7.3. At bane vejen for øget bæredygtighed





1.Indledning

Som angivet i ISA2-afgørelsen blev programmet om interoperabilitetsløsninger og fælles rammer for europæiske offentlige forvaltninger, virksomheder og borgere (ISA2-programmet) lanceret den 1. januar 2016 som opfølgning på ISA-programmet.

Denne rapport indeholder resultaterne og anbefalingerne fra den foreløbige evaluering af ISA2-programmet. I henhold til artikel 13, stk. 3, i ISA2-afgørelsen skal Kommissionen foretage denne evaluering og meddele resultaterne heraf til Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. september 2019.

Kommissionen foretog evalueringen ved hjælp af et team af uafhængige eksperter fra et konsulentfirma. Evalueringen blev overvåget af en tværtjenstlig styringsgruppe.

2.Baggrund

Det grundlæggende formål med ISA2-programmet er at fremme en IKT-baseret modernisering af den offentlige sektor i Europa og gøre det lettere at opfylde virksomhedernes og borgernes behov ved at forbedre interoperabiliteten mellem europæiske offentlige myndigheder.

Mere specifikt sigter programmet mod at gøre følgende:

–fremme effektiv elektronisk interaktion på tværs af grænser og sektorer mellem europæiske offentlige forvaltninger, virksomheder og borgere

–bidrage til udvikling af en mere effektiv, forenklet og brugervenlig digital offentlig forvaltning på nationalt, regionalt og lokalt plan

–fremme en helhedsorienteret tilgang til interoperabilitet i Unionen ved at identificere, skabe og drive interoperabilitetsløsninger og fremme de europæiske offentlige forvaltningers genanvendelse af dem. Dette vil støtte gennemførelsen af forskellige EU-politikker og -aktiviteter.

For at nå disse mål bygger programmet på de resultater, der er opnået med dets forgænger, ISA-programmet. Det lægger også vægt på at tilpasse sig den bredere politiske ramme for digitalisering af offentlige forvaltninger i EU. I denne henseende er ISA2-programmet det vigtigste instrument til støtte for gennemførelsen af den europæiske interoperabilitetsramme (EIF), som er blevet ajourført og udbygget som planlagt i meddelelsen om en strategi for et digitalt indre marked i EU. Andre politikinitiativer, som ISA2 bidrager til, omfatter handlingsplanen for e-forvaltning 2016-2020, Tallinnerklæringen om e-forvaltning fra 2017 og forordningen om den fælles digitale portal.

I praksis løber ISA2 fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2020 med et samlet budget på 130,9 mio. EUR. Det finansierer aktioner, der fastlægges på årsbasis i det årlige rullende arbejdsprogram. Forvaltningen af programmet fremmer også synergier med andre EU-programmer såsom Connecting Europe-faciliteten (CEF) eller støtteprogrammet for strukturreformer (SRSP).

Programmets primære interesseparter er de europæiske offentlige myndigheder på alle niveauer: EU, nationalt, regionalt og lokalt. Programmet berører imidlertid en meget bredere gruppe af interesseparter, herunder virksomheder og borgere i EU. ISA2 er åbent for EU-medlemsstater, andre lande i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og kandidatlande. Ud over de 28 EU-medlemsstater deltager tre andre lande i programmet: Island, Norge (siden 2016) og Montenegro (siden 2018). Programmet tilskynder også til samarbejde med andre lande uden for EU og med internationale organisationer og organer.

3.Fælles forståelse af interoperabilitet

I overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i ISA2-afgørelsen skal ISA2-programmet "via EIF sikre en fælles forståelse af interoperabilitet og dens gennemførelse i medlemsstaternes forvaltninger. Kommissionen overvåger via ISA2-programmet gennemførelsen af EIF."

I denne henseende udvikler ISA2-programmet en integreret ramme for overvågning, vurdering og rapportering af de fremskridt, som både medlemsstaterne og Kommissionen har gjort med gennemførelsen af EIF. Udformningen og gennemførelsen af denne overvågningsramme foretages inden for rammerne af den aktion, der gennemføres af observatoriet for de nationale interoperabilitetsrammer (NIFO), der blev finansieret af ISA2-programmet.

Resultaterne af gennemførelsen af EIF i hele EU vil blive præsenteret hvert år via en onlineresultattavle for bedre at kunne præge den politiske beslutningsproces og kommunikere til en bredere offentlighed på en mere visuel og intuitiv måde. I praksis har resultattavlen til formål at forbedre kommunikationen og kapacitetsopbygningen for at gøre medlemsstaterne mere bevidste om deres nuværende status i forbindelse med gennemførelsen af EIF og gøre det lettere for dem at overholde EIF's anbefalinger.

For at nå disse mål vil medlemsstaterne få adgang til en værktøjskasse med praktiske retningslinjer for gennemførelse af EIF ved hjælp af god praksis og brugbare løsninger.

Overvågningsrammen for gennemførelsen af EIF har til formål at tilvejebringe dokumentation for EIF's fremtidige evaluering, som oprindeligt var planlagt til at finde sted ved udgangen af 2019. For at give medlemsstaterne en realistisk frist til at tilpasse deres nationale politikker for e-forvaltning, digitale tjenester og interoperabilitet til EIF og i betragtning af, at den nye EIF's bredere anvendelsesområde kræver yderligere intern og ekstern koordinering for at færdiggøre en almindeligt accepteret og integreret overvågningsramme, er det nødvendigt at udsætte EIF-evalueringen til 2021. Disse faktorer resulterede rent faktisk i, at dataindsamlingsprocessen først begyndte i 2019, og der mangler således data for at kunne evaluere EIF's gennemførelse i dette år.