Særberetning Effektiviteten af Den 
Europæiske Fiskerifonds 
støtte til akvakulturDA 2014  nr. 10
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2014
ISBN 978-92-872-0628-2
doi:10.2865/25839
© Den Europæiske Union, 2014
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
DA 2014  nr. 10
Særberetning Effektiviteten af Den 
Europæiske Fiskerifonds 
støtte til akvakultur
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
02
 Indhold
Punkt  
 Glossar og forkortelser
I-IX Resumé
1-14  Indledning
1-5 Akvakultur i Den Europæiske Union
6-14  EU’s akvakulturpolitik
6 Akvakultur og den fælles fiskeripolitik (FFP)
7-8 Kommissionens akvakulturstrategi
9-14  Den Europæiske Fiskerifond
15-17  Revisionens omfang og revisionsmetoden
18-69  Bemærkninger
18-36  Foranstaltningerne til støtte for en bæredygtig udvikling af akvakultur blev ikke altid 
hensigtsmæssigt udformet og overvåget på EU‑niveau
18-19  FFP og EFF gav ikke tilstrækkelige detaljer om indholdet af foranstaltningerne til støtte for en bæredygtig 
udvikling af akvakultur
20-22  Kommissionens gennemgang af de nationale strategiplaner og operationelle programmer sikrede ikke 
systematisk, at deres udformning maksimerede effektiviteten af akvakulturpolitikken
23-25  Kommissionen gav ikke omfattende akvakulturrelateret  vejledning om miljøspørgsmål
26-30  Kommissionen sikrede ikke i tilstrækkelig grad, at der forelå sammenlignelige data om de samlede 
fremskridt med hensyn  til at nå akvakulturpolitikkens målsætninger
31-34  Kommissionen foretog kun få relevante revisioner og evalueringer, og dens overvågning var begrænset
35-36  Resultaterne af offentligt finansierede innovations ‑ og forskningsprojekter blev ikke udnyttet fuldt ud
37-54  Foranstaltningerne til støtte for en bæredygtig udvikling af akvakultur blev ikke hensigtsmæssigt 
udformet og gennemført af medlemsstaterne
37-38  Der manglede initiativer til støtte for akvakultur i de reviderede medlemsstater
39-40  Der var svage procedurer vedrørende fysisk planlægning og licenser
03 Indhold
41-42  Den finansielle og økonomiske krise havde en væsentlig  indvirkning på akvakultursektoren
43-45  De nationale strategiplaner fastlagde ikke klare målsætninger for akvakultur
46-48  De operationelle programmer havde forskellige svagheder
49-52  Medlemsstaterne tog ikke tilstrækkelig højde for miljø ‑ og sundhedsaspekter
53-54  Der var alvorlige unøjagtigheder i nogle medlemsstaters rapportering af resultater
55-69  EFF‑foranstaltningerne har til dato ikke givet tilstrækkelig valuta for pengene til støtte 
for en bæredygtig udvikling af akvakultur
55-56  De overordnede målsætninger på EU‑niveau blev ikke nået
57-58  Målsætningerne på medlemsstatsniveau blev ikke nået
59-69  Et væsentligt antal af de reviderede projekter kunne sandsynligvis ikke bidrage omkostningseffektivt 
til at nå målsætningerne
60-64 Støtten til bæredygtig udvikling var begrænset, og målretningen var dårlig
65-66  Projektresultaterne blev ikke så gode som forventet eller blev ikke kontrolleret
67-69  Der er til dato ikke opnået tilstrækkelig valuta for pengene
70-71  Den nye fælles fiskeripolitik og Den Europæiske Hav ‑ og Fiskerifond (EHFF) 
(fra 2014)
72-78  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I — Akvakultursektorens omsætning og EFF‑støtte
 Bilag II — Den reviderede stikprøve af projekter
 Bilag III — De reviderede projekters resultater
 Kommissionens svar
04
 Glossar  
og forkortelser
Akvakultur : Akvakultur er alle former for opdræt eller dyrkning af akvatiske organismer ved hjælp af metoder, 
der skal øge produktionen af de pågældende organismer ud over, hvad det naturlige miljø giver mulighed for; 
organismerne forbliver en fysisk eller juridisk persons ejendom i hele opdræts- eller dyrkningsfasen, indtil de 
er høstet.
Dødvægt : En situation, hvor en støttet foranstaltning også uden støtte ville være blevet gennemført helt 
eller delvis.
EFF : Den Europæiske Fiskerifond.
EHFF : Den Europæiske Hav- og Fiskerifond.
EMAS : EU’s ordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) er et forvaltningsinstrument udviklet af 
Europa -Kommissionen, der gør det muligt for virksomheder og andre organisationer at evaluere, rapportere og 
forbedre deres miljømæssige resultater ( http://ec.europa.eu/environment/emas/ ).
FAO : De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation.
FFP : Den fælles fiskeripolitik. Denne beretning vedrører FFP i perioden til og med 2013.
Fisk : I denne beretning er fisk defineret som finnefisk, krebsdyr og bløddyr.
Fysisk planlægning, i denne forbindelse maritim fysisk planlægning, er en proces, hvorved offentlige myndigheder 
analyserer og planlægger den fysiske og tidsmæssige fordeling af menneskelige aktiviteter i havområder for at 
nå økonomiske, miljømæssige og sociale mål. Fysisk planlægning spiller en nøglerolle, når det i forbindelse med 
placering af en økonomisk aktivitet — f.eks. akvakultur — gælder om at tilvejebringe retningslinjer og pålidelige 
oplysninger, som giver sikkerhed for investorerne, hindrer konflikter og skaber synergieffekt mellem aktiviteter og 
miljø med bæredygtig udvikling som det overordnede mål.
Integreret kystzoneforvaltning : Sigter mod at koordinere anvendelsen af forskellige politikker (f.eks. vedrørende 
akvakultur, turisme og vindenergi) i kystområder med det formål at bidrage til en bæredygtig kystudvikling.
Konvergensmålet : Mål om udvikling af EU -regioner, hvor bruttonationalproduktet pr. indbygger er lavere end 75 % 
af EU -gennemsnittet.
LIFE : Finansielt instrument for miljøet (L’Instrument Financier pour l’Environnement).
NSP : National strategiplan.
OP: Operationelt program.
RP: Rammeprogram.
STECF : Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri.
05
 Resumé
I
Hvert år producerer EU’s akvakultursektor ca. 1,3 mil -
lioner ton fisk, og den har en omsætning på 4 mil -
liarder euro. Et af målene for den fælles fiskeripoli -
tik (FFP) i perioden til og med 2013 — og for dens 
finansieringsinstrument, Den Europæiske Fiskerifond 
(EFF) — var at fremme en bæredygtig udvikling af 
akvakultur. I maj 2013 havde EFF derfor ydet over 
400 millioner euro i støtte til at finansiere foranstalt -
ninger til produktive investeringer i akvakultur samt 
miljø- og sundhedsforanstaltninger.
II
Retten undersøgte, om EFF- foranstaltningerne blev 
hensigtsmæssigt udformet og gennemført, og om de 
gav valuta for pengene. I den forbindelse reviderede 
Retten Kommissionens og medlemsstaternes udform -
ning og gennemførelse af støtteforanstaltningerne 
samt en række projekter i medlemsstaterne.
III
Samlet set konstaterede Retten, at EFF ikke 
ydede effektiv støtte til en bæredygtig udvikling 
af akvakultur.
IV
Retten konstaterede, at foranstaltningerne til støtte 
for en bæredygtig udvikling af akvakultur ikke 
blev hensigtsmæssigt udformet og overvåget på 
EU-niveau. FFP og EFF udgjorde ikke en tilstrækkelig 
klar ramme for bæredygtig udvikling af akvakultur 
i perioden til og med 2013. Med hensyn til vejledning 
om miljømæssig bæredygtighed konstaterede Retten, 
at der var tilstrækkelig vejledning om Natura 2000, 
men ikke om spørgsmål vedrørende vandrammedi -
rektivet, havstrategirammedirektivet og direktivet om 
vurdering af virkninger på miljøet. Dette var en med -
virkende årsag til manglen på aktioner vedrørende 
dette vigtige emne i medlemsstaterne. Sammenlig -
neligheden af akvakulturdata fra forskellige EU -kilder 
var utilstrækkelig, og det var derfor vanskeligt at 
vurdere resultaterne af akvakulturforanstaltningerne. 
EFF- overvågningsudvalgene spillede ikke en væsentlig 
rolle i forbindelse med overvågningen af akvakultur, 
forvaltningsoplysningerne var mangelfulde, og resul -
taterne af relevante offentligt finansierede forsknings -
projekter blev ikke udnyttet fuldt ud.V
Foranstaltningerne til støtte for en bæredygtig udvik -
ling af akvakultur blev ikke hensigtsmæssigt udformet 
og gennemført på medlemsstatsniveau. Medlems -
staternes nationale strategiplaner og operationelle 
programmer udgjorde ikke et tilstrækkelig klart 
grundlag for støtten til akvakultur, og der var ingen 
sammenhængende strategi for sektoren. Manglen på 
hensigtsmæssig fysisk planlægning kombineret med 
komplicerede licensprocedurer hindrede en bæredyg -
tig udvikling. Der var også væsentlige unøjagtigheder 
og metodologiske svagheder i produktionsdataene 
i nogle af de årlige gennemførelsesrapporter.
VI
Retten konstaterede, at de væsentligste målsætninger 
for vækst i akvakultursektoren ikke er nået til dato, og 
at sektoren har været stagnerende i mange år. Den 
finansielle og økonomiske krise har uden tvivl bidra -
get væsentligt til denne stagnation, i hvert fald i de 
mest producerende medlemsstater. Retten konsta -
terede også, at de reviderede projekter i de besøgte 
medlemsstater ofte var dårligt udvalgt. Med enkelte 
undtagelser gjaldt det for de reviderede projekter, 
at de ikke leverede de forventede resultater eller gav 
valuta for pengene, og at de kun i ringe grad bidrog til 
vækst og beskæftigelse.
VII
Retten konkluderer, at der i perioden til og med 
2013 hverken på EU -niveau eller på medlemsstatsni -
veau fandtes en hensigtsmæssig ramme for konkret 
udmøntning af EU’s målsætninger om bæredygtig 
udvikling af akvakultur, og at de foranstaltninger, der 
blev truffet, ikke gav tilfredsstillende resultater.
VIII
Retten anbefaler derfor, at Kommissionen ved gen -
nemførelsen af foranstaltninger til støtte for akvakul -
tur under den nye Europæiske Hav- og Fiskerifond:
a) i forbindelse med godkendelsen af medlemssta -
ternes operationelle programmer vurderer, om 
målsætningerne vedrørende bæredygtig udvikling 
af akvakultur er realistiske og hensigtsmæssige, og 
om støtten er rettet mod foranstaltninger, der kan 
forventes at bidrage til at nå disse målsætninger
Resumé 06
b) fastlægger retningslinjer for vurderingen af rele -
vante miljøfaktorer i forbindelse med afgørelser 
om offentlig finansiering
c) hvor det er relevant, sikrer, at medlemsstaternes 
operationelle programmer kun godkendes, hvis 
der er udarbejdet hensigtsmæssige nationale stra -
tegier for udvikling af akvakultursektoren
d) opfordrer medlemsstaterne til at foretage relevant 
fysisk planlægning og forenkle licensprocedurerne 
og de administrative procedurer for at støtte ud -
viklingen af akvakultursektoren
e) forbedrer sammenligneligheden af de statisti -
ske data om akvakultur, som den indsamler fra 
forskellige kilder, for at øge deres nøjagtighed 
og fuldstændighed.IX
Retten anbefaler, at medlemsstaterne ved gennem -
førelsen af foranstaltninger til støtte for akvakultur 
under den nye Europæiske Hav- og Fiskerifond:
a) udarbejder og anvender sammenhængende natio -
nale strategier for udvikling af akvakultursektoren
b) foretager relevant fysisk planlægning og forenkler 
licensprocedurerne og de administrative procedu -
rer for at støtte udviklingen af akvakultursektoren
c) sikrer, at den offentlige finansiering rettes mod de 
projekter, der bedst bidrager til en bæredygtig ud -
vikling af akvakultur og giver valuta for pengene
d) styrker overvågningen af projektresultaterne ved 
at opstille og anvende relevante indikatorer.
Kilde:  Revisionsretten.
07
 Indledning
Akvakultur i Den Europæ ‑
iske Union
01 
Akvakultur er alle former for opdræt 
eller dyrkning af akvatiske organis -
mer ved hjælp af metoder, der skal 
øge produktionen af de pågældende 
organismer ud over, hvad det naturlige 
miljø giver mulighed for; organismerne 
forbliver en fysisk eller juridisk persons 
ejendom i hele opdræts- eller dyrk -
ningsfasen, indtil de er høstet1.02 
Akvakultur er den ene komponent 
i fiskeproduktionen2, mens fangst af 
vildfisk er den anden. I 2011, som er 
det seneste år, der foreligger data for, 
producerede EU ca. 6 millioner ton 
fisk, hvoraf 1,3 millioner ton kom fra 
akvakultur. Som det fremgår af figur 1 , 
har der i mange år været nedgang 
i EU’s årlige fiskeproduktion på grund 
af faldende fiskerifangster og stagne -
rende akvakultur. 65 % af de fisk, der 
konsumeres i EU, er importerede.1 Artikel 3, litra d), Rådets 
forordning (EF) nr. 1198/2006 
af 27. juli 2006 om 
Den Europæiske Fiskerifond 
(EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1).
2 I denne beretning bruges 
udtrykket »fiskeproduktion« 
om produktion af finnefisk, 
krebsdyr og bløddyr.
EU’s fiskeproduktion (ton)
Kilde:  Eurostat.Figur 110 000 000
9 000 000
4 000 000
3 000 0008 000 000
7 000 000
6 000 0005 000 000
2 000 000
1 000 000
0
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011Fangster
Akvakultur
08 Indledning
03 
Finnefisk udgør tre fjerdedele af EU’s 
akvakulturproduktion målt i værdi3. 
Akvakultursektoren har ca. 80 000 be -
skæftigede og en årlig omsætning 
på over 4  milliarder  euro4. I Europa 
varierer holdningen til opdrættede fisk 
fra land til land, og mange forbrugere 
foretrækker fangede fisk, som har en 
højere markedspris.
04 
Selv om der opdrættes mange arter 
i EU, udgør nogle få arter størstedelen 
af akvakulturproduktionen. De stør -
ste producentlande er Frankrig, Det 
Forenede Kongerige, Grækenland, Spa -
nien og Italien, der tilsammen tegner 
sig for 77 % af omsætningen, som det 
fremgår af tabel 1 .05 
Mens akvakulturen i EU er stagne -
ret, har akvakulturproduktionen på 
verdensplan i mange år været sti -
gende. Mellem 2000  og 2011 blev den 
globale produktion næsten fordoblet 
fra 32 millioner til 63 millioner ton 
(jf. figur 2 ), og næsten 90 % af produk -
tionen er nu baseret i Asien. Akvakul -
tur leverer allerede ca. 40 % af de fisk, 
der konsumeres i verden5.3 FAO: The State of World 
Fisheries and Aquaculture, 
Rom, 2012.
4 Europa -Kommissionens 
Fælles Forskningscenter: 
The economic performance 
of the EU Aquaculture Sector  
(STECF 13-29), Bruxelles, 2013 
(data for 2011).
5 FAO: Global Aquaculture 
Production Statistics , 2011  
(ftp://ftp.fao.org/fi/news/
GlobalAquacultureProduc -
tionStatistics2011.pdf).Tabel 1Akvakultur — de mest producerende medlemsstater og de mest producerede arter
Omsætning 2011 (millioner euro)
Medlemsstat I altHavrude 
og 
havbarsLaks Ørred Østers MuslingerVenus-
muslin -
gerKarpeAndre 
arter
Frankrig 22 % 898 35 0 120 502 164 0 5 72
UK 18 % 740 2 678 35 1 21 0 1 2
Grækenland 13 % 523 485 0 4 0 9 0 0 25
Spanien 12 % 501 199 0 51 2 102 14 1 132
Italien 11 % 423 61 0 140 0 40 106 3 73
I alt 77 % 3 085 782 678 350 505 336 120 10 304
Andre medlemsstater 23 % 933 65 80 265 38 90 27 134 234
EU i alt 4 018 847 758 615 543 426 147 144 538
21 % 19 % 15 % 14 % 11 % 4 % 4 % 13 %
Kilde:  JRC’s rapport  »The economic performance of the EU aquaculture sector« (STECF 13-29), 2013. (Afvigelser skyldes afrunding).
09 Indledning
Udviklingen i akvakulturproduktionen på verdensplan
Kilde:  Eurostat (EU-27), FAO (verden).
Kilde:  Revisionsretten.Figur 2Akvakulturproduktionen i EU og på verdensplan (1998 = 100 %)
140 %
120 %
100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %
- 20 %
1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011Verden
EU-27

10 Indledning
EU’s akvakulturpolitik
Akvakultur og den fælles 
fiskeripolitik (FFP)
06 
Rådets forordning nr. 2371/20026 
fastsætter FFP’s målsætninger for 
perioden 2002-2013. FFP’s hovedmål -
sætning, som også gælder akvakultur, 
er anført i forordningens artikel 2. 
Politikken skal »sikre, at de levende 
akvatiske ressourcer udnyttes på en 
økonomisk, miljømæssigt og socialt 
bæredygtig måde«.
Kommissionens 
akvakulturstrategi
07 
I september 2002 offentliggjorde 
Kommissionen en strategi for bæ -
redygtig udvikling af europæisk 
akvakultur7. Strategien havde tre 
hovedmålsætninger:
a) at skabe sikker langsigtet beskæfti -
gelse og bæredygtig vækst
b) at garantere forbrugerne pro -
dukter af god kvalitet og fremme 
høje normer for dyresundhed 
og -velfærd
c) at sikre en miljømæssigt 
sund industri.08 
I 2009 anerkendte Kommissionen8, at 
akvakulturproduktionen siden 2002 
var stagneret i EU, mens den i resten 
af verden var steget kraftigt, og at 
der måtte gøres en væsentlig indsats 
for at forbedre EU’s konkurrenceevne 
og tilskynde til bæredygtig vækst og 
forvaltning. Kommissionen reviderede 
sin strategi, men bevarede stort set 
målsætningerne fra 2002:
a) at fremme den økonomiske 
levedygtighed
b) at sikre fødevaresikkerheden samt 
dyrenes sundhed og velfærd
c) at løse problemet med 
akvakulturens miljøpåvirkninger.
Den Europæiske Fiskerifond
09 
Den Europæiske Fiskerifond (EFF)9 
var det finansielle instrument for FFP 
i perioden 2007-2013). EFF havde fem 
prioriterede akser og et samlet budget 
på 4,3 milliarder euro. Hver akse om -
fattede flere foranstaltninger. Finansie -
ringen fra EFF blev stillet til rådighed 
som følger:
 οPrioriteret akse 1: tilpasning af 
EF-fiskerflåden (1,2  milliarder  euro)
 οPrioriteret akse 2: akvakul -
tur, indlandsfiskeri, forarbejd -
ning og afsætning af varer 
(1,2 milliarder  euro)
 οPrioriteret akse 3: foranstaltninger 
af fælles interesse (1,1  milliard  euro)
 οPrioriteret akse 4: bæredyg -
tig udvikling af fiskeriområder 
(0,6 milliarder  euro)
 οPrioriteret akse 5: teknisk bistand 
(0,2  milliarder  euro).6 Rådets forordning (EF) 
nr. 2371/2002 af 
20. december 2002 om 
bevarelse og bæredygtig 
udnyttelse af 
fiskeressourcerne som led 
i den fælles fiskeripolitik 
(EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59).
7 KOM(2002) 511 endelig af 
19. september 2002.
8 KOM(2009) 162 endelig af 
8. april 2009.
9 Forordning (EF) nr. 1198/2006. 
EFF erstattede Det Finansielle 
Instrument til Udvikling af 
Fiskeriet (FIUF).
11 Indledning
10 
Som det fremgår, var der ikke en akse, 
der var forbeholdt akvakultur. Der blev 
imidlertid givet midler til akvakultur 
under akse 2 og 3, og under akse 2 
var der en akvakulturforanstaltning 
(foranstaltning 2.1), som specifikt 
var målrettet sektorens økonomiske, 
miljømæssige og sociale bæredygtig -
hed og også kunne bruges til at støtte 
konkurrenceevne. Bilag I  viser de 
planlagte udgifter for akse 2 og viser 
på grundlag af data indsendt af med -
lemsstaterne til Kommissionen, at der 
pr. udgangen af maj 2013 var indgået 
EFF-forpligtelser på 438 millioner euro 
vedrørende 5 826 projekter under 
foranstaltning 2.1 (akvakultur).
11 
Det maksimale EFF -tilskud til et god -
kendt projekt var 75 % af de samlede 
offentlige udgifter i konvergensregio -
ner10 og 50 % andre steder. EU -midler -
ne skulle altså suppleres med anden 
offentlig finansiering fra medlems -
staterne. Det offentlige tilskud (fra EU 
og medlemsstaterne) til mikrovirk -
somheder samt små og mellemstore 
virksomheder i de relevante sektorer 
kunne være på op til 60 % af investe -
ringsomkostningerne i regioner, der 
var omfattet af konvergensmålet, og 
40 % i regioner, der ikke var omfattet 
af konvergensmålet11.12 
Under akvakulturforanstaltningerne 
blev der ydet EFF-støtte til følgende 
aktioner12:
a) foranstaltninger til produktive 
investeringer i akvakultur
b) miljøvenlige 
akvakulturforanstaltninger
c) folkesundhedsforanstaltninger
d) dyresundhedsforanstaltninger.
13 
For EFF som helhed blev aksernes og 
foranstaltningernes prioriteter fastlagt 
af medlemsstaterne i deres nationale 
strategiplaner efter dialog med og 
høring af Kommissionen. Derefter 
forelagde medlemsstaterne deres 
nationale operationelle programmer 
for Kommissionen til undersøgelse 
og godkendelse i form af en kommis -
sionsafgørelse. For hvert operationelt 
program nedsættes der et overvåg -
ningsudvalg til at overvåge gennemfø -
relsen af programmet.
14 
I medfør af forordningen om gennem -
førelse af EFF skulle medlemsstaterne 
også registrere følgende statistiske 
oplysninger vedrørende akvakultur -
projekter, der modtog støtte under 
akse 2:
 — ton produceret ved akvakultur, 
forarbejdning og indlandsfiskeri
 — procentdel af projekter med miljø -
venlig produktion (reduktion af ne -
gative indvirkninger eller forøgelse 
af positive indvirkninger)
 — stigning i omsætning 
(millioner euro).10 Regioner, hvor BNP pr. 
indbygger er lavere end 75 % 
af EU -gennemsnittet.
