelsen mener, at

- de betingelser, i henhold til hvilke en sådan godkendelse gives, ikke giver et sikkerhedsniveau, der svarer til det, der er fastsat af nærværende forordning og dens bilag, og/eller

- en sådan godkendelse giver et tredjeland en uretfærdig fordel eller er i modstrid med Fællesskabets politik over for det pågældende tredjeland

kan den, i henhold til den procedure, der er fastlagt i artikel 12, stk. 4, kræve, at den pågældende medlemsstat ændrer den foreslåede godkendelse eller ikke giver denne godkendelse.

c) Godkendelser, der gives på grundlag af denne artikel, udløber, når en aftale mellem EF og det pågældende tredjeland træder i kraft, dog senest to år efter udstedelse af godkendelsen. Kommissionen kan på den pågældende medlemsstats anmodning og i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, stk. 4, tillade en forlængelse ud over to år af en sådan godkendelse, under forudsætning af at situationen i litra b) ikke opstår.«

Artikel 2

Artikel 9 og 11 i forordning (EØF) nr. 3922/91 affattes således:

»Artikel 9

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at koordinere deres forskningsprogrammer med henblik på at forbedre sikkerheden ved civile luftfartøjer og deres operation og underretter Kommissionen herom. Kommissionen kan træffe ethvert initiativ, som er egnet til at fremme sådanne nationale forskningsprogrammer.«

»Artikel 11

1. Kommissionen skal efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 2, og på grundlag af den videnskabelige og tekniske udvikling ændre de fælles tekniske krav og administrative procedurer, der er opført i bilag II eller vedtaget af Rådet i overensstemmelse med artikel 4.

2. Hvis de i stk. 1 omhandlede ændringer medfører en national variant for en medlemsstat, træffer Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 2, afgørelse om, hvorvidt den pågældende variant skal medtages i de fælles tekniske krav og administrative procedurer.«

Artikel 12, stk. 1, affattes således:

»1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.«

Et nyt stk. 4 tilføjes til artikel 12:

»4. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, om nødvendigt ved afstemning.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelser.«

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(1) EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4.