EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 29.5.2018 COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om finansielle regler for nævnte fonde og for Asyl- og Migrationsfonden, Fonden for Intern Sikkerhed og instrumentet for grænseforvaltning og visa



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET Den 2. maj 2018 vedtog Kommissionen et forslag til den næste flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027. Der blev peget på administrativ forenkling som en central målsætning i oplægget om EU's finanser samt ved den efterfølgende evaluering og den offentlige høring. Erfaringen peger på, at reglerne er for komplekse og for fragmenterede mellem fondene og finansieringsformerne, hvilket fører til en unødvendig byrde for programmernes forvaltere og slutmodtagerne. I dette forslag til forordning om fælles bestemmelser fastsættes der fælles bestemmelser for syv fonde med delt forvaltning. Dette forslag vil ikke erstatte den eksisterende forordning (EU) nr. 1303/2013, som fortsat vil regulere programmer vedtaget i perioden 2014-2020. Forslaget mindsker fragmenteringen af regler, idet den indeholder et fælles sæt grundlæggende regler for syv fonde: ·SF: Samhørighedsfonden ·EHFF: Den Europæiske Hav- og Fiskerifond ·EFRU: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling ·ESF+: Den Europæiske Socialfond Plus ·AMIF: Asyl- og Migrationsfonden ·IGFV: instrumentet for grænseforvaltning og visa ·FIS: Fonden for Intern Sikkerhed. I disse forslag fastsættes den 1. januar 2021 som ikrafttrædelsesdato. Forslagene fremlægges for en Union bestående af 27 medlemsstater (EU-27) som følge af Det Forenede Kongeriges meddelelse om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union, som Rådet modtog den 29. marts 2017. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag I henhold til artikel 317 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Kommissionen gennemføre budgettet i samarbejde med medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelserne i de forordninger, som udarbejdes i henhold til artikel 322 i TEUF. Artikel 322, stk. 1, litra a), i TEUF udgør retsgrundlaget for vedtagelsen af forordninger, der opstiller de finansielle regler for fastlæggelse af de nærmere retningslinjer for opstillingen og gennemførelsen af budgettet og for regnskabsaflæggelsen og revisionen. Nærhedsprincippet omfatter ikke de finansielle regler, for hvilke det er klart, at det kun er Unionen, der kan, eller endda skal, handle. EU's indsats for de europæiske struktur- og investeringsfonde er berettiget på grundlag af de målsætninger, der er fastsat i artikel 174 i TEUF. Retten til at handle er hjemlet i artikel 175 i TEUF, hvori det eksplicit fastsættes, at Unionen skal gennemføre denne politik gennem strukturfondene, sammenholdt med artikel 177, hvori Samhørighedsfondens rolle defineres. Målene for ESF, EFRU og Samhørighedsfonden er defineret i henholdsvis artikel 162, 176 og 177 i TEUF. Aktionerne i forbindelse med fiskeri har hjemmel i artikel 39 i TEUF. I henhold til artikel 174 i TEUF skal der skal lægges særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art. Sidstnævnte områder omfatter de nordligste meget tyndt befolkede områder samt ø, grænseoverskridende områder og bjergområder. I henhold til artikel 349 i TEUF skal der vedtages særlige foranstaltninger for at tage hensyn til den strukturelle sociale og økonomiske situation i regionerne i den yderste periferi, der forværres af visse specifikke træk, og som alvorligt hæmmer udviklingen i disse regioner. Forordningen om oprettelse af Asyl- og Migrationsfonden er baseret på artikel 78, stk. 2, og artikel 79, stk. 2 og 4, i TEUF. En forordning om oprettelse af som led i Fonden for Integreret Grænseforvaltning af instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa er baseret på artikel 77, stk. 2, i TEUF. Forordningen om oprettelse af Fonden for Intern Sikkerhed er baseret på artikel 82, stk. 1, artikel 84 og artikel 87, stk. 2, i TEUF. Artikel 317 i TEUF udgør retsgrundlaget for det fælles sæt regler vedrørende budgetgennemførelsen i samarbejde med medlemsstaterne. Artikel 322 i TEUF fastlægger anvendelsesområdet for budgettet og procedurerne til at opstille det.

Overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet for de enkelte fonde er omhandlet i begrundelsen for hver fond. Forordningen om fælles bestemmelser bidrager imidlertid yderligere: ·til nærhedsprincippet ved at fremme delt forvaltning: For så vidt som programmerne ikke forvaltes direkte af Europa-Kommissionen, men i stedet gennemføres i partnerskab med medlemsstaterne ·til proportionalitetsprincippet ved at konsolidere regler og gøre dem ensartede (og dermed mindske byrden for de interesserede parter). Det hedder i artikel 11 i TEUF, at miljøbeskyttelseskrav skal integreres i udformningen og gennemførelsen af Unionens politikker og aktioner, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling, og dette er blevet behandlet i denne forordning. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Der er foretaget evalueringer af de forskellige fonde, og mange af konklusionerne er primært relevante for deres respektive forordninger. Følgende er de vigtigste konklusioner, der gælder for forordningen om fælles bestemmelser. 1. Forenkling: behovet for at mindske den administrative byrde. Dette var en vigtig og gentagen konstatering i evalueringen af samtlige fonde: ·Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden viste, at forvaltnings-, kontrol- og revisionssystemerne var for komplekse. Det var en kilde til administrativ usikkerhed og forsinkelser i gennemførelsen. Kompleksitet var især et problem i EU-15-landene, hvor finansieringen var forholdsvis mindre, hvilket tyder på et behov for proportionalitet. ·ESF-evalueringen viste, at såvel rammevilkår for finansiering (dvs. viften og blandingen af instrumenter) som gennemførelsesprocessen burde forenkles. ·EHFF-evalueringen viste også, at den administrative byrde var for stor. I ansøgningsfasen fungerede den som en hæmsko for at ansøge om støtte. Dertil kommer, at visse projekters kompleksitet synes at have virket afskrækkende for potentielle støttemodtagere, navnlig i tilfælde, der involverede et stort netværk af partnere. ·Ved midtvejsevalueringerne for relevante bestanddele af AMIF, IGFV og FIS blev der også konstateret et behov for forenkling. Især blev der anbefalet en øget brug af forenklede omkostningsmodeller. Dette punkt imødekommes i forordningen om fælles bestemmelser. Eksempler herpå er afsnit V (f.eks. forenklede omkostningsmodeller, betalinger baseret på betingelser, afskaffelse af særlige regler for store projekter og indtægtsskabende investeringer) og afsnit VI (forenklet og mere proportional kontrol og revision). 2. Behovet for fleksibilitet til at tilgodese nye behov: ·Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden viste, at tilpasningen af programmerne under den økonomiske krise var en af succeshistorierne i perioden 2007-2013, som der bør bygges videre på. ·Den efterfølgende evaluering af ESF pegede på fleksibilitet som et af de centrale punkter, der kan forbedres. ·Midtvejsevalueringerne af forgængerne for AMIF, IGFV og FIS viser, at disse fonde reagerede hensigtsmæssigt på migrations- og sikkerhedskriser. Dog er der behov for mere fleksible mekanismer for tildeling af midler. Dette punkt er behandlet i afsnit III (hvori der gives mulighed for relativt små overførsler uden behov for programændringer) og afsnit II (programtildelingerne fastsættes for de første 5 år, og derefter fastsættes tildelingerne for de sidste 2 på grundlag af en gennemgang), samtidig med at der fastsættes supplerende regler for AMIF, IGFV og FIS i de fondsspecifikke forordninger. Endvidere øger muligheden for at anvende InvestEU's garantifacilitet fleksibiliteten for medlemsstaterne. 3. Finansielle instrumenters potentiale: ·Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden viste, at finansielle instrumenter har potentiale til at blive et mere effektivt redskab til finansiering af investeringer på visse politikområder, men at der er forsinkelser i gennemførelsen, og det er en udfordring at udbrede brugen af dem. ·Midtvejsevalueringen af EaSI viste, at forskelligartede regler gør det vanskeligt at udnytte komplementariteten mellem fondene. Det anbefales i evalueringen at strømline og tilpasse reglerne om finansielle instrumenter.

Dette punkt er behandlet i afsnit V, der forenkler gennemførelsen af finansielle instrumenter ved at bringe mange af bestemmelserne i overensstemmelse med bestemmelserne om tilskud. •Offentlige høringer Kommissionen har gennemført følgende offentlige høringer: ·EU-fonde inden for samhørighedspolitikken (10. januar 2018 til 9. marts 2018). ·Høring af interesserede parter i forbindelse med den efterfølgende evaluering af EHFF (februar-maj 2016). ·EU-fonde inden for migration (10. januar 2018 til 9. marts 2018). ·EU-fonde inden for sikkerhed (10. januar 2018 til 9. marts 2018). Høringerne af interesserede parter gav samme udslag som de efterfølgende evalueringer — den vigtigste konklusion af relevans for forordningen om fælles bestemmelser er forenkling (navnlig for så vidt angår revisions- og kontrolprocedurer) efterfulgt af fleksibilitet: ·I høringen om samhørighedspolitikken fandt de interesserede parter, at de komplekse procedurer var langt den vigtigste hindring for succes, efterfulgt af de besværlige revisions- og kontrolkrav, manglende fleksibilitet, vanskeligheder med at sikre finansiel bæredygtighed og forsinkelser med betalinger. ·For EHFF's vedkommende ses det komplekse administrative arbejde som det største problem, og mange af de interesserede parter opfordrer til radikal forenkling og fleksibilitet. Interventionslogikken anses for at være for rigid, idet den ikke giver medlemsstaterne mulighed for at adressere deres egne specifikke forhold. ·Høringerne på migrations- og sikkerhedsområdet viste, at respondenterne i høj grad støttede op om enklere resultatlevering og mere fleksibilitet (navnlig for så vidt angår evnen til at reagere på migrations- og sikkerhedsrelaterede kriser). De betænkeligheder, som de interesserede parter pegede på, adresseres i de forskellige forenklingstiltag i hele forordningen om fælles bestemmelser (se nedenfor). •Ekspertbistand og administrationsomkostninger For så vidt angår ekspertbistand blev en ekspertgruppe på højt plan indkaldt for at drøfte forenklingen af samhørighedspolitikken. Den konkluderede følgende: ·Tilpasning af reglerne for EU-fondene i forhold til hinanden. Denne bekymring er der delvis taget højde for i anvendelsesområdet for den aktuelle forordning. ·Færre, klarere og kortere regler. Som nævnt indeholder den aktuelle forordning talrige forenklinger. ·Ægte overholdelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet: meget større tillid til nationale forvaltnings- og kontrolsystemer og procedurer. Dette behandles i afsnit VI (se nedenfor). ·Stabile, men smidige rammer: Det er ikke nødvendigt at genudnævne institutioner med henblik på den kommende programmeringsperiode. Programmerne bør ligeledes lettere kunne ændres. Dette behandles i henholdsvis afsnit VI og afsnit III. ·Princippet om én enkelt revision: udvidelse af princippet om én enkelt revision. Dette behandles i afsnit VI. Der er ganske rigtigt beviser for betydelige administrationsomkostninger i forbindelse med EFRU og Samhørighedsfonden, og disse anslås i en nylig undersøgelse til 3 % af de gennemsnitlige programomkostninger for EFRU og 2,2 % for Samhørighedsfonden. De administrative byrder for støttemodtagerne (herunder SMV'er) er større.

