KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 03.05.1995 
KOM(95) 154 endelig udg. 
95/0100 (CNS) 
FORSLAG TIL RÅDETS AFGØRELSE OM GODKENDELSE AF DEN 
EUROPÆISKE KONVENTION OM OPHAVSRETTIGHEDER OG 
OPHAVSRETSBESLÆGTEDE RETTIGHEDER I FORBINDELSE MED 
GRÆNSEOVERSKRIDENDE RADIO- OG TV-UDSENDELSE VIA SATELLIT 
(forelagt af Kommissionen) 
BEGRUNDELSE 
1. INDLEDNING 
I Fællesskabet er retsgrundlaget for oprettelse af et fælles audiovisuelt område, 
således som defineret i Rådets direktiv 89/552/EØF1, hvad angår ophavsrettig­
heder og ophavsretsbeslægtede rettigheder blevet suppleret med Rådets direktiv 
93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser 
vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse 
med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel2. 
I forbindelse med drøftelserne i 1987 om den europæiske konvention om grænse­
overskridende fjernsyn3 besluttede Europarådet ikke at indføre særlige bestem­
melser om ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder, og det blev 
besluttet at arbejde særskilt med dette område. Dette førte til, at der den 
16. februar 1994 blev vecltaget en europæisk konvention om ophavsrettigheder og 
ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med grænseoverskridende radio-
og tv-udsendelse via satellit. 
Ved-læsning af nedenstående kan det konkluderes, at ovennævnte konvention i 
høj grad falder ind under fællesskabsdirektivets anvendelsesområde, hvilket i 
lyset af Domstolens retspraksis begrunder forslaget til Rådet om godkendelse af 
konventionen. 
2. AFLEDT RET I FÆLLESSKABSSAMMENHÆNG 
Den 3. oktober 1989 vedtog Rådet direktiv 89/552/EØF om samordning af visse 
love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af 
tv-radiospredningsvirksomhed, der indeholder bestemmelser om fremme af 
distribution og produktion af europæiske tv-programmer, samt bestemmelser om 
reklamer, sponsorvirksomhed, beskyttelse af mindreårige og retten til berig­
tigelse. 
i 
J Rådets direktiv af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i 
medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, EFT nr. L 298 af 
17.10.1989, s. 23. 
EFTnr. L 248 af 6.10.1993, s. 15. 
Konvention af 5. maj 1989. 
© 
Imidlertid er opfyldelsen af disse mål hvad angår grænseoverskridende 
udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel fra andre medlemsstater stadig 
hæmmet af forskellene i de nationale lovgivninger om ophavsret og af en 
manglende retssikkerhed hvad angår de rettigheder, der kan gøres krav på. 
Denne situation fik Rådet til at supplere retsgrundlaget i direktiv 89/552/EØF 
med foranstaltninger om ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder, 
der findes i direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993. 
Dette direktiv, der er baseret på traktatens artikel 57, stk. 2, og artikel 66, har til 
formål på området radio- og tv-udsendelse via satellit at fremme den frie 
udsendelse af programmer i Fællesskabet ved at fjerne de forskelle, der er mellem 
de nationale lovgivninger om ophavsret og ophavsretsbeslægtede rettigheder, og 
tilvejebringe retssikkerhed med hensyn til, hvilke rettigheder der kan gøres krav 
på, med udgangspunkt i en definition af tilgængeliggørelse for almenheden via 
satellit på fællesskabsniveau og af stedet for denne tilgængeliggørelse. 
Med direktiv 93/83/EØF fjernes forskellene i den retlige behandling af 
tilgængeliggørelse for almenheden via direkte sendende satellit og tilgængelig­
gørelse for almenheden via kommunikationssatellit. Hvis de programbærende 
signaler udsendes i kodeform, og hvis radio- og tv-selskabet giver almenheden 
midler til at afkode udsendelsen, eller dette sker med selskabets samtykke, er der i 
henhold til direktivet tale om tilgængeliggørelse for almenheden via satellit. 
Som nævnt ovenfor definerer direktivet tilgængeliggørelse for almenheden via 
satellit samt stedet for denne tilgængeliggørelse, således at det forhindres, at flere 
nationale lovgivninger anvendes samtidig på én og samme udsendelse; faktisk 
skal aftalebaseret erhvervelse af eneret til radio- og tv-udsendelse opfylde de 
gældende bestemmelser om ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede 
rettigheder i den medlemsstat, hvor tilgængeliggørelsen for almenheden via 
satellit finder sted. 
I direktivet tages der ligeledes højde for tilgængeliggørelse for almenheden via 
satellit fra tredjelande, hvor der ikke findes det samme beskyttelsesniveau, således 
at tilgængeliggørelsen under visse omstændigheder kan anses for at finde sted 
inden for Fællesskabet. 
I medfør af direktivet giver medlemsstaterne ophavsmændene eneret til at tillade 
tilgængeliggørelse for almenheden via satellit af værker, der er beskyttet af 
ophavsretten. Denne tilladelse skal tage form af en aftale, og der er indført 
bestemmelser om indgåelse af kollektive aftaler mellem forvaltningsselskaber og 
radio- og tv-spredningsselskaber. 
