[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 28.1.2009

KOM(2009) 15 endelig

KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Tredje strategiske gennemgang af programmet for bedre lovgivningi Den Europæiske Union

{KOM(2009) 16 endelig}{KOM(2009) 17 endelig}{SEK(2009) 55}

KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Tredje strategiske gennemgang af programmet for bedre lovgivningi Den Europæiske Union

I. INDLEDNING

I løbet af de sidste fire år har den nuværende Kommissionen gjort mærkbare fremskridt i gennemførelsen af dagsordenen for bedre regulering. Den har forenklet allerede eksisterende lovgivning med henblik på at sikre, at den er aktuel og lettere tilgængelig. Den har lettet administrative formaliteter og gennemført et program med fokus på at begrænse administrative byrder for virksomheder. Med henblik på at sikre, at ny lovgivning og politik er af den højest mulige kvalitet, har den indført et omfattende og ambitiøst system for konsekvensanalyser. Og sammen med medlemsstaterne er den ved at udvikle mere effektive og virkningsfulde metoder til at sikre en rigtig anvendelse af fællesskabsretten.

Regulering er nødvendig og gavnlig af mange grunde: for at sikre, at markederne fungerer rigtigt, for at skabe lige vilkår for virksomheder og finansinstitutioner, der konkurrerer på det indre marked, for at beskytte arbejdstagere og forbrugere, sundhed og miljø. Samtidig fører regulering omkostninger med sig – for virksomheder, offentlige myndigheder og borgerne –og disse bør begrænses til et minimum. I sine bestræbelser på at fremme dagsordenen for bedre regulering har det været Kommissionens sigte at sikre, at reguleringen bidrager til at stimulere driftighed og innovation og gør det muligt for virksomhederne at konkurrere mere effektivt og udnytte mulighederne på det indre marked fuldt ud. Ved at gøre dette bidrager dagsordenen for bedre regulering til vækst og jobskabelse samtidig med, at de høje standarder for social beskyttelse og beskyttelse af miljøet, sundheden og forbrugerne opretholdes. I den europæiske økonomiske genopretningsplan blev det fremhævet, at kvaliteten af reguleringen er vigtigere end nogensinde i den aktuelle situation med økonomiske og finansielle vanskeligheder, hvor der er et øget pres på virksomheder og husstande[1].

I de sidste fire år er der sket et spring i, hvordan Kommissionen gennemfører dagsordenen for bedre regulering. Dette giver Unionen et godt udgangspunkt for at klare fremtidige udfordringer. Erfaringen har vist, at bedre regulering lykkes bedst, hvis alle EU-institutioner og medlemsstaterne deler ansvaret og samarbejder. Denne erfaring er et uvurderligt aktiv i international sammenhæng. I forbindelse med G20-topmødet i november 2008 stod det klart, at visse reguleringsspørgsmål kun kan behandles sammen med vore internationale partnere, og topmødet vist den voksende rolle, EU kan spille, når der handles i fællesskab.

I denne meddelelse foretages der en gennemgang af, hvor der er gjort fremskridt, og der sættes fokus på, hvor der er behov for yderligere bestræbelser. Den er et input til Det Europæiske Råd, når det skal gøre status over bedre regulering i marts 2009 under det tjekkiske formandskab.

II. FORBEDRING AF DEN EKSISTERENDE LOVGIVNING

Siden 2005 har denne Kommission taget det utvivlsomt mest ambitiøse og målrettede initiativ nogensinde til at ajourføre, modernisere og forenkle fællesskabslovgivningen. En vifte af aktiviteter – det rullende forenklingsprogram, gennemgangen af gældende fællesskabsret med henblik på mulige forenklinger, kodifikationsarbejdet, den systematiske tilvejebringelse af konsoliderede udgaver af retsakter og programmet for reduktion af administrative byrder – giver virksomheder, borgere og de offentlige myndigheder mærkbare fordele.