Mange af forenklingerne i forordningen om fælles bestemmelser er svære at kvantificere finansielt på forhånd, men undersøgelsen indeholdt følgende skøn: ·En mere udbredt anvendelse af forenklede omkostningsmodeller (eller betalinger baseret på betingelser) for EFRU og Samhørighedsfonden vil kunne reducere de samlede administrationsomkostninger væsentligt — med 20-25 %, hvis disse løsningsmuligheder anvendes over hele linjen. ·Den mere forholdsmæssige tilgang til kontrol og revision ville indebære en betydelig reduktion i antallet af verificeringer og revisionsbyrden for "lavrisikoprogrammer", hvilket vil reducere de samlede administrationsomkostninger for EFRU og Samhørighedsfonden med 2-3 % og omkostningerne for de berørte programmer med et langt større beløb. •Konsekvensanalyse Forordningen om fælles bestemmelser er ikke i sig selv genstand for en konsekvensanalyse, fordi den fastlægger fælles regler og en gennemførelsesmekanisme for andre politikker. Forslagene til de tilknyttede fonde er ledsaget af deres egne konsekvensanalyser. •E-samhørighed og dataudveksling For 2014-2020-programmerne, undtagen for forgængerne for AMIF, IGFV og FIS, var der krav om et system til elektronisk udveksling af data mellem støttemodtagere og forvaltningsmyndigheder samt mellem forskellige myndigheder i forvaltnings- og kontrolsystemet. Den aktuelle forordning bygger på dette og videreudvikler visse aspekter med hensyn til indsamling af data. Alle data, der er nødvendige for at overvåge fremskridtene med gennemførelsen, herunder programresultater og performance, vil nu blive sendt elektronisk og hver anden måned til Kommissionen, dvs. at den åbne dataplatform vil blive ajourført næsten i realtid. Data om støttemodtagere og operationer vil ligeledes blive offentliggjort i elektronisk form på et særligt websted, som drives af forvaltningsmyndigheden. Dette vil give mere synlige resultater og muliggøre bedre kommunikation. •Grundlæggende rettigheder Ved at indføre en grundforudsætning for at sikre overholdelsen af EU's charter om grundlæggende rettigheder vil denne forordning få en positiv indvirkning på overholdelsen og beskyttelsen af alle grundlæggende rettigheder i forbindelse med forvaltningen af alle syv fonde. Respekt for retsstatsprincippet er omfattet af en særskilt forordning med hjemmel i artikel 322 i TEUF. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Kommissionens forslag til en flerårig finansiel ramme fastsætter et beløb på 330 mia. EUR til økonomisk, social og territorial samhørighed for perioden 2021-2027. Samhørighedspolitikken i alt 330 624 Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 200 629 ·Investeringer i beskæftigelse og vækst 190 752 ·Europæisk territorialt samarbejde 8 430 ·Regioner i den yderste periferi og tyndt befolkede områder 1 447 Samhørighedsfonden 41 349 ·heraf bidrag til CEF – Transport 10 000 Den Europæiske Socialfond+1 88 646 1 Dette beløb omfatter ikke beløbet til sundhed, beskæftigelse og social innovation (1 042 mio. EUR). Disse udgør de største udgiftsområder, der er omfattet af forordningen om fælles bestemmelser. Kommissionens forslag til finansiering af EHFF, AMIF, IGFV og FIS vil blive anført i de fondsspecifikke forordninger for hver fond. 5.RESUMÉ AF FORORDNINGENS INDHOLD

De vigtigste målsætninger for opbygningen af og bestemmelserne i forslaget til forordningen om fælles bestemmelser er: 1.i væsentlig grad at mindske unødvendige administrative byrder for støttemodtagerne og forvaltningsorganerne og samtidig opretholde en høj grad af sikkerhed for udgifternes lovlighed og formelle rigtighed. Dette er det centrale, styrende princip i reformen og omfatter en lang række forenklinger og tilpasninger på tværs af forordningerne, men især hvad angår: i)videreførelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne (og andre foranstaltninger, som fremmer programlanceringen). Øget anvendelse af "proportionale ordninger", hvor programmer med lavere risiko kan forlade sig mere på nationale systemer ii)anvendelse af forenklede omkostningsmodeller og betalinger baseret på betingelser iii)finansielle instrumenter 2.at øge fleksibiliteten med henblik på at tilpasse programmets målsætninger og midler i lyset af skiftende omstændigheder og også i form af frivillige bidrag til direkte forvaltede instrumenter på EU-plan 3.at bringe programmerne mere i overensstemmelse med EU's prioriteter og øge deres effektivitet. Dette omfatter: i)at bringe interventionslogikken og rapportering i overensstemmelse med udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og at forstærke kravet om fokus på prioriterede områder ii)at skabe en tættere forbindelse med processen vedrørende det europæiske semester iii)at fastsætte mere meningsfulde grundforudsætninger, der skal fastholdes gennem hele gennemførelsesperioden. Afsnit I: Målsætninger og generelle støtteregler Forordningen om fælles bestemmelser samler syv EU-fonde, der gennemføres via delt forvaltning. Målet er at fastlægge et fælles sæt af forenklede og konsoliderede regler og reducere den administrative byrde for programmyndigheder og støttemodtagere. Her fastlægges grundlaget for den store vægt, der lægges på delt forvaltning og partnerskab, der er en rød tråd i forordningerne. Artikel 5 indeholder bestemmelser om grundlaget for delt forvaltning, artikel 6 om partnerskab med de regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, civilsamfundet og organer, der fremmer social inklusion, grundlæggende rettigheder, ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og rettigheder for personer med handicap. I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 blev der opstillet et mere ambitiøst mål for klimamainstreaming på tværs af alle EU-programmer med en målsætning om, at mindst 25 % af EU's udgifter skal bidrage til opnåelse af klimamålene. Dette programs bidrag til at opnå dette overordnede mål vil blive overvåget via et klimamarkørsystem med en detaljeret opdeling, og i den forbindelse vil mere præcise metoder blive anvendt, såfremt de er til rådighed. Kommissionen vil fortsætte med at fremlægge oplysningerne årligt i form af forpligtelsesbevillinger inden for rammerne af det årlige budgetforslag. For at understøtte den fulde udnyttelse af programmets potentiale med hensyn til at bidrage til opnåelse af klimamålene vil Kommissionen søge at identificere relevante tiltag gennem hele programforløbet, fra forberedelse og gennemførelse til revision og evaluering. Afsnit II: Strategisk tilgang De elleve tematiske mål, der anvendtes i 2014-2020, er i denne forordning blevet forenklet til fem klare politiske målsætninger: 1.et mere intelligent Europa — innovativ og intelligent økonomisk omstilling 2.et grønnere, kulstoffattigt Europa

3.et tættere sammenknyttet Europa — mobilitet og regional IKT-konnektivitet 4.et mere socialt Europa — gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder 5.et Europa tættere på borgerne — en bæredygtig og integreret udvikling af byer, landdistrikter og kystområder gennem lokale initiativer. Desuden fastsættes de politiske målsætninger for AMIF, IGFV og FIS i de fondsspecifikke forordninger. Denne forenkling giver mulighed for synergier og fleksibilitet mellem de forskellige indsatsområder inden for en given målsætning ved at fjerne kunstige sondringer mellem de forskellige politikker, der bidrager til opnåelse af de samme målsætninger. Det giver også et grundlag for tematisk koncentration for EFRU og ESF. "Forhåndsbetingelser" i perioden 2014-2020 afløses af "grundforudsætninger". Der er ikke så mange af dem, men de er mere fokuseret på målene for den pågældende fond og — i modsætning til perioden 2014-2020 — overvåges og anvendes de i hele perioden. Princippet vil blive styrket: Medlemsstaterne vil ikke kunne anmelde udgifter vedrørende specifikke målsætninger, før grundforudsætningen er opfyldt. Dette vil sikre, at alle samfinansierede operationer er i overensstemmelse med EU's politiske rammer. For at tage udgangspunkt i god praksis for en performanceorienteret tilgang foreslås det at bevare performancerammen på en strømlinet og klarere måde. Konditionalitet, der er knyttet til det europæiske semester bevares ligeledes, men forenkles. Navnlig vil landespecifikke henstillinger blive taget i betragtning mindst to gange i forbindelse med programmeringen: i begyndelsen af programmeringsperioden og i forbindelse med midtvejsgennemgangen. Foranstaltningerne til fremme af forsvarlig økonomisk forvaltning bevares. Der vil imidlertid kun være knyttet suspensioner til forpligtelser og ikke til betalinger, for at undgå at forværre økonomiske kriser. Forordningen om fælles bestemmelser skaber fleksibilitet for EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden. Kun de første 5 år vil blive programmeret fra begyndelsen. Tildelingerne for de sidste 2 år vil ske på grundlag af en omfattende og tilbundsgående midtvejsgennemgang, der fører til tilsvarende omprogrammering i 2025. Gennemgangen vil tage programmernes oprindelige prioriteter og målsætninger under behandling under hensyntagen til: fremskridt med hensyn til at opfylde målsætningerne ved udgangen af 2024, ændringer i den socioøkonomiske situation og nye udfordringer, der er identificeret i de landespecifikke henstillinger. Dette bygger på begrebet performanceramme og performancereserve og styrker yderligere politikkens performancetilgang, herunder gennem omprogrammering. Der vil imidlertid ikke længere være en performancereserve. Synergier mellem forskellige EU-instrumenter vil blive fremmet gennem den strategiske planlægningsproces, hvor man vil fastlægge fælles målsætninger og fælles områder for aktiviteter på tværs af forskellige programmer, f.eks. i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, Horisont Europa, Connecting Europe-faciliteten (CEF), programmet for det digitale Europa, programmet Erasmus+, InvestEU-fonden, LIFE, Erasmus+ og med det eksterne instrument. Afsnit III: Programmering Programmernes indhold vil være mere strømlinet og strategisk. For at harmonisere og fremskynde programmeringen og gennemførelsen i begyndelsen af perioden vil der som bilag til denne forordning være knyttet en fælles programmodel for EFRU, Samhørighedsfonden, ESF+ og EHFF og en særskilt programmodel for AMIF, IGFV og FIS. For at gøre programmeringen mere fleksibel vil der være en tærskel på 5 % på prioritetsniveau, under hvilken det vil være muligt at tilpasse tildelingerne inden for programmet, uden at der er behov for en formel programændring. For at adressere specifikke udfordringer på subregionalt og lokalt plan indføres der ved forordningen om fælles bestemmelser en forenklet tilgang til lokaludvikling styret af lokalsamfundet (herunder muligheden for at angive en ledende fond og dermed mindske den administrative byrde for støttemodtagerne). Forordningen om fælles bestemmelser harmoniserer også tilgangen til andre territoriale redskaber, herunder de eksisterende integrerede territoriale investeringer. Forordningen om fælles bestemmelser omfatter også bestemmelser, der muliggør frivillig overførsel af midler til de fem politikområder i InvestEU-instrumenterne takket være en budgetgarantimekanisme på EU-plan. Endvidere kan medlemsstaterne anmode om, at op til 5 % af programmets finansielle tildelinger af midleroverføres fra én fond til en anden fond under delt forvaltning eller under direkte eller indirekte forvaltning. Dette skulle gøre det lettere at opfylde de målsætninger, der er fastsat for programmer, under gennemførelsen af dem. Tilgangen til teknisk bistand fra medlemsstaterne er blevet forenklet. Der indføres en mekanisme med faste takster, som gør det muligt at supplere hver mellemliggende betaling med 2,5-6 %, afhængigt af fonden, og dermed knytte EU-betaling for teknisk bistand til fremskridt i gennemførelsen. Desuden kan aktiviteter til opbygning af administrativ kapacitet fortsætte i form af betalinger baseret på betingelser. Afsnit IV: Overvågning, evaluering, information og kommunikation Elektroniske data gør det muligt at kombinere forenkling og gennemsigtighed. For perioden 2014-2020, undtagen for forgængerne for AMIF, IGFV og FIS, var der krav om et oprette et system til elektronisk udveksling af data mellem støttemodtagere og forvaltningsmyndigheder samt mellem forskellige myndigheder i forvaltnings- og kontrolsystemet. Den aktuelle forordning bygger på dette og videreudvikler visse aspekter med hensyn til indsamling af data. Alle data, der er nødvendige for at overvåge fremskridtene med gennemførelsen, herunder programresultater og performance, vil nu blive sendt elektronisk og hver anden måned, dvs. at den åbne dataplatform vil blive ajourført næsten i realtid. Det foreslås at give overvågningsudvalgene en mere fremtrædende rolle i overvågningen af programmernes performance og alle de faktorer, som påvirker denne. Af gennemsigtighedshensyn kræves det, at dokumenter, der sendes til overvågningsudvalgene, skal være offentligt tilgængelige. For alle fondene vil den årlige performancegennemgang være en lejlighed til at føre en politisk dialog om nøglespørgsmål vedrørende programmets gennemførelse og performance. Hyppig overførsel af data muliggør en forenkling af performancegennemgangen. For de samhørighedspolitiske fonde indebærer dette en afskaffelse af årsrapportdokumentet — det årlige statusmøde vil foregå på grundlag af de seneste resultater og indgivelse af et begrænset sæt af kvalitative oplysninger. Både programmyndighederne og støttemodtagernes ansvar med hensyn til synlighed og kommunikation er blevet styrket. Fælles krav til kommunikation, gennemsigtighed og synlighed sikrer en mere sammenhængende og effektiv kommunikation.