For så vidt angår tilgængeliggørelse for almenheden via satellit, er udøvende 
kunstneres, fonogramfremstilleres og radio- og tv-selskabers rettigheder beskyttet 
i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 6,7,8 og 10 i direktiv 
92/100/EØF4. 
På et eneste område, nemlig udøvende kunstneres og fonogramfremstilleres 
rettigheder i forbindelse med tilgængeliggørelse for almenheden via satellit, 
foreskriver direktiv 93/83/EØF en minimumsbeskyttelse, idet det fastsættes, at 
medlemsstaterne kan give en mere vidtgående beskyttelse af indehavere af 
ophavsretsbeslægtede rettigheder end den, der kræves efter artikel 8 i ovennævnte 
direktiv 92/100/EØF (artikel 6 i direktiv 93/83/EØF). 
Endelig indeholder direktiv 93/83/EØF overgangsbestemmelser for allerede 
indgåede aftaler. 
3. ARBEJDET I EUROPARÅDET 
a) Forhandlingsdirektiver meddelt af Rådet 
Siden 1987 har et udvalg af juridiske eksperter på medieområdet haft til 
opgave at indsamle oplysninger om ophavsret og ophavsretsbeslægtede 
spørgsmål i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit, og i 1991 
. blev det besluttet at udarbejde en særlig konvention om dette område. 
Kommissionen har på Fællesskabets vegne deltaget i dette arbejde i 
samarbejde med medlemsstaterne på basis af de forhandlingsdirektiver, 
som Rådet har meddelt. Disse direktiver vedrørte tiltrædelse af en konven­
tion i overensstemmelse med principperne i ovennævnte direktiv 
93/83/EØF om ophavsrettigheder og rettigheder for udøvende kunstnere, 
fonogramfremstillere og radio- og tv-selskaber og indføjelse af klausuler, 
der gør det muligt for Fællesskabet at tiltræde konventionen, samtidig med 
at det sikres, at Fællesskabets bestemmelser anvendes i medlemsstaternes 
indbyrdes relationer. 
b) Arbejdets forløb og vedtagelse af konventionen 
Forud for hvert møde i Europarådets ekspertgruppe blev der afholdt 
koordineringsmøder på fællesskabsniveau. Den 24. september 1993 
fremsendte Kommissionen et brev til Europarådet, hvori den på Fælles­
skabets vegne fremsatte anmodninger om ændringer af konventions­
udkastet. 
Rådets direktiv af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse 
ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret, EFT nr. L 346 af 
27.11.1992, s. 61. 
3 
Da disse ændringer var blevet godkendt, blev der afholdt et sidste 
koordineringsmøde på fællesskabsniveau den 9. februar 1994. Efter dette 
møde erklærede repræsentanterne for medlemsstaterne, at de var rede til at 
vedtage udkastet til konvention og lade det åbne for undertegnelse i 
forbindelse med mødet i Europarådets ministerkomité den 16. februar. De 
forpligtede sig endvidere til ikke at underskrive konventionen, før Rådet 
for Den Europæiske Union havde udtalt sig på basis af en meddelelse fra 
Kommissionen om resultaterne af forhandlingerne og om medlems­
staternes og Fællesskabets opfølgning. 
Ministrenes repræsentanter i Europarådet vedtog konventionen på mødet 
den 16. februar 1994, og den 11. maj 1994 var den åben for undertegnelse 
af Europarådets medlemsstater og andre stater, der deltager i den 
europæiske kulturkonvention, samt for Fællesskabets medlemsstater. 
c) Konventionens indhold 
For så vidt angår ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder 
sidestiller konventionen radio- og tv-udsendelse via direkte sendende 
satellit med tilfælde, hvor signalerne sendes via kommunikationssatellit, 
der giver almenheden mulighed for direkte modtagelse. Hvis de program­
bærende signaler endvidere udsendes i kodeform, og hvis radio- og tv-
. selskabet giver almenheden midler til at afkode udsendelsen, eller dette 
sker med selskabets samtykke, betragtes sådanne transmissioner ligeledes 
som radio- og tv-udsendelse. 
Konventionen definerer handlingen radio- og tv-udsendelse og fastlæggar, 
hvilken lov der finder anvendelse på udsendelse af værker og andre 
frembringelser med henvisning til oprindelseslandet for 
tilgængeliggørelsen for almenheden, således som defineret i 
konventionen. 
Konventionen omfatter ligeledes udsendelser, der har oprindelse i en stat, 
der ikke har undertegnet konventionen, og hvis lovgivning ikke giver den 
samme beskyttelse af rettighedshavere, idet det præciseres, at udsendelsen 
under visse betingelser anses for at ske i en kontraherende stat. 
Det foreskrives endvidere i konventionen, at ophavsmændene har eneret 
til at tillade udsendelse af deres beskyttede værker i overensstemmelse 
med bestemmelserne i Bernerkonventionen til værn for litterære og 
kunstneriske værker (Paris-akten 1971). Rettigheder vedrørende grænse­
overskridende radio- og tv-udsendelse via satellit af sådanne værker sikres 
ved aftale. Der indføres regler for indgåelse af kollektive aftaler mellem 
forvaltningsselskaber og radio- og tv-selskaber. 