1. Lovgivningen er nu enklere og klarere og kræver færre administrative formaliteter

Under denne Kommission er forenkling blevet udviklet fra at være et ret begrænset antal forenklingstiltag, der stort set var indbyrdes uafhængige, til at blive en integreret del af enhver revision af politikken på alle områder. I oktober 2005 lavede Kommissionen et "rullende forenklingsprogram" omfattende 100 initiativer for perioden indtil 2008. Den har ajourført programmet hvert år med nye initiativer og har gradvist udvidet det til at omfatte alle politikområder. Forslag fra borgere, andre implicerede parter og medlemsstaterne har været en vigtig del af processen. Programmet består på nuværende tidspunkt af 185 initiativer, og selv om der først kun langsomt blev gjort fremskridt, har Kommissionen nu fremlagt forslag til forenkling af 132 af dem[2]. 75 af disse forslag er blevet vedtaget, og yderligere 50 er under behandling i Rådet og Parlamentet.

Ud over forenklingen har Kommissionen kodificeret sin lovgivning, hvorved den oprindelige retsakt og følgende ændringer er blevet sammenskrevet i en tekst. Dette har gjort retsakterne klarere og nedbragt mængden af lovgivning. I 2008 færdiggjorde Kommissionen kodificeringen af 229 retsakter ud af i alt 436. 142 er blevet vedtaget og offentliggjort i EU-Tidende. Ved at forenkle og kodificere lovgivningen har denne Kommission truffet foranstaltninger, der vil nedbringe fællesskabslovgivningen med næsten 10 % - ca. 1 300 retsakter og 7 800 sider i EU-Tidende.

Kommissionen har endvidere siden 2005 foretaget en årlig gennemgang med henblik på at trække forslag tilbage, der ikke længere er relevante. I alt er der trukket 108 forslag tilbage, heraf 30 i 2008.

Kommissionen er ved at gå over til en mere integreret forenklingsproces, hvor målet er at undersøge den samlede lovgivning, der er relevant for et politikområde, med henblik på at finde overlapninger, huller, uoverensstemmelser, forældede foranstaltninger og muligheder for at begrænse byrderne, der pålægges ved reguleringen. Denne proces begyndte med den anden strategiske gennemgang af programmet for bedre lovgivning i Den Europæiske Union, hvori Kommissionen påtog sig at foretage en omfattende gennemgang af eksisterende lovgivning inden udløbet af dens embedsperiode. Dette arbejde bereder grunden for forenklingsarbejdet også efter 2009, og der er derunder afdækket omkring 81 aktioner, som den næste Kommission vil kunne tage med i det fremtidige forenklingsarbejde[3].

Resultater

Disse initiativer gør lovgivningen klarere og lettere tilgængelig med mærkbare fordele for virksomheder og borgere, hvilket fremgår af følgende eksempler:

Forbrugerne vil lettere kunne foretage indkøb i EU, særligt på internettet, når direktivet om forbrugerrettigheder bliver vedtaget. Ved dette direktiv sker der en omarbejdning af fire eksisterende direktiver til et enkelt fuldt harmoniseret regelsæt.

Forbrugerne vil også drage fordel af revideringen af EU-rammerne for investeringsfonde, hvor ti eksisterende direktiver vil blive erstattet af en enkelt retsakt, som vil gøre adgangen til professionelt forvaltede investeringer mindre bekosteligt[4].

Virksomheder, der udbyder tjenesteydelser i hele EU, vil nyde godt af regler, der er blevet forenklet betydeligt ved den nye momspakke.

Små virksomheder vil kunne drage fordel af den nye generelle gruppefritagelsesforordning, der giver medlemsstaterne flere muligheder for at yde statsstøtte til små virksomheder inden for områder som uddannelse, innovation og energieffektivitet. Endvidere konsoliderer den fem forskellige forordninger i en enkelt retsakt.

Moderniseringen og forenklingen af lufttransportreglerne, der kombinerer tre eksisterende forordninger i en enkelt, vil give flere valgmuligheder for forbrugerne, lavere billetpriser og øget konkurrence. Strengere krav til nystartede luftfartselskaber og bedre tilsyn med dem vil nedbringe risikoen for konkurs og negative konsekvenser for forbrugerne.