Evalueringerne vil blive foretaget i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvor de tre institutioner blev enige om, at evalueringer af eksisterende lovgivning og politik bør danne grundlag for konsekvensanalyser af muligheder for yderligere tiltag. Evalueringerne omfatter en vurdering af programmets konkrete virkninger baseret på programindikatorer og mål og en detaljeret analyse af, i hvor høj grad programmet er relevant, virkningsfuldt og effektivt, skaber EU-merværdi og er i overensstemmelse med andre EU-politikker. Evalueringerne vil inddrage erfaringer, problemer og muligheder for yderligere at forbedre aktionerne og deres virkninger. Afsnit V: Finansiel støtte For at mindske den administrative byrde systematiserer og øger forordningen om fælles bestemmelser anvendelsen af forenklede omkostningsmodeller, dvs. refusion med faste takster, standardsatser for enhedsomkostninger eller faste beløb. For at gøre sådanne modeller lettere at anvende forenkler forordningen om fælles bestemmelser regler og beregningsmetoder, ved at der kan anvendes mere standardiserede modeller med udgangspunkt i Kommissionens omnibusforslag. Modellen med betalinger baseret på betingelser vil også bidrage til performanceorientering, idet der gives mulighed for betalinger baseret på realiseret og verificeret performance. Finansielle instrumenter vil være en vigtig gennemførelsesmekanisme for investeringer i 2021-2027 med henblik på at generere indtægter eller besparelser; bestemmelserne om deres anvendelse er blevet strømlinet og ajourført for at sikre en bedre og nemmere gennemførelse samt hurtigere etablering: ·De finansielle instrumenter vil blive bedre integreret i programmerings- og gennemførelsesprocessen fra starten og forhåndsvurderingen strømlines i overensstemmelse hermed. ·Forvaltningsmyndighederne vil have de samme grundlæggende fleksible gennemførelsesmuligheder — forvaltning under forvaltningsmyndighedens ansvar eller forvaltningsmyndighedens direkte forvaltning — men de tilknyttede betingelser er blevet forenklet. ·Det vil være muligt at kombinere EU-midler under ét regelsæt; der bliver ikke flere mange forskellige regler, der skal anvendes i sammenlignelige situationer. ·Der foreslås fleksibilitet med hensyn til at kombinere tilskud med finansielle instrumenter. ·Reglerne om støtteberettigelse er blevet præciseret, og reglerne om forvaltningsomkostninger og forvaltningsgebyrer er blevet forenklet, samtidig med at de fortsat er performancebaserede med henblik på at fremme en effektiv forvaltning. ·Bestemmelserne om betalinger er blevet betydeligt forenklet, samtidig med at man opretholder den afgørende forbindelse mellem betalinger til finansielle instrumenter og de tilsvarende udbetalinger til slutmodtagere; ·Tilbageførsler og genanvendelse af fondsmidler er blevet kodificeret for at muliggøre en gnidningsløs overgang fra den ene periode til den næste. ·Der vil ikke være yderligere særskilt rapportering om finansielle instrumenter, da disse indgår i samme rapporteringssystem som alle andre former for finansiering. Yderligere forenklinger er f.eks. følgende: ·Kombinationen af forskellige fonde — og af finansielle instrumenter og tilskud — kodificeres i enkle regler. ·Der vil ikke længere være særlige regler for indtægtsskabende investeringer. ·Der vil ikke være nogen proces med store projekter (i stedet vil overvågningsudvalget følge udviklingen i strategiske projekter). ·Finansieringen vil blive forenklet, f.eks. ved anvendelse af et kvalitetsmærke. For at undgå subsidiekonkurrence, der fører til ressourcespild, er bestemmelserne om flytning af virksomheder blevet skærpet. Afsnit VI: Forvaltning og kontrol

Opgaverne og ansvarsområderne for de forskellige organer i forvaltnings- og kontrolsystemet fastsættes på en klarere måde. Der er ingen krav om ny udpegningsproces; bestemmelserne fremmer videreførelse af eksisterende systemer og enklere regler for udpegelse af nye organer. Kravene vedrørende støtteberettigelse vil hjælpe med at sikre, at der kun ydes støtte til kvalitetsoperationer, der bidrager mest til aftalte målsætninger med det bedste cost-benefit-forhold. Det foreslås også systematisk at kontrollere, om operationen er finansielt bæredygtig, og om miljøscreeningen af den er foretaget på grundlag af de seneste krav. Antallet af kontroller og revisioner vil blive reduceret betydeligt. Dette vil mindske den administrative byrde for programmyndigheder og støttemodtagere. Som supplement til bestemmelserne i de foregående afsnit, som mindsker revisionsbyrden, mindsker dette afsnit yderligere byrden ved hjælp af: ·en udvidelse af princippet om én enkelt revision ·færre kontroller ·for så vidt angår programmer med en lav fejlprocent, en forstærket, proportional tilgang baseret på et velfungerende nationalt system med en minimumsrevisionsordning af sikkerhedshensyn. Projektforslag, der har modtaget kvalitetsmærket "Seal of Excellence" i henhold til Horisont Europa, behøver ikke at gennemgå processen med en ny ansøgning og udvælgelsesprocedure, hvis de er i overensstemmelse med programmets strategi for intelligent specialisering. Dette mindsker byrden for både forvaltere og støttemodtagere. Denne tilgang kunne ligeledes udvides til andre EU-instrumenter, f.eks. LIFE+ eller Erasmus+. Afsnit VII: Finansiel forvaltning, indgivelse og gennemgang af regnskaber og finansielle korrektioner Systemet med årlige regnskaber fastholdes, herunder tilbageholdelsen af 10 % af de beløb, der er anmeldt i de mellemliggende betalinger. Indgivelse af betalingsanmodninger vil følge en fastlagt tidsplan og finde sted fire gange om året. Hvis regnskaberne er lig nul, kræves der ikke en tilsvarende procedure. Dette afsnit indeholder også regler om frigørelse. Da forenkling vil gøre det lettere for programmerne at reducere forsinkelser, og for at fremme en forsvarlig økonomisk forvaltning samt rettidig gennemførelse indeholder forordningen om fælles bestemmelser en "n+2"-regel. Af samme grund er niveauet for forfinansiering blevet reduceret til en årlig betaling på 0,5 % af den samlede støtte fra fondene. For at sikre tilstrækkelige midler kan det i denne forbindelse være nødvendigt med en revision af de årlige forfinansieringsordninger for 2014-2020 for EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF. Afsnit VIII: Finansielle rammer Heri fastsættes de finansielle tildelinger og medfinansieringen baseret på regionskategorier, som gælder for EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden. Medfinansieringssatserne for disse fonde sættes i forordningen om fælles bestemmelser tilbage til samme niveau som før finanskrisen. EU's medfinansieringssatser for disse tre fonde blev forhøjet i perioden 2007-2013. Dette var en reaktion på finanskrisen og havde til hensigt at fastholde væsentlige investeringer i en tid med stramme offentlige budgetter. Det er ikke længere nødvendigt med høje EU-medfinansieringssatser, og lavere satser fremmer "ejerskab". Lavere EU-medfinansieringssatser øger også det samlede budget til samhørighedspolitikken, når det nationale bidrag medregnes. Dette øger også den finansielle fleksibilitet, medlemsstaterne har, eftersom medfinansieringssatserne på program- og prioritetsniveau kan fastsættes på en fleksibel måde. Afsnit IX: Delegerede beføjelser, gennemførelsesbestemmelser, overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser For at sikre en tidlig start på gennemførelsen i den næste periode indgår alle nødvendige lovgivningsmæssige bestemmelser i lovgivningspakken (enten i forordningen om fælles bestemmelser eller i de fondsspecifikke forordninger). Navnlig er antallet af beføjelser væsentligt reduceret og holdt på et minimum. Herved forhindres eventuelle forsinkelser i udarbejdelsen og vedtagelsen af afledt ret. Samtidig sikres der sammenhæng i lovgivningen og forudsigelighed for de interesserede parter, da alle gældende EU-regler bliver samlet på ét sted. Der indføres betingelser for operationer, der er genstand for en gennemførelse i faser, for at skabe klarhed og retssikkerhed i tilfælde, hvor anvendelsen af faser godkendes. 2018/0196 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om finansielle regler for nævnte fonde og for Asyl- og Migrationsfonden, Fonden for Intern Sikkerhed og instrumentet for grænseforvaltning og visa EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177, artikel 322, stk. 1, litra a), og artikel 349, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Ifølge artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Unionen for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed stræbe efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer og særlig vægt skal lægges på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art. Ifølge artikel 175 i TEUF skal Unionen støtte virkeliggørelsen af disse mål med den virksomhed, som den udøver gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Investeringsbank og andre instrumenter. Artikel 322 i TEUF udgør retsgrundlaget for vedtagelse af de finansielle regler for fastlæggelse af de nærmere retningslinjer for opstillingen og gennemførelsen af budgettet og for regnskabsaflæggelsen og revisionen samt for kontrollen med de finansielle aktørers ansvar. (2)Med henblik på at videreudvikle en samordnet og harmoniseret gennemførelse af de EU-fonde, der gennemføres under delt forvaltning, nemlig Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), Samhørighedsfonden, foranstaltninger, der finansieres under delt forvaltning i Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), Asyl- og Migrationsfonden (AMIF), Fonden for Intern Sikkerhed (FIS) og Fonden for Integreret Grænseforvaltning (IGFV), bør der fastsættes finansielle regler baseret på artikel 322 i TEUF for alle disse fonde (i det følgende benævnt "fondene") med en klar angivelse af rammerne for anvendelsen af de relevante bestemmelser. Derudover bør der fastsættes fælles bestemmelser baseret på artikel 177 i TEUF med henblik på at omfatte politikspecifikke regler for EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF. (3)På grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for de forskellige fonde, bør de specifikke regler for de enkelte fonde og for målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) under EFRU fastsættes i særskilte forordninger (i det følgende benævnt "fondsspecifikke forordninger") som supplement til denne forordning. (4)Regionerne i den yderste periferi og de nordlige tyndt befolkede områder bør nyde godt af særlige foranstaltninger og af yderligere midler i henhold til artikel 349 i TEUF og artikel 2 i protokol nr. 6 til tiltrædelsesakten af 1994. (5)Horisontale principper som fastsat i artikel 3 traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og i artikel 10 i TEUF, herunder nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i TEU, bør respekteres i forbindelse med gennemførelsen af fondene, idet der tages hensyn til chartret om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union. Medlemsstaterne bør også overholde forpligtelserne i FN's konvention om rettigheder for personer med handicap og sikre tilgængelighed i overensstemmelse med konventionens artikel 9 og i overensstemmelse med Unionens lovgivning, der harmoniserer tilgængelighedskrav til produkter og tjenesteydelser. Medlemsstaterne og Kommissionen bør tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og integrere kønsaspektet samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Fondene bør ikke støtte aktioner, som bidrager til nogen form for segregering. Fondenes målsætninger bør forfølges inden for rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, jf. artikel 11 og artikel 191, stk. 1, i TEUF, ud fra princippet om, at forureneren betaler. For at beskytte det indre markeds integritet skal operationer til fordel for virksomheder overholde Unionens statsstøtteregler, som fastsat i artikel 107 og 108 i TEUF. (6)Horisontale finansielle bestemmelser, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i TEUF, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastlagt i finansforordningen, og de regulerer navnlig proceduren for opstillingen og gennemførelsen af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse, og de sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler, der vedtages med hjemmel i artikel 322 i TEUF, vedrører også beskyttelsen af Unionens budget i tilfælde af generelle mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for forsvarlig økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (7)Hvis der er fastsat en frist for, at Kommissionen træffer foranstaltninger over for medlemsstaterne, bør Kommissionen tage hensyn til alle nødvendige oplysninger og dokumenter på en rettidig og effektiv måde. Hvis indgivelser fra medlemsstaterne er ufuldstændige eller ikke opfylder kravene i denne forordning og i fondsspecifikke forordninger, og således ikke muliggør en fuldt informeret handling fra Kommissionens side, bør fristen suspenderes, indtil medlemsstaterne opfylder de forskriftsmæssige krav. (8)Med henblik på at bidrage til Unionens prioriteter bør fondene koncentrere deres støtte om et begrænset antal politiske målsætninger i overensstemmelse med de fondsspecifikke missioner i henhold til deres traktatfæstede målsætninger. De politiske målsætninger for AMIF, FIS og IGFV bør fastsættes i de respektive fondsspecifikke forordninger. (9)For at understrege betydningen af at tage hånd om klimaforandringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og for at nå FN's mål for bæredygtig udvikling vil fondene bidrage til at integrere klimaindsatsen i alle EU-politikker og til opnåelsen af et overordnet mål om, at 25 % af udgifterne i EU-budgettet skal gå til finansiering af støtte til klimamål. (10)En del af det EU-budget, der tildeles til fondene, bør gennemføres af Kommissionen ved delt forvaltning med medlemsstaterne, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) [nummeret på den nye finansforordning] (i det følgende benævnt "finansforordningen"). Ved gennemførelsen af fondene under delt forvaltning bør Kommissionen og medlemsstaterne derfor overholde principperne i finansforordningen, såsom forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling.