Med konventionen indføres endvidere en minimumsbeskyttelse for 
indehavere af ophavsretsbeslægtede rettigheder i overensstemmelse med 
Rom-konventionen om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af 
fonogrammer og radio- og tv-selskaber (1961). Denne minimums­
beskyttelse suppleres af en række regler, der har til formål at sikre en mere 
harmoniseret beskyttelse af indehavere af ophavsretsbeslægtede 
rettigheder inden for grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via 
satellit. Disse bestemmelser er ikke til hinder for, at de kontraherende 
parter sikrer en bedre beskyttelse af de berørte rettighedshavere. 
Ud over de bestemmelser, der traditionelt findes i denne type konvention 
(multilaterale høringer, ændringer, andre aftaler og internationale 
ordninger og afsluttende bestemmelser), skal det nævnes, at konventionen 
indfører en overgangsperiode, således at eksisterende aftaler kan tilpasses 
de nye regler, især hvad angår internationale koproduktioner. 
Det foreskrives endvidere, at de parter, der er medlem af Det Europæiske 
Fællesskab, i deres indbyrdes forhold anvender Fællesskabets regler og 
følgelig udelukkende anvender konventionens bestemmelser i det omfang, 
der ikke allerede findes fællesskabsregler på det pågældende område. 
Konventionen er åben for undertegnelse af Europarådets medlemsstater og 
.„ andre stater, som har tilsluttet sig den europæiske kulturkonvention samt 
for Det Europæiske Fællesskab, og den træder i kraft den første dag i den 
måned, der følger efter udløbet af en frist på tre måneder efter den dato, på 
hvilken syv stater, heraf mindst lem af Europarådets medlemsstater, har 
givet udtryk for deres tilslutning. 
De kontraherende parters anvendelse af Europarådets konvention 
medfører ikke, hverken hvad angår ophavsrettigheder eller 
ophavsretsbeslægtede rettigheder inden for grænseoverskridende radio- og 
tv-udsendelse via satellit, ændringer i den beskyttelse, som de yder de 
øvrige parter i aftalen om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen i 
medfør af denne aftales bestemmelser om de aspekter af intellektuel 
ophavsret, der vedrører handel. Fællesskabet skal under alle 
omstændigheder sikre, at bestemmelserne i sidstnævnte aftale, især 
bestemmelserne om national behandling og den mest begunstigede nation, 
fuldt ud overholdes i forbindelse med Europarådets konvention. 
4. TILTRÆDELSE AF KONVENTIONEN 
I lyset af ovenstående betragtninger må det konkluderes, at konventionen har til 
formål på europæisk niveau at forfølge de mål på området radio- og tv-udsendelse 
via satellit set i en ophavsretlig sammenhæng, der opstilles i direktiv 93/83/EØF 
med udgangspunkt i traktatens artikel 57, stk. 2, og artikel 66. Konventionens 
indhold falder i høj grad ind under anvendelsesområdet for direktiv 93/83/EØF. 
5 
6 
7 
8 
9 
10 I udtalelse 1/94 af 15. november 1994 om kompetencefordelingen mellem 
Fællesskabet og medlemsstaterne i forbindelse med indgåelse af aftalen om 
Verdenshandelsorganisationen med tilhørende bilag bekræfter Domstolen,5 at på 
området intellektuel ejendomsret finder AETR-dommen, der blev afsagt den 
31. marts 1971 i sag 22/706, anvendelse . 
I denne dom7 understreger Domstolen, at Fællesskabets kompetence med hensyn 
til indgåelse af internationale aftaler ikke alene følger af en udtrykkelig hjemmel i 
traktaten men kan udledes af andre traktatbestemmelser og af retsakter, som i 
medfør af disse bestemmelser er udstedt af Fællesskabets institutioner. "Navnlig 
har medlemsstaterne, når Fællesskabet for at gennemføre en fælles politik, der er 
omhandlet i traktaten, har vedtaget bestemmelser, der under en eller anden form 
indfører fælles regler, ikke længere ret til individuelt eller kollektivt at indgå 
forpligtelser med tredjelande, der berører disse regler. Efterhånden som sådanne 
fælles regler vedtages, overtager Fællesskabet nemlig alene beføjelsen til - med 
virkning for hele anvendelsesområdet for Fællesskabets retsorden - at anerkende 
og opfylde forpligtelser over for tredjelande." 
Domstolen anfører8, at medlemsstaterne, i det omfang fælles regler er vedtaget for 
at gennemføre Fællesskabets mål, ikke uden for de fælles institutioners ramme kan 
påtage sig forpligtelser, der er egnede til at berøre disse regler eller ændre deres 
rækkevidde. 
En overførsel af disse principper til den europæiske konvention fører til den 
konklusion, at eftersom konventionen i høj grad falder ind under 
anvendelsesområdet for direktiv 93/83/EØF, tilfalder kompetencen til at forhandle 
og tiltræde konventionen på lignende vis Fællesskabet efter nævnte direktivs 
ikrafttræden. Denne fællesskabskompetence udelukker muligheden for en 
konkurrerende kompetence fra medlemsstaterne, da ethvert initiativ, der tages 
uden for rammerne af de fælles institutioner, er uforeneligt med fællesmarkedets 
enhed og fællesskabsrettens ensartede anvendelse9. 