Landmændene vil opnå en omkostningsbesparelse ved den yderligere forenkling af enkeltbetalingsordningen, der er sket efter vedtagelsen af "Sundhedstjekket" af den fælles landbrugspolitik[5].

2. Den administrative byrde for virksomhederne reduceres[6]

Selv om forenkling og kodificering giver virksomhederne og borgerne konkrete fordele, besluttede Kommissionen, at det også var nødvendigt med yderligere målrettet handling for at fjerne unødige administrative byrder for virksomhederne. I 2007 fandt den frem til 42 retsakter inden for tretten prioriterede områder, der står for en administrativ byrde anslået til 115-130 mia. EUR. På grundlag heraf har den indført et program for at begrænse den administrative byrde med 25 % inden 2012, hvilket er det mål, Det Europæiske Råd fastlagde i marts 2007. Kommissionen er godt på vej til at opfylde målet ved hjælp af forskellige skridt.

I december 2008 havde Kommissionen allerede fremlagt en række foranstaltninger, der vil medføre væsentlige reduktioner i de administrative byrder for virksomhederne[7]. De omfatter en modernisering af EU-lovgivningen på toldområdet og indførelsen af et papirløst miljø, der skulle medføre fordele for de handlende anslået til 2,5 mia. EUR om året. Inden for statistik vil de forslag til reduktion vedrørende samhandlen med varer inden for Fællesskabet, der er vedtaget siden 2004, eller som stadig er under behandling i de lovgivende organer, give medlemsstaterne mulighed for at fritage ca. 370 000 virksomheder fra indberetningskrav. Dette svarer til en potentiel reduktion for den undersøgte gruppe virksomheder på omkring 52 % over seks år (fra 2004 til 2010) eller over 100 mio. EUR i årlige besparelser indtil 2010 og over 200 mio. EUR i årlige besparelser fra 2010 og fremover, særligt for små og mellemstore virksomheder.

Som det næste skridt er Kommissionen i færd med at undersøge, hvilke reduktioner der særligt kan foretages på hvert af de prioriterede områder. For to centrale prioriterede områder er dette arbejde fremskredent. Inden for selskabsretten har Kommissionen til hensigt at foreslå, at medlemsstaterne skal kunne udelukke mikrovirksomheder fra EU-regnskabsdirektivernes anvendelsesområde. Alt i disse direktiver bliver undersøgt på grundlag af mottoet "tænk småt først" med henblik på at tilpasse ordningen til de små og mellemstore virksomheders behov. Revideringen af dem kunne føre til samlede besparelser på omkring 8 mia. EUR. Kommissionen har til hensigt at foreslå en ambitiøs revidering af momsdirektivet for at fjerne hindringerne for elektronisk fakturering og modernisere reglerne om fakturering. Det maksimale potentiale på mellemlang sigt for at opnå reduktioner ved, at momshindringerne for elektronisk fakturering fjernes, er blevet ansat til op til 18 mia. EUR, hvis alle fakturaer blev sent elektronisk.

Indtil nu repræsenterer de foranstaltninger til at reducere byrderne, der er fremlagt eller forventes at blive fremlagt, besparelser på over 30 mia. EUR.

Dette program for reduktion af byrderne bygger på et omfattende arbejde med at kortlægge og vurdere de administrative byrder, som påføres de 27 medlemsstater ved EU-lovgivningen på 13 prioriterede områder. Dermed står EU i spidsen for bestræbelserne på at reducere det bureaukrati, der følger af såkaldte informationskrav. Det har givet en langt bedre forståelse af, hvordan medlemsstaterne gennemfører og implementerer EU-lovgivningen, og hvad dette betyder for virksomheder med hensyn til informationskrav[8]. Arbejdet har medført, at de offentlige myndigheder i højere grad er blevet opmærksomme på de administrative byrder, og har givet dem en anledning til at se med nye øjne på effektiviteten og nyttevirkningen af de eksisterende regler.