(11)Partnerskabsprincippet er et nøgleelement i gennemførelsen af fondene, der bygger på en tilgang med flerniveaustyring og inddragelse af civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter. For at sørge for kontinuitet i tilrettelæggelsen af partnerskabet vil Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014 fortsat finde anvendelse. (12)På EU-niveau tjener det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker til at udpege nationale reformprioriteter og følge deres gennemførelse. Medlemsstaterne udvikler selv deres egne nationale flerårige investeringsstrategier til støtte for disse reformprioriteter. Disse strategier bør fremlægges sammen med de årlige nationale reformprogrammer og opridse og samordne de prioriterede investeringsprojekter, som vil blive støttet af medlemsstaten og/eller Unionen. De bør også sikre, at EU-midlerne anvendes på en sammenhængende måde, så der skabes størst mulig merværdi af den finansielle bistand, der ydes af henholdsvis fondene, den europæiske investeringsstabiliseringsfunktion og InvestEU. (13)Medlemsstaterne bør bestemme, hvordan der ved udarbejdelsen af programmeringsdokumenter er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, i TEUF, og relevante rådshenstillinger, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 148, stk. 4, i TEUF. I løbet af programmeringsperioden 2021-2027 (i det følgende benævnt "programmeringsperioden") bør medlemsstaterne regelmæssigt over for overvågningsudvalget og Kommissionen gøre rede for fremskridt i gennemførelsen af programmerne til understøttelse af de landespecifikke henstillinger. I forbindelse med en midtvejsgennemgang bør medlemsstaterne blandt andet overveje, om der er behov for programændringer for at tage hensyn til relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet vedtaget eller ændret siden begyndelsen af programmeringsperioden. (14)Medlemsstaterne bør tage hensyn til indholdet af deres udkast til national energi- og klimaplan, som skal udarbejdes i henhold til forordningen om forvaltning af energiunionen, og resultatet af den proces, der resulterer i Unionens henstillinger vedrørende disse planer, med henblik på deres programmer og de finansielle behov til lavemissionsinvesteringer. (15)Partnerskabsaftalen, der udarbejdes af hver enkelt medlemsstat, bør være et strategisk dokument, der fungerer som rettesnor for forhandlingerne mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat om udformningen af programmer. For at mindske den administrative byrde bør det ikke være nødvendigt at ændre partnerskabsaftaler i løbet af programmeringsperioden. Med henblik på at lette planlægningen og undgå overlappende indhold i programmeringsdokumenterne kan partnerskabsaftaler indgå som en del af et program. (16)Hver medlemsstat bør have fleksibilitet til at bidrage til InvestEU med henblik på levering af budgetgarantier for investeringer i den pågældende medlemsstat. (17)For at sikre de nødvendige forudsætninger for en virkningsfuld og effektiv udnyttelse af EU-støtten fra fondene bør der fastsættes en begrænset liste over grundforudsætninger samt en kortfattet og udtømmende række objektive kriterier for vurdering af grundforudsætningerne. Hver grundforudsætning bør være knyttet til en specifik målsætning og bør anvendes automatisk, hvis den specifikke målsætning udvælges til at modtage støtte. Hvis disse forudsætninger ikke er opfyldt, bør udgifter vedrørende operationer under de relevante specifikke målsætninger ikke medtages i betalingsanmodningerne. For at opretholde en gunstig investeringsramme bør det regelmæssigt overvåges, om grundforudsætningerne fortsat er opfyldt. Det er ligeledes vigtigt at sikre, at operationer, der er udvalgt til at modtage støtte, gennemføres i overensstemmelse med de fastlagte strategier og planlægningsdokumenter, der ligger til grund for opfyldelsen af grundforudsætningerne, således at det sikres, at alle medfinansierede operationer er i overensstemmelse med Unionens politiske rammer. (18)Medlemsstaterne bør for hvert program etablere en performanceramme, der dækker alle indikatorer, delmål og mål, for at overvåge, rapportere om og evaluere programmets performance. (19)Medlemsstaten bør foretage en midtvejsgennemgang af hvert program, der støttes af EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden. Gennemgangen bør føre til en komplet tilpasning af programmer baseret på programmernes performance, samtidig med at det giver mulighed for at tage højde for nye udfordringer og relevante landespecifikke henstillinger udstedt i 2024. Parallelt hermed bør Kommissionen i 2024, sammen med den tekniske justering for 2025, gennemgå alle medlemsstaternes samlede tildelinger under målet om investeringer i beskæftigelse og vækst under samhørighedspolitikken for årene 2025, 2026 og 2027 og anvende den tildelingsmetode, der er fastsat i den relevante basisretsakt. Denne gennemgang bør sammen med resultatet af midtvejsgennemgangen resultere i programændringer, der ændrer de finansielle tildelinger for årene 2025, 2026 og 2027. (20)Der bør ske en yderligere optimering af mekanismerne til sikring af sammenhængen mellem EU-finansieringspolitikker og Unionens økonomiske styring, der bl.a. giver Kommissionen mulighed for at fremsætte forslag til Rådet om at suspendere alle eller en del af forpligtelserne for et eller flere af programmerne i en medlemsstat, hvis den pågældende medlemsstat forsømmer at træffe effektive foranstaltninger, som led i den økonomiske styringsproces. For at sikre en ensartet gennemførelse og i betragtning af betydningen af de finansielle virkninger af de foranstaltninger, der træffes, bør Rådet tillægges gennemførelsesbeføjelser og handle efter forslag fremsat af Kommissionen. For at lette vedtagelsen af afgørelser, der er nødvendige for at sikre effektive foranstaltninger som led i den økonomiske styringsproces, bør der gøres brug af omvendt kvalificeret flertal. (21)Det er nødvendigt at fastsætte fælles krav med hensyn til programmernes indhold, under hensyntagen til de enkelte fondes særlige karakter. Disse fælles krav kan suppleres med fondsspecifikke regler. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) [XXX] (i det følgende benævnt "ETS-forordningen") bør der fastsættes særlige bestemmelser om indholdet af programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg). (22)For at give mulighed for fleksibilitet i gennemførelsen af programmerne og mindske de administrative byrder bør det være tilladt at foretage begrænsede finansielle overførsler mellem prioriteter under det samme program, uden at det forudsætter en afgørelse fra Kommissionen om ændring af programmet. De reviderede finansielle tabeller indgives til Kommissionen for at sikre ajourførte oplysninger om finansielle tildelinger til hver prioritet. (23)For at styrke den integrerede tilgang til territorial udvikling bør investeringer i form af territoriale redskaber, såsom integrerede territoriale investeringer ("ITI"), lokaludvikling styret af lokalsamfundet eller ethvert andet territorial redskab under den politiske målsætning om "et Europa tættere på borgerne", der støtter initiativer, som medlemsstaterne har udformet med henblik på investeringer planlagt for EFRU, være baseret på territoriale og lokale udviklingsstrategier. I forbindelse med ITI'er og territoriale redskaber, der er udformet af medlemsstaterne, bør der fastsættes minimumskrav til indholdet af territoriale strategier. Sådanne territoriale strategier bør udvikles og godkendes under de relevante myndigheders eller organers ansvar. For at sikre inddragelse af relevante myndigheder eller organer i gennemførelsen af territoriale strategier bør de pågældende myndigheder eller organer være ansvarlige for udvælgelsen af de operationer, der skal støttes, eller de bør inddrages i udvælgelsen. (24)For bedre at mobilisere potentiale på lokalt plan er det nødvendigt at styrke og fremme lokaludvikling styret af lokalsamfundet. Der bør i den forbindelse tages hensyn til lokale behov og lokalt potentiale samt relevante sociokulturelle karakteristika, og der bør indføres strukturelle ændringer og opbygges kapacitet i lokalsamfundet, og innovation bør stimuleres. Det tætte samarbejde og den integrerede brug af fondene med henblik på at gennemføre lokale udviklingsstrategier bør styrkes. Som et væsentligt princip bør lokale aktionsgrupper, der repræsenterer lokalsamfundets interesser, have ansvaret for at udforme og gennemføre strategier for lokaludvikling styret af lokalsamfundet. For at lette en koordineret støtte fra forskellige fonde til lokaludvikling styret af lokalsamfundet og lette gennemførelsen heraf bør tilgangen med anvendelse af en "ledende fond" fremmes. (25)For at mindske den administrative byrde bør teknisk bistand på medlemsstatens initiativ gennemføres ved anvendelse en fast takst baseret på fremskridtene i programgennemførelsen. Denne tekniske bistand kan suppleres med målrettede foranstaltninger til opbygning af administrativ kapacitet ved hjælp af refusionsmetoder, som ikke er knyttet til omkostninger. Aktioner og resultater samt tilsvarende EU-betalinger kan aftales i en køreplan for betalinger og føre til betalinger for konkrete resultater. (26)Det bør præciseres, at når en medlemsstat foreslår Kommissionen, at en prioritet i et program eller en del heraf støttes gennem en finansieringsordning, der ikke er knyttet til omkostninger, bør de aftalte aktioner, resultater og betingelser være knyttet til konkrete investeringer, der gennemføres under programmer med delt forvaltning, i den pågældende medlemsstat eller region. (27)For at undersøge programmernes performance bør medlemsstaten nedsætte overvågningsudvalg. Hvad angår EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden, bør de årlige gennemførelsesrapporter erstattes af en årlig struktureret politisk dialog baseret på de seneste oplysninger og data om programgennemførelsen, som stilles til rådighed af medlemsstaten. (28)I henhold til punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 bør fondene evalueres på grundlag af oplysninger indsamlet gennem specifikke overvågningskrav, samtidig med at overregulering og administrative byrder undgås, navnlig for medlemsstaterne. Disse krav kan eventuelt omfatte målbare indikatorer, der kan danne grundlag for en evaluering af fondenes virkninger i praksis. (29)For at sikre tilgængeligheden af omfattende, ajourførte oplysninger om gennemførelsen af programmet bør der kræves hyppigere elektronisk rapportering af kvantitative data. (30)Med henblik på at støtte forberedelsen af relaterede programmer og aktiviteter for den næste programmeringsperiode bør Kommissionen foretage en midtvejsevaluering af fondene. I slutningen af programmeringsperioden bør Kommissionen foretage retrospektive evalueringer af fondene, hvor der bør fokuseres på virkningen af fondene.