11 Bilag II til forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
12 Artikel 28 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
12
 Revisionens omfang 
og revisionsmetoden
Kilde:  Revisionsretten.15 
Målet med revisionen var at få be -
svaret spørgsmålet »Støttede Den 
Europæiske Fiskerifond effektivt en 
bæredygtig udvikling af akvakultur? « 
Til dette formål behandlede Retten 
underspørgsmål vedrørende udform -
ningen og gennemførelsen af EU -for-
anstaltningerne til støtte for akvakul -
tur samt resultaterne af den offentlige 
finansiering:
a) Blev EFF‑foranstaltningerne til støtte 
for en bæredygtig udvikling af akva ‑
kultur hensigtsmæssigt udformet og 
overvåget på EU‑niveau?  For at be -
svare dette spørgsmål undersøgte 
Retten, hvordan foranstaltninger -
ne blev udformet, og hvilken rolle 
Kommissionen spillede i forbin -
delse med deres gennemførelse
b) Blev EFF‑foranstaltningerne til støtte 
for en bæredygtig udvikling af akva ‑
kultur hensigtsmæssigt udformet og 
gennemført af medlemsstaterne? 
For at besvare dette spørgsmål 
undersøgte Retten medlemssta -
ternes nationale strategiplaner og 
operationelle programmer samt 
relaterede emner (herunder fysisk 
planlægning og licensprocedurer), 
og den undersøgte, hvordan foran -
staltningerne blev gennemført
c) Har EFF givet valuta for pengene og 
støttet en bæredygtig udvikling af 
akvakultur? For at besvare dette 
spørgsmål vurderede Retten, om 
de overordnede målsætninger blev 
nået, den undersøgte, hvordan en 
række udvalgte projekter havde 
bidraget til en bæredygtig udvik -
ling, og hvordan de var målrettet, 
den vurderede væksten, beskæf -
tigelsen og de faktiske resultater, 
og den undersøgte materiale, der 
kunne vise, om der var opnået 
valuta for pengene.16 
Revisionen var koncentreret om pro -
jekter finansieret mellem 2007 og 2011. 
Den blev udført i de relevante afdelinger 
af Kommissionen og i seks medlems -
stater (Spanien, Frankrig, Italien, Polen, 
Portugal og Rumænien), der tegnede sig 
for over 50 % af akvakulturproduktionen 
i EU og den dertil hørende EFF- budget -
støtte, som det fremgår af bilag I .
17 
I medlemsstaterne undersøgte Retten 
dokumentation vedrørende 60 pro -
jekter (jf.  bilag II ) og besøgte 31 af 
projekterne på stedet. Projektudvæl -
gelsesprocedurerne og de faktiske 
projektresultater blev undersøgt og 
sammenholdt med EFF -målsætnin -
gerne. Retten lagde særlig vægt på at 
undersøge de af medlemsstaternes 
procedurer, der skulle sikre valuta for 
pengene i forbindelse med anvendel -
sen af offentlige midler og sikre en 
bæredygtig udvikling af akvakultur.

13
 Bemærkninger
Foranstaltningerne til 
støtte for en bæredygtig 
udvikling af akvakultur 
blev ikke altid hensigts ‑
mæssigt udformet og 
overvåget på EU‑niveau
FFP og EFF gav ikke tilstræk ‑
kelige detaljer om indhol ‑
det af foranstaltningerne 
til støtte for en bæredygtig 
udvikling af akvakultur
18 
Traktaten giver EU enekompetence 
med hensyn til fiskeripolitikken, men 
ikke specifikt med hensyn til akvakul -
tur. Ikke desto mindre er et af formå -
lene med FFP at fastsætte sammen -
hængende foranstaltninger til støtte 
for akvakultur13. EFF havde som mål at 
»støtte den fælles fiskeripolitik for at 
sikre, at de levende akvatiske ressour -
cer udnyttes, og støtte akvakulturen, 
således at der tilvejebringes økono -
misk, miljømæssig og social bære -
dygtighed«14. Under EFF’s prioriterede 
akse 2 var der afsat en finansierings -
ramme for akvakultur, indlandsfiskeri, 
forarbejdning og afsætning af fiskeva -
rer og akvakulturprodukter.
19 
Forordningerne om FFP og EFF gav 
ikke nærmere oplysninger om, hvilket 
indhold sammenhængende foranstalt -
ninger vedrørende akvakultur burde 
have. Navnlig blev de overordnede 
målsætninger for akvakultur ikke 
udmøntet i specifikke foranstaltnin -
ger. Medlemsstaterne blev ikke pålagt 
at udarbejde specifikke planer for, 
hvordan den tilgængelige finansiering 
bedst kunne anvendes til bæredygtig 
udvikling af akvakultur, og der mang -
lede en fast overvågnings- og evalu -
eringsramme med fælles indikatorer, 
der kunne bruges til at måle fremskridt 
eller resultater.Hverken disse forordninger eller de na -
tionale strategiplaner og operationelle 
programmer, der behandles senere 
(jf. punkt 43-48), fastsatte en tilstrække -
lig klar ramme for bæredygtig udvikling 
af akvakultur i perioden til og med 2013.
Kommissionens gennemgang 
af de nationale strategipla ‑
ner og operationelle pro ‑
grammer sikrede ikke syste ‑
matisk, at deres udformning 
maksimerede effektiviteten 
af akvakulturpolitikken
20 
De nationale strategiplaner (NSP’er) 
dækker hele fiskerisektoren og inde -
holder en kort beskrivelse af samtlige 
aspekter af den fælles fiskeripolitik, 
herunder prioriterede akser og mål -
sætninger. NSP’erne skal derfor, hvor 
dette er relevant for medlemsstaten, 
angive prioriterede akser og målsæt -
ninger samt et skøn over de nød -
vendige offentlige finansielle midler, 
navnlig for så vidt angår strategien 
for en bæredygtig udvikling af akva -
kultursektoren15. Kommissionen skulle 
vurdere16 medlemsstaternes foreslåede 
operationelle programmer (OP’er) for 
at afgøre, om de var i overensstem -
melse med NSP’erne og kravene i EFF, 
herunder med hensyn til akvakultur.
21 
Retten konstaterede, at Kommissionen 
foretog en omfattende vurdering af 
overensstemmelsen mellem OP’erne, 
NSP’erne og kravene i EFF — herun -
der kravene vedrørende akvakultur. 
Generelt var denne vurdering grundig, 
og den lå til grund for de forhandlin -
ger med medlemsstaterne, der førte til 
den endelige vedtagelse af OP’erne.13 Artikel 1, stk. 2, i forordning 
(EF) nr. 2371/2002.
14 Artikel 4 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
15 Artikel 15 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
16 Artikel 17, stk. 5, i forordning 
(EF) nr. 1198/2006.
14 Bemærkninger
22 
Under sin revision i medlemsstaterne 
konstaterede Retten imidlertid svag -
heder i udformningen af NSP’erne og 
OP’erne (jf. punkt 43-47). Retten aner -
kender, at Kommissionen og medlems -
staterne har specifikke ansvarsområ -
der i forbindelse med delt forvaltning, 
men ved gennemgangen af NSP’erne 
og OP’erne beskæftigede Kommissio -
nen sig ikke tilstrækkeligt med disse 
svagheder, delvis fordi NSP’erne var 
holdt i generelle vendinger.
Kommissionen gav ikke 
omfattende akvakultur ‑
relateret vejledning om 
miljøspørgsmål
23 
Miljømæssig bæredygtighed var en af 
målsætningerne for EFF’s finansiering 
af akvakulturforanstaltninger, og det 
er også en målsætning for Kommissio -
nens akvakulturstrategi. Miljøvenlige 
akvakulturforanstaltninger var en af 
de aktioner, der var berettigede til 
EFF-finansiering (jf. punkt 12). I forbin -
delse med vurderingen af, om foran -
staltninger til støtte for akvakultur 
var miljømæssigt bæredygtige, skulle 
det ikke blot måles, om de overholdt 
kravene i FFP og EFF, men også om de 
overholdt EU’s miljøpolitik. De største 
relevante politikområder er fastlagt 
i EU’s vandrammedirektiv17, havstra -
tegirammedirektivet18, direktivet om 
vurdering af virkninger på miljøet19 og 
habitatdirektivet (»Natura 2000«)20. I en 
sammenhæng, hvor EU -lovgivningen 
er så omfattende, er det vigtigt, at 
Kommissionen giver vejledning til 
medlemsstaterne og industrien.24 
F.eks. stiller habitatdirektivet krav 
om, at medlemsstaterne træffer pas -
sende foranstaltninger for at undgå 
forringelse af naturtyperne og de 
artsspecifikke levesteder i de særlige 
Natura 2000-bevaringsområder samt 
forstyrrelser af de arter, for hvilke om -
råderne er udpeget.
25 
Retten konstaterede, at Kommissio -
nen havde udarbejdet retningslinjer, 
som medlemsstaterne skulle anvende 
i forbindelse med støtte til akvakul -
tur i Natura 2000-områder. Der var 
imidlertid ikke udarbejdet tilsvarende 
retningslinjer for nogen af de andre 
direktiver, der er nævnt i punkt 23. Her -
til kommer, at Kommissionen ikke gav 
specifik vejledning om miljøvenlige 
akvakulturforanstaltninger under EFF. 
Denne mangel på vejledning stemmer 
ikke overens med det forhold, at miljø -
mæssig bæredygtighed var en af mål -
sætningerne for EFF, og Retten konsta -
terede endvidere, at EFF ikke i praksis 
ydede væsentlig støtte til miljømæssig 
bæredygtighed (jf. punkt 50 og 51).
Kommissionen sikrede ikke 
i tilstrækkelig grad, at der 
forelå sammenlignelige data 
om de samlede fremskridt 
med hensyn til at nå akvakul ‑
turpolitikkens målsætninger
26 
Medlemsstaterne skal indsende årlige 
statistikker om akvakulturerhvervets 
produktion (angivet i mængde og 
værdi) til Kommissionen21. Statistik -
ker om akvakultursektorens struktur 
skal indsendes hvert tredje år. Disse 
statistikker samles og kontrolleres af 
Eurostat. Kommissionen overvåger 
snarere end validerer statistikkerne.17 Europa -Parlamentets og 
Rådets direktiv 2000/60/EF 
af 23. oktober 2000 om 
fastlæggelse af en ramme for 
Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (EFT L 327 
af 22.12.2000, s. 1).
18 Europa -Parlamentets og 
Rådets direktiv 2008/56/EF af 
17. juni 2008 om fastlæggelse 
af en ramme for Fællesskabets 
havmiljøpolitiske 
foranstaltninger (EUT L 164 
af 25.6.2008, s. 19).
19 Rådets direktiv 85/337/EF af 
27. juni 1985 om vurdering af 
visse offentlige og private 
projekters indvirkning på 
miljøet (EFT L 175 af 5.7.1985, 
s. 40). Artikel 28 
i EFF- forordningen fastsætter, 
at der kun ydes støtte, 
når visse regler om 
miljøkonsekvensvurdering 
er overholdt.
20 Rådets direktiv 92/43/EØF af 
21. maj 1992 om bevaring af 
naturtyper samt vilde dyr og 
planter (EFT L 206 af 22.7.1992, 
s. 7.)
21 Europa -Parlamentets og 
Rådets forordning (EF) 
nr. 762/2008 af 9. juli 2008 
om medlemsstaternes 
indberetning af statistiske 
oplysninger om akvakultur 
og om ophævelse af Rådets 
forordning (EF) nr. 788/96 
(EUT L 218 af 13.8.2008, s. 1).
15 Bemærkninger
22 Artikel 6 i forordning (EF) 
nr. 762/2008.
23 Grækenland, Frankrig 
og Østrig.27 
Kommissionen mener, at statistik -
kerne om produktionen generelt er 
pålidelige. Der er imidlertid uoverens -
stemmelser i de data, som nogle af 
medlemsstaterne har indberettet om 
akvakultursektorens struktur. Produk -
tionsfaciliteternes samlede størrelse 
rapporteres i hektar og kubikmeter. 
Ifølge Eurostat giver rapporteringen 
i kubikmeter problemer i nogle lande, 
og det kan begrænse sammenlignelig -
heden af de statistikker, der er angivet 
i denne måleenhed. F.eks. rapporte -
rede Frankrig og Spanien, som er de to 
største akvakulturproducenter målt på 
mængde, at deres akvakulturfaciliteter 
i 2011 var på henholdsvis 2 532 m3 og 
10 611 m3, og at de havde en omsæt -
ning (jf.  bilag I ) på henholdsvis 283 000 
og 277 000 ton. Portugal, der havde en 
omsætning på 8 000 ton, rapporterede 
en samlet mængde på 22 529 m3.
28 
Medlemsstaterne skal sende Kommis -
sionen en årlig metodologisk rapport 
om indsamlingen af data22. Retten no -
terede sig, at de fleste medlemsstater 
ikke indsendte en sådan rapport hvert 
år. Dette forsinker Eurostats valide -
ring af de statistiske oplysninger og 
skaber usikkerhed om kvaliteten af de 
underliggende statistikker. Desuden 
indsendte tre medlemsstater 23 deres 
data for 2011 tre til fem måneder efter 
fristen den 31. december 2012.29 
Nogle medlemsstater klassificerer 
dataene om akvakulturproduktionens 
fordeling på fiskearter som »fortrolige« 
med henvisning til koncentrationsgra -
den i akvakultursektoren og mulighe -
den for at udlede markedsfølsomme 
oplysninger om specifikke producen -
ter. Nedenstående tabel viser, at otte 
medlemsstater for 2011 havde ind -
sendt fortrolige data om akvakultur -
produktionen (undtagen i yngleanlæg 
og klækkerier), og at nogle medlems -
stater endnu ikke havde indsendt 
data. Det betyder, at Eurostat ikke 
kan offentliggøre aggregerede data 
for EU-27, og dermed begrænses de 
offentligt tilgængelige oplysninger om 
tendenserne og udviklingen i sektoren 
(jf. tabel 2 ).
16 Bemærkninger
Værdien af akvakulturproduktionen i EU
Euro
OMRÅDE / ÅR 2008 2009 2010 2011
EU-27 3 407 134 614 3 219 102 127 foreligger ikke foreligger ikke
EU-25 3 372 465 092 3 182 599 297 foreligger ikke foreligger ikke
EU-15 3 114 534 138 2 988 571 787 foreligger ikke foreligger ikke
Belgien 667 767 4 034 596 fortrolig fortrolig
Bulgarien 16 538 094 19 512 878 19 576 101 17 113 825
Den Tjekkiske Republik 41 537 574 39 266 665 37 108 186 39 865 313
Danmark 98 276  272 88 240 305 fortrolig fortrolig
Tyskland 97 080 122 94 240 346 94 739 574 fortrolig
Estland 1 771 650 2 235 436 2 028  836 1 684 752
Irland 92 442 829 104 271  122 113 132  438 124 900 818
Grækenland 369 913 151 397 790 833 foreligger ikke 453 062  003
Spanien 410 808 739 396 337 342 412 166 215 445 462 460
Frankrig 691 603 892 697 964 760 fortrolig foreligger ikke
Italien 465 600 684 474 862 750 333 238  932 402 822 356
Cypern 33 144  550 16 463 500 20 319 860 foreligger ikke
Letland 1 528 601 1 114 894 1 195 864 1 253 766
Litauen 6 635 949 6 654 996 fortrolig fortrolig
Ungarn 30 324 26 451 27 164 30 293
Malta 93 763 138 47 057 424 82 217 002 45 109 193
Nederlandene 96 600 777 84 109 496 105 703 231 73 959  895
Østrig 12 741 113 13 878 544 20 355 963 fortrolig
Polen 73 284 926 76 372  905 foreligger ikke fortrolig
Portugal 40 175 003 34 063 945 47 264  269 58 278 930
Rumænien 18 131 429 16 989 952 5 691 110 15 890 132
Slovenien 3 485 097 3 069 400 2 167 330 fortrolig
Slovakiet 2 749  143 1 765  838 fortrolig 2 420 531
Finland 36 844 618 39 581 700 41 141 158 fortrolig
Sverige 23 247 950 18 435 879 29 040 710 42 442  468
Det Forenede Kongerige 678 531  220 540 760 168 573 902 627 739 685 060
Kilde: Eurostat.Tabel 2
17 Bemærkninger Tabel 324 Kommissionens afgørelse 
2005/629/EF af 26. august 
2005 om oprettelse af en 
videnskabelig, teknisk og 
økonomisk komité for fiskeri 
(EUT L 225 af 31.8.2005, s. 18).30 
Uafhængigt af Eurostat undersøger 
Den Videnskabelige, Tekniske og Øko -
nomiske Komité for Fiskeri (STECF24) 
data om akvakultur fra den ramme for 
dataindsamling, hvor medlemsstaterne 
samler socioøkonomiske oplysninger 
om akvakulturvirksomheder. Der er 
væsentlige forskelle mellem Eurostats 
og STECF’s data om akvakulturproduk -
tionen. Dette fremgår af tabel 3 , der 
sammenligner de rapporterede beløb 
for 2009 fra de reviderede medlemssta -
ter. Disse forskelle kan forklares med, 
at de forskellige lovgivninger kræver 
forskellige metodologiske tilgange 
i forbindelse med dataindsamlingen, 
men hverken Eurostat eller STECF har 
foretaget en fuld afstemning.
Sammenligning af Eurostats og STECF’s data for 2009
Akvakulturproduktionen i  2009
 Eurostat STECF-rapport Difference Difference i  %
1 000 euro ton 1 000 euro ton 1 000 euro ton 1 000 euro ton
Spanien 396 337 268 457 440  028 268 600 – 43 691 – 143 – 11 % 0 %
Frankrig 697 965 236 439 760 067 265 399 – 62 102 – 28 960 – 9 % – 12 %
Italien 474 863 162 325 474 003 162 325 860 0 0 % 0 %
Polen 76 373 36 503 88 356 38 854 – 11 983 – 2 351 – 16 % – 6 %
Portugal 34 064 6 727 37 250 6 208 – 3 186 519 – 9 % 8 %
Rumænien 16 990 13 131 13 896 7 292 3 094 5 839 18 % 44 %
Kilder: Eurostats statistik over akvakulturproduktionen. JRC’s rapport »Economic Performance of the EU Aquaculture Sector« 
(STECF -OWP-12-03, 2012).
18 Bemærkninger
Kommissionen foretog kun få 
relevante revisioner og eva ‑
lueringer, og dens overvåg ‑
ning var begrænset
31 
Det var et krav i EFF -forordningen, at 
medlemsstaterne skulle sende Kom -
missionen mellemliggende evaluerin -
ger25 af deres OP’er. Disse evalueringer 
kunne give nyttige oplysninger om 
gennemførelsen af akvakulturforan -
staltningerne og gøre det muligt at 
træffe korrigerende foranstaltninger. 
Retten konstaterede imidlertid, at 
informationsniveauet specifikt vedrø -
rende akvakultur i praksis var lavt.
32 
Da Rettens revision fandt sted, havde 
kun syv akvakulturprojekter været 
omfattet af de revisioner på stedet, 
som Kommissionen skulle foretage 
i henhold til EFF- forordningen26. En så 
beskeden stikprøve gør det ikke muligt 
at konkludere på medlemsstatsniveau 
eller på EU -niveau, om systemerne fun -
gerer effektivt. Disse revisioner havde 
fokus på regeloverholdelse og skulle 
ikke give oplysninger om EU -støttens 
betydning for en bæredygtig udvikling 
af akvakultur.
33 
Medlemsstaternes mellemliggende 
evalueringer af deres OP’er blev sendt 
til Kommissionen, som betalte en 
ekspert for at udarbejde et samlet 
resumé. Akvakultur blev omtalt i de 
mellemliggende evalueringer og det 
samlede resumé, men Kommissionen 
foretog ingen yderligere vurdering af 
evalueringerne for at fastslå, om foran -
staltningerne til støtte for akvakultur 
var hensigtsmæssige.34 
En repræsentant for Kommis -
sionen deltog i medlemsstaternes 
EFF-overvågningsudvalgs arbejde 
som rådgiver. Disse udvalg kunne 
kun bruge meget lidt tid på forhold 
vedrørende akvakultur.
Resultaterne af offentligt 
finansierede innovations ‑ 
og forskningsprojekter blev 
ikke udnyttet fuldt ud
35 
I sin akvakulturstrategi fra 200927 
anfører Kommissionen i afsnit 3.1, at 
bæredygtig udvikling af akvakultur -
sektoren bør understøttes af forskning 
på højt plan og innovation, og at det 
er af afgørende betydning at fortsætte 
og øge denne støtte.
36 
Som illustreret i  tekstboks 1  blev der 
tildelt betydelige midler til LIFE-28 
og forskningsprojekter, men Retten 
konstaterede, at Kommissionen ikke 
gjorde tilstrækkelig brug af projekter -
nes resultater til at fastlægge målsæt -
ninger og retningslinjer med relation 
til akvakultur (om forhold såsom 
udledningen af spildevand og kemika -
lier, placeringen af brug og effekten af 
undslupne fisk) (jf. punkt 23-25).25 Artikel 49, stk. 3, i forordning 
(EF) nr. 1198/2006.
26 Artikel 72 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
27 KOM(2009) 162.
28 LIFE er EU’s finansielle 
instrument for miljøet. 
Det forvaltes direkte af 
Kommissionen og finansierer 
miljødemonstrationsprojekter 
på forskellige 
aktivitetsområder. 
Det finansierer 
også naturbeskyttelse.
19 Bemærkninger
Relevante forsknings ‑ og LIFE‑projekter
Retten konstaterede, at der var udbetalt 14 millioner euro til 18 LIFE -projekter på akvakulturområdet. De væ -
sentligste emner var kystzoneforvaltning, økosystemer, Natura 2000-områder og bæredygtig marin akvakultur.
Retten konstaterede også, at 77 forskningsprojekter vedrørende akvakultur havde fået 158  millioner  euro 
i støtte fra sjette rammeprogram (RP). Her var de væsentligste emner sygdomsforebyggelse, fiskefoder, se -
lektiv avl, fiskevelfærd, det biologiske potentiale for nye kandidatarter, akvakulturprodukternes sikkerhed og 
kvalitet samt miljøbeskyttelse.
Projekter vedrørende fysisk planlægning i forbindelse med akvakultur
Ét LIFE -projekt vedrørte fysisk planlægning ved hjælp af et GIS -baseret system (350 000 euro i finansiering). 
Ét RP -finansieret projekt behandlede samme emne, specifikt med relation til dybhavsakvakultur (705 000  euro 
i finansiering).
Projekter vedrørende kontrol med og udryddelse af sygdomme i forbindelse med akvakultur
Otte RP -projekter behandlede dette emne (samlet finansiering på 12  millioner  euro). Projekterne havde pri -
mært fokus på kontrol med patogener og parasitter samt sygdomsforebyggelse.