Denne konklusion skal imidlertid præciseres på baggrund af Domstolens udtalelse 
2/91 af 19. marts 1993 om Den Internationale Arbejdsorganisations konvention 
nr. 170 om sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemiske produkter10. Denne 
præcisering vedrører beskyttelse af udøvende kunstneres og fonogramfremstilleres 
rettigheder for så vidt angår tilgængeliggørelse for almenheden via satellit. Som 
nævnt ovenfor indføres der i direktiv 93/83/EØF i den forbindelse en 
minimumsbeskyttelse, og medlemsstaterne har mulighed for at fastsætte en mere 
vidtgående beskyttelse af indehavere af ophavsretsbeslægtede rettigheder. 
Betragtning 102 i udtalelse 1/94. 
S. 263. 
Betragtning 16, 17 og 18 i dom AETR. 
Betragtning 22 i dom AETR. 
Betragtning 30 og 31 i dom AETR. 
Sml. 1993, s. 1061. 
I ovennævnte udtalelse 2/91 anfører Domstolen, efter at have konstateret at ILO's 
konvention nr. 170 henhører under Fællesskabets kompetence, at der ikke er tale 
om en enekompetence, da Fællesskabets bestemmelser på området indeholder 
minimumsforskrifter11. Som støtte for denne konklusion bemærker Domstolen, at 
bestemmelserne i konvention nr. 170 ikke er egnede til at påvirke regler, der er 
fastsat på basis af artikel 118A. Hvis Fællesskabet beslutter at indføre standarder, 
der er mere lempelige end standarderne i en ILO-konvention, kan 
medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 118A, stk. 3, indføre strengere 
beskyttelsesregler i henhold til ILO-konventionen. Hvis Fællesskabet derimod 
beslutter at indføre strengere standarder end standarderne i en ILO-konvention, er 
der intet til hinder for, at medlemsstaterne fuldt ud anvender fællesskabsretten, 
således som det fremgår af artikel 19, stk. 8, i ILO's statut, der giver medlem­
merne mulighed for at indføre strengere foranstaltninger end de foranstaltninger, 
der følger af ILO's konventioner og henstillinger. 
Hvis man overfører Domstolens argumentation i udtalelse 2/91 til den her 
analyserede situation, skal det bemærkes, at tiltrædelse af en international 
konvention af den type, der her er tale om, ikke hvad angår ovennævnte aspekt 
vedrørende beskyttelse af udøvende kunstneres og fonogramfremstilleres 
rettigheder i forbindelse med tilgængeliggørelse for almenheden via satellit, vil 
berøre de regler, der er fastsat på fællesskabsniveau. Selv om konventionen 
foreskriver en mere omfattende beskyttelse end Fællesskabets direktiv, kan 
medlemsstaterne uden at overtræde bestemmelserne i direktivet anvende 
konventionens bestemmelser, da der med direktivet indføres en minimums­
beskyttelse. Hvis konventionen imidlertid medfører en mindre omfattende 
beskyttelse, er der intet til hinder for, at medlemsstaterne fuldt ud anvender 
fællesskabsretten, idet det hedder i statutten for Europarådet, at medlemsstaternes 
deltagelse i Europarådets arbejde ikke må berøre deres arbejde i de internationale 
sammenslutninger, som de indgår i. 
Det følger af ovenstående, at tiltrædelsen af Europarådets konvention, således 
som nævnt ovenfor, henhører under Fællesskabets og medlemsstaternes fælles 
kompetence. 
5. FORSLAG 
På baggrund af ovennævnte betragtninger foreslås det, at Rådet med udgangs­
punkt i traktatens artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 228, stk. 2, første 
punktum og stk.3, samt i betragtning af retspraksis i AETR-dommen træffer 
afgørelse om godkendelse af den europæiske konvention om ophavsrettigheder og 
ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via 
satellit på de områder, der falder ind under fællesskabsretten. 
11 Betragtning 18 og 21 i udtalelse 2/91 
Forslag til Rådets afgørelse om godkendelse af den europæiske konvention om 
ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med 
grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit 
95/0100 (CNS) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig 
artikel 57, stk. 2, artikel 66 og artikel 228, stk. 2, første punktum og stk.3, første afsnit, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser 
vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med 
radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel1, der er baseret på 
traktatens artikel 57, stk. 2, og artikel 66, har til formål at fremme den frie udsendelse af 
programmer i Fællesskabet; i den henseende er målet at fjerne forskellene mellem de 
nationale lovgivninger vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder 
og fjerne den manglende retssikkerhed vedrørende de rettigheder, der kan gøres krav på, 
ved at definere tilgængeliggørelse for offentligheden via satellit på fællesskabsniveau og 
definere stedet for denne tilgængeliggørelse; 
den europæiske konvention om ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i 
forbindelse med grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit, som 
Europarådet vedtog den 16. februar 1994, har til formål på europæisk niveau at forfølge 
de mål på området radio- og tv-udsendelse via satellit i en ophavsretlig sammenhæng, som 
er fastsat i ovennævnte direktiv 93/83/EØF; 
i henhold til Domstolens retspraksis i "AETR"-dommen2 har medlemsstaterne, når 
Fællesskabet for at gennemføre en fælles politik, der er omhandlet i traktaten, har vedtaget 
bestemmelser, der under en eller anden form indfører fælles regler, ikke længere ret til 
individuelt eller kollektivt at indgå forpligtelser med tredjelande, der berører disse regler; 
efterhånden som sådanne fælles regler vedtages, overtager Fællesskabet nemlig alene 
beføjelsen til - med virkning for hele anvendelsesområdet for Fællesskabets retsorden - at 
anerkende og opfylde forpligtelser over for tredjelande3. 