(31)Programmyndigheder, støttemodtagere og interessenter i medlemsstaterne bør øge bevidstheden om resultaterne af EU-finansieringen og oplyse offentligheden herom. Gennemsigtigheds-, kommunikations- og synlighedsaktiviteter er af afgørende betydning for at synliggøre Unionens konkrete indsats, og de bør baseres på nøjagtige, pålidelige og ajourførte oplysninger. For at disse krav skal kunne håndhæves, bør programmyndighederne og Kommissionen være i stand til at anvende afhjælpende foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse. (32)Forvaltningsmyndighederne bør offentliggøre strukturerede oplysninger om de udvalgte operationer og støttemodtagere på webstedet for det program, der understøtter operationen, under hensyntagen til kravene til databeskyttelse af personoplysninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679. (33)Med henblik på at forenkle anvendelsen af fondene og mindske risikoen for fejl bør såvel de forskellige former for EU-tilskud til medlemsstaterne som de forskellige former for støtte, der ydes af medlemsstaterne til støttemodtagerne, fastlægges. (34)For så vidt angår tilskud, der ydes til støttemodtagerne, bør medlemsstaterne i stigende grad benytte muligheden for forenklede omkostningsmodeller. Tærskelværdien for obligatorisk anvendelse af forenklede omkostningsmodeller bør være knyttet til de samlede omkostninger til operationen for at sikre samme behandling af alle operationer under tærsklen, uanset om støtten er offentlig eller privat. (35)For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af faste takster bør alle faste takster, der er fastlægges i medlemsstaterne i perioden 2014-2020 baseret på en rimelig, retfærdig og verificerbar beregningsmetode, fortsat anvendes for lignende operationer, der støttes i henhold til denne forordning, uden at der kræves en ny beregningsmetode. (36)Med henblik på at optimere anvendelsen af samfinansierede miljøinvesteringer, bør der sikres synergi med LIFE-programmet for miljø- og klimaindsatsen, navnlig gennem LIFE's strategiske integrerede projekter og strategiske naturprojekter. (37)For at skabe juridisk klarhed bør det fastsættes, hvilken støtteberettigelsesperiode der gælder for udgifter eller omkostninger i forbindelse med operationer, der støttes af fondene i henhold til denne forordning, og at støtten kun ydes til fuldførte operationer. Den dato, fra hvilken udgifterne er berettigede til støtte fra fondene i tilfælde af vedtagelse af nye programmer eller ændringer i programmerne, bør ligeledes præciseres, herunder muligheden for i ekstraordinært tilfælde at udvide perioden for støtteberettigelse til begyndelse på en naturkatastrofe, hvis er der et presserende behov for at mobilisere ressourcer til at reagere på en sådan katastrofe. (38)For at sikre en effektiv, retfærdig og bæredygtig virkning af fondene bør der fastsættes bestemmelser, som sikrer, at investeringer i infrastrukturer eller produktive investeringer er langsigtede, og som forhindrer, at fondene udnyttes til at skabe en uretmæssig fordel. Forvaltningsmyndighederne bør lægge særlig vægt på ikke at støtte flytninger, når de udvælger operationer, og på at uretmæssigt udbetalte beløb til operationer, der ikke overholder kravet om holdbarhed, behandles som uregelmæssigheder. (39)Med henblik på at forbedre komplementariteten og forenkle gennemførelsen bør det være muligt at kombinere støtte fra Samhørighedsfonden og EFRU med støtte fra ESF+ i fælles programmer under målet om investeringer i beskæftigelse og vækst. (40)For at optimere merværdien af de investeringer, der helt eller delvist er finansieret via EU-budgettet, bør der tilstræbes synergier, især mellem fondene og direkte forvaltede instrumenter, herunder instrumentet til gennemførelse af reformer. Sådanne synergier bør opnås via nogle vigtige mekanismer, navnlig anerkendelsen af faste takster for støtteberettigede omkostninger fra Horisont Europa til en tilsvarende operation og muligheden for at kombinere finansiering fra forskellige EU-instrumenter i den samme operation, når blot dobbeltfinansiering undgås. Ved denne forordning bør der derfor fastsættes regler for supplerende finansiering fra fondene. (41)Der bør ikke anvendes finansielle instrumenter til at støtte refinansieringsaktiviteter, som f.eks. erstatning af eksisterende låneaftaler eller andre former for finansiering af investeringer, der allerede er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført på datoen for investeringsbeslutningen, men derimod til at støtte enhver type af nye investeringer i tråd med de underliggende politiske målsætninger. (42)Beslutningen om at finansiere støtteforanstaltninger gennem finansielle instrumenter bør træffes på grundlag af en forhåndsvurdering. Ved denne forordning bør det fastsættes, hvilke obligatoriske elementer forhåndsvurderingerne som minimum bør indeholde, og det bør tillades medlemsstaterne at gøre brug af den forhåndsvurdering, der blev foretaget for perioden 2014-2020, og om nødvendigt at ajourføre den, med henblik på undgå administrative byrder og forsinkelser ved oprettelsen af finansielle instrumenter. (43)For at lette gennemførelsen af visse typer af finansielle instrumenter, hvor det planlægges at yde supplerende tilskud, er det muligt at anvende reglerne om finansielle instrumenter på en sådan kombination i ét enkelt finansielt instrument. Der bør i sådanne tilfælde fastsættes specifikke betingelser, der hindrer dobbeltfinansiering. (44)Under fuld overholdelse af de gældende regler om statsstøtte og offentlige udbud, som allerede blev præciseret i programmeringsperioden 2014-2020, bør forvaltningsmyndighederne have mulighed for at træffe afgørelse om, hvilke løsningsmodeller der er mest hensigtsmæssige til gennemførelse af finansielle instrumenter med henblik på at tilgodese målregionernes særlige behov. (45)I overensstemmelse med principperne og reglerne om delt forvaltning bør medlemsstaterne og Kommissionen have ansvaret for forvaltning og kontrol af programmerne og give sikkerhed for, at anvendelsen af fondene er lovlig og formelt rigtig. Da medlemsstaterne bør have det primære ansvar for en sådan forvaltning og kontrol og sikre, at operationer, der støttes af fondene, er i overensstemmelse med gældende lovgivning, bør deres forpligtelser i denne henseende præciseres. Kommissionens beføjelser og ansvar i denne forbindelse bør ligeledes fastsættes. (46)For at fremskynde opstarten på programgennemførelsen bør videreførelse af gennemførelsesordninger fra den foregående programmeringsperiode lettes. Anvendelsen af det IT-system, der allerede er etableret for den foregående programmeringsperiode, bør videreføres, med den fornødne tilpasning, medmindre det er nødvendigt med en ny teknologi. (47)For at strømline programforvaltningens funktioner bør integrationen af regnskabsfunktioner med forvaltningsmyndighedens regnskabsfunktioner opretholdes for de programmer, der støttes af AMIF, FIS og IGFV, og det bør også være en mulighed for andre fonde. (48)Eftersom forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for en effektiv gennemførelse af fondene og derfor varetager en lang række funktioner, bør dens funktioner vedrørende udvælgelse af projekter, programforvaltning og støtte til overvågningsudvalget præciseres. Operationer, der udvælges, bør være i overensstemmelse med de horisontale principper. (49)For at optimere synergierne mellem fondene og de instrumenter, der forvaltes direkte, bør støtte til operationer, der allerede har modtaget et kvalitetsmærke (Seal of Excellence), fremmes. (50) For at skabe en god balance mellem en effektiv gennemførelse af fondene og de dermed forbundne administrationsomkostninger og byrder bør forvaltningsverificeringernes hyppighed, omfang og dækning være baseret på en risikovurdering, der tager hensyn til faktorer såsom typen af gennemførte operationer, støttemodtagerne samt det risikoniveau, der er konstateret ved tidligere forvaltningsverificeringer og revisioner.