Projekter vedrørende miljøovervågningssystemer og miljøvenlige akvakulturforanstaltninger
To LIFE- projekter var rettet mod dette område og havde fokus på udarbejdelse af anbefalinger vedrørende 
vandforvaltning, udvikling af akvakultur og mindskelse af miljøindvirkningen fra akvakultur (samlet finansie -
ring på 584 000  euro). Otte RP -projekter vedrørte undersøgelse af problemer forårsaget af intensivt opdræt, 
undersøgelse af vandbeskyttelse og -behandling samt undersøgelse af levestedsforringelser (samlet finansie -
ring på 5 millioner euro).Tekstboks 1
20 Bemærkninger
Foranstaltningerne til 
støtte for en bæredygtig 
udvikling af akvakultur 
blev ikke hensigtsmæs ‑
sigt udformet og gennem ‑
ført af medlemsstaterne
Der manglede initiativer til 
støtte for akvakultur i de 
reviderede medlemsstater
37 
I sin meddelelse om en bæredygtig 
fremtid for akvakultursektoren anfører 
Kommissionen, at medlemsstaterne 
bør træffe foranstaltninger, der skaber 
et bedre erhvervsklima og reducerer 
den administrative byrde, der har 
udspring i nationale bestemmelser, 
primært ved at forenkle licensproce -
durerne for akvakulturvirksomheder29. 
Forenklingsforanstaltningerne bør ved -
røre det ansvar og den koordinering, 
der påhviler de myndigheder, som har til opgave at udstede licenser og over -
våge regeloverholdelsen på akvakultur -
området (f.eks. med relation til driften 
af akvakulturanlæg og de relevante 
miljømæssige og veterinære krav).
38 
Retten kontrollerede, om de besøgte 
medlemsstater havde fastlagt en 
strategi for udvikling af akvakultur, 
hvor der var taget højde for sådanne 
foranstaltninger. I alle de besøgte 
medlemsstater konstaterede Retten, at 
der manglede en sammenhængende 
strategi for udvikling af akvakultursek -
toren. Udviklingen var også hæmmet 
af komplekse administrative procedu -
rer på medlemsstatsniveau, herunder 
inddragelsen af adskillige myndighe -
der i forbindelse med licensprocedurer 
og overvågning af sektoren (f.eks. 
i Frankrig og Italien). Som illustreret 
i tekstboks 2  var der imidlertid også 
eksempler på god praksis.29 Afsnit 5.2 i KOM(2009)  
62 endelig.
Eksempler på forskellige administrative praksis med hensyn til fysisk planlægning 
og licenser
I Italien begrænses udviklingen af akvakultur af, at licensproceduren er langsom og kompliceret, og at kri -
terierne for tildeling af nye koncessioner er upræcise. Proceduren for tildeling af koncessioner på maritime 
områder og andre tilladelser vedrørende akvakultur i Sicilien bør tage 150 dage, men på grund af de nævnte 
problemer kan den i praksis vare adskillige år, og forbindelse med to af de reviderede projekter varede den 
fem år. Et generelt problem med adgangen til at opnå koncessioner på maritime områder førte til, at Kom -
missionen indledte en overtrædelsesprocedure mod Italien med henvisning til, at indehavere af koncessioner 
havde en urimelig fordel i forhold til nye ansøgere.
I Frankrig medfører den komplekse procedure for udarbejdelse af dokumenter, at det tager meget lang tid at 
træffe afgørelser. I forbindelse med projekterne i stikprøven var afgørelserne over et år undervejs, og i den 
ene af sagerne gik der op til to år.
I Portugal blev et område til skaldyropdræt kun udnyttet delvis, for da der ikke var nogen bestemmelse om 
det modsatte, kunne indehaverne af licenserne beholde dem, selv om de ikke brugte dem. Dette forhindrede 
udviklingen af sådanne områder.
I Andalusien (Spanien) havde myndighederne oprettet en »one -stop shop« for akvakulturvirksomheder. Pro -
jektlederne blev vejledt i processen med at ansøge om EFF -finansiering og indhente licenser fra de forskel -
lige nationale og regionale agenturer. I forbindelse med projekterne i stikprøven tog det i gennemsnit fem 
måneder at træffe afgørelser.Tekstboks 2
21 Bemærkninger
Der var svage procedurer 
vedrørende fysisk planlæg ‑
ning og licenser
39 
Akvakultur finder sted i kystnære og in -
dre vandområder i hele EU. Typisk ejes 
disse vandområder af offentlige myn -
digheder, der giver koncessioner eller 
udsteder licenser til akvakulturbrugere. 
Meget ofte konkurrerer akvakultursek -
toren med andre brugere — f.eks. tu -
ristindustrien og fiskerisektoren — om 
at anvende disse vandområder. Analyse 
og planlægning af havområders anven -
delse har afgørende betydning for op -
fyldelse af økonomiske, miljømæssige 
og sociale målsætninger. En hensigts -
mæssig praksis vedrørende den fysiske 
planlægning og licensprocedurerne — 
som henhører under medlemsstaternes 
ansvar — er derfor en nøglefaktor 
med hensyn til at sikre, at akvakultur 
udvikles på en bæredygtig måde, og at 
EFF- udgifterne effektivt støtter denne 
udvikling. Kommissionen anfører dette 
i sin akvakulturstrategi fra 2009 og 
i sine strategiske retningslinjer for en 
bæredygtig udvikling af akvakultursek -
toren30, og den opfordrer medlemssta -
terne til at indføre systemer for maritim 
fysisk planlægning, som fuldt ud tager 
hensyn til den strategiske betydning af 
akvakultur. Denne slags systemer gør 
det lettere for potentielle projektledere 
at udvikle deres projekter. I de licenser, 
som medlemsstaternes myndigheder 
udsteder til akvakulturbrugere, er der 
fastsat en række nøgleparametre, f.eks.:
 — hvilket vandområde licensen 
gælder
 — hvor længe licensen gælder, og 
hvem den er udstedt til
 — hvilken type akvakulturakti -
vitet der er tilladt (fiskearter, 
anlægstype) — hvilke miljø- og folkesundheds -
mæssige begrænsninger der er 
gældende (maksimal bestandstæt -
hed, begrænsninger med hensyn 
til foder og veterinærbehandlinger, 
krav til vandkvaliteten).
40 
Generelt konstaterede Retten, at den 
fysiske planlægning i forbindelse med 
akvakultur på tidspunktet for revisio -
nen var utilstrækkelig i de besøgte 
medlemsstater og regioner. I Rumæ -
nien og Polen blev der ikke foretaget 
maritim fysisk planlægning med 
henblik på at støtte akvakultur, og en 
sådan planlægning var stadig under 
udvikling i Galicien (Spanien) og Portu -
gal. Uden fysisk planlægning begræn -
ses akvakultursektorens muligheder 
for forretningsmæssig udvikling, og 
chancen for at løse konflikter med an -
dre aktiviteter forspildes. Dårlig fysisk 
planlægning, især kombineret med 
komplicerede licensprocedurer, er en 
hindring for en bæredygtig udvikling 
af akvakultur. Nogle af konsekvenserne 
er illustreret i  tekstboks 2 .30 COM(2013) 229 final af 
29. april 2013.
22 Bemærkninger
31 Betragtning 17 til forordning 
(EF) nr. 1198/2006.
32 Artikel 15 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.Den finansielle og øko ‑
nomiske krise havde en 
væsentlig indvirkning 
på akvakultursektoren
41 
Medlemsstaternes nationale strate -
giplaner og operationelle programmer 
blev udarbejdet, før den finansielle og 
økonomiske krise for alvor begyndte at 
påvirke det europæiske erhvervsmiljø. 
Ligesom andre erhvervsaktiviteter har 
akvakultursektoren (ifølge myndighe -
derne og projektlederne) oplevet, at 
krisen havde en væsentlig indvirkning 
på beslutninger om investering og 
finansiering. Eftersom de potentielle 
støttemodtagere under EFF ofte var 
små virksomheder, der selv skulle dæk -
ke mellem 40 % og 60 % af de samlede 
investeringsomkostninger, betød 
problemerne med adgang til finansie -
ring og bankgarantier, at udviklingen 
af projekter blev kompliceret (blandt 
de medlemsstater, der blev udvalgt til 
revisionen, var især Spanien, Portugal 
og Rumænien påvirket). Ét bestemt 
kendetegn ved akvakultursektoren 
skaber et øget finansieringsbehov: Det 
kræver normalt en stor arbejdskapital 
at finansiere anskaffelsen af en ung fi -
skebestand og afholde de efterfølgen -
de omkostninger til fodring og pleje, 
før fiskene når en salgbar størrelse.42 
Den finansielle krise kan have forstær -
ket medlemsstaternes tilbøjelighed 
til at give EFF-støtte til eksisterende 
akvakulturvirksomheder og til pro -
jekter, der allerede var operationelle, 
før afgørelsen om at give støtte blev 
truffet (f.eks. i Italien og Polen) 
(jf. punkt 62). Sådanne projekter har en 
større chance for at blive vellykkede, 
og dermed mindskes risikoen for, at 
EU-finansieringen til den pågældende 
medlemsstat frigøres. Denne praksis -
gav imidlertid kun begrænset finansie -
ring til nye og innovative projekter.
De nationale strategiplaner 
fastlagde ikke klare målsæt ‑
ninger for akvakultur
43 
Medlemsstaternes nationale stra -
tegiplaner (NSP’er) fastlagde EFF’s 
prioriteter og målsætninger med 
henblik på gennemførelsen af FFP31. 
Hver NSP skulle indeholde et skøn over 
de offentlige finansielle midler, der 
krævedes eller forventedes at være 
nødvendige for at nå disse målsætnin -
ger, herunder målsætningen om en 
bæredygtig udvikling af akvakultur -
sektoren32. Efter Rettens mening ville 
NSP’er med klare målsætninger og en 
angivelse af de nødvendige finansielle 
midler være et godt grundlag for for -
anstaltninger til støtte for akvakultur.
44 
Ingen af de undersøgte NSP’er inde -
holdt imidlertid et skøn over, hvor 
mange offentlige finansielle midler der 
krævedes til foranstaltninger til støtte 
for akvakultur.
23 Bemærkninger
45 
Retten konstaterede, at NSP’erne inde -
holdt en beskrivelse af den nationale 
akvakultursektor og fastlagde mål -
sætninger for udviklingen af sektoren. 
Disse målsætninger varierede fra med -
lemsstat til medlemsstat, men de var 
af generel karakter og vedrørte f.eks. 
diversificering og øget produktion, 
beskyttelse af miljøet og folkesundhe -
den samt markedsudvikling. Kombina -
tionen af uspecifikke målsætninger og 
manglende skøn over de nødvendige 
offentlige midler førte til manglende 
klarhed i de undersøgte NSP’ers strate -
gier for akvakultur.De operationelle program ‑
mer havde forskellige 
svagheder
46 
Medlemsstaternes operationelle 
programmer (OP’er) fordelte de finan -
sielle midler fra EFF på de prioriterede 
akser og beskrev (mere detaljeret end 
NSP’erne), hvilke foranstaltninger der 
skulle træffes for at nå målsætningerne. 
OP’erne opstillede mål, herunder speci -
fikke mål for udviklingen af akvakultur -
sektoren. Medlemsstaterne kunne fore -
slå ændringer af OP’erne med henblik 
på at tilpasse målene efter ændringer 
af omstændighederne i fiskeri- eller 
akvakultursektoren (jf. punkt 58, der 
omhandler problemer med disse mål).
47 
Selv om OP’erne fastlagde en ramme 
for den samlede gennemførelse af EFF, 
konstaterede Retten i alle de besøgte 
medlemsstater, at der var svagheder 
vedrørende aktioner til støtte for akva -
kultur, jf. eksemplerne i  tekstboks 3 .
Eksempler på operationelle programmer med svagheder vedrørende akvakultur
I Rumænien var marin akvakultur en prioritet i NSP’en, men emnet blev ikke behandlet i forbindelse med gen -
nemførelsen af OP’et. Selv om problemerne med marin akvakultur var kendt, før OP’et blev udarbejdet, blev 
de således ikke behandlet i programmeringsperioden. Desuden manglede der en indbyrdes prioritering af 
foranstaltningerne til støtte for akvakultur.
Selv om Italiens NSP og OP beskrev væsentlige hindringer for udviklingen af akvakultur (herunder mang -
lende kystforvaltningsplaner og usikkerhed med hensyn til koncessioner), indeholdt OP’et ingen aktioner 
til at afhjælpe problemerne. Der var ikke fastsat mål for produktkvalitetsforbedringen med hensyn til miljø, 
fødevaresikkerhed og handel — f.eks. i form af miljøcertificering og EMAS -registrering — udviklingen af nye 
afsætningsmuligheder og gennemførelsen af tiltag, der kunne lette konsolidering og udvikling af mikrovirk -
somheder og små virksomheder.
Polen havde revideret sit OP i 2011, men ikke ændret indikatorerne. Selv om man vidste, at ingen af OP’ets mål 
for akvakultur var nået, blev OP’et ikke ændret for at tilpasse de overoptimistiske skøn til virkeligheden.Tekstboks 3
24 Bemærkninger
48 
Der var specifikke nationale målsæt -
ninger for beskæftigelse og produk -
tion, men somme tider blev der ikke 
taget højde for EFF’s øvrige målsæt -
ninger. Endvidere blev der ikke gjort 
meget for at prioritere udgifterne eller 
sikre valuta for pengene på projektni -
veau. De systemer, der skulle overvåge 
udgifternes effekt og korrigere even -
tuelle negative tendenser, var yderst 
simple. Somme tider bestod den finan -
sielle kontrol blot i at sikre, at midlerne 
var blevet udbetalt.
Medlemsstaterne tog ikke 
tilstrækkelig højde for miljø ‑ 
og sundhedsaspekter
49 
Akvakultur indebærer en risiko for 
dyresygdomme og -infektioner og 
omfatter interaktion med det marine 
miljø. Fisk, der opbevares i afgrænsede 
områder, skal fodres, og dette kan føre 
til udledning af overskydende foder og 
spildevand. Det forhold, at fisk opbeva -
res tæt sammen, øger forekomsten af 
infektioner og sygdomme og behovet 
for veterinærbehandlinger. Sprednin -
gen af infektioner eller sygdomme kan 
føre til tab i bestanden af opdrættede 
fisk og også udgøre en fare for vildfisk. 
Tab i bestanden af opdrættede fisk 
kan også ske ved, at fisk undslipper. 
Når disse fisk efterfølgende avler med 
vildfisk, overfører de deres genetiske 
sammensætning, og det kan forandre 
den vilde populations karakteristika.50 
Hvis det skal være muligt at udvikle 
akvakultur på en bæredygtig måde og 
samtidig beskytte det marine miljø, 
skal disse risici vurderes og styres. Der 
er fastlagt detaljerede lovbestemmel -
ser om veterinærkontrol i forbindelse 
med akvakulturaktiviteter33. EFF stille -
de finansiering til rådighed for beskyt -
telse af miljøet og folke- og dyresund -
heden, men bortset fra Polen havde 
ingen af de besøgte medlemsstater 
godkendt projekter på disse områder. 
Der manglede desuden vejledning om 
miljøspørgsmål (jf. punkt 23-25).
51 
I henhold til forordningen om gennem -
førelse af EFF34 skulle medlemsstaterne 
registrere procentdelen af projekter 
med miljøvenlig produktion (reduktion 
af negative indvirkninger eller forøgelse 
af positive indvirkninger). Retten kon -
staterede, at der i de besøgte medlems -
staters EFF -finansierede akvakulturfor -
anstaltninger ikke var taget tilstrækkelig 
højde for disse aspekter. Hovedparten 
af finansieringen gik til foranstaltninger, 
der skulle opretholde produktionen. 
Der blev kun i ringe udstrækning brugt 
støtteberettigelseskriterier vedrørende 
miljø- og sundhedsmæssige risici. End -
videre var der ikke tilstrækkelig mange 
målbare indikatorer (f.eks. for udlednin -
gen af spildevand og kemikalier, place -
ringen af brug og effekten af undslupne 
fisk), som byggede på pålidelige data 
om indvirkningen af specifikke akvakul -
turpraksis på havmiljøet.
52 
Det var derfor ikke muligt at afgøre, 
om miljøvirkningerne var reelle, og om 
de var væsentlige set i forhold til den 
offentlige investering, jf. eksemplerne 
i tekstboks 4 .33 F.eks. i Rådets direktiv 
2006/88/EF af 24. oktober 
2006 om dyresundhedsbe -
stemmelser for akvakulturdyr 
og produkter deraf og om 
forebyggelse og bekæmpelse 
af visse sygdomme hos 
vanddyr (EUT L 328 af 
24.11.2006, s. 14).
34 Kommissionens forordning 
(EF) nr. 498/2007 af 26. marts 
2007 om gennemførelsesbe -
stemmelser til Rådets 
forordning (EF) nr. 1198/2006 
om Den Europæiske 
Fiskerifond (EUT L 120 af 
10.5.2007, s. 1).
25 Bemærkninger
Der var alvorlige unøjag ‑
tigheder i nogle medlems ‑
staters rapportering af 
resultater
53 
Medlemsstaternes årlige EFF- gennem -
førelsesrapporter skulle indeholde 
overvågningsstatistikker og drøftes og 
godkendes af overvågningsudvalget35, 
før de blev forelagt for Kommissionen. 
De indeholdt de seneste finansielle 
data om projektgennemførelsen og 
typisk også indikatorer vedrørende 
produktion og beskæftigelse. Det var 
afgørende, at disse rapporter var nøj -
agtige, så de kunne give et præcist bil -
lede af de resultater, der på medlems -
statsniveau og EU -niveau var opnået 
ved hjælp af EFF- foranstaltningerne til 
støtte for akvakultur.54 
I nogle årlige gennemførelsesrapporter 
konstaterede Retten væsentlige unøj -
agtigheder og metodologiske svaghe -
der, som betød, at gennemførelsen af 
EFF-støtten til akvakultur ikke kunne 
vurderes pålideligt, jf.  tekstboks 5 .35 Artikel 59, litra i), i forordning 
(EF) nr. 1198/2006.Eksempler på, at der manglede fokus på miljøspørgsmål
Ifølge Spaniens EFF- gennemførelsesrapport for 2011 blev der kun i fire af de 604 projekter, der var god -
kendt under foranstaltning 2.1, anvendt certificerede miljøstyringssystemer. Projektlederne havde udar -
bejdet miljøkonsekvensundersøgelser — eller blot erklæringer om, at projekterne ikke havde miljøkon -
sekvenser — og disse var blevet undersøgt af de kompetente myndigheder. Da der kun var modtaget et 
lavt antal ansøgninger, blev miljøstyring imidlertid ikke brugt som udvælgelseskriterium i forbindelse med 
EFF- finansieringsafgørelser.
En af målsætningerne for det italienske OP var anvendelse af procedurer for miljøcertificering og EMAS -regi -
strering. Miljøcertificering blev dog ikke brugt som kriterium i udvælgelsesproceduren, og miljøvirkningerne 
blev ikke vurderet tilstrækkeligt på forhånd. Desuden var der svagheder i overvågningen af projekternes fak -
tiske miljøvirkninger. På Sicilien var kontrol af, at der var foretaget en miljøkonsekvensvurdering efter forskrif -
terne, ikke en forudsætning for godkendelse af EFF- finansiering.
I Rumænien blev kun tre af de 100 point i forbindelse med udvælgelsen givet på grundlag af miljøkriteriet. 
Det blev vurderet, at 32,5 % af de EFF -finansierede projekter havde en miljøvenlig produktion. Det var imidler -
tid ikke defineret, hvornår et projekt var »miljøvenligt«. Projekter, der anvendte »normal god akvakulturprak -
sis«, blev også anset for at være miljøvenlige. Endvidere var der ingen projekter, der havde søgt om miljøcerti -
ficering, undtagen projekterne fra økologiske producenter.Tekstboks 4
26 Bemærkninger
Unøjagtigheder og metodologiske svagheder i årlige gennemførelsesrapporter og 
andre statistiske kilder
I Frankrig fokuserede myndighederne på akvakulturvirksomhedernes svarprocent i forbindelse med stati -
stiske undersøgelser om akvakultur (60 %), uden at sikre, at disse virksomheder stod for mindst 90 % af den 
samlede produktion målt i mængde, hvilket er et krav i den relevante forordning36. Dette indvirkede på nøjag -
tigheden af indikatorerne vedrørende den årlige produktion. De franske myndigheders væsentligste indikator 
for gennemførelsen af foranstaltningerne til støtte for akvakultur var anvendelsen af budgettildelingerne 
snarere end de opnåede resultater.
For Spanien og Rumæniens vedkommende byggede de årlige gennemførelsesrapporters oplysninger om 
akvakulturproduktionen på de prognoser, som støttemodtagerne havde indsendt sammen med deres oprin -
delige ansøgninger. De mængder, der var angivet som det faktiske output, var i virkeligheden ikke baseret på 
en egentlig måling af produktionen, og oplysningerne var derfor upålidelige.
I Italien blev der for første gang medtaget faktiske tal i den årlige gennemførelsesrapport for 2012. Desuden 
var der meget væsentlige forskelle mellem den årlige akvakulturproduktion som oplyst i EFF- gennemførelses -
rapporterne og som opgjort af Eurostat. For eksempel var det angivet i den årlige gennemførelsesrapport for 
2011, at akvakulturproduktionen var 424 905 ton, mens Eurostat opgjorde den til 164 127 ton.
I Polen blev de resultatindikatorer, som støttemodtagerne inkluderede i de endelige projektgennemførel -
sesrapporter, ikke overvåget af de nationale myndigheder. Resultatindikatorerne for akvakultur i de årlige 
EFF- gennemførelsesrapporter var derfor ikke efterprøvet tilstrækkeligt.
36 Artikel 3 i forordning (EF) nr. 762/2008.Tekstboks 5
27 Bemærkninger
EFF‑foranstaltningerne 
har til dato ikke givet 
tilstrækkelig valuta for 
pengene til støtte for en 
bæredygtig udvikling af 
akvakultur
De overordnede målsæt ‑
ninger på EU‑niveau blev 
ikke nået
55 
Kommissionens strategi fra 200237 
tog sigte på at skabe sikker beskæfti -
gelse på lang sigt (8 000 til 10 000 nye 
job) i perioden 2003 til 2008, specielt 
i fiskeriafhængige områder. Denne 
målsætning havde fire hovedelemen -
ter: forøgelse af den årlige produkti -
onsvækstrate i EU’s akvakultursektor til 
4 %, forbedring af den fysiske planlæg -
ning, fremme af markedsudviklingen 
og forbedring af styringen.