EFTnr. L248, s. 15. 
Dom afsagt den 31. marts 1971 i sag 22/70, S. 263, s. 41, bekræftet af Domstolen i 
udtalelse 2/91 af 19. marts 1993, Sml. s. 1061 og udtalelse 1/94 af 15. november 1994, der 
endnu ikke er offentliggjort. 
Betragtning 17 og 18 i dom AETR. 
Ï 
den europæiske konvention falder på grund af sit indhold i høj grad inden for 
anvendelsesområdet for direktiv 93/83/EØF; 
det følger heraf, at Fællesskabet og medlemsstaterne har fælles kompetence til at tiltræde 
ovennævnte europæiske konvention; 
konventionen bør derfor tiltrædes på Det Europæiske Fællesskabs vegne på de områder, 
der falder ind under fællesskabsrettens anvendelsesområde; 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Den europæiske konvention om ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i 
forbindelse med grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit godkendes 
hermed på Det Europæiske Fællesskabs vegne. 
Konventionen er vedlagt denne afgørelse. 
Artikel 2 ' 
Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege personer, der er beføjet til at undertegne 
konventionen uden forbehold af ratifikation og deponere dette godkendelsesinstrument 
hos Europarådets generalsekretær. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
°) 
EUROPA-RÅ©ET 
Europæisk konvention 
om ophavsrettigheder og ophavsbeslægtede 
rettigheder i forbindelse med grænseoverskridende 
radio- og tv-udsendelse via satellit 
Strasbourg, den 11.5.1994 
Europæiske traktater/153 
A o 
Indledning 
Undertegnede stater, som er medlemmer af Europarådet, og de andre stater, som er 
deltagere i den europæiske kulturkonvention 
der tager i betragtning, at Europarådets formål er at knytte sine medlemmer nærmere 
sammen for at bevare og fremme de idealer og principper, som er medlemmernes fælles 
baggrund, og fremme økonomiske og sociale fremskridt i medlemsstaterne 
der minder om den vægt, som de tillægger ytrings- og pressefrihed og fri udveksling af 
oplysninger og meninger, som det bl.a. er nævnt i erklæringen af 29. april 1982 fra 
Europarådets ministerkomité om ytrings- og pressefrihed 
der er bekendt med de hensyn, der har ført til ministerkomitéens vedtagelse af henstilling 
nr. R(86) 2 om principperne for ophavsretlige spørgsmål inden for satellit- og kabel-tv, 
herunder nødvendigheden af at beskytte ophavsmænds og udøvende kunstneres 
rettigheder og interesser i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit af 
beskyttede værker og andre beskyttede frembringelser 
der tager højde for den tekniske udvikling, herunder udviklingen inden for radio- og tv­
udsendelse via satellit, der har mindsket forskellen mellem satellitter til direkte radio- og 
tv-udsendelse og kommunikationssatellitter, hvilket kræver nye overvejelser om den 
retlige behandling af radio- og tv-udsendelse via satellit hvad angår ophavsrettigheder og 
ophavsretsbeslægtede rettigheder 
der samtidig både tager højde for, at der ikke må opstilles hindringer for den tekniske 
udvikling og almenhedens generelle interesse i at^have adgang til medier 
der ønsker at fremme den størst mulige harmonisering af medlemsstaternes lovgivning og 
lovgivningen i de andre stater, som er deltagere i den europæiske kulturkonvention, 
vedrørende ophavrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med den 
seneste tekniske udvikling inden for radio- og tv-udsendelse via satellit 
er blevet enige om følgende vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede 
rettigheder: 
AA 
KAPITEL I - Begrebet samt handlingen radio- og tv-udsendelse 
Artikel 1 - Begrebet radio- og tv-u$sendelse 
1. Transmission af værker og andre frembringelser via satellit til direkte 
transmission betragtes som radio- og tv-udsendelse. 
2. Transmission af værker og andre frembringelser via kommunikationssatellitter på 
vilkår, der hvad angår direkte tilgængeliggørelse for almenheden kan 
sammenlignes med direkte satellittransmission, betragtes som radio- og tv­
udsendelse. 
3. Transmission af programbærende signaler i kodeform betragtes som radio- og tv­
udsendelse under forudsætning af, at radio- og tv-selskabet giver almenheden 
midler til at afkode udsendelsen, eller at dette sker med selskabets samtykke. 
Artikel 2 - Handlingen radio- og ty-udsen^elsç 
Handlingen radio- og tv-udsendelse via satellit omfatter både jord-til-rum-link og rum-til-
j ord-link. 
KAPITAL II - Gældende lov 
Artikel 3 - Gældende lov , 
1. Udsendelse af værker og andre frembringelser i henhold til artikel 1 finder sted i 
den kontraherende stat, på hvis område udsendelsen har sin oprindelse, og er 
følgelig udelukkende reguleret af den pågældende stats lovgivning. 
