Nr. C 109/50 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
UDTALELSE  FRA  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
om »Forslag  til Rådets  henstilling  til medlemsstaterne  om gennemførelsen  af 40-timers-
ugen  og fire  ugers  betalt  ferie  om året« 
Den tekst,  hvorom  der  har  funidet  en hørinig  sted,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 8 af 31. januar  1974,  side  27. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  på sit møde  den  10.  december  1973  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det ovennævnte  forslag  (ikke  obligatorisk  høring). 
Rådet  har  den  11.  december  1973  fremsat  anmodningen  om  udtalelse  til Det  økono-
miske  og sociale  Udvalg. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  vedtog  på sin 120.  plenarforsamling,  der holdtes  i Bruxelles  den  29. og 30. maj 
1974,  sin udtalelse  om det ovennævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende  : 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  anmodning,  der  blev  frem-
sat af De europæiske  Fællesskabers  Råd  den  10. de-
cember  1973  om  en udtalelse  om  »Forslag  til Rå-
dets henstilling  til medlemsstaterne  om gennemførel-
sen af 40-timersugen  og fire  ugers  betalt  ferie  om 
året«, 
under  henvisning  til traktatens  artikel  198  om opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til den  beslutning  det økonomiske 
og sociale  Udvalgs  præsidium  traf  på sit møde  den 
12. december  1973  om  at pålægge  Afdelingen  for 
sociale  anliggender  at forberede  udtalelsen  herom, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Afdelingen  for sociale  anliggender  på mødet  den 
16. maj  1974, 
under  henvisning  til den  beretning  ordføreren,  fr. 
Mackie,  mundtligt  aflagde, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin 120.  ple-
narforsamling  den 29. og 30. maj  1974, 
og ud fra følgende  betragtninger  : 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  har  givet  sin til-
slutning  til, at man  arbejder  henimod  en kortere  ar-
bejdsuge  og længere  betalt  ferie,  hvilket  er en del af 
det sociale  og arbejdsmarkedsmæssige  handlingspro-
gram, spørgsmålet  om betalt,  årlig  ferie  kan  ikke  overvejes 
uden  henvisning  til det meget  forskellige  antal  natio-
nale helligdage  i de forskellige  medlemssater  — 
i overensstemmelse  med  forretningsordenes  artikel 
45, ved håndopsprækning  én stem  mig — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE  : 
Udvalget  glæder  sig over  Kommissionens  forslag  til 
Rådets  henstilling  om  gennemførelse  af 40-timersu-
gen og fire  ugers  betalt  ferie  om  året,  hvortil  der 
fremsættes  følgende  bemærkninger  og  forslag  til 
ændringer. 
Udvalget  bemærker,  at forslaget  til henstilling  kun 
gælder  for  lønmodtagere  og  ikke  dækker  andre 
grupper  som  for  eksempel  selvstændige  erhvervsdri-
vende,  især  landbrugere  og  deres  familier  samt 
husmødre.  Det  mener,  at disse  gruppers  arbejdsvil-
kår og stilling  ikke  bør  forsømmes  og ønsker,  at 
Kommissionen  er opmærksom  på deres  forhold. 
1. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1.1. Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  glædede 
sig over  at se, at indsatsen  i forbindelse  med  de vig-
tige spørgsmål  om  arbejdsugens  længde  og antallet 
af berettigede,  årlige  feriedage  blev  medtaget  i det 
sociale  handlingsprogram.  Det  er Kommissionens 
synspunkt,  at et forslag  til direktiv  om  disse 
19. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 109/51 
spørgsmål  ikke  for  øjeblikket  ville  være  acceptabelt 
i nogle  medlemsstater.  Udvalget  håber  imidlertid,  at 
den foreslåede  henstilling  vil føre  til en positiv  ind-
sats og at de tidspunkter,  der  er fastsat  til deres  gen-
nemførelse  vil blive  overholdt  (40  timer  i 1975,  fire 
ugers  betalt  ferie  i 1976). 
1.2. Det  er ubestrideligt,  at enhver  fællesskabsbe-
slutning,  der  angår  beskæftigelsesforhold,  for  det 
første  tager  hensyn  til de mange  forskellige  ordnin-
ger, som  allerede  er indført  i de ni medlemslande, 
og for  det  andet  til de uensartede  metoder,  der  på 
nuværende  tidspunkt  er taget  i brug  for  af fastlægge 
arbejdsugens  maksimale  længde  og antallet  af ferie-
dage  om året. 