56 
Retten konstaterede, at disse målsæt -
ninger i overvejende grad ikke var 
nået i 2012. EU’s akvakulturproduktion 
har ligget omkring 1,3 millioner ton 
i mange år, mens produktionen på ver -
densplan er vokset støt (jf.  figur 2 ). Der 
foreligger ikke nøjagtige beskæftigel -
sestal, men Kommissionen vurderer, at 
disse også ligger stabilt38. Der var ikke 
fastsat kvantificerede målsætninger for 
den fysiske planlægning og styringen, 
men revisionen i medlemsstaterne 
viste, at der var betydelige problemer 
på begge områder (jf. punkt 37-40).Målsætningerne på med ‑
lemsstatsniveau blev 
ikke nået
57 
De besøgte medlemsstaters OP’er 
fastsatte alle specifikke målsætninger 
for produktionen og beskæftigelsen 
og mere generelle målsætninger for 
miljøbeskyttelse, dyresundhed, diver -
sificering osv.39. Retten konstaterede, 
at de besøgte medlemsstaters væsent -
ligste målsætninger for akvakultur ikke 
var nået, og at der var opstillet meget 
høje mål uden et solidt grundlag. Kom -
missionens konsekvensvurdering fra 
2009 identificerer også vækstmålene 
som en af svaghederne i strategien for 
akvakultur40.
58 
For de seks reviderede medlemsstater 
var det samlede mellemliggende41 pro -
duktionsmål 683 000 ton. Det fremgår 
imidlertid af de årlige gennemførelses -
rapporter, uanset problemerne med 
dataenes nøjagtighed (jf. punkt 54), at 
den faktiske mellemliggende produk -
tion kun blev opgjort til 485 000 ton. 
Ligesom andre sektorer blev akvakul -
tursektoren væsentligt påvirket af den 
finansielle krise (jf. punkt 41 og 42), 
som bidrog til, at produktionen blev 
lavere end planlagt. Selv om med -
lemsstaterne reviderede deres ope -
rationelle programmer, ajourførte de 
imidlertid ikke målene for at afspejle 
de faktiske fald i produktionen siden 
udarbejdelsen af programmerne. 
I tekstboks 6  sammenholdes produkti -
onsmålene med de faktiske resultater.37 KOM(2002) 511 endelig.
38 COM(2012) 747 final af 
12. december 2012.
39 Artikel 20, stk. 1, litra c), 
i forordning (EF) nr. 1198/2006.
40 SEC(2009) 453 af 8. april 2009, 
s. 2.
41 Medlemsstaterne fastsatte 
mellemliggende 
produktionsmål for 
2010  eller  2011.
28 Bemærkninger
Risiko for, at målene i de operationelle programmer ikke bliver nået
Medlemsstat1 000 ton
Reference -
produktionReferenceårPlanlagt 
produktionFaktisk mel -
lemliggende 
produktionReferenceårDifference 
mellem plan -
lagt og faktisk 
produktionPlanlagt pro -
duktion ved 
afslutningen 
af EFF-pro -
grammet
Frankrig 242 2007 253 209 2010 – 44 264
Italien 242 2006 254 165 2011 – 89 278
Polen 35 2006 43 29 2010 – 14 52
Portugal 7 2005 10 9 2010 – 1 15
Rumænien 7 2005 10 9 2010 – 1 14
Spanien 63 2005 113 64 2010 – 49 80
I alt 596 683 485 – 198 703
Kilde:  Operationelle programmer, årlige gennemførelsesrapporter, Eurostat.
Frankrigs produktion omfattede østers. I OP’et var det anslået, at østersproduktionen ville stige fra 115 000 ton 
ved programmets start til 121 000 ton i 2010 og 127 000 ton ved afslutningen af programmet. Produktionen af 
østers faldt imidlertid til 84 000 ton i 2010 på grund af en dødelighedskrise. OP’et blev senest revideret i 2012, 
men produktionsmålet for østers blev ikke revideret, selv om det på det tidspunkt var urealistisk.
Da Italien reviderede sit OP i 2011, fastholdt man et produktionsmål på 278 000 ton ved afslutningen af pro -
grammet, selv om den faktiske produktion på det tidspunkt var 165 000 ton ifølge Eurostat.
Da Polen sidst reviderede sit OP , i 2011, fastholdt man et produktionsmål på 52 000 ton ved afslutningen af 
programmet, selv om den faktiske produktion i 2010 var 29 000 ton.
Portugals mål for akvakulturproduktionen ved afslutningen af programmet var også urealistisk. I OP’et var det 
anslået, at produktionen ville stige fra 7 000 ton i 2005 til 15 000 ton i 2013 (+214 %). Den rapporterede fakti -
ske produktion i 2011 var imidlertid kun 9 000 ton.
Da Rumænien sidst reviderede sit OP , i 2012, forhøjede man produktionsmålet til over 14 000 ton ved afslut -
ningen af programmet, selv om den faktiske produktion i 2010 kun var 9 000 ton.
Det spanske OP’s mål for produktionen ved afslutningen af programmet var urealistisk. Det blev i 2012 reduce -
ret fra 113 000 ton til 80 000 ton (muslinger undtaget), hvilket skal sammenholdes med en rapporteret faktisk 
produktion i 2010 på 64 000 ton.Tekstboks 6
29 Bemærkninger
Et væsentligt antal af de 
reviderede projekter kunne 
sandsynligvis ikke bidrage 
omkostningseffektivt til at 
nå målsætningerne
59 
I perioden 2007-2013 gav EFF over 
400 millioner euro til ca. 5 800 projek -
ter under foranstaltning 2.1, der skulle 
sikre en bæredygtig udvikling af akva -
kultur. Retten undersøgte, om de ud -
valgte projekter bidrog effektivt til at 
nå denne målsætning. Til dette formål 
undersøgte Retten, om projekterne 
blev udvalgt med bæredygtig udvik -
ling for øje, om de var målrettede, 
navnlig med hensyn til at sikre vækst 
og beskæftigelse, om de planlagte 
resultater faktisk blev nået, og om der 
blev opnået valuta for pengene.Støtten til bæredygtig 
udvikling var begrænset, og 
målretningen var dårlig
60 
EFF- forordningen fastsatte en række 
målsætninger for finansieringen af 
akvakulturprojekter. Finansiering 
kunne gives til projekter, der vedrørte 
traditionelle akvakulturaktiviteter eller 
miljøforbedring42, omlægning til nye 
arter med gode afsætningsudsigter43 
og bæredygtig udvikling af beskæfti -
gelsen og markedet44.
61 
I praksis gik hovedparten af midlerne 
til eksisterende og traditionelle akva -
kulturaktiviteter. Dette skyldtes udvæl -
gelseskriterierne i medlemsstaternes 
operationelle programmer og natio -
nale regler samt kontrolbestemmel -
serne om adgangen til områder, der er 
egnede til akvakultur. Som illustreret 
i tekstboks 7  resulterede det i, at der 
kun blev givet begrænset finansiering 
til nye eller innovative projekter, der 
kunne tilføre stor merværdi eller øge 
den samlede produktion med fokus på 
en bæredygtig udvikling af akvakultur.42 Artikel 29, stk. 1, i forordning 
(EF) nr. 1198/2006.
43 Artikel 10 i forordning (EF) 
nr. 498/2007.
44 Artikel 19 i forordning (EF) 
nr. 1198/2006.
Eksempler på begrænsninger for den bæredygtige udvikling af akvakultur
I Galicien (Spanien) er der ikke siden 1985 givet nye koncessioner på maritime områder til udvikling af akvakul -
tur, selv om der har været efterspørgsel fra ansøgere. Da revisionen fandt sted, eksisterede der ingen maritim 
fysisk planlægning, og selv om de galiciske myndigheder havde bestilt en undersøgelse af nye maritime områ -
ders egnethed til udvikling af akvakultur, har virksomheder i praksis haft meget begrænsede muligheder for 
at få adgang.
I Italien betød fristerne for indgivelse af projektforslag i kombination med licensprocedurens længde og de 
særlige point, der i forbindelse med udvælgelsen blev givet til eksisterende projekter, at støtten i overvejende 
grad blev ydet til eksisterende akvakulturvirksomheder.Tekstboks 7
30 Bemærkninger
Eksempler på dårlig målretning
I Spanien (Andalusien og Galicien) og Frankrig var det disponible budget til foranstaltninger til støtte for akvakul -
tur større end den samlede værdi af de modtagne ansøgninger, og derfor blev der ydet finansiering til alle pro -
jekter, der opfyldte de grundlæggende støttekriterier. Der blev altså ikke foretaget nogen rangordning af projek -
terne, og det øgede risikoen for, at der ikke blev opnået valuta for pengene. Retten konstaterede, at seks af de ti 
undersøgte projekter i Spanien havde svagheder, som tydede på, at de var dårligt udvalgt. F.eks. involverede fem 
af disse projekter anskaffelse af servicefartøjer, men ingen forbedringer af produktionen eller beskæftigelsen.
I Polen var der opstillet udvælgelseskriterier, men der var ingen sammenhæng mellem kriterierne og mål -
sætningerne for foranstaltningen til støtte for akvakultur. I praksis blev støtteansøgningerne godkendt efter 
først -til-mølle -princippet, så længe de opfyldte de grundlæggende støttekriterier, bl.a. ved at have en treårig 
forretningsplan. Støtten gik derfor ikke nødvendigvis til de bedste projekter, og projekter indsendt senere 
i programmeringsperioden blev afvist uden videre, fordi budgettet var opbrugt. Retten konstaterede, at tre af 
de ti undersøgte projekter var dårligt udvalgt.
I Rumænien fandtes der udvælgelseskriterier, som henviste til målsætningerne i EFF- forordningen, men disse 
kriterier havde en lav vægtning, de blev ikke vurderet tilstrækkelig grundigt, og de overlappede delvis hinan -
den. Retten konstaterede, at flere af de ti undersøgte projekter var dårligt udvalgt.
I Polen, Portugal og Italien blev der i udvælgelsesproceduren ikke taget hensyn til projekternes gennemførel -
sesgrad på ansøgningstidspunktet, og nogle projekter var allerede fuldført, da støtteafgørelsen blev truffet. 
Denne fremgangsmåde betød, at der ikke kunne føres tilstrækkelig kontrol med henblik på at modvirke død -
vægt i projekterne. Retten konstaterede, at ca. en tredjedel af de 30 undersøgte projekter i disse medlemssta -
ter havde svagheder, som tydede på, at de var dårligt udvalgt.Tekstboks 862 
Udvælgelse af gode projekter kræ -
ver, at de støtteberettigede projekter 
rangordnes ved hjælp af udvælgelses -
kriterier med fokus på det operationelle 
programs målsætninger. Retten konsta -
terede, at de reviderede projekter i de 
besøgte medlemsstater ofte var dårligt 
udvalgt, og at der blev givet støtte til 
projekter, der allerede var startet, da 
udvælgelsen fandt sted, jf.  tekstboks 8 . 
Ca. en tredjedel af de 60 undersøgte 
projekter havde svagheder, som tydede 
på, at deres målretning var dårlig.63 
Medlemsstaternes operationelle pro -
grammer opstillede mellemliggende 
og endelige produktionsmål for pro -
grammeringsperioden, og alle disse 
mål indebar produktionsstigninger. 
For at sikre opfyldelse af vækstmålene 
for produktionen og beskæftigelsen 
i akvakultursektoren (jf. punkt 55) 
skulle der være en klar sammenhæng 
mellem udvælgelsen af projekter til 
EFF- finansiering og den overordnede 
målsætning om at øge produktionen.
31 Bemærkninger
64 
Retten konstaterede, at de operationel -
le programmer havde øget produktion 
som mål, men at udvælgelsesprocedu -
rerne i de besøgte medlemsstater ofte 
ikke i tilstrækkelig grad prioriterede op -
fyldelsen af dette mål, jf.  tekstboks 9 .
Projektresultaterne blev ikke 
så gode som forventet eller blev 
ikke kontrolleret
65 
For at bidrage effektivt til effekten 
af en finansieret foranstaltning bør 
projekter i store træk opfylde de mål, 
der blev fastsat, da de blev godkendt 
til støtte. De kompetente myndigheder 
bør overvåge projekternes gennem -
førelse og resultater og træffe korri -
gerende foranstaltninger efter behov 
(jf. også punkt 53 og 54).
Eksempler på projekter, der ikke havde fokus på vækst
I Spanien, Frankrig og Polen var de fleste af de udvalgte projekter ikke specifikt rettet mod at øge beskæfti -
gelsen eller produktionen, men mod at modernisere eksisterende aktiviteter, hvilket medlemsstaterne anså 
for at have en gavnlig effekt på beskæftigelsen og produktionen. På grund af den manglende målretning 
havde projekterne imidlertid ikke fokus på at sikre vækst, jf. punkt 66.
På Sicilien (Italien) blev projekterne udvalgt på grundlag af vægtede udvælgelseskriterier. Der blev givet 
højst 20 point for bevarelse af arbejdspladser, 10 point pr. ny arbejdsplads op til højst 30 point og 10 point for 
ansættelse af mindst én kvinde. Retten konstaterede, at projektlederne ofte angav netop det, der var strengt 
nødvendigt for at optimere deres pointresultat. F.eks. angav en projektleder, at dennes projekt ville indebære 
ansættelse af én kvindelig medarbejder, hvilket ville udvide medarbejderstaben fra 90 til 91. Projektet fik 
20 point (10+10) for denne ansættelse af en kvinde og yderligere 20 point for bevarelse af to arbejdspladser.Tekstboks 9
32 Bemærkninger
66 
Da revisionen fandt sted, var der kun 
bevis for, at målene var opfyldt i tre af 
de 31 projekter, som Retten reviderede 
på stedet, hvoraf 2545 skulle have øget 
beskæftigelsen og/eller produktionen 
(jf. bilag III ). Selv om nogle af projek -
terne stadig er i gang, er der tale om 
en lav grad af målopfyldelse. Dette 
illustreres i  tekstboks 10 .
Der er til dato ikke opnået 
tilstrækkelig valuta for pengene
67 
Offentlige midler, der bruges på 
akvakulturprojekter, bør give valuta 
for pengene. Der bør således være et 
rimeligt forhold mellem den offentlige 
finansiering og de forventede resulta -
ter, og det bør undgås, at man finansie -
rer overdrevne investeringer, og at der 
er dødvægt i projekterne. De offent -
lige midler bør desuden være et reelt 
incitament til at foretage investeringer, 
og det bør undgås, at der ydes støtte 
til investeringer, som også ville være 
foretaget uden offentlig finansiering.Nogle af de reviderede 
projekter havde ægte 
potentiale og gode praksis …
68 
Retten identificerede tre vellykkede 
projekter, der bidrog til en bæredygtig 
udvikling af akvakultur, jf.  tekstboks 11 .45 Med hensyn til 11 af disse 
25 projekter var der ikke 
specifikt fokus på stigninger 
i projektudvælgelses -
proceduren.
Eksempler på, at projektresultaterne ikke blev så gode som forventet eller ikke 
blev kontrolleret
Alle de fem støttemodtagere, som Retten besøgte under revisionen i Polen, angav i deres endelige projekt -
gennemførelsesrapporter til de nationale myndigheder, at de havde opfyldt de kvantificerede produktions -
mål, men fire af dem bekræftede over for Retten, at de faktisk ikke havde nået målene. Støttemodtagerne 
rapporterede væsentlige tab i bestandene på grund af prædation (somme tider tæt på 80 %).
I Frankrig rapporterede de besøgte støttemodtagere, at de kvantificerede produktionsmål ikke var opfyldt. 
Anomalierne i de rapporterede mængder var ikke blevet kontrolleret af de kompetente myndigheder.
Italien begyndte at overvåge aktiviteterne i 2012 og rapportere om deres resultater i 2013.Tekstboks 10
33 Bemærkninger
Eksempler på succeshistorier
I Polen fik et projekt til 7,8 millioner euro tildelt 3,4 millioner euro i EFF -finansiering til etablering af et bære -
dygtigt tilapiabrug med et lukket system af fiskebassiner og anvendelse af teknologier, der kunne beskytte 
det omgivende miljø. Projektet sigtede mod at producere 200 ton fisk om året og skabe 13 job. Da projektet 
sluttede, producerede det imidlertid 1 000 ton om året og havde skabt 19 job.
I Spanien modtog et projekt 742 000 euro i EFF -finansiering til anlæggelse af damme til opdræt af havbars og 
havrude på et 600 ha stort område. Støttemodtageren havde betydelig ekspertise inden for akvakultursektoren 
samt adgang til finansiering og arbejdskapital. Hele området er nu blevet udviklet ved hjælp af flere EU -finan -
sierede projekter. I 2011 blev der udsat bestande af små fisk i dammene, og da vækstperioden er tre år, forven -
tede man en fuld produktion på ca. 600 ton fra 2014. Støttemodtagerens evne til at finansiere den betragtelige 
arbejdskapital, som denne lange vækstperiode krævede (over 5  millioner  euro), var afgørende for projektets 
succes. Ifølge prognosen skulle beskæftigelsen stige fra 30 til 50 job i 2014, men allerede i 2013 var der 52 job.
I Portugal modtog et projekt 35 000 euro i EFF -finansiering til modernisering og udvidelse af et østersbrug. 
Projektlederen havde et universitetsdiplom i østersopdræt. Projektet sigtede mod at øge produktionen fra 
120 ton i 2011 til 150 ton i 2013, nedbringe østersdødeligheden og øge beskæftigelsen fra fire til ni job. Da 
Retten besøgte projektet i 2013, var det endnu ikke helt afsluttet, men produktionen var allerede steget til 
135 ton, og der var otte mennesker ansat på bruget.Tekstboks 11
Kilde:  Revisionsretten.
34 Bemærkninger
… men mange havde ikke
69 
Blandt de 31 besøgte projekter identi -
ficerede Retten 16, hvor der ikke var til -
strækkeligt bevis for, at der var opnået 
valuta for pengene.
 — I 11 tilfælde — alle i Italien og 
Polen — påbegyndte støttemod -
tageren sin investering, før støt -
teafgørelsen blev truffet. I disse 
medlemsstater var de fleste af 
investeringerne i forbindelse med 
EFF- projekter allerede foretaget af 
støttemodtagerne, før finansierin -
gen blev godkendt. Dette redu -
cerede midlernes effekt som reelt 
investeringsincitament og viser, at 
der blev givet offentlig støtte til 
støttemodtagere, som ikke havde 
brug for den. Hertil kommer, at de 
anslåede investeringsomkostnin -
ger, der skulle medfinansieres, ikke 
var begrundet med henvisning til 
forventede projektresultater — I fem tilfælde var graden af of -
fentlig finansiering ikke berettiget 
set i forhold til resultaterne, og der 
var ikke tilstrækkeligt bevis for, at 
der var opnået valuta for pengene, 
jf. tekstboks 12 .
Eksempler på EFF‑finansierede projekter, der ikke gav valuta for pengene
I Andalusien (Spanien) blev der ydet 358 000 euro i EFF -finansiering til et projekt, der vedrørte opdræt af rejer 
med anvendelse af varmt vand fra et lokalt kraftværk. Projektet forventedes at skabe otte nye job, men de 
kompetente myndigheder tog ikke højde for, at det samme antal job ville gå tabt, når støttemodtageren flyt -
tede aktiviteter fra to andre områder til det nye projektområde.
I Frankrig blev der ydet 108 000 euro i EFF -finansiering til et projekt vedrørende opførelse af en toetagers byg -
ning til udvikling af en skaldyrsvirksomhed. Den ene af bygningens etager blev ikke brugt til den planlagte 
aktivitet, men til turismerelaterede tjenesteydelser.
I Portugal blev der ydet 838 000 euro i EFF -finansiering til et projekt, der vedrørte fangst, opbevaring og fod -
ring af fisk, bl.a. tun, med henblik på senere salg. Da revisionen fandt sted, var der ganske vist fanget og solgt 
tun, men der var ikke tilstrækkeligt bevis for, at de var blevet opbevaret i anlægget og fodret, før de blev solgt. 
Processen var således snarere en form for fangstbaseret fiskeri end akvakultur.Tekstboks 12
35
 Den nye fælles fiskeripolitik  
og den Europæiske Hav ‑ og  
Fiskerifond (EHFF) (fra 2014)
70 
I december 2013 vedtog Europa -Parla -
mentet og Rådet en forordning46 om 
en reform af den fælles fiskeripolitik 
fra 1. januar 2014. I modsætning til 
FFP-forordningen for perioden til og 
med 2013 indeholder denne nye for -
ordning en særlig del om akvakultur, 
og den fastsætter, at medlemsstaterne 
skal udarbejde flerårige nationale 
strategiplaner, der er baseret på stra -
tegiske EU -retningslinjer og har som 
mål at fjerne administrative barrierer 
(f.eks. i forbindelse med udstedelse af 
licenser), lette adgangen til farvande 
og områder og sikre anvendelse af 
miljømæssige, økonomiske og sociale 
indikatorer i forbindelse med akvakul -
tur. De operationelle programmer skal 
være i overensstemmelse med disse 
strategiplaner. Der oprettes et nyt råd -
givende råd for akvakultur, som skal 
rådgive om forvaltningen af sektoren.
71 
Den nye akvakulturpolitik skal gen -
nemføres ved hjælp af den Euro -
pæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF)47. 
I modsætning til EFF -forordningen har 
EHFF- forordningen et særligt kapitel 
om, hvordan finansiering skal bruges 
til at støtte en bæredygtig udvikling af 
akvakultur. Den foreslåede forordning 
udgør en klarere ramme for finan -
siering af akvakultur end EFF, da den 
omfatter muligheden for at finansiere 
miljø- og sundhedsforanstaltninger, 
udvikling af fysisk planlægning, for -
retningsmæssig innovation, iværksæt -
teri og akvakulturforsikring. Finansie -
ringen skal være i overensstemmelse 
med medlemsstaternes flerårige 
nationale strategiplaner.46 Europa -Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1380/2013 af 
11. december 2013 om 
den fælles fiskeripolitik, 
ændring af Rådets forordning 
(EF) nr. 1954/2003 og (EF) 
nr. 1224/2009 og ophævelse 
af Rådets forordning (EF) 
nr. 2371/2002 og (EF) 
nr. 639/2004 samt Rådets 
afgørelse 2004/585/EF 
(EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).
47 Europa -Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 508/2014 af 15. maj 2014 
om Den Europæiske Hav- og 
Fiskerifond og om ophævelse 
af Rådets forordning (EF) 
nr. 2328/2003, (EF) 
nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 
og (EF) nr. 791/2007 samt 
Europa -Parlamentets og 
Rådets forordning (EU) 
nr. 1255/2011 (EUT L 149 af 
20.5.2014, s. 1).
36
 Konklusioner 
og anbefalinger
72 
På baggrund af den faldende produk -
tion i EU’s fiskerisektor og den betyde -
lige vækst i akvakulturproduktionen 
på verdensplan tager den reformerede 
FFP sigte på yderligere udvikling af 
foranstaltninger til støtte for akvakul -
tur fra 2014. I sin revision undersøgte 
Retten, om EFF’s finansiering i den 
foregående periode effektivt støttede 
en bæredygtig udvikling af akvakultur, 
og det derfor vil være muligt at bruge 
erfaringerne fra EFF i forbindelse med 
de nye foranstaltninger.