2. Den kontraherende stat, på hvis område udsendelsen har sin oprindelse, anses for 
at være den kontraherende stat, i hvilken de signalbærende programmer, der 
udsendes via satellit, introduceres under et radio- og tv-selskabs kontrol og ansvar 
i en ubrudt sendekæde, der fører op til satellitten og ned mod jorden. 
3. Når udsendelsen har oprindelse i en stat, der ikke har undertegnet denne 
konvention, og hvis lovgivning ikke giver den beskyttelse af rettighedshavere, der 
er foreskrevet i denne konventions artikel 4 og 5, og når de programbærende 
signaler transmitteres til satellitten fra en uplink-station beliggende i en 
kontraherende stat, anses udsendelsens oprindelse for at være i den berørte 
kontraherende stat. Det samme gælder, når et radio- og tv-selskab, der er etableret 
i en kontraherende stat, er ansvarlig for udsendelsen. 
-A2 
Artikel 4 - Ophavsrettigheder 
1. Med hensyn til grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit er 
ophavsmændene til de i artikel 2 i Bernerkonventionen til værn for litterære og 
kunstneriske værker nævnte værker beskyttet i overensstemmelse med 
bestemmelserne i nævnte konvention (Paris-akten 1971). Rettigheder vedrørende 
grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit af sådanne værker sikres 
ved aftale. 
2. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 3 og hvis det allerede, når nærværende 
konvention er åben for undertegnelse, er foreskrevet i den relevante gældende lov, 
i overenstemmelse med artikel 3, kan en kollektiv aftale indgået med et radio- og 
tv-selskab for en bestemt kategori af værker udvides til også at omfatte ikke-
repræsenterede rettighedshavere til denne kategori af værker, hvis følgende 
betingelser opfyldes : 
en ikke-repræsenteret rettighedshaver skal på et hvilket som helst tidspunkt 
have ret til at unddrage sig bestemmelserne i den således indgåede 
kollektive aftale og varetage sine rettigheder på individuel basis. Han kan 
enten selv gøre dette eller lade et dertil bemyndiget forvaltningsselskab 
varetage sine rettigheder; 
udsendelse via satellit skal finde sted samtidig med en jordbaseret 
udsendelse fra samme radio- og tv-selskab. 
3. Ovenstående stykke finder ikke anvendelse på filmværker, herunder værker 
frembragt ved en lignende fremgangsmåde. 
4. Når det i en kontraherende stats lovgivning foreskrives, at en kollektiv aftale kan 
udvides i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2, udpeger den 
kontraherende stat de radio- og tv-selskaber, der kan drage fordel af en sådan 
lovgivning. 
Artikel 5 - Ophavsbeslægtede rettigheder 
1. Udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer og radio- og tv-selskaber i de 
kontraherende stater er, hvad angår grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse 
via satellit, dækket af en minimumsbeskyttelse som foreskrevet i Rom­
konventionen om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer 
og radio- og tv-selskaber ( 1961 ). 
v 
2. For så vidt angår denne konvention er de rettigheder, der tillægges udøvende 
kunstnere vedrørende optagelse og gengivelse af deres frembringelse, 
enerettigheder til at tillade eller forbyde. Det samme gælder de rettigheder, der 
tillægges udøvende kunstnere i forbindelse med radio- og tv-udsendelse og 
tilgængeliggørelse for almenheden af deres frembringelse, medmindre 
frembringelsen i sig selv allerede er en radio- eller tv-udsendt frembringelse, eller 
den er foretaget på basis af en optagelse. 
3. En kontraherende stat kan ikke påberåbe sig artikel 19 i Rom-konventionen om 
beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer og radio- og tv-
selskaber (1961). 
4. Med forbehold af bestemmelserne i ovenstående stykke kan en kontraherende stat 
foreskrive, at indgåelse af en kontrakt mellem en udøvende kunstner og en 
filmproducent om optagelse af en film medfører lovliggørelse af de i foregående 
stykke nævnte handlinger, forudsat at der i kontrakten fastsættes et passende 
vederlag, som den udøvende kunstner ikke kan give afkald på. 
5. For så vidt angår denne konvention skal de kontraherende stater, når kommercielt 
udnyttede fonogrammer eller gengivelser af disse anvendes til 
grænseoverskridende radio- og tv-udsendelse via satellit, i deres nationale 
lovgivning indføre rettigheder, der sikrer, at det berørte radio- og tv-selskab 
udbetaler et passende og ensartet vederlag, og at dette vederlag deles mellem de 
udøvende kunstnere og fremstillerne af disse fonogrammer. 
KAPITEL III - Anvendelsesområde 
Artikel 6 - Viderespredning 
Samtidig, fuldstændig og uændret jordbaseret viderespredning af satellitbragte 
udsendelser er ikke som sådan dækket af denne konvention. 