Opgaven varetages i vidt omfang med hjælp fra ekstern ekspertise og input fra involverede parter. Som eksempler på dette kan nævnes de udtalelser, gruppen af højtstående uafhængige interesserede parter vedrørende administrative byrder har afgivet om fritagelsen af mikrovirksomheder og om reformen af momsreglerne om elektronisk fakturering. Gruppen er også en drivkraft for processen inden for andre prioriterede områder. Der er blevet indgivet over 350 indlæg under online og offline høringerne. Der er blevet indgivet over 350 indlæg under online- og offlinehøringerne. Endelig har medlemsstaterne indvilliget i at foretage tilsvarende bestræbelser, og ved udgangen af 2008 havde 21 fastsat nationale mål for reduktionen, en stigning fra 7 ved udgangen af 2006. Visse medlemsstater har allerede foretaget indgribende ændringer i gennemførelsen af EF-lovgivningen. Kommissionen har et tæt samarbejde med de nationale myndigheder, der gennemfører EU-lovgivning, om at udbrede god praksis, så administrative byrder hurtigt kan reduceres. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at drage fuld fordel af den begynderpakke, den har udviklet både med henblik på det fremtidige arbejde med at måle og reducere byrderne og for at fremme yderligere harmonisering og sammenlignelighed af data. Kommissionen opfordrer dem endvidere til at blive enige om en række principper for overvågningen af, hvilke fremskridt der gøres med at reducere de administrative byrder på EU- og medlemsstatsniveau.

3. Næste skridt

Under de aktuelle vanskelige økonomiske forhold er det særligt vigtigt at forbedre kvaliteten af den eksisterende lovgivning og at fjerne unødvendige administrative byrder. Unionen bør derfor foretage en aktiv implementering af disse programmer.

- På grundlag af EU-basismålingen vil Kommissionen undersøge, hvilke særlige reduktioner der skal foretages i hvert af de tretten prioriterede områder, og fremlægge forslag udledt af dette aktionsprogram til at reducere de administrative byrder i EU-lovgivningen. Kommissionen vil gøre sit yderste for at vedtage disse forslag inden udløbet af dens embedsperiode.

- Kommissionen vil fremlægge 33 nye initiativer til forenkling i 2009. Disse foranstaltninger vil for eksempel have til formål at bekæmpe forsinkelse med betaling i handelsforhold, at fritage mikroenheder fra regnskabskravene, eller at sikre anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager.

- Under sin gennemgang af gældende fællesskabsret har Kommissionen fundet 81 nye foranstaltninger, som den næste Kommission kan overveje at tage med i et senere forenklingsprogram.

- Rådet og Parlamentet opfordres til hurtigst muligt at vedtage de 50 udestående forenklingsinitiativer og alle de forslag til reduktion af den administrative byrde, som er under behandling.

- Under hensyn til det input, der er kommet under høringen, foreslår Kommissionen at udvide handlingsprogrammet, så det kommer til at omfatte endnu 30 retsakter.

- Kommissionen vil fortsætte det tætte samarbejde med den nationale myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelse af EU-lovgivningen, om at udbrede god praksis, så administrative byrder hurtigt kan reduceres.

- Medlemsstater, der ikke havde sat sig et mål for reduktion på nationalt niveau inden den 31. december, opfordres til at gøre det, inden Det Europæiske Råd mødes i foråret 2009. Alle medlemsstater opfordres til at træffe konkrete foranstaltninger på deres niveau og til at indberette dem i de årlige nationale statusrapporter om Lissabonstrategien.

III. FORBEDRING AF KVALITETEN AF NYE INITIATIVER

1. En vidtrækkende og ambitiøs tilgang

Forbedring af kvaliteten af nye initiativer er en vigtig del af dagsordenen for bedre regulering. I overensstemmelse med den bedste praksis internationalt er Kommissionen af den opfattelse, at der mest effektivt skabes en bedre reguleringskultur, hvis de, som har ansvaret for at fastlægge en politik, også gøres ansvarlige for at vurdere konsekvenserne af, hvad de foreslår. Dette har været et grundlæggende aspekt af den ordning for konsekvensanalyser, som Kommissionen har anvendt siden 2002, og som den mener medfører en grundlæggende forandring af institutionens arbejdskultur. Siden 2002 har Kommissionen udarbejdet over 400 konsekvensanalyser. I 2008 alene er der foretaget 135. Ordningen har en række særlige kendetegn, som er værd at nævne.