1.3. For  øjeblikket  behandles  for  eksempel  det 
fundamentale  spørgsmål  om  definitionen  på  »den 
normale  arbejdsuge«  på forskellig  måde  fra  land  til 
land.  Dette  udtryk  betegner  antallet  af regulære  ar-
bejdstimer  iberegnet  overarbejdstid;  eller  den  ved 
lov fastsatte  arbejdsuge  ; eller  den  arbejdsuge  som 
arbejdsmarkedets  parter  har  truffet  kollektiv  overens-
komst  om.  Et andet  problem  i forbindelse  med  defi-
nitionen  og  fortolkningen  skyldes,  at Kommissio-
nens  forslag  på ingen  måde  er klart,  hvad  angår 
dets påtænkte  virkning  på skifteholdsarbejde,  hvor 
der i de forskellige  medlemsstater  benyttes  et næsten 
ubegrænset  antal  former  og ordninger  for  arbejds-
skift,  og hvor  det  ikke  er usædvanligt,  at antallet  af 
arbejdstimer  varierer  fra  uge  til uge  inden  for  ar-
bejdsskiftet. 
1.4. Kommissionen  kunne  have  benyttet  beføjel-
serne  i artikel  235  til at forberede  et direktiv,  men 
Udvalget  mener,  at anvendelsen  af et direktiv  i en så 
vigtig  sag  uundgåeligt  ville  fremkalde  betydelige  pro-
blemer  på nationalt  plan,  bevirke  en begrænsning  af 
den autonomi  arbejdsmarkedets  parter  besidder  og 
måske  derfor  ikke  ville  være  den  mest  effektive  me-
tode  til at opnå  de ønskede  resultater. 
1.5. Anvendelsen  af en henstilling,  sådan  som  fo-
reslået,  kan  måske  være  forbundet  med  en uheldig 
svaghed,  med  mindre  den  er tilstrækkelig  entydig  til 
at blive  et mål,  der  kan  nås  af forskellige  veje  i de 
forskellige  medlemsstater. 
1.6. Derfor  ønsker  Udvalget,  samtidig  med  at den 
godkender  Kommissionens  forslag,  at  fremsætte 
følgende  særlige  bemærkninger. 2. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
Indledende  afsnit 
På baggrund  af den  betydning,  de kollektive  overens-
komster  har  i medlemsstaterne,  ville  følgende  ord-
lyd være  bedre  : 
»gennem  snævert  samarbejde  med  arbejdsmarke-
dets parter,  der  fører  til aftaler  mellem  disse,  el-
ler hvor  det  er nødvendigt  gennem  lovgivning,  at 
træffe  de nødvendige  forholdsregler  til at sikre 
at: —«. 
1. led 
2.1. Dette  burde  indeholde  en anerkendelse  af, at 
det for  visse  sektorer  inden  for  erhversvslivet  er 
nødvendigt  at anvende  bestemmelserne  på en fleksi-
bel måde,  sådan  som  det  er angivet  i det  efter-
følgende  led.  Navnlig  burde  der  sørges  for,  at 40-ti-
mersugen  kan  gennemføres  på  gennemsnitsbasis 
over  en  skifteholdsperiode,  eller  måske  endog  en 
længere  periode  i forbindelse  med  arbejde,  som  er 
yderst  sæsonbetonet,  f.eks.  landbrug.  De  særlige 
transportproblemer  må  man  også  være  opmærksom 
på. Eftersom  ordet  »normal«  kan  fortolkes  på for-
skellig  måde  og  på  baggrund  af den  betydning, 
denne  del  af henstillingen  har,  foreslår  afdelingen, 
at affattelsen  ændres  således  : 
»Reglen  om,  at arbejdsugen,  således  som  den  er 
fastsat  efter  kollektive  overenskomster  eller  ved 
national  lovgivning,  ikke  må  overstige  40 timer, 
gennemføres  i alle  sektorer  og i hele  Fællesska-
bet senest  den  31.  december  1975«. 