KAPITEL IV - Multilaterale høringer 
Artikel 7 - Multilaterale høringer 
1. Senest to år efter denne konventions ikrafttrædelse og efterfølgende hvert andet 
år, eller så snart en kontraherende stat anmoder om det, vil de kontraherende 
stater foretage multilaterale høringer i Europarådets regie for at vurdere, 
hvorledes konventionen gennemføres, og om det er påkrævet at revidere den eller 
udvide visse af de gældende bestemmelser. Disse høringer vil finde sted på 
møder, som Europarådets generalsekretær indkalder til. 
-\4 
Enhver kontraherende stat har ret til at udpege en repræsentant til at deltage i 
disse høringer. Enhver i artikel 10 i denne konvention nævnte stat, der ikke har 
tiltrådt konventionen, samt Det Europæiske Fællesskab, har ret til at lade sig 
repræsentere af en observatør ved disse høringer. 
Efter hver høring fremsender de kontraherende stater til Europarådets 
ministerkomité en rapport om høringen og konventionens gennemførelse, 
eventuelt om nødvendigt vedlagt forslag til ændringer af konventionen. 
KAPITEL V - Ændringer 
Artikel 8 - Ændringer 
1. Ethvert ændringsforslag til denne konvention, der fremsættes i overensstemmelse 
med bestemmelserne i artikel 7, stk. 3, i nærværende konvention, forelægges til 
godkendelse i Europarådets ministerkomité. Efter denne godkendelse 
videresendes teksten til de kontraherende stater til godkendelse. 
2. Enhver ændring træder i kraft 30 dage efter, at alle parterne har underrettet 
generalsekretæren om deres godkendelse af ændringen. 
KAPITEL VI - Andre aftaler og internationale ordninger 
Artikel 9 - Andre aftaler og internationale ordninger 
1. De parter, der er medlem af Det Europæiske Fællesskab, anvender i deres 
indbyrdes forhold Fællesskabets regler og følgelig udelukkende denne 
konventions bestemmelser i det omfang, der ikke allerede findes fællesskabregler 
på det pågældende område. 
2. Parterne forbeholder sig ret til indbyrdes at indgå i internationale ordninger, under 
forudsætning af at der ved disse ordninger tillægges ophavsmænd, udøvende 
kunstnere, fremstillere af fonogrammer og radio- og tv-selskaber en beskyttelse af 
deres rettigheder, der mindst svarer til den beskyttelse, som nærværende 
konvention giver, eller disse ordninger indeholder bestemmelser, der supplerer 
konventionens bestemmelser eller letter gennemførelsen af bestemmelserne heri. 
Bestemmelser i allerede eksisterende ordninger, der opfylder de ovennævnte krav, 
finder fortsat anvendelse. 
3. De parter, der ønsker at benytte den i stk. 2 nævnte mulighed, skal underrette 
Europarådets generalsekretær, der videresender denne underretning til de andre 
stater, som har tilsluttet sig denne konvention. 
•is 
KAPITEL VII - Afsluttende bestemmelser 
Artikel 10 - Undertegnelse og ikrafttrædelse 
1. Denne konvention er åben for undertegnelse af Europarådets medlemsstater og 
andre stater, som har tilsluttet sig den europæiske kulturkonvention samt for Det 
Europæiske Fællesskabs medlemsstater; de kan give udtryk for deres tilslutning 
ved: 
a. undertegnelse uden forbehold med hensyn til ratifikation, accept eller 
godkendelse eller 
b. undertegnelse med forbehold med hensyn til ratifikation, accept eller 
godkendelse, efterfulgt af ratifikation, accept eller godkendelse. 
2. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenterne skal deponeres hos 
Europarådets generalsekretær. 
3. Denne konvention træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter 
udløbet af et tidsrum på tre måneder efter den dato, på hvilken syv stater, heraf 
mindst fem af Europarådets medlemsstater, har givet udtryk for deres tilslutning 
til konventionen i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende artikel. 
4. For at undgå forsinkelse i denne konventions ikrafttrædelse kan enhver stat i 
forbindelse med undertegnelsen, eller på et hvilket som helst senere tidspunkt 
inden konventionen træder i kraft i den pågældende stat, meddele at konventionen 
vil finde midlertidig anvendelse. 
5. For enhver signatarstat, der senere giver udtryk for at ville tilslutte sig, træder 
konventionen i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af et 
tidsrum på tre måneder efter datoen for undertegnelsen eller deponeringen af 
ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet. 
Artikel 11 - Andre staters tiltrædelse 
1. Efter denne konventions ikrafttrædelse kan Europarådets ministerkomité efter 
samråd med de kontraherende stater opfordre enhver stat, der ikke er nævnt i 
artikel 10, stk. 1, til at tiltræde konventionen ved en beslutning truffet med det 
flertal, der foreskrives i artikel 20D i Europarådets statut og med enstemmig 
vedtagelse af repræsentanterne for de kontraherende stater, der har ret til at have 
sæde i ministerkomitéen. 
2. For enhver stat, der tiltræder konventionen, træder denne i kraft den første dag i 
den måned, som følger efter udløbet af et tidsrum på tre måneder efter datoen for 
deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet hos Europarådets generalsekretær. 
16 
Artikel 12 - Territorialt anvendelsesområde 
1. Enhver stat kan ved undertegnelsen eller deponeringen af sit ratifikations-, 
accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument angive, på hvilket territorium 
eller på hvilke territorier denne konvention finder anvendelse. 