(51)Revisionsmyndigheden bør foretage revisioner og sikre, at den revisionserklæring, der fremsendes til Kommissionen, er pålidelig. Revisionserklæringen bør give Kommissionen sikkerhed vedrørende tre områder, nemlig lovligheden og den formelle rigtighed af de anmeldte udgifter, forvaltnings- og kontrolsystemernes funktion og regnskabets fuldstændighed, nøjagtighed og rigtighed. (52)En lempelse af verificerings- og revisionskravene bør være mulig, hvis der er sikkerhed for, at programmet har fungeret effektivt i de seneste to år i træk, da dette viser, at fondene gennemføres effektivt over en længere periode. (53)For at mindske den administrative byrde for støttemodtagere og administrationsomkostningerne bør den konkrete anvendelse af princippet om én enkelt revision også fastsættes for fondene. (54)For at forbedre den finansielle forvaltning bør der indføres en forenklet forfinansieringsordning. Forfinansieringsordningen bør sikre, at medlemsstaten har midlerne til at yde støtte til støttemodtagerne fra begyndelsen af gennemførelsen af programmet. (55)For at mindske den administrative byrde for medlemsstaterne og for Kommissionen bør der opstilles en obligatorisk tidsplan for kvartalsvise betalingsanmodninger. Kommissionens betalinger bør fortsat være omfattet af en tilbageholdelse på 10 % indtil betalingen af den årlige saldo, når Kommissionen er i stand til konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende. (56)For at mindske den administrative byrde bør proceduren for den årlige godkendelse af regnskabet forenkles ved at skabe enklere regler for betalinger og inddrivelser, hvis der ikke er uenighed mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat. (57)For at beskytte Unionens finansielle interesser og budget bør der træffes forholdsmæssige foranstaltninger, som gennemføres af medlemsstaterne og Kommissionen. Kommissionen bør have mulighed for at afbryde betalingsfrister, suspendere mellemliggende betalinger og anvende finansielle korrektioner, hvis de relevante betingelser er opfyldt. Kommissionen bør overholde proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten, grovheden og hyppigheden af uregelmæssighederne og deres finansielle virkninger for EU-budgettet. (58)Medlemsstaterne bør også forebygge, opdage og effektivt behandle enhver uregelmæssighed, herunder svig begået af støttemodtagerne. Desuden kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader EU's finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371 om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger, så alle personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejder fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, giver Kommissionen, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig OLAF), Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikrer, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. Medlemsstaterne bør rapportere til Kommissionen om konstaterede tilfælde af uregelmæssigheder, herunder svig, og om deres opfølgning heraf samt om opfølgningen af OLAF's undersøgelser. (59)For at tilskynde til finansiel disciplin bør der fastlægges ordninger for frigørelse af budgetmæssige forpligtelser på programniveau. (60)For at fremme TEUF's målsætninger vedrørende økonomisk, social og territorial samhørighed bør målet om investeringer i beskæftigelse og vækst støtte alle regioner. For at give en afbalanceret og gradueret støtte og afspejle det økonomiske og sociale udviklingsniveau bør midler under dette mål tildeles fra EFRU og ESF+ på basis af en tildelingsnøgle, der primært bygger på BNP pr. indbygger. Medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger er mindre end 90 % af EU-gennemsnittet, bør støttes via målet om investeringer i beskæftigelse og vækst fra Samhørighedsfonden. (61)Der bør fastsættes objektive kriterier for udpegelse af regioner og områder, der er berettiget til støtte fra fondene. Med henblik herpå bør fastlæggelsen af regionerne og områderne på EU-plan baseres på det fælles klassifikationssystem for regioner, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 868/2014. (62)For at udstikke passende finansielle rammer for EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden bør Kommissionen fastsætte den årlige fordeling af de disponible tildelinger pr. medlemsstat under målet om investeringer i beskæftigelse og vækst sammen med listen over støtteberettigede regioner samt tildelingerne til målet om europæisk territorialt samarbejde. Under hensyntagen til at medlemsstaternes nationale tildelinger bør være fastsat på grundlag af de statistiske data og prognoser, der foreligger i 2018, og i betragtning af de skønsmæssige usikkerheder bør Kommissionen gennemgå de samlede tildelinger til alle medlemsstaterne i 2024 på baggrund af de på det tidspunkt seneste tilgængelige statistikker og, hvis der er en kumulativ afvigelse på mere end ± 5 %, bør den justere disse tildelinger for årene 2025-2027, så resultaterne af midtvejsgennemgangen og den tekniske justering samtidig afspejles i programændringerne. (63)De transeuropæiske transportnetprojekter vil i overensstemmelse med forordning (EU) [den nye CEF-forordning] fortsat blive finansieret via Samhørighedsfonden både ved delt forvaltning og direkte forvaltning under Connecting Europe-faciliteten (CEF). Med udgangspunkt i den vellykkede tilgang for programmeringsperioden 2014-2020, bør der overføres 10 000 000 000 EUR fra Samhørighedsfonden til CEF til dette formål. (64)Et vist beløb af midlerne fra EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden bør tildeles det europæiske initiativ for byområder, der bør gennemføres gennem direkte eller indirekte forvaltning fra Kommissionens side. (65)Med henblik på at sikre en passende tildeling til de forskellige regionskategorier bør de samlede tildelinger til medlemsstaterne for så vidt angår mindre udviklede regioner, overgangsregioner og mere udviklede regioner principielt ikke overføres mellem kategorierne. For at imødekomme medlemsstaternes behov for at tackle specifikke udfordringer bør medlemsstaterne imidlertid kunne anmode om, at deres tildelinger til mere udviklede regioner eller til overgangsregioner overføres til mindre udviklede regioner, og de bør begrunde dette valg. For at sikre tilstrækkelige finansielle midler til mindre udviklede regioner bør der fastlægges et loft for overførsler til mere udviklede regioner eller til overgangsregioner. Det bør ikke være muligt at overføre midler mellem mål. (66)Inden for rammerne af de enestående og specifikke forhold på øen Irland og med henblik på at støtte samarbejdet mellem nord og syd i henhold til Langfredagsaftalen bør der gennemføres et nyt grænseoverskridende "Peace Plus"-program, som bygger videre på arbejdet i forbindelse med tidligere programmer, Peace og Interreg, mellem grænseområderne i Irland og Nordirland. Under hensyntagen til dets praktiske betydning bør dette program støttes med en specifik tildeling, så det fortsat kan støtte fred- og forsoningsaktioner, og en passende andel af de irske tildeling under målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) bør også tildeles til programmet. (67)Det er nødvendigt at fastsætte lofter for medfinansieringssatserne inden for samhørighedspolitikken pr. regionskategori for at sikre, at princippet om medfinansiering overholdes ved hjælp af et passende niveau for den offentlige eller private nationale støtte. Disse satser bør afspejle den økonomiske udvikling i regionerne med hensyn til BNP pr. indbygger i forhold til gennemsnittet i EU-27. (68)For at supplere og ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændring af de elementer, der er indeholdt i visse af bilagene til denne forordning, dvs. vedrørende dimensioner og koder for interventionstyperne, modellerne for partnerskabsaftaler og programmer, modellerne for dataoverførsel, anvendelsen af Den Europæiske Unions logo, elementerne i finansieringsaftaler og strategidokumenter, revisionssporet, elektroniske dataudvekslingssystemer samt modellerne for beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemet, for forvaltningserklæringen, for revisionserklæringen, for den årlige kontrolrapport, for revisionsstrategien, for betalingsanmodningerne, for regnskaberne og for fastlæggelsen af omfanget af finansielle korrektioner. (69)Desuden bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF delegeres til Kommissionen for så vidt angår fastsættelsen af kriterierne for at fastslå, hvilke sager om uregelmæssigheder der skal indberettes, definitionen af enhedsomkostninger, faste beløb, faste takster og finansiering, der ikke er knyttet til omkostninger, der gælder for alle medlemsstater, samt etableringen af standardiserede stikprøvemetoder. (70)Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

(71)For at sikre ensartede betingelser for vedtagelse af partnerskabsaftaler, vedtagelse eller ændring af programmer samt anvendelse af finansielle korrektioner bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Gennemførelsesbeføjelserne vedrørende det format, der skal anvendes til rapportering af uregelmæssigheder, de elektroniske data, der skal registreres og lagres, og modellen for den endelige performancerapport bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. Selv om disse retsakter har en generel karakter, bør rådgivningsproceduren anvendes, eftersom de kun foreskriver tekniske aspekter, formularer og modeller. Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med fastlæggelsen af fordelingen af de finansielle tildelinger til EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden bør vedtages uden udvalgsprocedurer, da de blot afspejler anvendelsen af en på forhånd fastlagt beregningsmetode. (72)Eftersom hverken Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 eller nogen andre retsakter vedrørende programmeringsperioden 2014-2020 ophæves, bør de fortsat finde anvendelse på programmer og operationer, der støttes af fondene under programmeringsperioden 2014-2020. Eftersom gennemførelsesperioden for forordning (EU) nr. 1303/2013 forventes at strække sig over i den programmeringsperiode, der er omfattet af nærværende forordning, og for at sikre kontinuitet i gennemførelsen af visse operationer, der blev godkendt ved nævnte forordning, bør der fastsættes bestemmelser om faser. De individuelle faser af en operation i faser, der tjener samme overordnede mål, bør gennemføres i overensstemmelse med den programmeringsperiodes regler, som fasen modtager finansiering i henhold til. (73)Målene for denne forordning, nemlig at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og at fastsætte fælles regler for den del af Unionens budget, der gennemføres ved delt forvaltning, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på den ene side på grund af omfanget af forskellene mellem de forskellige regioners udviklingsniveau og situationen for de mindst begunstigede regioner samt medlemsstaternes og regionernes begrænsede finansielle midler og på den anden side på grund af behovet for en sammenhængende ramme for gennemførelsen, der dækker flere EU-fonde under delt forvaltning. Målene for denne forordning kan således bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (74)I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender — VEDTAGET DENNE FORORDNING: afsnit i

målsætninger og generelle støtteregler KAPITEL I

Genstand og definitioner Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde 1.Ved denne forordning fastsættes der: (a)finansielle regler for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF+), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), Asyl- og Migrationsfonden (AMIF) og Fonden for Intern Sikkerhed (FIS) og instrumentet for grænseforvaltning og visa (IGFV) (i det følgende benævnt "fondene") (b)fælles bestemmelser for EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF. 2.Denne forordning finder ikke anvendelse på indsatsområderne vedrørende beskæftigelse og social innovation og sundhed under ESF+ og heller ikke på komponenterne med direkte eller indirekte forvaltning under EHFF, AMIF, FIS og IGFV, undtagen med hensyn til teknisk bistand på Kommissionens initiativ. 3.Artikel 4 og 10, afsnit II, kapitel III, afsnit III, kapitel II, og afsnit VIII finder ikke anvendelse på AMIF, FIS og IGFV. 4.Afsnit VIII finder ikke anvendelse på EHFF. 5.Afsnit II, kapitel II, artikel 11, og kapitel III, artikel 15, afsnit III, kapitel I, afsnit IV, kapitel I, artikel 33-36 og artikel 38, stk. 1-4, kapitel II, artikel 39, kapitel III, artikel 45, og afsnit VI, kapitel II, artikel 67, 71, 73 og 74, og kapitel III, finder ikke anvendelse på Interreg-programmer. 6.Ved nedenfor anførte fondsspecifikke forordninger kan der fastsættes supplerende regler til nærværende forordning, og de må ikke være i modstrid med nærværende forordning. I tilfælde af tvivl om anvendelsen af nærværende forordning i forhold til fondsspecifikke forordninger, har nærværende forordning forrang: (a)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "EFRU- og Samhørighedsfondsforordningen") (b)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "ESF+-forordningen") (c)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "ETS-forordningen") (d)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "EHFF-forordningen")

(e)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "AMIF-forordningen") (f)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "FIS-forordningen") (g)forordning (EU) [...] (i det følgende benævnt "IGFV-forordningen") Artikel 2