For det første er Kommissionen overbevist om, at en integreret tilgang til konsekvensanalyser er den mest hensigtsmæssige måde at sikre, at de foranstaltninger, den foreslår, er nødvendige, og at der udvikles politikker af høj kvalitet. I konsekvensanalyserne undersøges derfor både fordele og omkostninger, og der tages efter en afvejning stilling til alle de væsentlige økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af de mulige initiativer. Denne tilgang sikrer, at al relevant ekspertise inden for Kommissionen bliver brugt sammen med input fra de involverede parter, og derved bliver der en bedre sammenhæng i initiativerne på de forskellige politikområder.

For det andet har Kommissionen udstrakt kravet om konsekvensanalyser til ikke kun at omfatte initiativer i det årlige lovgivnings- og arbejdsprogram, men også alle initiativer, hvor det er sandsynligt, at de vil have væsentlige konsekvenser. Dette omfatter initiativer, der skal gennem en udvalgsprocedure, når de har væsentlige konsekvenser.

For det tredje har Kommissionen indført en krævende, central kvalitetskontrolfunktion i form af udvalget for konsekvensanalyse, der er uafhængigt af de tjenestegrene, der lægger politikkerne, hvilket skal medvirke til at sikre, at konsekvensanalyserne følger procedurerne og er i overensstemmelse med kvalitetsstandarderne. Udvalget har undersøgt og afgivet udtalelser om alle Kommissionens konsekvensanalyser, siden det blev nedsat i slutningen af 2006. Det har forbedret politikkernes kvalitet ved at bede om, at konsekvensanalyserne blev forelagt igen i 32 % af tilfældene i 2008, og ved de anbefalinger, det er fremkommet med over for Kommissionen med henblik på at forbedre kvaliteten af konsekvensanalyserne. I 2008 har udvalget lagt stigende vægt på nødvendigheden af at ansætte konsekvenserne i tal mere systematisk og at tage klart stilling til spørgsmålet om administrative byrder. Det har også ydet Kommissionens tjenestegrene støtte i forbindelse med udarbejdelsen af deres konsekvensanalyser, særlig med hensyn til de metoder, de bruger.

Slutteligt har Kommissionen indført en ordning, der er præget af åbenhed og ansvarlighed. Den arbejder for større åbenhed under fastlæggelsen af politikker og for mere omfattende inddragelse af de implicerede parter. Alle konsekvensanalyser og alle udtalelser fra udvalget bliver gjort offentligt tilgængelige, så snart Kommissionen har vedtaget det pågældende forslag[9].

2. Konsekvensanalyserne vil blive forbedret yderligere

Kommissionen har indført en ordning for konsekvensanalyser, der med hensyn til grundighed og åbenhed er almindeligt anset for at være af meget høj standard på både europæisk og internationalt plan. Ikke desto mindre er der muligheder for yderligere at forbedre kvaliteten af selve konsekvensanalyserne. Udvalget anbefalede i sin rapport for 2008, at kvalitetskontrollen, inden konsekvensanalyserne sendes til udvalget, styrkes. Kommissionen agter at træffe en række foranstaltninger med henblik herpå. Særligt vil den styrke den rolle, som konsekvensanalyseenheden i hvert generaldirektorat og styringsgrupperne for konsekvensanalyser spiller, for at sikre, at al relevant ekspertise inden for Kommissionen inddrages. Kommissionen vil øge ansvarligheden i forbindelse med konsekvensanalyserne, ved at generaldirektørerne skal give deres endelige godkendelse af dem.