73 
Retten vurderede, om foranstaltnin -
gerne til støtte for akvakultur blev 
hensigtsmæssigt udformet og gen -
nemført på EU -niveau og medlems -
statsniveau, og om EFF gav valuta for 
pengene og støttede en bæredygtig 
udvikling af akvakultur.
74 
Samlet set konstaterede Retten, at 
EFF ikke ydede effektiv støtte til en 
bæredygtig udvikling af akvakultur. 
Foranstaltningerne til støtte for en 
bæredygtig udvikling af akvakultur 
blev ikke hensigtsmæssigt udformet 
og overvåget på EU -niveau. FFP og 
EFF udgjorde ikke en hensigtsmæssig 
ramme for bæredygtig udvikling af 
akvakultur i perioden til og med 2013 
(punkt 18 og 19), og Kommissionens 
gennemgang af medlemsstaternes 
NSP’er og OP’er sikrede ikke, at visse 
udformningsproblemer blev korrigeret 
(punkt 20-22). Miljømæssig bæredyg -
tighed i udviklingen af akvakultur 
var en af EFF’s målsætninger. Retten 
konstaterede, at der var tilstrækkelig 
vejledning om Natura 2000, men ikke 
om spørgsmål vedrørende vandram -
medirektivet, havstrategirammedi -
rektivet og direktivet om vurdering af 
virkninger på miljøet (punkt 23-25).Der var problemer med hensyn til fuld -
stændigheden og pålideligheden af de 
data om akvakulturproduktionen, som 
blev indberettet af medlemsstaterne 
og samlet på EU -niveau (punkt 26-30), 
og det er derfor vanskeligt at vurdere 
akvakulturforanstaltningernes resul -
tater. EFF- overvågningsudvalgene og 
de mellemliggende evalueringer samt 
Kommissionens inspektioner havde 
kun ringe indvirkning på gennemfø -
relsen af akvakulturforanstaltningerne 
(punkt 31-34). Resultaterne af offent -
ligt finansierede forskningsprojekter 
og LIFE -projekter blev ikke udnyttet 
fuldt ud (punkt 35 og 36).
75 
Foranstaltningerne til støtte for en 
bæredygtig udvikling af akvakultur 
blev ikke hensigtsmæssigt udformet og 
gennemført på medlemsstatsniveau. 
Der var væsentlige problemer med den 
fysiske planlægning og komplicerede 
krav vedrørende licenser (punkt 39 og 
40), og den finansielle krise havde en 
væsentlig indvirkning (punkt 41 og 42). 
I de besøgte medlemsstater udgjorde 
de nationale strategiplaner og opera -
tionelle programmer, som EFF stillede 
krav om, generelt ikke et tilstrække -
lig klart grundlag for en bæredygtig 
udvikling af akvakultur (punkt 43-48). 
Endvidere gennemførte medlems -
staterne ikke en sammenhængende 
strategi for udvikling af akvakultursek -
toren (punkt 37 og 38). Navnlig tog de 
ikke tilstrækkelig højde for miljø- og 
sundhedsaspekter (punkt 49-52). Der 
var unøjagtigheder og metodologiske 
svagheder i den årlige rapportering af 
produktionsdata (punkt 53 og 54).
37 Konklusioner og anbefalinger
76 
Ved undersøgelsen af, om EFF’s støtte 
til akvakultur gav valuta for pengene, 
konstaterede Retten, at målsætnin -
gerne vedrørende bæredygtig udvik -
ling af akvakultur hverken blev nået 
på EU -niveau eller på medlemsstatsni -
veau (punkt 55-58).
77 
Retten konstaterede, at mange EFF- fi-
nansierede projekter ikke gav valuta 
for pengene eller støttede en bære -
dygtig udvikling af akvakultur. Projek -
ternes målretning var ofte dårlig, de 
bidrog kun i ringe grad til vækst og be -
skæftigelse, og de gav ikke de forven -
tede resultater (punkt 59-66). Retten 
identificerede enkelte succeshistorier, 
men fandt også klart bevis for, at der 
var projekter med dødvægt og projek -
ter, der ikke gav valuta for pengene, at 
nye udviklinger blev underfinansieret, 
og at offentlige investeringer gav dår -
ligt afkast (punkt 67-69).
78 
Retten konkluderer, at der i perioden 
til og med 2013 hverken på EU -niveau 
eller på medlemsstatsniveau fandtes en 
hensigtsmæssig ramme for konkret ud -
møntning af EU’s målsætninger om en 
bæredygtig udvikling af akvakultur, og 
at de foranstaltninger, der blev truffet, 
ikke gav tilfredsstillende resultater. På 
grundlag af denne konklusion og i lyset 
af den vedtagne FFP -reform og indførel -
sen af EHFF fra 2014 (punkt 70-71) frem -
sætter Retten følgende anbefalinger:Anbefaling 1
Ved gennemførelsen af foranstaltnin -
ger til støtte for akvakultur under Den 
Europæiske Hav- og Fiskerifond bør 
Kommissionen:
a) i forbindelse med godkendelsen af 
medlemsstaternes operationelle 
programmer vurdere, om målsæt -
ningerne vedrørende bæredygtig 
udvikling af akvakultur er realisti -
ske og hensigtsmæssige, og om 
støtten er rettet mod foranstaltnin -
ger, der kan forventes at bidrage til 
at nå disse målsætninger
b) fastlægge retningslinjer for vurde -
ringen af relevante miljøfaktorer 
i forbindelse med afgørelser om 
offentlig finansiering
c) hvor det er relevant, sikre, at med -
lemsstaternes operationelle pro -
grammer kun godkendes, hvis der 
er udarbejdet hensigtsmæssige 
nationale strategier for udvikling af 
akvakultursektoren
d) opfordre medlemsstaterne til at 
foretage relevant fysisk planlæg -
ning og forenkle licensprocedu -
rerne og de administrative proce -
durer for at støtte udviklingen af 
akvakultursektoren
e) forbedrer sammenligneligheden af 
de statistiske data om akvakultur, 
som den indsamler fra forskellige 
kilder, for at øge deres nøjagtighed 
og fuldstændighed.
38 Konklusioner og anbefalinger
Anbefaling 2
Ved gennemførelsen af foranstaltnin -
ger til støtte for akvakultur under Den 
Europæiske Hav- og Fiskerifond bør 
medlemsstaterne:
a) udarbejde og anvende sammen -
hængende nationale strategier for 
udvikling af akvakultursektoren
b) foretage relevant fysisk planlæg -
ning og forenkle licensprocedu -
rerne og de administrative proce -
durer for at støtte udviklingen af 
akvakultursektoren
c) sikre, at den offentlige finansiering 
rettes mod de projekter, der bedst 
bidrager til en bæredygtig udvik -
ling af akvakultur og giver valuta 
for pengene
d) styrke overvågningen af projek -
tresultaterne ved at opstille og 
anvende relevante indikatorer.
Vedtaget af Afdeling I, der ledes af Rasa BUDBERGYTĖ, medlem af 
Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 14. maj 2014.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

39
 Bilag Bilag IAkvakultursektorens omsætning og EFF ‑støtte
MedlemsstatOmsætning (2011) EFF-støtte (millioner euro)
Beløb 
(millioner  euro)Mængde  
(1 000 ton)EFF-akse 2 
(planlagt)EFF-foranstalt -
ning 2.1 (faktisk)Antal foranstalt -
ning 2.1-projekter
Belgien 0,2 0,0 1,3 0,1 2
Bulgarien 10,0 4,1 36,0 39,3 101
Den Tjekkiske Republik 44,5 21,0 14,5 7, 2 327
Danmark (*) 145,8 40,5 37, 6 14,4 90
Tyskland 85,9 39,1 54,9 7,7 165
Estland 1,6 0,4 24,6 20,7 44
Irland 128,5 44,8 0,0 0,6 12
Grækenland 523,3 121,8 59,7 0,1 3
Spanien 501,1 276,9 3 07,1 44,8 629
Frankrig 898,5 283,1 54,2 11,0 1 213
Italien 422,9 15 7, 0 106,1 21,7 327
Cypern 30,6 4,7 3,2 0,8 12
Letland (*) 1,1 0,5 49,3 25,7 366
Litauen (*) 7, 2 3,3 28,1 8,2 25
Ungarn 30,3 15,6 24,2 22,2 242
Malta 50,5 3,8 1,7 0,0 0
Nederlandene 81,2 42,5 7, 4 3,2 56
Østrig 19,3 2,2 5,1 2,8 239
Polen 61,6 29,0 162,9 91,0 1 272
Portugal 56,8 7,9 74,2 15,8 48
Rumænien 16,4 8,4 105,0 75,8 133
Slovenien 3,4 1,4 7,1 6,1 81
Slovakiet 2,2 0,8 11,4 2,9 44
Finland 56,7 10,1 17, 0 5,2 177
Sverige 47, 5 14,5 10,9 4,5 131
Det Forenede Kongerige 740,3 199,0 33,6 6,4 87
EU-27 3 967,4 1 332,4 1 237,1 438,2 5 826
Kilder:
Akvakultursektorens omsætning:  »The Economic Performance of the EU Aquaculture Sector (STECF 13-29)« STECF, november 2013. 
EFF-akse 2 (planlagt):  Godkendte operationelle programmer.
EFF-foranstaltning 2.1 (faktisk):  Oplysninger fra Kommissionens tjenester dækkende perioden til og med maj 2013, for medlemsstater markeret 
med (*) dog til og med juli 2012.
Antal foranstaltning 2.1-projekter:  Oplysninger fra Kommissionens tjenester dækkende perioden til og med maj 2013, for medlemsstater markeret 
med (*) dog til og med juli 2012.
40 Bilag Bilag IIDen reviderede stikprøve af projekter
Medlems -
stat Region Projektbeskrivelse ProduktionstypeRevideret 
på stedetStøttebe -
rettigede 
projektom -
kostninger  
(1 000 euro)Offentligt 
bidrag i alt 
(1 000 euro)EFF-bidrag 
i alt 
(1 000 euro)
SpanienGalicienInstallation af flåder og modernisering 
af servicefartøjerMuslinger Ja 401 241 180 
Anskaffelse af servicefartøjer Muslinger Ja 523 314 235 
Anskaffelse af servicefartøjer Muslinger 523 314 235 
Anskaffelse af servicefartøjer Muslinger 447 268 201 
Anskaffelse af servicefartøjer Muslinger 380 228 171 
AndalusienInstallation af flåder og kanaler Havrude, havbars Ja 1 978 989 742 
Installation af flåder Muslinger Ja 1 807 904 678 
Modernisering af klækkeri Jomfruhummer Ja 954 477 358 
Miljøvenlige 
akvakulturforanstaltningerHavrude, havbars 2 493 1 247 935 
Modernisering af bure Havrude, havbars 2 495 1 247 935 
FrankrigAquitaineAnlæggelse af klækkeri til stør Stør Ja 927 187 93 
Anlæggelse af bassiner til østers Østers Ja 90 31 16 
Languedoc-
RoussillonUdvidelse og modernisering af pro -
duktions- og leveringsprocessenØsters + muslinger Ja 4 071 1 009 303 
Languedoc-
RoussillonUdvidelse og modernisering af pro -
duktions- og leveringsprocessenØsters + muslinger Ja 1 589 397 191 
Udvidelse og modernisering af pro -
duktions- og leveringsprocessenØsters + muslinger Ja 717 215 108 
AquitaineProduktionsmaterialer Østers + muslinger 110 30 15 
Produktionsmaterialer Østers + muslinger 85 26 13 
Languedoc-
RoussillonUdvidelse og modernisering af pro -
duktions- og leveringsprocessenØsters + muslinger 297 89 45 
Udvidelse og modernisering af pro -
duktions- og leveringsprocessenØsters + muslinger 639 160 38 
Aquitaine Produktionsmaterialer Østers + muslinger 69 21 10 
41 Bilag Bilag II
Medlems -
stat Region Projektbeskrivelse ProduktionstypeRevideret 
på stedetStøttebe -
rettigede 
projektom -
kostninger  
(1 000 euro)Offentligt 
bidrag i alt 
(1 000 euro)EFF-bidrag 
i alt 
(1 000 euro)
ItalienProvincia 
autonoma 
di trentoInstallation af klækkeri og bassiner Ørred Ja 1 327 531 265 
Udvidelse og modernisering 
af fiskebassinerØrred Ja 280 113 56 
Infrastrukturarbejde på eksisterende 
anlægØrred 155 62 31 
Infrastrukturarbejde på eksisterende 
anlægØrred 183 73 37 
Emilia 
RomagnaAnskaffelse af servicefartøjer 
(genudsætning af venusmuslinger) og 
anskaffelse af en servicedok/-platformVenusmuslinger Ja 281 112 56 
Anskaffelse af servicefartøjer Venusmuslinger 220 88 44 
Anskaffelse af servicefartøjer Venusmuslinger 250 100 50 
SiciliaModernisering og udvidelse af anlæg Havrude, havbars Ja 1 987 1 192 1 132 
Modernisering og udvidelse af anlæg Ørred Ja 28 17 16 
Anskaffelse af servicefartøj 
og moderniseringMuslinger Ja 667 400 380 
PolenMasoviaModernisering af opdrætsdamme Karpe Ja 775 465 349 
Modernisering af damme Karpe Ja 478 287 215 
Anlæggelse af ny installation Tilapia Ja 7 744 4 519 3 389 
Modernisering af installationKarpe, ørred, 
andre fisk516 309 232 
Modernisering af installation Karpe 224 134 101 
PoznańAnlæggelse af ny installation Stør Ja 2 780 1 644 1 233 
Modernisering og anlæggelse 
af fiskedammeKarpe, ørred Ja 1 220 732 549 
Modernisering af damme Stør 725 435 326 
Modernisering af damme og anskaf -
felse af udstyrAndre fisk 382 229 172 
Modernisering af damme og anskaf -
felse af udstyrKarpe, andre fisk 881 528 396 
42 Bilag Bilag II
Medlems -
stat Region Projektbeskrivelse ProduktionstypeRevideret 
på stedetStøttebe -
rettigede 
projektom -
kostninger  
(1 000 euro)Offentligt 
bidrag i alt 
(1 000 euro)EFF-bidrag 
i alt 
(1 000 euro)
PortugalAlgarveModernisering af produktionenHavbars, 
havrude, østers, 
venusmuslingerJa 2 502 1 501 1 126 
Installation af skaldyrsproduktions -
anlæg: Instalação de uma aquicultura 
offshore para bivalves — FinisterraØsters, kammuslin -
ger, muslinger1 893 1 136 852 
Installation af bure til tun Tun 2 032 1 117 838 
Installation af bure til tun Tun Ja 2 032 1 117 838 
Installation af 
skaldyrsproduktionsanlægØsters, kammuslin -
ger, muslingerJa 1 572 943 708 
CentroInstallation af åleproduktionsanlæg Ål 7 941 3 970 2 978 
Modernisering af installation Tunge, pighvar 3 507 1 754 1 315 
Modernisering af installation Tunge, pighvar Ja 2 217 1 109 831 
Modernisering af installationHavbars, havrude, 
ål, tunge193 87 65 
Modernisering af installation Østers Ja 84 46 35 
43 Bilag
Medlems -
stat Region Projektbeskrivelse ProduktionstypeRevideret 
på stedetStøttebe -
rettigede 
projektom -
kostninger  
(1 000 euro)Offentligt 
bidrag i alt 
(1 000 euro)EFF-bidrag 
i alt 
(1 000 euro)
RumænienConstanta Anlæggelse af ny installation Pighvar Ja 2 941 1 765 1 323 
Tulcea Modernisering af anlæg Karpe og andre fisk Ja 2 444 1 466 1 100 
Vrancea Modernisering og udvidelse af anlæg Karpe og andre fisk 1 916 1 150 862 
TulceaOmlægning af et akvakulturbrug til 
økologisk produktionKarpe 548 548 411 
Braila Modernisering af anlægKarpe, ørred og 
andre fisk1 237 742 557 
GiurgiuDiversificering af produktionen 
og modernisering af den aktuelle 
aktivitetKarpe og andre fisk Ja 2 424 1 454 1 091 
Calarasi Brug til intensivt opdræt af stør Stør Ja 3 946 2 367 1 776 
IalomitaOmlægning af et akvakulturbrug til 
økologisk produktionKarpe og andre fisk Ja 1 000 1 000 750 
Prahova Modernisering af installation Karpe og andre fisk 1 036 622 466 
Arges Anlæggelse af ny installation Ørred 1 823 1 094 820 
31 84 986 45 353 33 274 Bilag II
44 Bilag Bilag IIIDe reviderede projekters resultater
Medlems -
statTypeÅrlig 
produk -
tion før 
projek -
tet (ton)Planlagt 
årlig 
produk -
tion efter 
projektet 
(ton)Faktisk 
årlig pro -
duktion 
(ton)Beskæfti -
gelse før 
projektetPlanlagt 
beskæf -
tigelse 
efter 
projektetFaktisk 
beskæfti -
gelseMålsæt -
ningerne 
endnu 
ikke nåetInveste -
ringen 
påbe -
gyndt før 
støtteaf -
gørelsenUtilstræk -
keligt 
bevis for 
valuta for 
pengeneEksem -
pel på 
vellykket 
projekt
SpanienModernisering 8 000 8 000 4 900 33 33 38
Modernisering 70 70 70 16 16 16
Ny aktivitet 0 200 200 30 50 52
Ny aktivitet 0 900 600 0 15 8
Modernisering 41 45 30 17 25 22
FrankrigNy aktivitet 0 90 000 90 000 0 2 1
Ny aktivitet 0 15 15 1 1 0
Modernisering 120 500 170 35 50 47
Moderniseringforeligger 
ikkeforeligger 
ikke80 15 30 26
Modernisering 80 160 99foreligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikke
ItalienModernisering 830 1 240 1 000 6 6 6
Modernisering 1 240 1 350 1 000 6 6 6
Modernisering 10 468 10 733 10 5005 ansatte 
570 med -
lemmer af 
kooperativet5 ansatte 
570 med -
lemmer af 
kooperativet
Modernisering 1 800 2 200 2 500 90 91 100
Modernisering 5 11 8 2 2 2
Modernisering 540 1 120 1 000 23 24 24
45 Bilag Bilag III
Medlems -
statTypeÅrlig 
produk -
tion før 
projek -
tet (ton)Planlagt 
årlig 
produk -
tion efter 
projektet 
(ton)Faktisk 
årlig pro -
duktion 
(ton)Beskæfti -
gelse før 
projektetPlanlagt 
beskæf -
tigelse 
efter 
projektetFaktisk 
beskæfti -
gelseMålsæt -
ningerne 
endnu 
ikke nåetInveste -
ringen 
påbe -
gyndt før 
støtteaf -
gørelsenUtilstræk -
keligt 
bevis for 
valuta for 
pengeneEksem -
pel på 
vellykket 
projekt
PolenModernisering 0 40 — 2 4 —
Genopbygning 0 10 — 1 1 1
Ny aktivitet 0 200 1 000 0 13 19
Ny aktivitet 0 32 0 0 1 3
Modernisering 5 7 5 10 10 10
PortugalModernisering 120 150 135 4 9 8
Modernisering 120 392 20 7 9 14
Ny aktivitet 0 1 555 0 0 3 8
Ny aktivitet 0 2 380 10 0 16 21
Modernisering 175 810 50 6 6 6
RumænienNy aktivitet 0 150 0 2 7foreligger 
ikke
Modernisering 112 467 400foreligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikke
Modernisering 100 428foreligger 
ikke10 22foreligger 
ikke
Modernisering 6 132 0 2 9foreligger 
ikke
Økologiforeligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikkeforeligger 
ikke
Ingen planlagt stigning i  produktion eller beskæftigelse Planlagt stigning ikke opnået. Målene nået.
46
Resumé
I
Medlemsstaterne vil kunne bruge EFF- midler indtil 
udgangen af 2015. Den samlede endelige tildeling af 
EFF- midler til akvakulturforanstaltninger for perioden 
2007-2013 kendes således endnu ikke.
III
Kommissionen anerkender, at EFF-støtten til den bære -
dygtige udvikling af akvakultur frem til udgangen af 
2013 ikke nødvendigvis har nået alle de forventede eller 
ønskede resultater. Til trods for den finansielle og øko -
nomiske krise vil Kommissionen imidlertid gerne under -
strege, at produktionen har været stabil med hensyn 
til mængde, og at der har kunnet registreres en mindre 
værdimæssig stigning. Beskæftigelsesniveauet er opret -
holdt i sektoren. Erfaringerne fra perioden 2007-2013 
er blevet inkorporeret i den nye europæiske hav- og 
fiskerifond (EHFF) for perioden 2014-2020.
IV
Det er Kommissionens opfattelse, at nogle, men ikke 
alle, foranstaltninger finansieret af EFF for at støtte den 
bæredygtige udvikling af akvakultur er blevet godt 
udformet og overvåget uanset problemet med at vur -
dere effektiviteten af disse foranstaltninger.
Kommissionen anerkender, at den fælles fiskeripolitik 
(FFP) ikke tilvejebragte en tilstrækkelig klar ramme 
for udviklingen af akvakultur i den forrige program -
meringsperiode. Dette er blevet afhjulpet med vedta -
gelsen af den reformerede fælles fiskeripolitik og nye 
strategiske retningslinjer vedrørende akvakultur i 2013.
Imidlertid betød først brændstofkrisen i 2008 og deref -
ter en global økonomisk og finansiel krise, at akvakul -
turvirksomheder stod over for helt nye udfordringer, 
som ikke kunne have været forudset ved starten af 
programmeringsperioden 2007-2013. Dette har store 
konsekvenser for de mål og målsætninger, der er fastsat 
for EFF -finansierede akvakulturforanstaltninger ved 
starten af programmeringsperioden.Kommissionens  
svar
Kommissionen udarbejdede et omfattende vademe -
cum og en vejledning for overvågning og navnlig 
brugen af indikatorer i EFF: ( http://ec.europa.eu/fishe -
ries/cfp/eff/official_documents/updated_eff_working -
paper_on_indicators_en.pdf ). Medlemsstaterne har på 
intet tidspunkt antydet, at Kommissionen ikke har givet 
tilstrækkelig vejledning.
Kommissionen bemærker, at der var utilstrækkelig sam -
menlignelighed mellem dataene vedrørende akvakul -
tur fra forskellige EU -kilder. Dette skyldtes delvist det 
forhold, at akvakulturdata kommer fra forskellige kilder 
på EU -niveau og som svar på forskellige anvendelser 
(produktionstendenser og socioøkonomiske resulta -
ter). Disse databaser afstemmes i det væsentlige, men 
der vil være forskelle på grund af forskellig dækning, 
manglende data eller af fortrolighedsårsager. Den 
kommende revision af dataindsamlingsrammen vil 
give Kommissionen mulighed for at tage fat på disse 
datarelaterede mangler.