Definitioner I denne forordning forstås ved: (1)"relevante landespecifikke henstillinger": henstillinger fra Rådet vedtaget i henhold til artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4, i TEUF vedrørende strukturelle udfordringer, som det er hensigtsmæssigt at imødegå via flerårige investeringer, der henhører under anvendelsesområdet for fondene som fastsat i fondsspecifikke forordninger, og relevante henstillinger vedtaget i henhold til artikel [XX] i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) [nummer på den nye forordning om styring af energiunionen] (2)"gældende ret": EU-ret og national ret, der vedrører anvendelsen af denne forordning (3)"operation": (a)et projekt, en kontrakt, en aktion eller en gruppe projekter, som er udvalgt under de pågældende programmer; (b)i forbindelse med finansielle instrumenter, et programbidrag til et finansielt instrument og den efterfølgende finansielle støtte, som det finansielle instrument yder til slutmodtagere (4)"operation af strategisk betydning": en operation, der yder et afgørende bidrag til opfyldelsen af et programs målsætninger, og som er genstand for særlige overvågnings- og kommunikationsforanstaltninger (5)"prioritet": i forbindelse med AMIF, FIS og IGFV, en specifik målsætning; i forbindelse med EHFF, type af støtteområder som omhandlet i nomenklaturen i bilag III til EHFF-forordningen (6)"specifik målsætning": i forbindelse med EHFF, "støtteområde" som omhandlet i bilag III i EHFF-forordningen (7)"bemyndiget organ": ethvert offentligretligt eller privatretligt organ, der handler under en forvaltningsmyndigheds ansvar eller varetager funktioner eller opgaver på dennes vegne (8)"støttemodtager": (a)et offentligretligt eller privatretligt organ, en enhed med eller uden status som juridisk person eller en fysisk person, der har ansvaret for at iværksætte eller både iværksætte og gennemføre operationer (b)i forbindelse med offentlig-private partnerskaber ("OPP"), det offentligretlige organ, der iværksætter OPP-operationen eller den private partner, som er udvalgt til gennemførelse heraf (c)i forbindelse med statsstøtteordninger, den virksomhed, der modtager støtten (d)i forbindelse med finansielle instrumenter, det organ, der gennemfører holdingfonden eller, hvis der ikke findes nogen holdingfondstruktur, det organ, der gennemfører den særlige fond eller, hvis forvaltningsmyndigheden forvalter det finansielle instrument, forvaltningsmyndigheden (9)"fond for mindre projekter": en operation i et Interreg-program, der har til formål at udvælge og gennemføre projekter af begrænset finansielt omfang

(10)"mål": en på forhånd aftalt værdi, der skal opnås i slutningen af programmeringsperioden i forhold til en indikator, der indgår i en specifik målsætning (11)"delmål": et mellemliggende værdi, der skal opnås på et givet tidspunkt i programmeringsperioden i forhold til en indikator, der indgår i en specifik målsætning (12)"outputindikator": en indikator til at måle interventionens specifikke resultater (13)"resultatindikator": en indikator til at måle virkningerne på kort sigt af de støttede interventioner, med særligt henblik på de direkte adressater, målgruppen eller brugerne af infrastrukturen (14)"OPP-operation": en operation, som gennemføres i et partnerskab mellem offentlige organer og den private sektor i overensstemmelse med en OPP-aftale, og som har til formål at levere offentlige tjenester gennem risikodeling, samling af ekspertise fra den private sektor eller supplerende kapitalkilder (15)"finansielt instrument": en struktur, hvorigennem der leveres finansielle produkter (16)"finansielt produkt": egenkapital- eller kvasiegenkapitalinvesteringer, lån og garantier som defineret i artikel 2 i forordning (EU, Euratom) [...] (i det følgende benævnt "finansforordningen") (17)"slutmodtager": en juridisk eller fysisk person, der modtager støtte fra fondene via en støttemodtager, der modtager støtte fra en fond for mindre projekter eller fra et finansielt instrument (18)"programbidrag": støtte fra fondene og national offentlig og evt. privat medfinansiering til et finansielt instrument (19)"organ, der gennemfører et finansielt instrument": et offentligretligt eller privatretligt organ, der udfører en holdingfonds eller en særlig fonds opgaver (20)"holdingfond": en fond, der er oprettet af en forvaltningsmyndighed under et eller flere programmer med henblik på at gennemføre finansielle instrumenter via en eller flere særlige fonde (21)"særlig fond": en fond, der er oprettet af en forvaltningsmyndighed eller en holdingfond med henblik på at stille finansielle produkter til rådighed for slutmodtagere (22)"løftestangseffekt": det tilbagebetalingspligtige finansieringsbeløb, der betales til slutmodtagere, divideret med det beløb, som fondenes bidrag udgør (23)"multiplikatorforhold": i forbindelse med garantiinstrumenter: forholdet mellem værdien af de underliggende udbetalte nye lån, egenkapitalinvesteringer eller kvasiegenkapitalinvesteringer og det programbidragsbeløb, der er afsat i henhold til garantikontrakter til dækning af forventede og uventede tab ved sådanne nye lån, egenkapitalinvesteringer eller kvasiegenkapitalinvesteringer (24)"forvaltningsomkostninger": direkte eller indirekte omkostninger, der refunderes mod dokumentation for udgifter, der er afholdt i forbindelse med gennemførelsen af finansielle instrumenter (25)"forvaltningsgebyrer": en pris for leverede tjenesteydelser som fastsat i finansieringsaftalen mellem forvaltningsmyndigheden og det organ, der gennemfører en holdingfond eller en særlig fond, og, i påkommende tilfælde, det organ, der gennemfører en holdingfond, og det organ, som gennemfører en særlig fond (26)"flytning": overførsel af den samme eller lignende aktivitet eller en del heraf som defineret i artikel 2, nr. 61a), i Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til artikel 107 og 108 i TEUF (27)"offentligt bidrag": ethvert bidrag til finansiering af operationer, som hidrører fra nationale, regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, eller fra en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS), der er oprettet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006, EU-budgettet til rådighed for fondene, offentligretlige organers budget eller sammenslutninger af offentlige myndigheders eller offentligretlige organers budget; kan, med henblik på at fastsætte medfinansieringssatsen for ESF+-programmer eller prioriteter, omfatte finansieringsmidler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har fremskaffet i fællesskab (28)"regnskabsår": perioden fra den 1. juli til den 30. juni i det følgende år, undtagen for programmeringsperiodens første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes støtteberettigelse til den 30. juni 2022; for det sidste regnskabsår er perioden 1. juli 2029 til 30. juni 2030 (29)"uregelmæssighed": enhver overtrædelse af gældende ret, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af fondene, der skader eller vil kunne skade EU-budgettet ved afholdelse af en uretmæssig udgift over EU-budgettet

(30)"alvorlig mangel": en mangel, der er til hinder for, at et programs forvaltnings- og kontrolsystem fungerer effektivt, og som kræver væsentlige forbedringer i forvaltnings- og kontrolsystemerne, og såfremt et eller flere af de centrale krav 2, 4, 5, 9, 12, 13 og 15 som omhandlet i bilag X eller to eller flere af de andre centrale krav vurderes som tilhørende kategori 3 og 4 omhandlet i samme bilag (31)"samlet fejlprocent": summen af de kalkulerede tilfældige fejl og, hvis det er relevant, systembetingede fejl og ukorrigerede atypiske fejl divideret med populationen (32)"restfejlprocent": den samlede fejlprocent fratrukket de finansielle korrektioner, som medlemsstaten har anvendt med henblik på at reducere de risici, der er identificeret af revisionsmyndigheden i dens revisioner af operationer (33)"fuldført operation": en operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og det modsvarende offentlige bidrag er blevet betalt til støttemodtagerne (34)"stikprøveenhed": en af de enheder (som kan være en operation, et projekt under en operation eller en betalingsanmodning fra en støttemodtager), som en population opdeles i med henblik på udtagning af stikprøver (35)"spærret konto": i forbindelse med en OPP-operation, en bankkonto, som er omfattet af en skriftlig aftale mellem et offentligt organ, der er støttemodtager, og den private partner, der er godkendt af forvaltningsmyndigheden eller et bemyndiget organ, og som anvendes til betalinger under støtteberettigelsesperioden og/eller efter støtteberettigelsesperioden (36)"deltager": en fysisk person, der drager fordel af en operation, men som ikke modtager finansiel støtte fra fondene (37)"klimasikring": en proces, som sikrer, at infrastrukturen er modstandsdygtig over for de negative klimapåvirkninger i overensstemmelse med nationale regler og retningslinjer, hvis sådanne foreligger, eller internationalt anerkendte standarder. Artikel 3

Beregning af tidsfrister for Kommissionens aktioner Hvis der er fastsat en frist for en aktion, der skal iværksættes af Kommissionen, begynder fristen, når alle oplysninger, der er i overensstemmelse med kravene i denne forordning eller i fondsspecikke forordninger, er blevet forelagt af medlemsstaten. Denne frist suspenderes dagen efter den dato, hvor Kommissionen sender sine bemærkninger eller en anmodning om ændrede dokumenter til medlemsstaten, indtil medlemsstaten svarer Kommissionen. KAPITEL II

Politiske målsætninger og principper for støtte fra fondene Artikel 4

Politiske målsætninger 1.EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF støtter følgende målsætninger: (a)et mere intelligent Europa ved at fremme innovativ og intelligent økonomisk omstilling (b)et grønnere, kulstoffattigt Europa ved at fremme en ren og fair energiomstilling, investering i de grønne og blå økonomier, den cirkulære økonomi, tilpasning til klimaforandringer og risikoforebyggelse og styring (c)et tættere sammenknyttet Europa ved at øge mobilitet og regional IKT-konnektivitet (d)et mere socialt Europa — gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder (e)et Europa tættere på borgerne ved at fremme en bæredygtig og integreret udvikling af byer, landdistrikter og kystområder og lokale initiativer. 2.EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden bidrager til EU-indsatsen for at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 174 i TEUF, ved at forfølge følgende mål:

(a)investeringer i beskæftigelse og vækst i medlemsstaterne og regionerne (støttes af EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden) og (b)europæisk territorialt samarbejde (Interreg) (støttes af EFRU). 3.Medlemsstaterne fremlægger oplysninger til understøttelse af målsætningerne vedrørende miljø og klima ved anvendelse af en metodologi, der bygger på de interventionstyper, der er relevante for hver af fondene. Denne metodologi består i at tildele en specifik vægtning til støtten på et niveau, der afspejler, i hvilket omfang en sådan støtte yder et bidrag til miljømålsætningerne og klimamålsætningerne. For så vidt angår EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden forbindes vægtninger med dimensioner og koder for de interventionstyper, der er fastsat i bilag I. 4.Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer koordinering, komplementaritet og sammenhæng mellem fondene og andre EU-instrumenter som f.eks. reformstøtteprogrammet, herunder instrumentet til gennemførelse af reformer og instrumentet for teknisk bistand. De optimerer mekanismerne for koordinering mellem de ansvarlige med henblik på at undgå dobbeltarbejde under planlægningen og gennemførelsen. Artikel 5

Delt forvaltning 1.Medlemsstaterne og Kommissionen gennemfører det EU-budget, der tildeles fondene, ved delt forvaltning i overensstemmelse med artikel [63] i forordning (EU, Euratom) [...] (finansforordningen). 2.Kommissionen gennemfører imidlertid den støtte fra Samhørighedsfonden, der overføres til Connecting Europe-faciliteten (CEF), det europæiske initiativ for byområder og interregionale innovative investeringer, den støtte, der overføres fra ESF+ til tværnationalt samarbejde, de beløb, der er bidrag til InvestEU, og teknisk bistand på Kommissionens initiativ ved direkte eller indirekte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens [artikel 62, stk.1, litra a) og c)]. 3.Kommissionen kan gennemføre samarbejdet med regioner i den yderste periferi under målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) ved indirekte forvaltning. Artikel 6

Partnerskab og flerniveaustyring 1.Hver medlemsstat tilrettelægger et partnerskab med de kompetente regionale og lokale myndigheder. Partnerskabet skal mindst omfatte følgende partnere: (a)bymyndigheder og andre offentlige myndigheder (b)arbejdsmarkedets parter (c)relevante organer, der repræsenterer civilsamfundet, miljøpartnere og organer, som er ansvarlige for at fremme social inklusion, grundlæggende rettigheder, rettigheder for personer med handicap, ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling. 2.I overensstemmelse med princippet om flerniveaustyring inddrager medlemsstaterne de pågældende partnere i udarbejdelsen af partnerskabsaftaler under forberedelsen og gennemførelsen af programmerne, herunder gennem deltagelse i overvågningsudvalgene i overensstemmelse med artikel 34. 3.Tilrettelæggelse og gennemførelse af partnerskabet gennemføres i overensstemmelse med Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014. 4.Mindst en gang om året hører Kommissionen de organisationer, som repræsenterer partnerne på EU-plan, om gennemførelsen af programmerne. afsnit ii

strategisk tilgang KAPITEL I

Partnerskabsaftale Artikel 7

Udarbejdelse og indgivelse af partnerskabsaftalen 1.Hver medlemsstat udarbejder en partnerskabsaftale, der fastlægger ordninger for anvendelsen af fondene på en virkningsfuld og effektiv måde for perioden fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2027.