Kommissionen har fundet frem til en række andre forbedringer på grundlag af udvalgets erfaringer, input fra Gruppen af Højtstående Nationale Eksperter i Regulering og den offentlige høring om retningslinjerne for konsekvensanalyser fra midten af 2008. Mange af disse er afspejlet i de reviderede retningslinjer, der har været gældende siden begyndelsen af 2009. Konsekvensanalyseordningen får:

- Bedre fokus : Kommissionen vil give konsekvensanalyserne mere fokus på forslag til retsakter, både i lovgivnings- og arbejdsprogrammet og udenfor, herunder på initiativer, der skal gennem en udvalgsprocedure, når disse har væsentlige konsekvenser.

- Bedre høring af de interesserede parter : Kommissionens mindstestandarder for høring skal opfyldes fuldt ud. I forbindelse med komplicerede eller politisk følsomme forslag tilskyndes Kommissionens tjenestegrene til at fastsætte en længere høringsperiode end de otte uger, der er minimum. Der vil blive gjort yderligere bestræbelser på at sikre, at alle interesserede parter er opmærksomme på høringerne og i stand til at bidrage til dem. Der bør i konsekvensanalyserne gives en klarere redegørelse for, hvilke oplysninger, de interesserede parter blev anmodet om, hvilke oplysninger der blev modtaget, og hvordan de blev brugt.

- Strengere analyse af subsidiaritet : Retningslinjerne indeholder nu en liste over udtrykkelige spørgsmål, som tjenestegrenene bør tage stilling til under problemanalysen, og yderligere vejledning om analysen af, om proportionalitetsprincippet er overholdt, og om der er en øget værdi ved EU's regulering for alle de politiske muligheder, der fremlægges.

- Grundigere vurdering af særlige konsekvenser : Inden for rammerne af den integrerede tilgang til fordele og omkostninger (cost/benefit) på det økonomiske og sociale område og på miljøområdet, er der yderligere vejledning om særlige aspekter af konsekvenserne. Det gælder konsekvenser for små og mellemstore virksomheder, der bør vurderes på baggrund af Small Business Act for Europe-initiativet (ved hjælp af en særlig test for disse virksomheder), spørgsmål vedrørende grundlæggende rettigheder og konsekvenser for forbrugere og folkesundheden. Konsekvenser på regionalt og lokalt plan vil blive inddraget.

- Mere talmateriale og kvantitativ analyse : Retningslinjerne giver mere vejledning om kvantificering og indeholder henvisninger til den bedste praksis for vurderingen af forskellige typer omkostninger ved at overholde reglerne.

- Bedre vurdering af administrative omkostninger: Kommissionen har forbedret vejledningen om, hvordan man ansætter administrative byrder, særligt for virksomheder.

- Mere åbenhed ved fremlæggelsen af resultaterne: I et sammendrag vil der blive givet et klart overblik over kvantificerede fordele og omkostninger ved forskellige muligheder, herunder administrative omkostninger for virksomheder og borgere, andre omkostninger ved overholdelse af reglerne og omkostninger for forvaltningen.

3. Næste skridt

- I 2009 forventer Kommissionen at foretage over 100 konsekvensanalyser, og dette vil blive gjort i overensstemmelse med de reviderede retningslinjer for konsekvensanalyser.

- Kommissionen vil yderligere forbedre vejledningen om administrative byrder i retningslinjerne for konsekvensanalyser ved i begyndelsen af 2009 at indføre nye IT-værktøjer, som alle tjenestegrenene vil få adgang til.

- Kommissionen vil fortsat forbedre kvaliteten af sine konsekvensanalyser gennem øget kvalitetskontrol, der skal føres af både den ansvarlige tjenestegren og af udvalget for konsekvensanalyse.

IV. ALLE INSTITUTIONER ER FÆLLES OM ANSVARET FOR BEDRE REGULERING

1. Bedre regulering på alle niveauer i EU

For at arbejdet hen mod bedre regulering kan lykkes, er det af afgørende betydning, at hver af de europæiske institutioner påtager sig sin del af ansvaret. EU-reglerne foreslås af Kommissionen, vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet, og nationale regeringer og parlamenter gennemfører dem i national ret. De bliver ofte suppleret af regionale og lokale regler. Alle disse aktører har hver deres rolle i forbedringen af reguleringen.