2. led 
2.2. Det  er ikke  realistisk  at kræve,  at »arbejdsti-
den principielt  spredes  over  fem  hverdage«  inden 
for en syv-dages  periode  eller  inden  for  fem  på hin-
anden  følgende  hverdage  på ethvert  beskæftigelses-
område  — i sektorer  inden  for  erhvervslivet  og tje-
nesteydelser.  Man  ser  da bort  fra det  behov,  der  er i 
visse  industrier  for  at fastlægge  en acceptabel  og 
gennemførlig  arbejdsordning  over  en syv-dages  pe-
riode.  Henvisningen  til »sektorer  og områder  i det 
økonomiske  liv,  hvor  dette  ikke  kan  gennemføres« 
giver  en fejlagtig  understregning  af det  behov  for 
fleksibilitet,  der  kan  opstå  inden  for  visse  former 
for beskæftigelse  på en lang  række  industrielle,  han-
delsmæssige  og faglige  områder.  Der  burde  være  en 
klar henvisning  til  skifteholdsarbejde,  og  »trans-
port«  burde  føjes  til eksempellisten. 
3. led 
2.3. Udvalget  støtter,  at man  beskytter  de arbejds-
tageres  lønninger,  for  hvilke  der  sker  en nedsættelse 
Nr. C 109/52 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
som følge  af denne  henstilling.  Arbejdsmarkedets 
parter  burde  sikre  en retfærdig  behandling  af så-
danne  arbejdstagere  i forhold  til andre,  der  allerede 
måtte  nyde  godt  af en 40-timers  arbejdsuge. res, at enhver  ny feriedag,  der  opnås  på baggrund 
af henstillingen,  vil blive  betalt  på samme  basis  om 
allerede  eksisterende  årlige  feriedage.  Udvalget  god-
kender  dette  forslag. 
4. led 
2.4. Udvalget  forudser,  at forslaget  indeholder 
nogle  problemer,  eftersom  der  ikke  tages  hensyn  til 
at forholdet  mellem  den  årlige  ferie  og de nationale 
fridage,  herunder  helligdage,  er forskelligt  i med-
lemsstaterne.  For  eksempel  ville  fire  ugers  årlig  ferie 
i Det  forende  Kongerige  blive  udover  de nationale 
og religiøse  fri-  og helligdage  ; i andre  lande  kunne 
det samme  blive  tilfældet,  såfremt  der  ikke  sker  et 
sammenfald  af disse. 
Dette  er ikke  noget  helt  enkelt  problem,  og som  så-
dan behandles  det i Kommissionens  forslag.  Antallet 
af betalte  årlige  feriedage  kan  ikke  uden  videre  æn-
dres uden  hensyntagen  til de forhold,  der  gør  sig 
gældende,  og Kommissionen  burde  tage  forslaget  op 
til fornyet  behandling  med  henblik  på at give  med-
lemsstaterne  mulighed  for  at tage  hensyn  til natio-
nale og religiøse  fri-  og helligdage  ved  iværksættel-
sen af henstillingen.  Dette  kunne  ske  ved  at anføre 
det samlede  antal  betalte,  årlige  feriehverdage  i stedet 
for kalenderuger. 
5. led 
2.5. Dette  forstår  man  som  et krav  om,  at i det 
omfang,  det  er nødvendigt,  foretages  der  passende 
ændringer  af feriebetalingsordningerne,  så det  sik-6. led 
2.6. Der  burde,  som  foreslået  i bemærkningerne 
til henstillingens  tidligere  dele,  foretages  de nødven-
dige ændringer  med  henblik  på særlige  forhold.  Det 
er ikke  realistisk  at tro,  at offentlige  serviceorganer, 
herunder  politi,  transportvæsen,  brandvæsen,  osv. 
kan få del i en 40-timers  uge  med  mindre  det erken-
des, at det er nødvendigt  med  skifteholdsarbejde. 
7. led 
2.7. Dette  ville  have  større  virkning,  hvis  der  fo-
relå et krav  om,  at Kommissionen  skulle  underret-
tes, inden  udløbet  af tidsfristerne  for skridt,  der  ta-
ges på nationalt  plan,  således  at tidsfristerne  kan 
overholdes.  Der  burde  træffes  lignende  foranstaltnin-
ger, eftersom  dette  kun  er en henstilling,  til at der 
blev afgivet  rapporter  fra  ethvert  land,  som  ikke 
overholdt  tidsfristerne.  Rapporterne  burde  aflægges 
regelmæssigt,  indtil  henstillingen  er iværksat  i fuldt 
omfang.  t 
Bruxelles,  den  30. maj  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
UDTALELSE  FRA  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
om »Beskæftigelsen  på baggrund  af den  nye  situation  i Fælleskabet« 
i 
Udvalgets  udtalelse  har ikke  nogen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  har  på sin  118.  plenarforsamling  den  30.  januar  1974  på forslag  fra  sit 
præsidium  besluttet  at fremsætte  en udtalelse  på eget  initiativ  om  det  ovennævnte 
emne.