2.Medlemsstaten indgiver partnerskabsaftalen til Kommissionen inden eller samtidig med indgivelsen af det første program. 3.Partnerskabsaftalen kan indgives sammen med det relevante årlige nationale reformprogram. 4.Medlemsstaten udarbejder partnerskabsaftalen i overensstemmelse med modellen i bilag II. Den kan lade partnerskabsaftalen indgå i et af sine programmer. 5.Interreg-programmer kan indgives til Kommissionen inden indgivelsen af partnerskabsaftalen. Artikel 8

Partnerskabsaftalens indhold Partnerskabsaftalen skal indeholde følgende elementer: (a)de udvalgte politiske målsætninger med angivelse af, hvilke fonde og programmer der vil forfølge målsætningerne, med en begrundelse herfor og, hvis det er relevant, en begrundelse for anvendelse af InvestEU's gennemførelsesmodel, idet der tages hensyn til relevante landespecifikke henstillinger (b)for hver af de udvalgte politiske målsætninger, jf. litra a): i) et sammendrag af de politiske valg, og de vigtigste forventede resultater for hver af fondene, herunder, hvor det er relevant, gennem anvendelse af InvestEU ii) koordinering, afgrænsning og komplementaritet mellem fondene og, i givet fald, koordinering mellem nationale og regionale programmer iii) komplementaritet mellem fondene og andre EU-instrumenter, herunder LIFE's strategiske integrerede projekter og strategiske naturprojekter (c)den foreløbige finansielle tildeling fra hver af fondene pr. politisk målsætning på nationalt plan under overholdelse af de fondsspecifikke regler om tematisk koncentration (d)hvis det er relevant, opdelingen af de finansielle midler pr. regionskategori, jf. artikel 102, stk. 2, og de tildelinger, der foreslås overført mellem regionskategorier, jf. artikel 105 (e)de beløb, der skal bidrage til InvestEU pr. fond og pr. regionskategori (f)en fortegnelse over planlagte programmer under fondene med de respektive foreløbige finansielle tildelinger pr. fond og de tilsvarende nationale bidrag pr. regionskategori (g)et sammendrag af de aktioner, som den pågældende medlemsstat skal iværksætte med henblik på at styrke sin administrative kapacitet til gennemførelse af fondene. Med hensyn til målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) skal partnerskabsaftalen kun indeholde en fortegnelse over de planlagte programmer. Artikel 9

Godkendelse af partnerskabsaftalen 1.Kommissionen vurderer partnerskabsaftalen og dens overensstemmelse med denne forordning og de fondsspecifikke regler. Kommissionen tager ved vurderingen navnlig hensyn til relevante landespecifikke henstillinger. 2.Kommissionen kan fremsætte bemærkninger senest tre måneder efter medlemsstatens indgivelse af partnerskabsaftalen.

3.Medlemsstaten gennemgår partnerskabsaftalen under hensyntagen til Kommissionens bemærkninger. 4.Kommissionen vedtager en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af partnerskabsaftalen senest fire måneder efter datoen for den pågældende medlemsstats indgivelse af partnerskabsaftalen. Partnerskabsaftalen må ikke ændres. 5.Hvis partnerskabsaftalen indgår i et program, jf. artikel 7, stk. 4, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af det pågældende program senest seks måneder efter datoen for den pågældende medlemsstats indgivelse af programmet. Artikel 10

Anvendelse af EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF via InvestEU 1.Medlemsstaterne kan, i partnerskabsaftalen eller i anmodningen om en ændring af et program, tildele det beløb fra EFRU, ESF+, Samhørighedsfonden og EHFF, der skal være bidrag til InvestEU og gennemføres via budgetgarantier. Det beløb, der skal være bidrag til InvestEU, må ikke overstige 5 % af hver fonds samlede tildelinger, undtagen i behørigt begrundede tilfælde. Sådanne bidrag udgør ikke overførsel af midler i henhold til artikel 21. 2.For så vidt angår partnerskabsaftalen kan der tildeles midler fra det aktuelle eller fra fremtidige kalenderår. For så vidt angår en anmodning om en ændring af et program kan der kun tildeles midler fra fremtidige år. 3.Det beløb, der er omhandlet i stk. 1, anvendes til hensættelse af den del af EU-garantien, der hører under medlemsstatens segment. 4.Hvis en bidragsaftale, jf. artikel [9] i [InvestEU-forordningen], ikke er indgået pr. 31. december 2021 for et beløb, der er omhandlet i stk. 1 og tildelt i partnerskabsaftalen, skal medlemsstaten indgive en anmodning om ændring af et program eller programmer med henblik på at anvende det tilsvarende beløb. Bidragsaftalen vedrørende et beløb, der er omhandlet i stk. 1 og tildelt i anmodningen om en ændring af et program, skal indgås samtidig med vedtagelsen af afgørelsen om ændring af programmet. 5.Hvis der ikke senest ni måneder efter godkendelsen af bidragsaftalen er indgået en garantiaftale, jf. artikel [9] i [InvestEU-forordningen], overføres de respektive beløb, der er indbetalt til den fælles hensættelsesfond som en hensættelse, tilbage til et program eller programmer, og medlemsstaterne indgiver en tilsvarende anmodning om en programændring. 6.Hvis en garantiaftale, jf. artikel [9] i [InvestEU-forordningen], ikke er fuldt gennemført inden fire år fra undertegnelsen af garantiaftalen, kan medlemsstaten anmode om, at beløb, der er indgået forpligtelser for i garantiaftalen, men som ikke dækker de underliggende lån eller andre risikobærende instrumenter, behandles i overensstemmelse med stk. 5. 7.Midler, der er genereret af eller kan henføres til de beløb, der var bidrag til InvestEU og blev leveret via budgetgarantier, skal stilles til rådighed for medlemsstaten og anvendes til støtte under samme målsætning eller målsætninger i form af finansielle instrumenter. 8.Kommissionen genopfører beløb, som ikke har været anvendt til InvestEU, på budgettet for det år, i hvilket den tilsvarende programændring godkendes. En sådan genopførelse på budgettet må ikke række ud over 2027. Fristen for frigørelse af det beløb, der genopføres på budgettet, jf. artikel 99, begynder fra det år, hvor bidraget er blevet genopført på budgettet. KAPITEL II

Grundforudsætninger og performanceramme Artikel 11

Grundforudsætninger 1.For hver specifikt målsætning fastsættes der i denne forordning forudsætninger, der skal være til stede, for at de kan gennemføres virkningsfuldt og effektivt (i det følgende benævnt "grundforudsætninger") I bilag III fastsættes der horisontale grundforudsætninger, der gælder for alle specifikke målsætninger, og de kriterier, der er nødvendige for at vurdere, om de er opfyldt. I bilag IV fastsættes der tematiske grundforudsætninger for EFRU, Samhørighedsfonden og ESF+ og de kriterier, der er nødvendige for at vurdere, om de er opfyldt. 2.Ved udarbejdelsen af et program eller indførelse af en ny specifik målsætning som led i en programændring skal medlemsstaten vurdere, om de grundforudsætninger, der er knyttet til den valgte specifikke målsætning, er opfyldt. En grundforudsætning er opfyldt, hvis alle de relaterede kriterier er opfyldt. Medlemsstaten angiver i hvert enkelt program eller i programændringen, hvilke grundforudsætninger der er opfyldt og ikke er opfyldt, og hvis den mener, at en grundforudsætning er opfyldt, skal den anføre en begrundelse herfor.

3.Hvis en grundforudsætning ikke er opfyldt på tidspunktet for godkendelsen af programmet eller programændringen, skal medlemsstaten underrette Kommissionen, så snart den vurderer, at grundforudsætningen er opfyldt med en begrundelse herfor. 4.Senest tre måneder efter modtagelsen af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, skal Kommissionen foretage en vurdering og underrette medlemsstaten, hvis den er enig i, at forudsætningerne er opfyldt. Hvis Kommissionen er uenig i medlemsstatens vurdering, underretter den medlemsstaten herom og giver den mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en måned. 5.Udgifter til operationer i tilknytning til den specifikke målsætning kan ikke indgå i betalingsanmodninger, før Kommissionen har underrettet medlemsstaten om, at grundforudsætningen er opfyldt, jf. stk. 4. Første afsnit finder ikke anvendelse på operationer, der bidrager til opfyldelse af den tilsvarende grundforudsætning. 6.Medlemsstaten sikrer, at grundforudsætningerne er opfyldt og anvendes i hele programmeringsperioden. Den underretter Kommissionen om eventuelle ændringer, der påvirker opfyldelsen af grundforudsætningerne. Hvis Kommissionen finder, at en grundforudsætning ikke længere er opfyldt, underretter den medlemsstaten herom og giver den mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en måned. Hvis Kommissionen konkluderer, at den manglende opfyldelse af grundforudsætningen stadig er til stede, kan udgifter i tilknytning til den specifikke målsætning ikke indgå i betalingsanmodninger fra den dato, hvor Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat herom. 7.Bilag IV finder ikke anvendelse på programmer, der støttes af EHFF. Artikel 12

Performanceramme 1.Medlemsstaten etablerer en performanceramme, der gør det muligt at overvåge, rapportere om og evaluere programmets performance under gennemførelsen, og som bidrager til at måle fondenes samlede performance. Performancerammen består af: (a)de output- og resultatindikatorer, som er knyttet til specifikke målsætninger, der er fastsat i de fondsspecifikke forordninger b) de delmål, der skal nås inden udgangen af 2024 for outputindikatorer, og c) de mål, der skal nås inden udgangen af 2029 for output- og resultatindikatorer. 2.Der skal fastsættes delmål og mål i tilknytning til hver enkelt specifik målsætning inden for et program, med undtagelse af teknisk bistand og specifikke mål vedrørende bekæmpelse af materielle afsavn, jf. artikel [4, litra c), nr. vii)] i ESF+-forordningen. 3.Delmål og mål skal gøre det muligt for Kommissionen og medlemsstaten at måle fremskridt hen imod opfyldelsen af de specifikke målsætninger. De skal opfylde de krav, der er fastsat i finansforordningens artikel [33, stk. 3]. Artikel 13

Metoder til etablering af performancerammen 1.Metoderne til at etablere resultatrammen skal omfatte: (a)de kriterier, som medlemsstaten anvender til at udvælge indikatorer (b)data eller dokumentation, der er anvendt, kvalitetssikring af dataene og beregningsmetoden

(c)faktorer, der kan have indflydelse på realiseringen af delmål og mål, og hvordan disse er blevet taget i betragtning. 2.Medlemsstaten skal stille disse metoder til rådighed efter anmodning fra Kommissionen. Artikel 14

Midtvejsgennemgang 1.For programmer, der støttes af EFRU, ESF+ og Samhørighedsfonden, skal medlemsstaten gennemgå hvert enkelt program under hensyntagen til følgende elementer: (a)de ud