Det tager tid at vedtage og implementere EU-lovgivning. Kommissionens forenklingsprogram og program for reduktion af de administrative byrder indeholder begge værdifulde erfaringer om, hvilke forbedringer der kan foretages for at give virksomheder og borgere konkrete fordele. Der er imidlertid behov for fremskridt med at få Rådets og Parlamentets vedtagelse af Kommissionens konkrete forslag til at gå hurtigere og med at sikre, at de elementer i dem, der forenkler lovgivningen og reducerer de administrative byrder, bevares.

Det må være en af prioriteterne for de tre institutioner i 2009 at gøre revideringen af den fælles metode til konsekvensanalyse færdig. Kommissionen er af den overbevisning, at denne fælles metode giver et solid grundlag for, at hver institution kan udvikle sin egen metode til konsekvensanalyse. Bestræbelserne bør koncentreres om at finde konkrete måder, der kan forbedre implementeringen. Kommissionen er indstillet på at bistå de andre institutioner, når de skal opbygge deres egen kapacitet til at behandle Kommissionens konsekvensanalyser og til at udføre deres egen supplerende analyse af de væsentlige ændringer, de foretager. Som det er anført i den anden strategiske gennemgang af programmet for bedre lovgivning, vil Kommissionen fra sag til sag konstruktivt tage stilling til, hvordan anmodninger fra Rådet og Parlamentet om, at Kommissionen uddyber visse aspekter af den oprindelige konsekvensanalyse, kan imødekommes.

2. Anvendelse af fællesskabsretten i medlemsstaterne

I 2007 fremlagde Kommissionen en strategi til at forbedre anvendelsen af fællesskabsretten[10] I nært samarbejde med de 15 medlemsstater, der har ønsket at være med, har den påbegyndt et EU-pilotprojekt til at gøre det hurtigere at løse problemer for borgerne og forbedre denne problemløsning. Kommissionen træffer nu sine afgørelser om traktatbrudssager hyppigere. Den er langt fremme i udviklingen af en sagsbehandling, der i højere grad bygger på prioritering, hvilket fremgår af den årlige beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten samt af andre initiativer, der er vedtaget eller under udarbejdelse, vedrørende større åbenhed og dialog[11]. Erfaring med anvendelsen af retsreglerne kan føre til korrigerende ændringer af lovgivningen eller til, at den udvikles for bedre at nå Fællesskabets mål. Der vil blive truffet yderligere foranstaltninger i 2009 til at gennemføre og styrke denne strategi.

3. Næste skridt

- Parlamentet og Rådet opfordres til hurtigst muligt at vedtage de udestående forslag, der angår reduktion af de administrative byrder og forenkling, og som stadig er under behandling, således som det blev bestemt i den interinstitutionelle aftale af 2003 om bedre lovgivning.

- Parlamentet, Rådet og Kommissionen vil afslutte deres fælles revidering af den "fælles metode til konsekvensanalyse".

- Kommissionen vil sikre en bedre anvendelse af fællesskabsretten ved at indføre forebyggende foranstaltninger, herunder større fokus på implementerings- og håndhævelsesspørgsmål i konsekvensanalyserne, bedre planlægning af implementeringen af ny lovgivning, oprettelse af implementeringsnetværk og bistand til medlemsstaterne med udarbejdelse af sammenligningstabeller.

- I overensstemmelse med Small Business Act for Europe-initiativet vil Kommissionen, hvor det er praktisk muligt, fastsætte fælles begyndelsesdatoer for fremtidige forordninger og beslutninger af betydning for virksomhederne[12]. Dette ville gøre det muligt for de små og mellemstore virksomheder at forberede sig bedre på ændringer i lovgivningen og tilpasse sig til dem.

- Kommissionen vil indgå i et nært samarbejde med de nationale myndigheder for at forbedre klarheden af og sammenhængen i udkast til national lovgivning under notifikationsproceduren i direktiv 98/34/EF[13].