Overvågningsudvalget, hvor Kommissionen kun har 
observatørstatus, følger gennemførelsen af hele det 
operationelle program (OP) og ikke kun for akvakultur. 
Der bør erindres om, at OP’erne omfattede 16 foran -
staltninger, og at akvakulturen ikke var den vigtigste 
med hensyn til EFF- midler. Kommissionen bemærker, at 
den tid, som overvågningsudvalget brugte på akvakul -
tur, svarede til vigtigheden af disse foranstaltninger.
V
For fremtiden har Kommissionen etableret en åben 
koordinationsmetode i forbindelse med FFP -reformen 
med det formål at støtte medlemsstaternes indsats 
med at udvikle bæredygtig akvakultur og på det 
kraftigste tilskynde dem til at styrke forbindelsen mel -
lem politiske målsætninger og finansieringsprioriteter. 
Under EHFF og den nye FFP skal hver enkelt medlems -
stat vedtage en flerårig national strategi for akvakultur 
for at kunne støtte akvakultur inden for rammerne af 
dens operationelle EHFF- program.
Kommissionens svar 47
VIII b)
Kommissionen har udviklet retningslinjer for udviklin -
gen af bæredygtig akvakultur, herunder relevante mil -
jømæssige faktorer: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/
aquaculture/official_documents/com_2013_229_da.pdf
Den har også udarbejdet en vejledning om, 
hvordan forhåndsbetingelsen for den flerårige 
nationale strategiplan for akvakultur bør opfyl -
des: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kommissionen har udarbejdet vejledningen 
som et bilag til vejledningen til forhåndsevalu -
eringer om, hvordan konklusionerne i de stra -
tegiske miljøvurderinger integreres i udform -
ningen af medlemsstaternes operationelle 
programmer: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Kommissionen har udarbejdet en vejledning om karak -
teren af undtagelserne i henhold til artikel 9 i fugledi -
rektivet. Dokumentet tager sigte på at præcisere de 
vigtigste koncepter i artikel 9 i fugledirektivet, da de 
vedrører forebyggelse af omfattende skader forårsaget 
af skarver eller beskyttelse af flora og fauna, og giver 
praktiske råd om, hvordan disse koncepter kan gennem -
føres: http://ec.europa.eu/environment/nature/cormo -
rants/files/guidance_cormorants.pdf
Desuden støtter Kommissionen i øjeblikket udvik -
lingen af en specifik vejledning i forbindelse med 
gennemførelsen af vandrammedirektivet og 
havstrategirammedirektivet, der er under forbe -
redelse. Alle dokumenter vedrørende dette pro -
jekt kan findes på: https://circabc.europa.eu/w/
browse/4eda1 1 16-2b76-4a0c -b4ed -b3ec2616b013
Denne proces er baseret på vejledning om bæredygtig 
akvakultur inden for rammerne af Natura 2000-net -
værket: http://ec.europa.eu/environment/nature/
natura2000/management/docs/Aqua -N2000%20
guide.pdf
VIII c)
I overensstemmelse med forhåndsbetingelserne 
vedrørende den flerårige nationale strategiplan for 
akvakultur vil Kommissionen ikke vedtage de operatio -
nelle EHFF -programmer, medmindre medlemsstaterne 
har indsendt de relevante flerårige nationale strate -
giplaner for fremme af bæredygtig akvakultur, hvis det 
er relevant.VI
Kommissionen understreger, at konsekvenserne af 
den økonomiske og finansielle krise havde afgørende 
indflydelse på opnåelsen af målsætningerne for vækst 
og beskæftigelse i akvakultursektoren.
Via princippet om delt forvaltning, som EFF er baseret 
på, foretages der udvælgelse af projekter på medlems -
statsniveau. Medlemsstaterne stod faktisk over for et 
stadigt faldende antal projekter fra sektoren på grund 
af forværrede økonomiske forhold.
VII
Selv om Kommissionen anerkender, at den retlige 
ramme og især overvågningen af EFF- finansierede for -
anstaltninger ikke gav de forventede resultater, er det 
vigtigt at notere sig, at brændstofkrisen i 2008 og den 
deraf følgende økonomiske og finansielle krise havde en 
væsentlig indvirkning på sektoren.
Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) giver en 
mere klar politisk ramme baseret på fastlæggelsen af 
seks unionsprioriteter og en række specifikke mål -
sætninger. EHFF har således en stærkere interventi -
onslogik, en styrket resultatorientering og et styrket 
overvågnings- og evalueringssystem, som vil sikre et 
større bidrag til målsætningerne for den fælles fiskeri -
politik (FFP), navnlig til den bæredygtige udvikling af 
EU’s akvakultur.
VIII a)
Kommissionen vil grundigt analysere rationalet for den 
støtte, der foreslås for akvakultur i de nye operationelle 
EHFF- programmer, som forventes at blive indsendt 
i andet halvår af 2014. Desuden vil Kommissionen 
grundigt analysere sammenhængen mellem foranstalt -
ningerne i de operationelle programmer og de foran -
staltninger, der er indeholdt i den flerårige nationale 
strategiplan for akvakultur.
Det kan også forventes, at fastsættelsen af kvantifice -
rede mål og milepæle samt procedurer for overvågning 
og indsamling af de data, der er nødvendige for at 
foretage evalueringer, vil gøre det lettere at kontrollere, 
at disse målsætninger nås.
Kommissionens svar 48
IX b)
Kommissionen tager denne anbefaling til efterretning, 
som er det primære fokuspunkt for Kommissionens 
aktuelle initiativer vedrørende maritim fysisk planlæg -
ning. Se bemærkningen ovenfor i punkt VIII d).
IX c)
Kommissionen fremhæver, at EHFF omfatter en række 
nye elementer, der er udformet for at hjælpe med at 
fokusere EHFF- finansiering på de projekter, som giver 
mest valuta for pengene. Disse elementer omfat -
ter: 1) et styrket overvågningssystem med årlig rap -
portering om de finansierede foranstaltninger, 2) en 
mere udførlig årlig gennemførelsesrapport, 3) styrket 
resultatorientering, herunder den nye resultatramme, 
og 4) forhåndsbetingelser, for at sikre at foranstaltnin -
ger, der skal finansieres under akvakultur, er sammen -
hængende med den flerårige nationale strategiplan 
vedrørende akvakultur.
IX d)
For perioden 2014-2020 vil EHFF fremme en stærkere 
resultatorientering (brug af fælles resultatindikato -
rer), herunder anvendelsen af resultatrammen (brug 
af fælles outputindikatorer), end den tidligere EFF. 
I EHFF- forordningen er der fastsat en delegeret retsakt 
vedrørende fælles indikatorer.
Det nye overvågningssystem i EHFF -forslaget vil være 
sammensat af følgende elementer:
 — En database på medlemsstatsniveau (INFOSYS), 
hvor oplysninger om hver enkelt operation lag -
res i henhold til en fælles struktur og ved hjælp 
af fælles indikatorer. 
 — En rapport, der sendes til Kommissionen, med 
vigtige oplysninger i aggregeret form. Oplys -
ningerne bør være kumulative for at afspejle 
udviklingen i gennemførelsen.
De fælles EHFF -indikatorer vil tjene som grundlag 
for overvågning og evaluering samt gennemgang af 
resultaterne af programmerne. De vil gøre det muligt at 
aggregere data på EU -niveau og hermed at måle frem -
skridt med hensyn til at nå målsætningerne i Europa 
2020-strategien.En del af denne anbefaling skal rettes til medlems -
staterne, fordi det i henhold til princippet om delt 
forvaltning er op til medlemsstaterne at udarbejde 
og anvende sammenhængende nationale strategier 
for udviklingen af akvakultursektoren. Kommissionen 
kan ikke anvende sanktioner eller indlede overtrædel -
sesprocedurer, hvis medlemsstaterne ikke udarbejder 
eller anvender disse strategier i overensstemmelse med 
Kommissionens retningslinjer.
VIII d)
Selv om administrativ forenkling og fysisk planlægning 
i det væsentlige forbliver medlemsstaternes ansvar har 
Kommissionen identificeret manglen på fysisk plan -
lægning og behovet for administrativ planlægning 
blandt de målsætninger, der skal forfølges, i de stra -
tegiske retningslinjer for akvakultur (COM(2013) 229). 
Kommissionen vil også tilskynde medlemsstaterne til 
at anvende det seneste vedtagne direktiv vedrørende 
maritim fysisk planlægning for at forbedre udviklingen 
af akvakultur.
VIII e)
Kommissionen understreger, at der siden 1996 er 
etableret en retlig ramme, som omfatter statistikker 
vedrørende akvakulturproduktion (forordning 788/96 
ophævet ved forordning 762/2008). Kommissionen vil 
fortsætte med at behandle disse dataproblemer i de 
relevante fora og processer (f.eks. udvide indsamlingen 
af DCF -data til ferskvandsakvakultur og harmonisering 
af metoder).
IX a)
Efter vedtagelsen af EU’s strategiske retningslinjer 
vedrørende akvakultur i april 2013 er medlemsstaterne 
begyndt at opstille deres flerårige nationale strategipla -
ner for fremme af bæredygtig akvakultur. Kommissio -
nen vil overvåge gennemførelsen af disse planer, som 
vil omfatte medlemsstaternes målsætninger og foran -
staltninger med henblik på opnåelse heraf. Dette vil 
navnlig omfatte overholdelse af forhåndsbetingelserne 
vedrørende den flerårige nationale strategiplan for 
akvakultur, uden hvilken Kommissionen ikke vil kunne 
godkende det operationelle EHFF- program.
Kommissionens svar 49
14
Kommissionen understreger, at disse statistikker kun 
vedrører EFF -finansierede akvakulturprojekter.
Bemærkninger
21
Kommissionen gav tilbagemeldinger på foranstaltnin -
ger omfattet af de nationale strategiplaner (NSP’er) 
i forbindelse med forhandlingerne om de operationelle 
programmer (OP’er) med medlemsstaterne i overens -
stemmelse med artikel 15 og 17 i EFF -forordningen 
(nr. 1198/2006).
Dette forhold bekræfter, at Kommissionens tjeneste -
grene gennemførte den nødvendige OP -vurdering, 
navnlig hvad angår den bæredygtige udvikling af akva -
kultur og overensstemmelse med NSP’erne.
22
Kommissionen bemærker, at den opfyldte sine regule -
ringsmæssige forpligtelser, for så vidt angår revisionen 
af NSP’er og OP’er. Formålet med NSP’erne var at tilve -
jebringe en overordnet ramme for medlemsstaternes 
målsætninger. Deres formål var ikke at være så speci -
fikke som medlemsstaternes OP’er.
23
Med henblik på at fremme anvendelsen af VVM -direkti -
vet (vurdering af virkninger på miljøet) har Kommissio -
nen offentliggjort en række undersøgelser, rapporter og 
vejledende dokumenter1. Disse er en fordel for en bred 
vifte af interessenter såsom nationale myndigheder, 
udviklere, konsulenter, forskere, ngo’er og offentlig -
heden. Kommissionen sikrer, at sådanne dokumenter 
opdateres under hensyntagen til Rettens retspraksis.
Se også Kommissionens svar vedrørende 
anbefaling 1 b).
24
Dette svar vedrører punkt 24 og 25.
1 http://ec.europa.eu/environment/eia/eia -support.htmIndledning
02
Importen af fisk er overvejende udledt af fangstfiskeri 
og ikke akvakultur. For så vidt angår importerede akva -
kulturprodukter, svarer de i det væsentlige til tropiske 
arter, som ikke kan produceres i væsentlige mængder 
i EU.
03
Kommissionen anvender dataindsamlingsrammen 
og Eurostat som datakilder, og det kan give forskelle 
i forhold til dataene fra FAO, hvilket Retten nævner 
i punkt 3.
06
Selv om akvakultur blev indarbejdet i forordning 
nr. 2371/2002 og målrettet i forbindelse med 2002- og 
2009-meddelelserne vedrørende en strategi for den 
bæredygtige udvikling af akvakultur, skal det understre -
ges, at EU ikke har enekompetence på dette område.
07
Dette er et kombineret svar til punkt 7-8 c).
Prioriterede foranstaltninger i 2002- og 2009-medde -
lelserne blev identificeret gennem høringer og konse -
kvensanalyse. Næsten alle foranstaltningerne i disse to 
supplerende meddelelser blev gennemført.
Under udarbejdelsen af 2013-retningslinjerne for 
akvakultur anerkendte Kommissionen sammen med 
interessenterne og medlemsstaterne behovet for en 
yderligere indsats i forbindelse med de samme priori -
terede foranstaltninger. Den store forskel i forhold til 
de to tidligere meddelelser er etableringen af en ny 
forvaltningsmekanisme, hvor Kommissionen vil koordi -
nere medlemsstaternes indsats og fremme udveksling 
af bedste praksis.
Kommissionens svar 50
Som anført i artikel 6 i forordning 762/2008 skal med -
lemsstaterne forelægge Kommissionen en årlig rapport 
om kvaliteten af de indberettede data. En detaljeret 
metodologiske rapport skal beskrive indsamlingen og 
sammenstillingen af data. Kommissionen gennemgår 
dataene og rapporterne og drøfter dem bilateralt og/
eller i den relevante arbejdsgruppe vedrørende fiske -
ristatistikker i Den Stående Landbrugsstatistiske Komité.
Fordi dataene vedrørende størrelsen af akvakulturanlæg 
i kubikmeter måske fortsat ikke er fuldt ud pålidelige for 
nogle medlemsstater, undersøger Eurostat til stadighed 
muligheden for at forbedre valideringsprocedurerne. 
I tilfælde af tvivlsomme data bliver medlemsstaterne 
bedt om at give en tilbagemelding og træffe korrige -
rende foranstaltninger efter behov.
Der er ikke noget klart forhold mellem anlæggenes 
samlede størrelse i kubikmeter og den samlede pro -
duktion i ton: produktiviteten i kg pr. kubikmeter kan 
variere betydeligt afhængigt af produktionsmetoden 
(bure, beholdere osv.), miljøet (fersk- og saltvand) og 
fiskearterne, og for nogle fiskearter og produktionsme -
toder rapporterer landene i henhold til forordning (EF) 
nr. 762/2008 størrelsen af deres anlæg i hektar frem for 
i kubikmeter.
Medlemsstaterne skal indsende data sammen med 
detaljerede metodologiske rapporter, som beskriver, 
hvordan dataene blev indsamlet og sammenstillet, 
og som indeholder de nødvendige elementer for, 
at Kommissionen kan foretage en forsvarlig vurdering 
af datakvaliteten.Kommissionen gav medlemsstaterne yderligere 
vejledning via vademecumet om EFF og en række 
fortolkende bemærkninger om miljøvenlige akva -
kulturforanstaltninger i EFF. Ud over det vejledende 
dokument om Natura 2000 udarbejdede Kommissionen 
en vejledning om karakteren af de specifikke und -
tagelser for akvakultur i henhold til artikel 9 i fugle -
direktivet om forebyggelsen af omfattende skader 
forårsaget af skarver eller beskyttelsen af flora og fauna: 
http://ec.europa.eu/environment/nature/cormorants/
files/guidance_cormorants.pdf
Se Kommissionens svar under anbefaling 1b) med 
hensyn til VVM -direktivet. Detaljeret vejledning om 
gennemførelsen heraf kan også findes online2.
Kommissionen og medlemsstaterne lancerede en fæl -
les gennemførelsesstrategi for vandrammedirektivet. 
Akvakultursektoren blev aktiv i gennemførelsen af 
vandrammedirektivet og tilsluttede sig gennemførel -
sesstrategien i 2010 (via branchesammenslutningerne 
FEAP og EMPA). I øjeblikket støtter Kommissionen 
udviklingen af en vejledning for gennemførelsen af 
vandrammedirektivet og havstrategirammedirektivet 
i relation til akvakultur.
26
Dette svar vedrører punkt 26-30.
Mens datavalidering og -kvalitet primært henhører 
under medlemsstaternes ansvar, har Kommissionen 
truffet en række foranstaltninger for at forbedre har -
moniseringen og dækningen af akvakulturdata både 
i forbindelse med gennemførelsen af de eksisterende 
retlige rammer og i forbindelse med revisionen af data -
indsamlingsrammen. Kommissionen fremhæver offent -
liggørelsen af en videnskabelig årlig økonomisk rapport 
vedrørende EU’s akvakultur som et resultat heraf.
2 http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/interpretation_eia.pdf
Kommissionens svar 51
Kommissionen træffer foranstaltninger for at reducere 
disse forskelle i forbindelse med revisionen af dataind -
samlingsrammen og gennemfører en handlingsplan 
vedrørende fiskerisektoren og akvakulturstatistikker, 
som omfatter harmonisering af statistiske begreber 
mellem begge datasæt.
31
Selv om Kommissionens midtvejsevaluering af EFF 
omfattede en undersøgelse af akvakulturforanstalt -
ninger med hensyn til ressourcer, udgør akvakultur en 
relativt beskeden del af EFF- budgettet. Kommissionen 
bemærker, at dens evalueringsbestræbelser for akvakul -
tur står i forhold til støtteniveauet.
32
Kommissionen udvælger medlemsstater til sine »for -
nyede« revisioner på grundlag af en risikovurdering 
og udvælger de operationer, der skal revideres, fra en 
repræsentativ stikprøve af tidligere udvalgte projekter, 
som er revideret af medlemsstatens revisionsmyn -
dighed. Kommissionen udtager sin stikprøve fra så 
mange akser som muligt. Hvorvidt akvakulturprojekter 
udvælges til revision eller ej, afhænger i høj grad af 
deres antal og finansielle tildeling i det pågældende 
operationelle program.
Konklusionerne fra begge parter sammenlignes 
derefter i hvert enkelt tilfælde. Der følges behørigt op 
på konklusionerne, og for de syv relevante akvakultur -
projekter blev der ikke identificeret nogen problemer 
vedrørende bæredygtighed.
33
Den retlige EFF- ramme omfatter ikke en sådan yderli -
gere vurdering for nogen af de fem prioriterede akser 
i EFF. Ikke desto mindre foretog Kommissionen en lig -
nende vurdering ved hjælp af høringer af interessenter 
og medlemsstater som led i FFP -reformen og udarbej -
delsen af akvakulturretningslinjerne.Den metodologiske rapport er nu blevet helt integre -
ret i Eurostats datarapporterings- og overvågnings -
miljø (eDAMIS) på samme måde som for datasættene. 
Medlemsstaterne udarbejder nu deres rapport årligt. 
Datavalideringsarbejdet kan udføres uafhængigt af 
tilgængeligheden af rapporterne.
Kommissionen er bekendt med denne situation og har 
reageret på den. Medlemsstaterne bliver nu bedt om 
at begrunde fortroligheden, og Eurostat er begyndt 
at arbejde på en fortrolighedsaftale, der sigter mod at 
begrænse medlemsstaternes brug af fortrolighed yder -
ligere. Hvad angår forsinkelser i leveringen af data, har 
Kommissionen styrket sin kontrol med overholdelse og 
opfølgningen på tilfælde af manglende overholdelse. 
Medlemsstater, som ikke leverer data rettidigt, bliver 
mindet om deres retlige forpligtelse med en eskale -
rende tilgang, der potentielt kan føre til indledningen 
af overtrædelsesprocedurer.
Kommissionen er bekendt med dataforskellene, som 
primært skyldes forskelle i de retlige rammer. En efter -
følgende evaluering af dataindsamlingsrammen har 
identificeret forskellene og overlapningerne mellem 
de forskellige lovgivninger, og STECF3 har analyseret 
datasættene yderligere. Forskellene forekommer på 
grund af forskellig dækning, manglende data eller 
af fortrolighedsårsager.
3 Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for 
Fiskeri (STECF) - »The Economic Performance Report on the EU 
Aquaculture sector (STECF-13-29)«. 2013. Den Europæiske Unions 
Publikationskontor, Luxembourg, EUR 26336 EN, JRC 86671, s. 383 ff.
Kommissionens svar 52
Selv om projektresultaterne primært behandlede virk -
somhedernes behov, er resultaterne blevet brugt til at 
udarbejde lovgivning og retningslinjer for akvakultur. 
Kommissionen anvendte også relevante projektresul -
tater støttet under andre EU -finansieringsprogrammer 
såsom ERDF, ENP og CIP til bl.a. at udarbejde de 
strategiske retningslinjer for en bæredygtig udvikling 
af EU’s akvakultur (COM(2013) 229). Projektresultaterne 
er blevet videreformidlet og kommunikeret til interes -
senter, herunder rådgivningsorganer, industrien (f.eks. 
Europæisk Akvakulturs Teknologi- og Innovationsplat -
form (EATIP)) og beslutningstagere.
Tekstboks 1
Kommissionen noterer sig, at kun en lille del af de 
14 mio. EUR, som udgør det samlede beløb, der er 
afsat til de 18 af Retten identificerede projekter, havde 
relevans for akvakulturområdet. De fleste LIFE- projekter, 
som omhandler akvakultur, beskæftiger sig kun med 
dette i en bredere kontekst (et typisk eksempel: LIFE97 
ENV IRL 209 - Udvikling af en konsensusbaseret strategi 
for integreret kystzoneforvaltning i Bantry Bay, der 
omfattede eksisterende akvakulturudviklinger som en 
del af den strategiske planlægning, men kun som et 
meget lille element i et meget større projekt).
Blandt de 77 forskningsprojekter vedrørende akva -
kultur, der er finansieret under RP6, omhandlede to 
projekter spørgsmålet om kommunikation, formidling 
og teknologioverførsel og havde en kraftig indvirkning 
på interessenterne og den brede offentlighed:
1) Projektet »PROFET POLICY: A European Platform 
for the Communication of European RTD results 
to Stakeholders in Fisheries and Aquaculture« 
(764 144 EUR i EU-finansiering) udviklede en plat -
form for kommunikation og formidling af resulta -
terne af EU -finansierede forskningsprojekter i fi -
skeri- og akvakultursektoren i det femte og sjette 
rammeprogram for forskning. Der blev etableret 
en webbaseret struktur for offentliggørelse af tek -
niske brochurer, seminarer på tematisk og regionalt 
plan møntet på akvakulturproducenter, fiskere, for -
skere, nationale og europæiske beslutningstagere 
og andre interessenter. Der blev også arrangeret 
workshopper for præsentationen af RP6-projekter 
under området videnskabelig støtte for at give 
værdifuld eksponering for politikorienterede inte -
ressenter samt fiskeri- og akvakulturorganisationer 
og netværk.34
Overvågningsudvalget følger gennemførelsen af hele 
det operationelle program og ikke kun for akvakultur. 