2. Enhver kontrahrende stat kan på et hvilket som helst senere tidspunkt ved en 
erklæring stilet til Europarådets generalsekretær udvide denne konventions 
anvendelse til ethvert andet i erklæringen angivet territorium. For et sådant 
territorium træder konventionen i kraft den første dag i den måned, der følger 
efter udløbet af et tidsrum på tre måneder efter den dato, da generalsekretæren 
har modtaget denne erklæring. 
3. Enhver erklæring, der er afgivet i medfør af de to foregående stykker, kan ved 
en notifikation stilet til generalsekretæren trækkes tilbage, for så vidt angår 
ethvert i denne erklæring angivet territorium. Dette får virkning fra den første 
dag i den måned, der følger efter udløbet af et tidsrum på seks måneder efter 
den dato, da generalsekretæren har modtaget notifikationen. 
Artikel 13 - Overgangsordninger 
Enhver stat angiver ved undertegnelsen eller deponeringen af sit ratifikations-, accept-, 
godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument de regler, der vil finde anvendelse på 
allerede eksisterende kontrakter. Disse regler bør bl.a. foreskrive, at: 
a. kontrakter vedrørende udnyttelse af værger og andre beskyttede frembringelser, 
der er trådt i kraft pr. 1. januar 1995, er underkastet bestemmelserne i artikel 3 
at regne fra 1. januar 2000, hvis kontrakterne udløber efter denne dato; 
b. når en eksisterende international koproduktionsaftale indgået før den 1. januar 
1995 mellem en medproducent i en kontraherende stat og en eller flere 
medproducenter i andre kontraherende stater eller i en tredje stat udtrykkeligt 
indfører en ordning, der fordeler rettigheder til udnyttelse mellem 
medproducenterne efter geografisk område hvad angår alle former for 
tilgængeliggørelse for almenheden, uden at der skelnes mellem 
tilgængeliggørelse for almenheden via satellit og andre kommunikationsmidler, 
og når tilgængeliggørelse af koproduktionen for almenheden via satellit kan 
krænke enerettigheder, herunder en medproducents eller en rettighedshavers 
sproglige eneret for et givet område, forudsætter tilladelse fra en af 
medproducenterne eller dennes rettighedshavere hvad angår tilgængeliggørelse 
for almenheden via satellit, forudgående samtykke fra indehaveren af denne 
enerettighed, uanset om det drejer sig om en medproducent eller en 
rettighedshaver. 
Ai 
Artikel 14 - Forbehold 
Der vil ikke blive anerkendt forbehold for bestemmelserne i denne konvention. 
Artikel 15 - Underretning om lovgivning 
En stat, hvis lovgivning tillader udvidelse af kollektive aftaler, således som nævnt i 
denne konventions artikel 4, skal i forbindelse med undertegnelsen, ratifikationen, 
accepten eller godkendelsen i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, afsnit a eller b, 
tilstille Europarådets generalsekretær teksten til denne lovgivning vedlagt en 
fortegnelse over de radio- og tv-selskaber, der har ret til at benytte sig af sådanne 
udvidede kollektive aftaler. Den berørte stat tilstiller herefter Europarådets 
generalsekretær enhver yderligere ændring af denne lovtekst og af fortegnelsen over de 
radio- og tv-selskaber, som den finder anvendelse på. 
Artikel 16 - Opsigelse 
1. Enhver part kan til enhver tid opsige denne konvention ved en notifikation stilet 
til Europarådets generalsekretær. 
2. En sådan opsigelse får virkning fra den første dag i den måned, der følger efter 
udløbet af et tidsrum på seks måneder efter den dato, da generalsekretæren har 
modtaget notifikationen. 
Artikel 17 - Meddelelser 
Europarådets generalsekretær skal underrette Europarådets medlemsstater, de andre 
stater, som har tilsluttet sig den europæiske kulturkonvention, Det Europæiske 
Fællesskabs medlemsstater, samt enhver stat der har tiltrådt, eller som er blevet 
opfordret til at tiltræde, denne konvention, om: 
a. enhver undertegnelse i overensstemmelse med artikel 10 
b. deponering af ethvert ratifikations-, accept-, godkendelses- eller 
tiltrædelsesinstrument i overensstemmelse med artikel 10 eller 11 
c. enhver dato for denne konventions ikrafttrædelse i overensstemmelse med 
artikel 10 og 11 
d. enhver underretning foretaget i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, og 
artikel 15 
e. enhver akt, erklæring, notifikation eller meddelelse, der vedrører denne 
konvention. 
1» 
Til bekræftelse heraf har undertegnede dertil behørigt bemyndigede underskrevet denne 
konvention. 
Udfærdiget i Strasbourg den 11. maj 1994 på fransk og engelsk, idet begge tekster har 
samme gyldighed, i ét eksemplar, som skal deponeres i Europarådets arkiv. 
Europarådets generalsekretær skal sende bekræftede genparter til hver af Europarådets 
medlemsstater, til hver stat, der har tilsluttet sig den europæiske kulturkonvention, til 
Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, samt til enhver stat, der opfordres til at 
tiltræde denne konvention. 
-19 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 154 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 08 
Katalognummer : CB-CO-95-177-DA-C 
ISBN 92-77-88193-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
&