V. UDFORMNING AF DEN GLOBALE REGULERING

Kommissionen har fortsat sin dialog om regulering med de vigtigste handelspartnere. For så vidt angår USA, har den sammen med US Office of Management and Budget udarbejdet et fælles arbejdspapir inden for rammerne af Det Transatlantiske Økonomiske Råd med en sammenligning af de respektive systemer, der anvendes til at analysere konsekvenser for international samhandel og investering i EU og USA[14]. Anbefalingerne i arbejdspapiret er blevet indarbejdet i Kommissionens retningslinjer for konsekvensanalyse. De amerikanske myndigheder har påtaget sig at gøre ligesådan i deres vejledning om analyser af reguleringens konsekvenser.

Kommissionen vil forsat samarbejde med sine handelspartnere om regulering, både i multilaterale organisationer, såsom FN, OECD og Verdensbanken, og i bilateral dialog om at nedbringe hindringer for samhandel og investeringer samtidig med, at miljø- og samfundsbeskyttelsen øges. G20-topmødet i november 2008 viste vigtigheden af internationalt samarbejde under de nuværende økonomiske og finansielle forhold og den positive virkning, Unionen kan have, når den handler samlet. I december 2008 fastsatte Kommissionen en strategisk ramme for internationalt samarbejde om regulering og udpegede de aktioner, der for fremtiden skulle gives prioritet[15].

VI. KONKLUSION

Den Europæiske Union og dens medlemsstater står over for store udfordringer, når de skal forholde sig til den nuværende økonomiske og finansielle situation. Bedre regulering bliver nødt til fortsat at være en væsentlig del af løsningen – så der reguleres, hvor der er behov for det, på den enklest mulige måde, på grundlag af en dialog med de interesserede parter og på en måde, så byrderne for virksomheder og borgerne bliver begrænset til det nødvendige minimum. Erfaringen med bedre regulering fra de sidste fire år giver et godt grundlag for at tage nye udfordringer op. Kommissionen har kortlagt de næste skridt, og de kræver en fortsat indsats og løbende politisk støtte fra de øvrige EU-institutioner, medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder og andre interesserede parter.

[1] KOM(2008) 800.

[2] Syv af disse forslag var revideringer, hvor det blev konkluderet, at der ikke var behov for lovgivningsinitiativer, eller hvor forslaget blev indarbejdet i andre initiativer.

[3] Kommissionens arbejdsdokument Tredje statusrapport om strategien til forenkling af de lovgivningsmæssige rammer, KOM(2009) 17.

[4] Fondene kaldes også UCITS-fonde efter den engelske forkortelse for "undertakings for collective investment in transferable securities", dvs. institutter for kollektiv investering i værdipapirer.

[5] Der vil blive fremlagt yderligere oplysninger om initiativer til forenkling inden for landbruget i Kommissionens statusrapport i foråret 2009.

[6] Kommissionens arbejdsdokument om reduktion af administrative byrder i Den Europæiske Union, KOM(2009) 16.

[7] Nogle af disse forslag er "hurtige tiltag", men Rådet og Parlamentet har været længe om at vedtage dem (3 ud af 6 forslag fremlagt i 2007 og kun 1 ud af 7 i 2008-pakken).

[8] Undervejs blev der fundet 356 EU-forpligtelser og over [9500] nationale forpligtelser i EU-27. Arbejdet omfattede omkring 3 000 interview med virksomheder og over 50 workshopper med lokale erhvervssammenslutninger og nationale ministerier.

[9] http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm

[10] "Et resultatorienteret Europa", KOM(2007) 502.

[11] 25. Årsberetning fra Kommissionen om kontrol med gennemførelsen af fællesskabsretten – KOM(2008) 777.

[12] I en ordning med fælles begyndelsesdatoer bliver lovgivning på visse områder typisk indført på et mindre antal faste datoer i løbet af året.

[13] Direktivet pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at notificere alle udkast til tekniske forskrifter for produkter og tjenester i informationssamfundet til Kommissionen, inden de vedtages som national ret. Dette medvirker til at reducere risikoen for at skabe uberettigede hindringer i samhandelen mellem medlemsstaterne.

[14] http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/index.en.htm.

[15] KOM(2008) 874.