Der bør erindres om, at det operationelle program 
omfattede 16 foranstaltninger, og at akvakulturen ikke 
var den vigtigste med hensyn til EFF -midler.
Kommissionen bemærker, at den tid, som overvåg -
ningsudvalget brugte på akvakultur, stod i forhold til 
vigtigheden af disse foranstaltninger.
35
De forskningsprojekter, der blev finansieret under det 
sjette rammeprogram (RP6) med henblik på at støtte 
akvakultur, fokuserede på tre centrale målsætninger:
i) løse politiske problemer via pragmatisk og anvendt 
forskning (videnskabelig støtte til politik)
ii) fremme ekspertise inden for forskning i fødevare -
kvalitet- og sikkerhed (prioritet 5) og
iii) udvikle specifikke forskningsaktiviteter for SMV’er.
36
Mål nr. 4 »bedre forvaltning af fiskebestande« i EU’s 
biodiversitetsstrategi frem til 2020 er blevet omsat 
til den nye LIFE- forordning for perioden 2014-2020. 
Da dette mål er en tematisk prioritet under natur- og 
biodiversitetsområdet, er der fastsat målsætninger 
i relation til akvakultur i den strategi, der bl.a. er baseret 
på resultaterne af LIFE -projekter. De væsentligste emner 
var sygdomsforebyggelse, fiskefoder, selektiv avl, 
fiskevelfærd, det biologiske potentiale for nye kandi -
datarter, akvakulturprodukternes sikkerhed og kvalitet 
samt miljøbeskyttelse. Disse afspejler akvakultursekto -
rens væsentligste behov, og resultaterne kan anvendes 
direkte af akvakulturvirksomhederne. Overordnet set 
har forskningsprojekter, der er finansieret under RP6, 
ydet et vigtigt bidrag til miljøspørgsmål, genomik, fiske -
foder, fiskesygdomme og folkesundheden.
Kommissionens svar 53
Tekstboks 2
Kommissionen er bekendt med, at praksis med hensyn 
til fysisk planlægning og licenser er vidt forskellig i EU. 
Det er imidlertid et område, hvor medlemsstaternes 
kompetence har forrang. Derfor fremmer Kommissio -
nen, som det allerede blev annonceret i Kommissionens 
forslag fra 2011 til en ny forordning fra Europa -Parla -
mentet og Rådet om den fælles fiskeripolitik, »udveks -
lingen af know -how og bedste praksis«.
Denne udveksling fremmes af medlemsstaternes offent -
liggørelse af flerårige strategiplaner for akvakultur.
Derudover bør disse flerårige strategiplaner udtrykke -
ligt behandle problemer såsom varigheden af procedu -
ren for tildeling af koncessioner.
Med hensyn til de specifikke tilfælde, der nævnes, vil 
Kommissionen informere de berørte medlemsstater om 
Rettens bemærkninger.
Dette er et fælles svar på punkt 39 og 
40
Det nye direktiv om maritim fysisk planlægning vil 
bidrage til bedre integration på dette område.
I de strategiske retningslinjer (COM(2013) 229) identi -
ficerede Kommissionen manglen på fysisk planlæg -
ning og behovet for administrativ forenkling blandt 
de faktorer, som forhindrer yderligere udvikling af 
akvakultursektoren. Fordi administrativ forenkling 
og fysisk planlægning forbliver medlemsstaternes 
ansvar, vil Kommissionen behandle disse emner via 
den åbne koordinationsmetode i forbindelse med 
seminarer om udveksling af bedste praksis. Derudover 
giver det nye direktiv om maritim fysisk planlægning 
og integreret kystforvaltning medlemsstaterne en 
ramme for at anvende en omfattende og samord -
net planlægningsproces på tværs af sektorer og 
mellem medlemsstaterne.2) Projektet »FEUFAR: The future of European fisheries 
and aquaculture research« (499 680  EUR i EU -finan -
siering) gennemførte en fremsynsanalyse og frem -
satte anbefalinger til den fremtidige retning for 
EU’s konkurrenceevne i akvakultursektoren samt 
for beskyttelsen af miljøet. Projektet tog sigte på 
at identificere fremtidige forskningsbehov, især 
for akvakultur, baseret på en integrativ og interak -
tiv fremsynsmetodologi, herunder: i) at beskrive 
systemet, ii) identificere drivkræfterne i systemet 
og iii) opstille hypoteser om drivkræfterne, hvilket 
fører til potentielle scenarier for fremtiden. Disse 
forskellige scenarier dannede grundlaget, navn -
lig vedrørende akvakultur, for identificeringen af 
problemer ud fra et økonomisk, økologisk, sam -
fundsmæssigt og forvaltningsmæssigt perspektiv. 
På baggrund af analysen blev nogle af de vigtigste 
fremtidige behov for forskning i fangstfiskeri og 
akvakultur identificeret.
37
Kommissionen vil bl.a. behandle de emner, der 
er identificeret i Rettens bemærkninger, gennem 
udveksling af bedste praksis via den åbne koordinati -
onsmetode. Kommissionen vil også støtte medlems -
staternes bestræbelser på at tackle den administrative 
forenkling med hjælp fra den højtstående gruppe for 
administrativ forenkling.
38
Kommissionen understreger, at der ikke var en sådan 
forpligtelse for medlemsstaterne i henhold til den rele -
vante EU -lovgivning (FFP og EFF). De flerårige nationale 
planer for akvakultur omfatter nu dette behov (arti -
kel 34 i grundforordningen for den fælles fiskeripolitik 
fra 2013 og en af forhåndsbetingelserne). Den skal over -
føres til Kommissionen senest på dagen for overførslen 
af det operationelle program. De retningslinjer, som 
Kommissionen vedtog den 29. april 2013 (COM(2013) 
229), skal vejlede medlemsstaterne i forbindelse med 
udarbejdelsen af de flerårige nationale strategiplaner.
Kommissionens svar 54
45
Medlemsstaterne har udelukkende valgt at angive 
finansielle ressourcer på OP -niveauet i de finansielle 
tabeller som krævet i del B, bilag I til Kommissionens 
forordning (EF) nr. 498/2007, der forpligter med -
lemsstaterne til at angive finansielle ressourcer pr. 
akse og ikke pr. foranstaltning (og akvakultur er kun 
en foranstaltning).
46
Kommissionen har nu fremmet en resultatorienteret 
tilgang i det operationelle EHFF -program og anbefaler 
brugen af fælles indikatorer med realistiske mål for at 
tackle de identificerede svagheder.
De oprindelige mål blev fastlagt for syv år siden, da den 
økonomiske situation var helt anderledes. Kommissio -
nen bemærker, at en ændring af målene bør medføre 
en omallokering af budgetterne.
Det er Kommissionens erfaring, at medlemsstaterne 
måske over- eller undervurderer ved fastsættelsen af 
målsætninger eller mål. Denne svaghed tackles under 
EHFF ved bl.a. at opstille fælles indikatorer og lægge 
mere vægt på evaluering og overvågning, herunder en 
evalueringsplan, som vil sikre, at medlemsstaterne gen -
nemfører løbende evalueringsaktiviteter for at overvåge 
fremskridt og resultater.
47
Se Kommissionens svar i tekstboks 3.
48
I nogle medlemsstater var det normal praksis at 
anmode om en forretningsplan blandt de dokumenter, 
som potentielle støttemodtagere skulle fremlægge, 
hvilket gjorde det muligt at udelukke klart økonomisk 
urentable projekter og få mere valuta for pengene.41
Kommissionen anerkender, at den finansielle og økono -
miske krise havde en væsentlig indvirkning på akvakul -
tursektoren som helhed og særligt på finansieringen af 
akvakulturforanstaltninger gennem EFF. Den påvirkede 
forbrugernes efterspørgsel og reducerede dermed 
den investeringsrisiko, som producenterne påtog sig. 
Desuden svækkede reduktionen i de offentlige udgifter 
også i væsentlig grad den offentlige medfinansierings -
kapacitet i de fleste medlemsstater.
I Rumænien skabte den finansielle krise alvorlige 
vanskeligheder hos støttemodtagerne med at gen -
nemføre EFF- finansierede projekter. Dette afspejles 
også i den intense brug af garantifonden - som indtil 
udgangen af 2013 tilvejebragte finansielle garantier på 
ca. 7,5 mio. EUR. Hovedstøttemodtagerne var projekter 
med relation til investeringer i akvakulturvirksomheder.
42
Kommissionen noterer sig, at:
 — den finansielle krise gjorde det umuligt at finde 
de resterende midler, som ville have været nød -
vendige for at starte ny virksomhed i sektoren
 — krisen havde en alvorlig indvirkning på efter -
spørgselssiden, da den øgede de finansielle 
risici for nye aktører væsentligt.
Kommissionen bemærker, at risikoen for frigørelse 
potentielt fungerede som en drivkraft for beslutninger, 
men det er kun en blandt mange andre faktorer.
44
I henhold til artikel 15, stk. 2, i EFF -forordning 
nr. 1198/2006 skal en national strategiplan, hvis dette 
er relevant for medlemsstaten, indeholde en kort 
beskrivelse af alle aspekter af den fælles fiskeripolitik 
og angive de prioriterede akser og mål, et skøn over de 
nødvendige offentlige finansielle midler samt tidsfrister. 
Medlemsstaterne er således ikke forpligtet til at gøre 
dette under alle omstændigheder.
Kommissionens svar 55
50
Projekterne fremlægges af private aktører, og EFF- mid -
lerne er kun en del af investeringen. Som en konsekvens 
heraf har der i krisetider ikke altid været et tilstrækkeligt 
incitament for private aktører til at gå videre end de 
retligt bindende krav. Der blev givet vejledning om mil -
jøspørgsmål (se Kommissionens svar på punkt 23-25).
51
I forbindelse med den finansielle og økonomiske krise 
blev der indsendt færre projekter af private aktører. 
Selv om miljøvenlig produktion blev identificeret som 
et udvælgelseskriterium, var incitamentet ikke tilstræk -
keligt til at sikre et højt antal projekter på dette område. 
Spørgsmålet er snarere, hvordan det sikres, at forbru -
gerne anser miljøvenlig produktion som en merværdi.
Tekstboks 4
Den kendsgerning, at alle projekter i Spanien overholdt 
lovgivningen, men at der kun var få projekter, hvor frivil -
ligt certificerede miljøstyringssystemer fandt anven -
delse, tyder ikke på, at medlemsstaterne tog utilstræk -
keligt hensyn til miljø- og sundhedsproblemer. Det viser 
imidlertid, at støttemodtagere i en finansiel og økono -
misk krisesituation ofte vurderede, at anvendelsen af 
frivilligt certificerede miljøstyringssystemer ikke ville 
give dem en konkurrencemæssig fordel. Der blev kun 
præsenteret nogle få af disse projekter, og følgelig var 
der et begrænset antal projekter, som blev godkendt.
Ovenstående bemærkning er også relevant for Italien.
Det er vigtigt at pointere, at udvælgelseskriterierne for 
EFF- finansierede projekter i Rumænien er godkendt af 
overvågningsudvalget, hvor Generaldirektoratet for 
Maritime Anliggender og Fiskeri er observatør.Tekstboks 3
Rumænien har et begrænset potentiale for marin akva -
kultur i Sortehavet, hovedsagelig relateret til muslinge -
akvakultur. I overensstemmelse med direktiv 79/923/
EØF om kvalitetskrav til skaldyrvande blev fire områder 
langs med den rumænske sortehavskyst identificeret 
som egnet til muslingekultur. Derfor fastsætter det 
rumænske OP ikke nogen grænser i forbindelse med 
støtte til marin akvakultur.
Foranstaltninger til at forbedre kystzoneforvaltningen 
og den italienske lovgivning vedrørende akvakulturkon -
cessioner ligger uden for anvendelsesområdet for EFF 
og kunne ikke medtages i OP’et.
Kommissionen vil på det kraftigste opfordre med -
lemsstaterne til at udnytte de muligheder, som 
tilbydes under EHFF, for at hjælpe offentlige myndig -
heder med at identificere de bedst egnede områder 
for udvikling af akvakultur i forbindelse med den 
fysiske planlægningsproces.
For at forenkle målindikatorerne er kun nogle få 
aggregerede indikatorer blevet anset for at være 
relevante med henblik på at nå det operationelle 
programs målsætninger. Med hensyn til det opera -
tionelle EHFF- program foreslår Kommissionen speci -
fikke indikatorer, som tager bedre hensyn til miljø- og 
markedsmæssige problemer.
Polens OP blev revideret i 2011, og Polen anmodede 
ikke om ændring af indikatorer for akvakultur. Dette for -
hold er ikke et eksempel på svaghed i forhold til OP’et.
49
EU’s akvakultur skal overholde de højeste miljø- og 
sundhedsstandarder. Kommissionen overvåger overens -
stemmelsen med EU -lovgivningen og kontrollerer den 
korrekte gennemførelse heraf.
Natura 2000-retningslinjerne anbefaler strategisk fysisk 
planlægning som et effektivt middel til på et tidligt 
tidspunkt at tackle og afbøde potentielle indvirkninger 
på lokalt niveau.
Kommissionens svar 56
Det operationelle EFF -program i Spanien og Rumæ -
nien startede de facto i 2010, og mange af projekterne 
vedrørende akvakultur blev udvalgt i 2010-2011, mens 
gennemførelsen heraf blev påbegyndt i 2011-2012. Med 
hensyn til dette og afhængigt af fiskearterne begyndte 
akvakulturvirksomhederne ikke at producere til marke -
det umiddelbart efter gennemførelsen af investeringen. 
Normalt er der en periode med opdræt og dyrkning, 
som i nogle tilfælde kan tage op til fem år, efter at inve -
steringen er foretaget (f.eks. stør).
Ovenstående bemærkninger gælder også for Italien. 
Det skal også bemærkes, at de oprindelige tal, der blev 
indberettet i den årlige gennemførelsesrapport frem 
til 2011, var en henvisning til den planlagte produktion. 
Kommissionen havde allerede identificeret denne for -
skel i de af Eurostat oplyste tal, som henviser til den fak -
tiske produktion. Den italienske forvaltningsmyndighed 
blev gjort opmærksom på dette problem og ændrede 
derefter den årlige gennemførelsesrapport og OP’et, 
således at den faktiske produktion indberettes ved 
hjælp af den samme metode, som anvendes af Eurostat.
Gennemførelsesrapporten for projektet udarbejdes af 
støttemodtageren. De nævnte faktiske produktionstal 
bliver ikke kontrolleret af de nationale myndigheder. 
Det er forvaltningsmyndighedens opgave at bekræfte, 
at de medfinansierede produkter og tjenesteydelser 
leveres, og dette omfatter ikke de opnåede resultater 
i forbindelse med projekterne. Forvaltningsmyndighe -
den indsamler alle dataene, aggregerer og bruger dem 
i de årlige gennemførelsesrapporter. Hvis resultaterne 
på et senere tidspunkt kræver opdatering, informerer 
forvaltningsmyndigheden Kommissionen i sammen -
hængende gennemførelsesrapporter og vil gøre dette 
i en endelig rapport, som skal foreligge i marts 2017.
55
I sin meddelelse om en strategi for bæredygtig udvik -
ling af europæisk akvakultur fastsætter Kommissionen 
en række målsætninger. Heri fremhæves bl.a. det for -
hold, at det kræver aktiv deltagelse og lederskab af den 
private sektor at sikre industriens langsigtede konkur -
renceevne og bæredygtighed. Den udstikker en række 
prioriteter for offentlig støtte i akvakultursektoren, men 
emnet for meddelelsen omfattede ikke en vurdering af 
de nationale strategiplaner under EFF.I overvågningsudvalgene i Rumænien har Kommissio -
nen - i sin egenskab af observatør - skitseret, hvor det 
er nødvendigt, vigtigheden af at have en klart defineret 
proces for udvælgelse og overvågning af miljøven -
lige projekter (f.eks. omfattede det behovet for større 
klarhed i forhold til »organisk akvakultur« med henblik 
på at undgå overkompensation til akvakulturbrug 
i forbindelse med Natura 2000, forpligtelse til at undgå 
svig forårsaget af godkendelse af ikkestøtteberettigede 
udgifter osv.).
54
Kommissionen anerkender, at selv om der var indikato -
rer i de operationelle EFF -programmer til at måle frem -
skridt i programmeringen, var de hverken fælles eller 
sammenlignelige på tværs af medlemsstaterne. I den 
forbindelse brugte OP’erne forskellige typer indikatorer, 
og aggregering heraf på EU -niveau var ikke mulig. Det 
er derfor, at EHFF fastsætter anvendelsen af et begræn -
set antal fælles indikatorer for at vurdere fremskridt 
i programgennemførelsen i retning af at nå målsætnin -
gerne. Disse fælles indikatorer vil blive indberettet i de 
årlige EHFF- gennemførelsesrapporter.
Kommissionen tager dette til efterretning og arbejder 
på at fastsætte en række fælles indikatorer på grundlag 
af pålidelige statistiske kilder i forbindelse med de kom -
mende programmer for perioden 2014-2020.
Tekstboks 5
Denne bemærkning vedrører to emner uden forbin -
delse til hinanden, hvoraf det ene vedrører statistikker -
nes kvalitet og det andet valget af indikatorer i forbin -
delse med overvågningen af EFF.
Med hensyn til indikatoren for overvågning af EFF tager 
Kommissionen bemærkningen til efterretning og er 
enig i, at resultatindikatorer er mere hensigtsmæssige. 
Spørgsmålet er blevet rejst over for medlemsstaten.
Der bør tages højde for den relativt lange periode, som 
er nødvendig mellem projektgodkendelse og den fakti -
ske øgning af produktionen.
Kommissionens svar 57
Tekstboks 6
Tekstboks 6 viser, at målsætningerne for sektoren som 
indeholdt i OP’et med henblik på at illustrere den gene -
relle sammenhæng, hvori EFF- foranstaltninger gen -
nemføres, måske ikke kan nås. Kommissionen mener, 
at der ved evalueringen af, om målsætningerne er 
nået, skal sondres mellem sager, som ligger henholds -
vis inden og uden for medlemsstaternes kontrol. De 
overordnede faktorer ud over kontrollen af medlems -
staterne omfatter den økonomiske og finansielle krises 
indvirkninger og særligt i Frankrigs tilfælde forekom -
sten af en virus, som medførte en dramatisk stigning 
i østersdødeligheden.
I de kommende år vil produktionsmængden af østers 
først og fremmest afhænge af evnen til at tackle 
problemet med øget dødelighed. Grænsen på 120 000 
ton blev nået i 2008, men derefter er produktionen 
faldet. De franske myndigheder bevarede optimis -
men med hensyn til de generelle produktionsmål 
for programmeringsperioden.
Produktionsmålene blev fastsat i begyndelsen af pro -
grammeringsperioden. I 2011 var der stadig fire år til at 
gennemføre akvakulturforanstaltninger. Hertil kommer, 
at det i 2011 i lyset af projekternes investeringskarakter 
var alt for tidligt at forudsige de endelige resultater af 
foranstaltningerne. I det sidste forslag til en OP -ændring 
for 2013 var målet blevet justeret til 208 068 ton og 
beregnet ved hjælp af den metode, som anvendes 
af Eurostat.
For Polen blev de oprindelige målsætninger påvirket af:
 — den sene vedtagelse af OP’et (kun okto -
ber 2008), som forkorter tiden til at nå målsæt -
ningerne (2015 bør tjene som referenceår for 
enhver sammenligning)
 — tidsintervallet mellem investeringen og stignin -
gen i produktionen (det er som minimum tre år)
 — væksten i populationen af fredede prædatorer, 
f.eks. skarver (i nogle tilfælde vurderes skaderne 
til 80 % af produktionen)
 — periodiske problemer med mangel på vand eller 
lav vandkvalitet
 — prisstigninger på foder
 — mangel på kontrol med nogle sygdomme56
Mens EU’s akvakultur ikke er vokset som i andre regio -
ner, er aktiviteten og beskæftigelsen opretholdt.
Kommissionen understreger, at en sammenligning 
mellem vækstraterne for akvakultur i EU og i andre 
regioner af verden bør behandles med forsigtighed 
i kraft af de meget forskellige forhold, som virksom -
hederne må operere under, f.eks. niveauet af social og 
miljømæssig beskyttelse.
På baggrund af de senest tilgængelige data påpeger 
STECF4, at EU’s akvakultur nu oplever en økonomisk 
forbedring oven på den finansielle og økonomiske krise.
57
Kommissionen understreger, at de oprindelige mål er 
blevet fastsat i meget forskellige økonomiske sammen -
hænge. Selv om EU’s akvakultur ikke er vokset mæng -
demæssigt, er aktiviteten og beskæftigelsen opretholdt. 
De senest tilgængelige data viser forbedrede økonomi -
ske resultater i akvakultursektoren i flere medlemsstater.
For så vidt angår punkt 46, blev de oprindelige mål 
fastsat for syv år siden, da den økonomiske situation var 
helt anderledes.
EFF-støtte er kun et element målrettet mod at øge den 
langsigtede produktion. Andre elementer har langt 
større indvirkning. Den økonomiske og finansielle krise 
reducerede forbrugernes efterspørgsel, øgede konkur -
rencen fra tredjelande og påvirkede forbrugernes tillid 
til akvakulturprodukter negativt.
4 Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for 
Fiskeri (STECF) - »The Economic Performance Report on the EU 
Aquaculture sector (STECF-13-29)«. 2013. Den Europæiske Unions 
Publikationskontor, Luxembourg, EUR 26336 EN, JRC 86671, s. 383 ff.
Kommissionens svar 58
operatørernes manglende risikovillighed i kølvandet 
på den økonomiske og finansielle krise. Traditionelle 
aktiviteter, som er relativt mindre risikable, modtog 
hovedparten af midlerne.
Tekstboks 7
Adgangen til vandområder, der er egnede til akva -
kultur, er et velkendt problem, og Kommissionen tog 
adskillige initiativer til at løse dette, navnlig ved at 
foreslå et direktiv om maritim fysisk planlægning (nu 
vedtaget) og ved at anmode medlemsstaterne om at 
udarbejde flerårige nationale planer for udviklingen af 
bæredygtig akvakultur.
Virkningerne af den økonomiske og finansielle krise på 
sektoren som anerkendt af Retten i punkt 41 havde en 
afskrækkende virkning i forhold til nye investeringer. 
Bevarelsen af konkurrenceevnen i en europæisk akva -
kultursektor, som er i stand til at sikre beskæftigelse og 
produktion under udfordrende omstændigheder, bør 
også betragtes som en succes.
62
Kommissionen erindrer om, at finansieringen af projek -
ter, som allerede er påbegyndt, er helt i overensstem -
melse med den gældende lovgivning.
Tekstboks 8
Som følge af den økonomiske og finansielle krise er der 
færre ansøgere, som har ansøgt om finansiering, end 
hvad man forventede på programmeringstidspunktet 
på grundlag af intense høringer af interessenter.
De kompetente myndigheder kontrollerede derefter, 
at de opfyldte kriterierne, herunder den økonomiske 
og finansielle kapacitet. For så vidt angår udvælgel -
sen af seks projekter i Spanien, har de spanske myn -
digheder bekræftet, at disse projekter alle opfyldte 
deres udvælgelseskriterier.
For så vidt angår anskaffelse af servicefartøjer, som 
muligvis ikke har forbedret produktionen eller beskæf -
tigelsen, kan det have forudsat videreførelse af akvakul -
turaktiviteter i en periode, hvor økonomisk usikkerhed 
ikke ville have tilladt sådanne investeringer.
I forbindelse med Polens udvælgelse af projekter kræ -
ves der en treårig forretningsplan. Den gør det muligt 
kun at vælge økonomisk bæredygtige projekter. — projekter, som fokuserer på modernisering af 
eksisterende akvakulturvirksomheder
 — temmelig lav efterspørgsel på det polske mar -
ked til trods for salgsfremmende kampagner og 
tilførsel af nye arter på markedet.
I Portugal tog produktionsmålene i akvakultursektoren 
højde for den potentielle stigning i produktionen som 
følge af et stort projekt, der blev gennemført i 2009 
med FIUF -støtte. På grund af tekniske problemer nåede 
dette projekt aldrig op på den forventede produktion. 
Derfor skyldes forskellen mellem målet og de faktiske 
produktionsresultater først og fremmest, at et enkelt 
projekt mislykkedes.
Stigningen i produktionen havde forbindelse til det 
forhold, at Rumænien tildelte yderligere 25 mio. EUR til 
akse 2. Forvaltningsmyndigheden blev af GD for Mari -
time Anliggender og Fiskeri anmodet om at revidere de 
opnåede indikatorer i overensstemmelse med de nye 
yderligere tildelinger.
De spanske OP -produktionsmål blev fastsat i 2007, da 
den spanske økonomi voksede langt mere end EU -gen -
nemsnittet. Selv om disse oprindelige målsætninger kan 
synes urealistiske i 2014, var de det ikke i 2007.
59
Kommissionen bemærker, at den økonomiske og 
finansielle krise for mange projekters vedkom -
mende hindrede en omkostningseffektiv opnåelse 
af målsætningerne.
60
Kommissionen bemærker, at den begrænsede støtte 
til den bæredygtige udvikling af akvakultur og dårlig 
målretning hovedsagelig skyldes tidsforsinkelse og 
en økonomisk situation, som er meget forskellig fra 
den oprindelige retning for udviklingen af akvakultur -
støtte og det tidsrum, hvori det relevante projekt vil 
kunne gennemføres.
61
I forbindelse med den finansielle og økonomiske krise 
blev der indsendt færre projekter af private aktører. 
Derudover var gennemførelsen af innovative projekter 
(som normalt involverer højere risiko end traditionelle 
projekter inden for akvakultur) begrænset på grund af 
Kommissionens svar 59
65
Se Kommissionens svar på tekstboks 9. EFF- gennem -
førelsen fandt sted under en alvorlig økonomisk og 
finansiel krise, hvorfor det synes logisk, at projekter, som 
ofte var blevet udformet inden krisen, ikke nåede alle 
de fastsatte målsætninger.
Kriterierne for støtteberettigelse skal kontrolleres 
(herunder ved kontroller på stedet), før der foretages en 
mellemliggende eller endelig udbetaling i henhold til 
procedurer, som fastlægges på nationalt niveau.
Hvad angår Polen, pålagde den nationale lovgivning 
formidlende organer at gennemføre 100 % kontroller på 
stedet, før der foretages endelige udbetalinger i forbin -
delse med akvakulturprojekter. Den nationale lovgiv -
ning er imidlertid blevet ændret i november 2011, og 
der er vedtaget en stikprøveprocedure med en frekvens 
på 20 %. Herudover kan en støttemodtager kontrolleres 
inden for fem år fra datoen for en endelig udbetaling, 
og der kan træffes korrigerende foranstaltninger, i til -
fælde af at der konstateres uregelmæssigheder.
Tekstboks 10
Støttemodtagernes skriftlige og underskrevne endelige 
gennemførelsesrapporter er grundlaget for at vurdere 
projektresultaterne. Ved evalueringen af opnåelsen 
af projektresultaterne skal der tages hensyn til alle 
faktorer, herunder dem, som ligger uden for støtte -
modtagerens kontrol, navnlig prædatorers indvirkning 
og andre naturlige forhold samt den finansielle og 
økonomiske krise.
Som angivet i Kommissionens svar på tekstboks 9 fandt 
EFF- gennemførelsen sted i en alvorlig økonomisk og 
finansiel krise, i hvilken forbindelse det synes logisk, at 
projekter, som ofte var blevet udformet inden krisen, 
ikke nåede alle de fastsatte målsætninger.
67
Der er et behov i praksis for at finde den rette balance 
mellem disse kriterier. Det gælder især, for så vidt angår 
sikringen af, at projekter har brug for offentlig støtte til 
at overvinde finansielle og tekniske problemer og sikre 
projekternes tekniske og finansielle levedygtighed. Det 
sidste kriterium blev til stadighed vigtigere, efterhån -
den som krisens indvirkninger blev tydeligere.I Rumænien godkendes udvælgelseskriterierne af 
overvågningsudvalget, hvor Kommissionen kun er 
observatør. I tilfælde af projekter, hvor den rumæn -
ske revisionsmyndighed identificerede svagheder 
i udvælgelsesproceduren, anvendte Kommissionen 
sine til rådighed værende værktøjer for at sikre over -
ensstemmelse. I den forbindelse blev udbetalingerne 
til Rumænien afbrudt i perioden fra januar 2012 til 
midten af 2013, hvor der var tilstrækkeligt bevis for, at 
svaghederne i forvaltnings- og kontrolsystemet var 
blevet korrigeret.
Gennemførelsesgraden for et projekt er ikke et udvæl -
gelseskriterium. I lyset af den ustabile økonomiske 
situation bør det for projekter, der er gennemført før 
ansøgningen, men inden for støtteberettigelsesperio -
den, og som overholder reglerne om støtteberettigelse, 
betragtes som en proces til at minimere risikoen for EU’s 
budget og det nationale budget.
Der forventes en forbedring i den kommende program -
meringsperiode, idet forordningen om fælles bestem -
melser 1303/2013 under artikel 65, stk. 6, fastsætter, at 
operationer ikke skal udvælges til at modtage støtte 
fra europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI), 
hvis de fysisk er afsluttet eller fuldt ud gennemført, før 
ansøgningen om støtte under programmet er forelagt 
af støttemodtageren til forvaltningsmyndigheden, 
uanset om alle tilhørende betalinger er blevet foretaget 
af støttemodtageren.
Tekstboks 9
Kommissionen anerkender, at der er plads til forbed -
ring, for så vidt angår forhåndsevaluering af projekters 
indvirkning, og for så vidt angår efterfølgende analyse 
af den opnåede indvirkning. Kommissionen vil imidler -
tid gerne erindre om, at EFF blev oprettet i forbindelse 
med en alvorlig økonomisk og finansiel krise. I den 
sammenhæng er det logisk, at projekter, som ofte 
var blevet udformet inden krisen, ikke nåede alle de 
fastsatte målsætninger.
Mange polske projekter sigtede mod at moder -
nisere akvakultursektoren på grund af en 
forældet infrastruktur.
Kommissionens svar 60
70
Formuleringen af disse forslag afspejler det høje priori -
tetsniveau, som Kommissionen tillægger den bæredyg -
tige udvikling af akvakultur. De strategiske retningslinjer 
identificerer de væsentlige hindringer for udviklingen 
af akvakultur i EU, og den åbne koordinationsmetode 
har til formål at hjælpe medlemsstaterne med at 
tackle disse. Tilgangens overordnede sammenhæng 
sikres af overensstemmelsen mellem de operationelle 
EHFF- programmer og de flerårige nationale planer 
(forhåndsbetingelse).
71
Kommissionen understreger, at EHFF indbefatter 
muligheden for at finansiere projekter målrettet mod at 
identificere og kortlægge de bedst egnede områder til 
udvikling af akvakultur samt identifikation og kortlæg -
ning af de områder, hvor akvakultur bør udelukkes.
Konklusioner og anbefalinger
74
Empirisk dokumentation fra gennemførelsen af EFF- pro-
grammerne har vist, at den finansielle og økonomiske 
krise har haft betydelige konsekvenser i de største 
producentlande i EU. Den påvirkede forbrugernes 
efterspørgsel og reducerede dermed den investeringsri -
siko, som producenterne påtog sig. Desuden svækkede 
reduktionen i de offentlige udgifter også i væsentlig 
grad den offentlige medfinansieringskapacitet i de 
fleste medlemsstater.
Kommissionen anerkender dog, at EFF-støtten til 
bæredygtig udvikling af akvakultur indtil nu ikke helt 
har nået de forventede resultater. Erfaringerne er blevet 
indarbejdet i Kommissionens forslag til den reviderede 
FFP og den nye EHFF, som blev vedtaget i henholdsvis 
2013  og 2014.69
Se Kommissionens svar på tekstboks 8.
Projekterne startede, før der var truffet finansieringsaf -
gørelser, under forudsætning af at udgifterne lå inden 
for støtteberettigelsesperioden, og at udvælgelseskrite -
rierne og reglerne om støtteberettigelse var overholdt.
Støttemodtagerne var bevidste om finansie -
ringsmulighederne under EFF allerede i 2007, 
men måtte vente indtil udgangen af 2009 med 
at ansøge om en indkaldelse af ansøgninger 
vedrørende akvakulturforanstaltninger.
Der forventes en forbedring i den næste program -
meringsperiode, idet forordningen om fælles bestem -
melser 1303/2013 under artikel 65, stk. 6, fastsætter, at 
operationer ikke skal udvælges til at modtage støtte 
fra europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI), 
hvis de fysisk er afsluttet eller fuldt ud gennemført, før 
ansøgningen om støtte under programmet er forelagt 
af støttemodtageren til forvaltningsmyndigheden, 
uanset om alle tilhørende betalinger er blevet foretaget 
af støttemodtageren.
Ikke desto mindre tog nogle af dem risikoen og 
begyndte at investere inden.
Kommissionen tager dette til efterretning og vil sikre 
passende opfølgning.
Tekstboks 12
Kommissionen vil følge op på dette i forhold 
til medlemsstaterne.
Kommissionen noterer sig, at nogle projekter, selv om 
de tilsyneladende ser lovende ud, ikke kunne nå de 
oprindelige målsætninger. Den økonomiske og finan -
sielle krise samt andre faktorer påvirkede disse projekter 
negativt, og det var svært at forudsige indledningsvis. 
Kommissionen bemærker, at det er vanskeligt at finde 
den rette balance mellem at tage risici ved at finansiere 
projekter, som ikke vil nå de forventede målsætnin -
ger, og projekter, som selv uden EU -støtte vil være en 
succes. Den økonomiske og finansielle krise gør dette 
endnu mere vanskeligt.
Kommissionen vil følge op på dette i forhold til med -
lemsstaterne og navnlig kontrollere, at støttekriterierne 
blev opfyldt.
Kommissionens svar 61
76
Kommissionen noterer sig Rettens bemærkning, men 
betoner, at den økonomiske og finansielle krise har hin -
dret opnåelsen af målsætningerne for vækst og beskæf -
tigelse i akvakultursektoren på EU -plan. Desuden blev 
målsætningerne på medlemsstatsniveau fastlagt i en 
periode med en meget anderledes økonomisk kontekst.
Kommissionen understreger, at selv om EU’s akvakul -
tur ikke er vokset mængdemæssigt, er aktiviteten og 
beskæftigelsen opretholdt. Endvidere viser de senest 
tilgængelige data og analyser5 en forbedring af de øko -
nomiske resultater i EU’s akvakultur.
77
Kommissionen anerkender, at EFF-støtten til bæredyg -
tig udvikling af akvakultur indtil nu ikke helt har nået 
de forventede resultater, og derfor har den allerede 
vedtaget relevante foranstaltninger.
78
Kommissionen fremhæver, at den nye FFP og EHFF 
giver en mere klar ramme for støtte til den bæredygtige 
udvikling af EU’s akvakultur.
Anbefaling 1 a)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen vil grundigt analysere rationalet for den 
støtte, der foreslås for akvakultur i de nye operationelle 
EHFF- programmer, som forventes at blive indsendt 
i andet halvår af 2014. Desuden vil Kommissionen 
grundigt analysere sammenhængen mellem foranstalt -
ningerne i de operationelle programmer og de foran -
staltninger, der er indeholdt i den flerårige nationale 
strategiplan for akvakultur.
De nye EHFF- programmerings- og overvågningsme -
kanismer vil gøre det muligt at vedtage mere reali -
stiske og hensigtsmæssige mål og vil også fremme 
indberetningen med nøjagtige og sammenlignelige 
indikatorer vedrørende den bæredygtige udvikling 
i EU’s akvakultur.
5 Den Videnskabelige, Teknisk og Økonomisk Komité for 
Fiskeri (STECF) - »The Economic Performance Report on the EU 
Aquaculture sector (STECF-13-29)«. 2013. Den Europæiske Unions 
Publikationskontor, Luxembourg, EUR 26336 EN, JRC 86671, s. 383 ff.Uanset vanskelighederne med at vurdere akvakultur -
foranstaltningerne som fastslået af Retten anerkender 
Kommissionen, at den fælles fiskeripolitik ikke udgjorde 
en tilstrækkelig klar retlig ramme for udviklingen af 
bæredygtig akvakultur i perioden frem til 2013. Dette 
er blevet løst med den nye fælles fiskeripolitik og de 
strategiske retningslinjer vedrørende akvakultur, der 
blev vedtaget i 2013.
EFF- vademecumet og utallige vejledende dokumenter 
blev udarbejdet via EFF- komitéen. Derudover fandt der 
regelmæssige interaktioner sted i forhold til medlems -
staterne via årlige revisionsmøder eller EFF- komitéen. 
På intet tidspunkt i løbet af programmeringsperioden 
modtog Kommissionen tilbagemeldinger fra medlems -
staterne om, at denne vejledning blev anset for at 
være utilstrækkelig.
Kommissionen anerkender, at der tages fat på for -
skellene i datakilder på EU -niveau, og at dette i vid 
udstrækning sker takket være løbende revision 
af dataindsamlingsrammen.
75
Denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.
Den økonomiske og finansielle krise havde en væsentlig 
indvirkning på udnyttelsen af EFF- midler i forbindelse 
med den bæredygtige udvikling af akvakultur i EU. 
Krisen hindrede opnåelsen af målene og reducerede 
efterspørgslen efter innovative projekter til fordel for 
relativt mindre risikable akvakulturprojekter.
Kommissionen anerkender, at der var metodologiske 
svagheder i medlemsstaternes årlige rapportering af 
indikatorer. Det er derfor, at EHFF fastsætter anvendel -
sen af et begrænset antal fælles og sammenlignelige 
indikatorer baseret på fornuftige metoder for at vurdere 
fremskridt i programgennemførelsen med hensyn til at 
nå målsætningerne.
Kommissionens svar 62
Anbefaling 1 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
I overensstemmelse med forhåndsbetingelserne 
vedrørende den flerårige nationale strategiske plan for 
akvakultur vil Kommissionen ikke vedtage de operatio -
nelle EHFF -programmer, medmindre medlemsstaterne 
har indsendt relevante flerårige nationale strategiske 
planer for fremme af bæredygtig akvakultur, hvis det 
er relevant.
En del af denne anbefaling skal rettes til medlems -
staterne, fordi det i henhold til princippet om delt 
forvaltning er op til medlemsstaterne at udarbejde 
og anvende sammenhængende nationale strategier 
for udviklingen af akvakultursektoren. Kommissionen 
kan ikke anvende sanktioner eller indlede overtrædel -
sesprocedurer, hvis medlemsstaterne ikke udarbejder 
eller anvender disse strategier i overensstemmelse med 
Kommissionens retningslinjer.
Anbefaling 1 d)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Selv om administrativ forenkling og fysisk planlægning 
i det væsentlige forbliver medlemsstaternes kompe -
tence har Kommissionen identificeret manglen på fysisk 
planlægning og behovet for administrativ planlæg -
ning blandt de målsætninger, der skal forfølges, i de 
strategiske retningslinjer for akvakultur (COM(2013) 
229). Kommissionen vil tilskynde medlemsstaterne til 
at anvende det seneste vedtagne direktiv vedrørende 
maritim fysisk planlægning for at forbedre udviklingen 
af akvakultur.Anbefaling 1 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling og bemær -
ker, at denne del af anbefalingen allerede i vid udstræk -
ning er blevet gennemført via følgende retningslinjer:
Kommissionen har udviklet retningslinjer for udviklin -
gen af bæredygtig akvakultur, herunder relevante mil -
jømæssige faktorer: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/
aquaculture/official_documents/com_2013_229_da.pdf
Den har også udarbejdet en vejledning om, hvor -
dan forhåndsbetingelsen for den flerårige nationale 
strategiplan vedrørende akvakultur bør opfyl -
des: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kommissionen har udarbejdet vejledningen 
som et bilag til vejledningen til forhåndsevalu -
eringerne om, hvordan konklusionerne i de stra -
tegiske miljøvurderinger integreres i udform -
ningen af medlemsstaternes operationelle 
programmer: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Kommissionen har udarbejdet en vejledning om karak -
teren af undtagelserne i henhold til artikel 9 i fugledi -
rektivet. Formålet med dette dokument er at præcisere 
de vigtigste koncepter i fugledirektivets artikel 9, da de 
vedrører forebyggelse af omfattende skader forårsaget 
af skarver eller beskyttelse af flora og fauna og giver 
praktiske råd om, hvordan disse koncepter kan gennem -
føres: http://ec.europa.eu/environment/nature/cormo -
rants/files/guidance_cormorants.pdf
Desuden støtter Kommissionen i øjeblikket udvik -
lingen af en specifik vejledning i forbindelse med 
gennemførelsen af vandrammedirektivet og havstra -
tegirammedirektivet, der er under forberedelse. Alle 
dokumenter vedrørende dette projekt kan findes på: 
https://circabc.europa.eu/w/browse/4eda1116-2b76-
4a0c -b4ed -b3ec2616b013  Denne proces er baseret på 
vejledning om bæredygtig akvakultur inden for ram -
merne af Natura 2000-netværket: http://ec.europa.eu/
environment/nature/natura2000/management/docs/
Aqua -N2000%20guide.pdf
Kommissionens svar 63
Anbefaling 2 d)
For perioden 2014-2020 vil EHFF fremme en stærkere 
resultatorientering (brug af fælles resultatindikatorer), 
herunder anvendelsen af resultatrammen (brug af 
fælles outputindikatorer), end tilfældet var det i den 
tidligere EFF. I EHFF- forordningen er der fastsat en dele -
geret retsakt vedrørende fælles indikatorer.
Det nye overvågningssystem under EHFF sammensæt -
tes af følgende elementer:
 — en database på medlemsstatsniveau (INFOSYS), 
hvor oplysninger om hver operation lagres 
efter en fælles struktur og ved hjælp af fælles 
indikatorer
 — en rapport, der sendes til Kommissionen, med 
vigtige oplysninger i aggregeret form. Oplys -
ningerne bør være kumulative med henblik på 
at afspejle udviklingen i gennemførelsen.
De fælles EHFF -indikatorer vil tjene som grundlag 
for overvågning og evaluering samt gennemgang af 
resultaterne af programmerne. De vil gøre det muligt at 
aggregere data på EU -niveau og hermed at måle frem -
skridt med hensyn til at nå målsætningerne i Europa 
2020-strategien.Anbefaling 1 e)
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Kommissionen understreger, at der siden 1996 er 
etableret en retlig ramme, som omfatter statistikker 
vedrørende akvakulturproduktion (forordning 788/96 
ophævet ved forordning 762/2008). Kommissionen vil 
fortsætte med at behandle disse dataproblemer i de 
relevante fora og processer (f.eks. udvide indsamlingen 
af DCF -data til ferskvandsakvakultur og harmonisering 
af metoder).
Anbefaling 2
Denne anbefaling (fra punkt a) til d)) rettes udelukkende 
til medlemsstaterne.
Anbefaling 2 a)
Efter vedtagelsen af EU’s strategiske retningslinjer 
vedrørende akvakultur i april 2013 er medlemsstaterne 
begyndt at opstille deres flerårige nationale strate -
giplaner for fremme af bæredygtig akvakultur. Kom -
missionen vil overvåge gennemførelsen af disse planer, 
som vil omfatte medlemsstaternes målsætninger og 
foranstaltninger med henblik på opnåelse heraf. Dette 
vil navnlig omfatte overholdelse af forhåndsbetingel -
sen vedrørende den flerårige nationale strategiplan for 
akvakultur, uden hvilken Kommissionen ikke vil kunne 
godkende det operationelle EHFF- program.
Anbefaling 2 b)
Kommissionen noterer sig denne anbefaling, som er det 
primære fokuspunkt for Kommissionens aktuelle initiati -
ver vedrørende maritim fysisk planlægning.
Anbefaling 2 c)
Kommissionen fremhæver, at EHFF omfatter en række 
nye elementer, der er særligt udformet for at hjælpe 
med at fokusere EHFF- finansiering på de projekter, som 
bedst bidrager til en bæredygtig udvikling og giver 
valuta for pengene. Disse elementer omfatter: 1) et styr -
ket overvågningssystem med årlig rapportering om de 
finansierede foranstaltninger 2) en mere udførlig årlig 
gennemførelsesrapport 3) styrket resultatorientering, 
herunder den nye resultatramme, og 4) forhåndsbetin -
gelser for at sikre, at foranstaltninger, der skal finansie -
res under akvakultur, er sammenhængende med den 
flerårige nationale strategiplan vedrørende akvakultur.

SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•  et eksemplar: 
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
•  flere eksemplarer eller plakater/kort: 
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de fleste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
• via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Betalingsabonnementer:•  via Den Europæiske Unions Publikationskontors salgskontorer  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm).
QJ-AB-14-010-DA-C ISSN 1831-0796
Et af målene for den fælles fiskeripolitik (FFP) 
i perioden til og med 2013 - og for dens 
finansieringsinstrument, Den Europæiske 
Fiskerifond (EFF) - var at fremme en bæredygtig 
udvikling af akvakultur. Retten undersøgte, 
om EFF-foranstaltningerne til udvikling af 
akvakultur blev hensigtsmæssigt udformet og 
gennemført, og om de gav valuta for pengene. 
Samlet set konstaterede Retten, at der ikke 
blev ydet effektiv støtte, eftersom rammen for 
udvikling af akvakultur var forholdsvis svag 
på både EU-niveau og medlemsstatsniveau, 
og de foranstaltninger, der blev truffet, ikke 
gav tilfredsstillende resultater.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET