DA Den Europæiske Unions Tidende CE 259/94

Internationale regnskabsstandarder og styring af International Accounting Standards Board

P6_TA(2008)0183

Europa-Parlamentets beslutning af 24. april 2008 om Internationale regnskabsstandarder (IFRS) og styring af International Accounting Standards Board (IASB) (2006/2248(INI))

(2009/C 259 E/17)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (1),

— der henviser til sin beslutning af 4. juli 2006 om den seneste udvikling og udsigter i relation til selskabsret (2),

— der henviser til Kommissionens første rapport til Det Europæiske Værdipapirudvalg (ESC) og Europa-Parlamentet om konvergensen mellem IFRS og tredjelandes nationale »Generally Accepted Accounting Principles« (GAAP),

— der henviser til Kommissionens arbejdsdokument fra juli 2007 om udviklingen i styring og finansiering af IASB (International Accounting Standards Board) og IASCF (International Accounting Standards Committee Foundation),

— der henviser til Rådets konklusioner af 10. juli 2007 om ledelse og finansiering af IASB og af 11. juli 2006 om finansiering af International Accounting Standards Board,

— der henviser til Den Europæiske Centralbanks beretning af 19. december 2006 om vurderingen af internationale regnskabsstandarder med hensyn til finansiel stabilitet,

— der henviser til skrivelse fra Den Europæiske Rådgivningsgruppe på Regnskabsområdet (EFRAG) til IASB om International Financial Reporting Standard for små og mellemstore virksomheder (IFRS for SMV),

— der henviser til skrivelse af 3. oktober 2007 til formanden for Økonomi- og Valutaudvalget under Kommissionen som reaktion på høringen af US Securities and Exchange Commission (SEC) og til formændene for de tilsvarende udvalg i USA's Kongres,

— der henviser til meddelelse fra Kommissionen, Japans Financial Services Authority, Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) og USA's SEC om styrkelse af IASCF's styring af 7. november 2007,

— der henviser til SEC's afgørelse om IFRS for udenlandske udstedere af 21. december 2007,

— der henviser til Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (3) og Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (4),

— der henviser til forretningsordenens artikel 45,

— der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelse fra Retsudvalget (A6-0032/2008),

A. der henviser til, at IFRS blev indført med det formål at indføre virkeligt, globale finansielle indberetningsstandarder på internationalt plan for børsnoterede selskaber,

B. der henviser til, at børsnoterede selskaber i EU har været forpligtet til at anvende internationale regnskabsstandarder i forbindelse med deres koncernregnskaber siden januar 2005,

C. der henviser til, at IASCF/IASB ved forordning (EF) nr. 1606/2002 fik status som lovgivningsorgan,

D. der gentager sin holdning som anført i punkt 37 til 39 i ovennævnte beslutning af 4. juli 2006 om den seneste udvikling og udsigter i relation til selskabsret,

E. der henviser til, at EU siden indførelsen af IFRS har fået en indsigt og ekspertise, der skal udnyttes under drøftelserne om en yderligere udvikling af IASCF/IASB; der henviser til, at retsområder, der ikke har givet afkald på deres egne regnskabsstandarder, men simpelthen er gået ind i konvergensprocessen, måske ikke har samme ekspertise og erfaring,

F. der henviser til, at de 17 måneder, der er gået, uden at der er blevet udnævnt en ny formand for IASCF, bevirker, at der bliver stillet spørgsmålstegn ved, om den aktuelle udvælgelses- og udnævnelsesproces for medlemmer af dette organ er effektiv,

G. der henviser til, at EU i forhold til IASCF/IASB skal skifte fra en reaktiv holdning til en proaktiv,

H. der henviser til, at »subprime«-krisen i sommeren 2007 på ny har understreget regnskabsstandardernes betydning, navnlig begreberne »fair value« og »market to market«, for så vidt angår den finansielle stabilitet,

Gennemsigtige og ansvarlige internationale organisationer

1. er overbevist om, at målet må være at udvikle globale regnskabsstandarder af høj kvalitet;

2. bemærker, at IASCF er et privat, selvregulerende organ, der er blevet til et lovgivningsorgan for Den Europæiske Union i kraft af Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002; erkender, at der hersker en vis bekymring over, at IASCF/IASB muligvis mangler åbenhed og ansvarlighed, fordi disse organer ikke er underlagt kontrol fra nogen demokratisk valgt regering, og fordi EU-institutionerne ikke har fastlagt de ledsageprocedurer og den praksis for høring og demokratiske beslutninger, der er normal for EU's egne lovgivningsprocedurer; glæder sig over, at IASCF og IASB har forsøgt at afhjælpe disse mangler, f.eks. gennem halvårlige møder, hvor IASCF kontrollerer IASB's arbejde, gennem konsekvensvurderinger for nye standarder og indførelse af et formaliseret feedbacksystem på kommentarer, som modtages i en offentlig høring;

3. mener, at man i mangel af tilfredsstillende løsninger på organisation af og kontrol med IASCF/IASB må gøre sig overvejelser om, hvorledes IASCF/IASB skal integreres i den internationale styring, f.eks. Den Internationale Valutafond, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, Verdensbanken;

4. understreger behovet for flere repræsentanter med europæisk baggrund i de internationale organer, der fastsætter standarderne, med henblik på at legitimere en reel international tilgang og imødekomme behovet for, at der i rimeligt omfang tages hensyn til Den Europæiske Unions vægt, da dette udgør langt det største økonomiske område og det område med flest organisationer, der anvender IFRS; mener, at medlemmerne af IASCF/IASB bør komme fra lande, der har undertegnet IFRS eller agter at gøre det; støtter indføjelsen af en bestemmelse i IASCF's vedtægter om et minimum af geografisk balance som foreslået af medlemmerne (trustees);

5. bemærker den stigende teoretiske dimension af IASB's projekter, hvis karakter er så kompleks og teoretisk, at især små og mellemstore virksomheder (SMV'erne) ikke altid kan følge dem;

6. bemærker, at visse praktiske erhvervsmæssige forhold ikke i tilstrækkelig udstrækning afspejles af IASB; mener, at det set fra en brugers synspunkt er vigtigt, at det årsregnskab, der skal opstilles i forbindelse med regnskabsaflæggelsen, kan anvendes til andre formål, f.eks. til at give investorerne finansielle oplysninger, overvågning af resultater eller økonomisk forvaltning;

7. støtter en åben og løbende debat om regnskabsstandarder; mener med henblik herpå, at IASB bør styrke sine procedurer over for de involverede parter, således at der tages hensyn til synspunkter fra IFRS' brugere og investorer;

8. mener imidlertid, at forvaltning og regnskabspligt kunne forbedres gennem følgende foranstaltninger:

a) oprettelse af et offentligt kontrolpanel, hvor alle IASCF- og IASB-interessegrupper deltager bl.a. lovgivere og tilsynsmyndigheder, og oprettelse af et organ, der giver repræsentative markedsdeltagere, herunder regnskabsaflæggende og brugere fra retsområder, som har gjort de internationale regnskabsstandarder obligatoriske, mulighed for at aflægge årlige beretninger til IASCF/IASB's styrende organer om de internationale regnskabsstandarders funktion;

b) et sådant panel kunne være ansvarligt for udvælgelse og udnævnelse af medlemmerne efter en gennemskuelig udvælgelsesprocedure, der sikrer kandidaternes kompetence og en afbalanceret geografisk repræsentation af alle de forskellige aktører; dette ville give større gennemsigtighed i udnævnelsesproceduren og forbedre medlemmernes legitimitet betydeligt;

c) sikre, at sammensætningen af IASB, Standards Advisory Council (SAC) og International Financial Reporting Interpretation Committee forbedres, og at udnævnelsesproceduren er gennemsigtig, og at der tages rimeligt hensyn til de forskellige interessegruppers interesser;

d) større inddragelse af medlemmerne i kontrollen med IASB og dets arbejdsplan, især med hensyn til den måde, arbejdsplanen udarbejdes på, og mandaterne til IASB bliver meddelt;

e) sikring i IASCF's vedtægter af, at IASB udvikler regnskabsløsninger, som ikke kun er fagligt korrekte, men som også afspejler, hvad der set fra samtlige brugeres (investorer, tilsynsmyndigheder) og de regnskabsaflæggendes side er nødvendigt og muligt;

f) konsekvensvurderinger for alle projekter for at efterprøve omkostninger og fordele (for bl.a. brugervirksomhederne) af udkast og navnlig for at understrege konsekvenserne for den finansielle stabilitet;

9. konstaterer, at Kommissionen i ovennævnte meddelelse af 7. november 2007 — som det var tilfældet i april 2006, da man aftale en køreplan med de amerikanske myndigheder — søger at foregribe løsninger på områder, hvor effektivitet og legitimitet tilsiger en åben høringsprocedure og debat, som nærværende beslutning kunne bidrage til;

10. henstiller til, at forbedringer af IASCF's og IASB's ansvarlighed og styring ikke må skabe overdrevent bureaukrati, men skal sikre, at der ikke i unødvendig grad går politik i rent tekniske spørgsmål;

11. mener, at IASB, inden man går ind i udarbejdelsen af en standard, skal tage højde for de behov og relevante oplysninger, brugerne (revisorer, investorer, tilsynsmyndigheder) mener at have brug for;

12. opfordrer IASB til inden vedtagelsen af en ny standard at foretage en konsekvensanalyse blandt alle berørte parter under hensyntagen til den geografiske spredning og markedsstrukturerne; glæder sig over, at medlemmerne af IASCF har bebudet, at de vil henvise til gennemførelsesoversigter og feedbackerklæringer i deres årlige beretning for 2007;

13. kræver, at der kun skal udarbejdes og ændres i en regnskabsstandard, hvis det er sikret, at der er et tydeligt og nyttigt behov herfor og efter en egentlig forudgående høringsproces;

14. mener, at Kommissionens initiativret på dette område skal kombineres med en passende proces med forudgående høringer;

15. er enigt med Rådet i, at det for at forbedre ledelsesstrukturen i IASB er nødvendigt at gennemføre vedtagne foranstaltninger med en egnet arbejdsplan; er af den opfattelse, at det samme gælder for de foranstaltninger, som Parlamentet har foreslået;

16. mener, at Europa-Parlamentet rettidigt bør høres indgående om arbejdsplanen og prioriteringerne og retningen for det nye standardiseringsprojekt; opfordrer i den forbindelse til en tidlig høring af Europa-Parlamentet;

17. mener, at IASCF's og IASB's finansieringsstruktur, som i dag i vid udstrækning er baseret på frivillige bidrag fra f.eks. virksomheder og revisionsselskaber, giver anledning til spørgsmål; opfordrer IASB og IASCF til at undersøge, hvordan finansieringsordningen kan ændres, således at for det første samtlige brugergrupper deltager på passende vis i finansieringen, og det for det andet sikres, at der ikke optræder interessekonflikter mellem finansierende og brugere, og for det tredje at der bliver almen adgang til regnskabsstandarder; opfordrer Kommissionen til at undersøge, om og på hvilke betingelser den kunne overveje at bidrage til finansieringen;

18. mener, at en gennemsigtig og stabil finansiering af IASCF/IASB er af afgørende betydning; opfordrer Kommissionen til at overveje, om og hvordan der kan skabes en ensartet finansieringsmåde for EU ;

Gennemførelse af IFRS i Den Europæiske Union

19. anser det for væsentligt, at Fællesskabet udtaler sig mere sammenhængende for at sikre maksimal indflydelse under hele proceduren for udarbejdelse, fortolkning og gennemførelse af regnskabsstandarder;

20. bemærker det bidrag, IFRS har ydet ved at gøre det nemmere at sammenligne finansielle oplysninger på tværs af landegrænser, konkurrerende parter inden for samme branche og på tværs af brancher;

21. bemærker fordelene ved IFRS, som ikke blot vedrører tekniske regnskabsaspekter, men også er til gavn for kapitalmarkederne og Den Europæiske Union som førende i verden;

22. konstaterer, at de rundbordssamtaler om en konsekvent anvendelse af IFRS i EU (5), Kommissionen i 2004 havde taget initiativet til i i den nuværende mandatperiodes begyndelse, ikke har levet op til forventningerne, for så vidt angår mulighederne for at synliggøre repræsentationen af synspunkter og EU's interesser;

23. understreger, at konsekvens ved vedtagelsen og gennemførelsen er vigtig for IFRS' succes, men erindrer om, at der er tale om principbaserede standarder, og at der ikke bør tilstræbes konsekvens på bekostning af en professionel vurdering;

24. er enig med Rådet i, at der i betydeligt større omfang skal tages hensyn til konklusionerne fra ovennævnte rundbordssamtale i forbindelse med IASB's arbejde med standarderne;

25. konstaterer, at der er rigtig mange aktører involveret i Fællesskabets godkendelsesprocedure; peger særligt på, at Kommissionen modtager input fra aktører, hvis kompetencer helt tydeligt overlapper hinanden; peger på, at denne overlapning giver mulighed øget effektivitet og gennemsigtighed;

26. mener ikke, at de værktøjer, Fællesskabet råder over (ARC, EFRAG) for at gøre sig gældende, stiller det på lige fod med lande, der er struktureret omkring lovgivnings- og tilsynsmyndighedernes centrale beføjelser (FASB og SEC for USA og FSA for Japan);

27. mener, at etablering af en mere strømlinet EU-struktur, der tager hensyn til nationale strukturer for regnskabsspørgsmål, kunne bidrage til forenkling, navnlig hvis eksisterende organer, hvor dette er relevant, blev ophævet, og dermed også kunne styrke den rolle, som EU globalt burde indtage; opfordrer Kommissionen til at udarbejde og fremlægge et forslag i samråd med Parlamentet, medlemsstaterne og CESR om oprettelse af en EU-struktur, der kunne udgøre en legitim international samtalepartner, der kan sikre en ensartet fortolkning og anvendelse af standarderne;

28. glæder sig over den måde, hvorpå det har udøvet sine beføjelser på dette område og peger på, at Parlamentet inden for rammerne af den reviderede komitologiprocedure vil være endnu stærkere involveret i udarbejdelse og godkendelse af internationale regnskabsstandarder; konstaterer dog i denne forbindelse, at Parlamentet formelt kun er involveret i sidste fase af godkendelsesproceduren; kræver af tidsbesparende grunde, at det sikres, at det høres indgående, allerede når IASB's arbejdsprogram udarbejdes, og et nyt projekt for en regnskabsstandard skal behandles, med henblik på at undgå en EU-version af IFRS eller behov for efterfølgende ændringer;

29. mener, det ville være til skade for børsnoterede selskaber i EU, såfremt der anvendes varianter af IFRS, bort set fra i særlige undtagelsestilfælde;

30. mener, at man bør være særlig opmærksom på følgende aspekter:

a) IASB-rammekoncept (idémæssigt grundlag for IASB's aktiviteter): peger i denne forbindelse på, at der ikke kun udarbejdes regnskaber for investorer på kapitalmarkederne, men også for en lang række andre aktører, f.eks. kreditorer, arbejdstagere, myndigheder, ejere, kunder, mm.

b) IAS/IFRS-branding (præsentation af regnskaberne); peger i denne forbindelse på, at IASB bør levere løsninger, som tager hensyn til behovene inden for de forskellige retsområder, som obligatorisk anvender IFRS;

c) IAS 23 og IAS 39: opfordrer i den forbindelse IASB til at integrere en definition på egenkapital i IAS 32, der gør det muligt for alle selskabsformer, herunder navnlig andelsselskaber og personselskaber at opføre kapital, andelshaverne har stillet til rådighed, som egenkapital i balancen, samt sikre en løsning for hedge accounting, der bygger på kreditinstitutternes faktiske risikostyring;

d) virksomhedssammenslutninger (opførelse af overtagelser): peger i denne forbindelse på, at IASB bør udarbejde løsninger for, i hvilket omfang dagsværdiprincippet skal anvendes;

e) dagsværdimåling: mener, at IASB bør træffe sin afgørelse på grundlag af resultaterne af høringerne og som følge af de betydelige virkninger heraf begrænse anvendelsen af dagsværdiprincippet;

f) tjenesteydelseskoncessioner (aftaler, hvor en virksomhed (licenstager) gennem en aftale med en licensgiver (normalt en regering) får ret og pligt til at levere offentlige tjenesteydelser): peger i denne forbindelse på, at der skal findes afbalancerede løsninger, samt

g) performance reporting (identificering og præsentation af alle konstaterede ændringer i aktiver og passiver som følge af forretningsdriften og andre begivenheder, som ikke skyldes transaktioner med ejere): peger i denne forbindelse på, at der skal findes afbalancerede løsninger.

31. mener, at anvendelsen af dagsværdiprincippet kan være meget risikabelt for selskaber og kan medføre urealistiske vurderinger. f.eks. kan en vurdering i mangel af reelle markeder, være mindre indikativ for virksomheders reelle værdi; mener desuden, at der skal tages hensyn til, at anvendelse af dagsværdiprincippet på finansielle aktiver og passiver ikke altid giver realistiske vurderinger;

32. mener, at i betragtning af de potentielle forbindelser mellem IFRS og skatteområdet kunne vilkårene for deres udarbejdelse, ikrafttrædelse og fortolkning få meget gennemgribende virkninger for medlemsstaterne;

33. glæder sig over den praksis, Økonomi- og Valutaudvalget har udviklet siden mandatperiodens begyndelse, hvor man en gang om året har afholdt en høring af formanden for IASB og uformelle drøftelser med medlemmerne af IASCF og anmoder om, at formanden for IASB og formanden for IASCF aflægger en årlig beretning til Europa-Parlamentet om alle spørgsmål af interesse for Parlamentet (herunder arbejdsprogram, personaleafgørelser, finansiering og kontroversielle standarder);

34. støtter IASB's plan om at forbedre de eksisterende standarder, men udtrykker samtidig bekymring for, at kontinuerlige tilpasninger og selv små ændringer kan være dyre og føre til kostbare ændringer for store selskaber; mener, at ændringer kun bør finde sted, hvis de anses for at være nødvendige på grundlag af en costbenefitanalyse.

IFRS for SMV'er

35. bemærker, at IASB gennemfører en bred høring og undersøgelser i marken vedrørende udkast til standard for IFRS for SMV; kræver, at resultaterne fra sådanne høringer og undersøgelser i marken indgår mere seriøst i udarbejdelsen af endelige standarder, end det var tilfældet med dette udkast til standard; understreger, at dette er nødvendigt, hvis EU nogensinde skulle begynde at overveje at tage hensyn til IFRS for SMV eller vedtage EU-standarder for SMV med det formål at tilpasse sig IFRS for SMV;

36. mener, at det er en vidt udbredt opfattelse blandt SMV'er, at den IFRS-standard for SMV'er, som IASB har foreslået, er alt for kompliceret og endvidere på flere steder henviser til de samlede IFRS-standarder (»full IFRS«); finder at forpligtelsen, for så vidt angår bilag, er omfattende og uforholdsmæssig arbejdskrævende i forhold til oplysningspligten; er bekymret over, at udkastet blev udformet med forholdsvis store SMV'er i tankerne (med over 50 ansatte), og fastslår, at de fleste SMV'er er mindre; konstaterer, at SMV'erne desuden er bekymrede over, at IASB har i sinde at ændre standarderne hvert andet år; bemærker dog, at det kunne være en nyttig frivillig overgangsordning for store, ekspanderende SMV'er, men understreger, at dette ikke skal være en mellemstation for en fuldstændig harmonisering;

37. mener, at støtte til frivillig anvendelse af IFRS (eller opmuntring hertil) ikke er risikofrit; mener, at hvis nogle medlemsstater skulle beslutte at anvende den endelige IFRS-standard for SMV'er i den af IASB vedtagne form, ville det føre til en splittelse af det indre marked, og det kunne endda være skadeligt for SMV'ernes regnskabsaflæggelse i hele EU;

38. understreger, at IASB ikke er blevet tildelt noget politisk mandat til at udvikle IFRS for SMV'er; konstaterer, at godkendelsesproceduren kun gælder for internationale regnskabsstandarder og fortolkninger, som skal bruges af børsnoterede selskaber; konstaterer endvidere, at godkendelsesproceduren ikke må anvendes til anerkendelse af IFRS-standarden for SMV'er;

39. foreslår, at det først vurderes, hvorvidt SMV'er i Den Europæiske Union vil have gavn af en standard, der er udviklet af IASB; bemærker, at IASB normalt anser sig selv som standardsætter til gavn for investorer på kapitalmarkedet; anerkender, at IASB i sin Basis for conclusions bekræfter, at kravene til SMV'erne er meget forskellige fra kravene til kapitalmarkedsinvestorer; sætter spørgsmålstegn ved, om balancen i forhold til SMV er tilstrækkelig i IASB; anerkender dog, at der fra andre dele af verden kan komme en anmodning om at udvikle en standard for SMV'er, og foreslår, at der foretages en mere præcis evaluering af dette behov; understreger, at dette ikke kan foregribe en EU-godkendelse af en efterfølgende standard;

40. henviser til, at der i det fjerde og syvende selskabsdirektiv fastsættes retlige rammer for årsregnskabet for SMV'er i Den Europæiske Union, og at det stadigt skal afklares, i hvilket forhold den af IASB foreslåede IFRS-standard for SMV'er står til det fjerde og syvende selskabsdirektiv; mener, at fjerde og syvende selskabsdirektiv kunne danne grundlag for regnskabskrav til SMV i EU, herunder personselskaber;

41. mener, at Den Europæiske Union nøje bør vurdere den respektive nytteværdi af at tilslutte sig en IFRS-standard for SMV eller udvikle sin egen uafhængige og omfattende løsning for SMV'er; mener desuden, at en sådan EU-løsning bør tilpasse sig IFRS' begrebsramme uden at tvinge SMV'erne til at anvende alle IFRS-standarder;

42. mener, at et regnskabskrav til SMV'er i Den Euroæiske Union skal være skræddersyet til brugernes behov; foreslår på denne baggrund, at brugernes behov analyseres endnu en gang;

43. tilskynder i betragtning af ovenstående Kommissionen til at fortsætte sine aktiviteter vedrørende forenkling af selskabsretten og regnskabs- og revisionstiltag for SMV'er gennem de relevante retsakter, især det fjerde og syvende selskabsretsdirektiv;

44. henviser til, at regler for regnskabsaflæggelse har en stor indflydelse på den samlede erhvervsret, og at en ny IFRS for SM'er vil have vidtrækkende betydning og f.eks. have stor indvirkning på national ret, for så vidt angår virksomhedsbeskatning; henviser til, at en IFRS for SMV'er på grundlag af dagsværdiprincippet står over for kapitalbevarelsesprincippet, der er fremherskende i andre retsområder, og ikke altid er i SMV'ernes (skattemæssige) interesse;

45. mener, at en standard for IFRS for SMV'er skal tage hensyn til, at der findes forskellige selskabsformer i EU (f.eks. interessentskaber og kooperativer); mener derfor, at en IFRS skal indeholde en klar definition af egenkapitalen, som tager hensyn til SMV'ernes særlige behov;

46. beklager, at udkastet til IFRS for SMV'er ikke i tilstrækkelig udstrækning tager højde for, at modtagerne af SMV'ers regnskaber hovedsageligt er personlige aktionærer, kreditorer, forretningspartnere og ansatte og ikke anonyme investorer, som det er tilfældet med aktieselskaber, og at modtagerne snarere er interesserede i et langsigtet forretningsforhold end en kortfristet investering;

47. opfordrer Kommissionen til at sikre en egentlig høringsprocedure omkring en EU-regnskabsramme for SMV i lighed med normale retsaktsforslag og trække sin forpligtelse til at gennemføre og vedtage en IFRS for SMV'er tilbage samt hindre en sideløbende anvendelse i Den Europæiske Union, så længe den interne EU-proces ikke er afsluttet; tilskynder Kommissionen til at overveje mulighederne for at reducere den administrative byrde for SMV på regnskabs- og revisionsområdet;

48. erkender dog, at der er et generelt behov for en forenkling af regnskabs- og revisionstiltagene for SMV'er, men henviser samtidig til, at SMV'er er en kilde til beskæftigelse og en motor for den økonomiske vækst;

Køreplan for konvergens og ækvivalens

49. minder om, at samtlige internationale aktørers endemål må være en uforbeholden vedtagelse af IFRS; erkender spændingerne mellem ønsket om at sikre størst mulig konvergens og ønsket om at bevare Den Europæiske Unions uforbeholdne beføjelse til at afvige fra den globalt mulige konsensus; understreger, at afvigelser fra globale standarder bør begrænses til det absolut nødvendige både i Den Europæiske Union og andre dele af verden; er af den opfattelse, at tredjelande bør kunne behandle Den Europæiske Union som en helhed og ikke behandle 27 forskellige medlemsstater uensartet, og at den påbegyndte konvergensproces i forhold til allerede eksisterende systemer kun må betragtes som indledende etaper;

50. mener, at etableringen af globale standarder og konvergens er vigtig og ønskelig, og erkender, at det går stadig hurtigere med at skabe konvergens mellem regnskabsstandarder i verden;

51. støtter idéen om konvergens og ækvivalens; understreger imidlertid, at konvergens med visse tredjelandes normer skal baseres på en forudgående vurdering af de fordele og følger, sådanne ændringer vil have for dem, der i EU udarbejder og anvender årsregnskaber, især for SMV'erne, og opfordrer IASB til at tage hensyn til dette i deres arbejde;

52. konstaterer, at konvergensarbejdet går fremad, og anser det for farligt, at der først og fremmest tages hensyn til økonomiske og samfundsretlige rammebetingelser i store tredjelande, og at EU-rammer ikke i samme grad tages med i betragtning;

53. konstaterer, at SEC den 20. juni 2007 fremsatte et forslag om at godkende udsendte regnskaber fra udenlandske udstedere uden krav om afstemning, hvis de er blevet udarbejdet på grundlag af den engelske udgave af IFRS, der er vedtaget af IASB; understreger, at målet er, at IFRS, der er indarbejdet i EU's gældende ret, skal anerkendes af SEC;

54. glæder sig over fremskridtene i EU-USA-regnskabskøreplanen og den seneste meddelelse fra SEC om, at udenlandske, private udstedere kan indgive årsregnskaber efter IFRS uden overholdelse af de amerikanske GAAP; støtter den tilgang, Kommissionen skitserede i sin skrivelse til SEC af 26. september 2007;

55. minder om, at Den Europæiske Unions beslutning om fra 2005 at forpligte alle kapitalmarkedsorienterede selskaber til at anvende IFRS ved opstillingen af deres koncernregnskaber i høj grad har bidraget til den øgede interesse for IFRS på verdensplan;

56. minder om, at USA's præsident, formanden for Det Europæiske Råd og formanden for Kommissionen den 30. april 2007 underskrev en fælles erklæring efter det årlige topmøde, der, hvad angår regnskabsaflæggelse, indeholder følgende passage: »Finansielle markeder. Foranstaltninger til at skabe forudsætningerne for anerkendelse af USA's Generally Accepted Accounting Principles og International Financial Reporting Standards i begge økonomiske områder uden krav om afstemning senest i 2009.«

57. erindrer om det endnu uafklarede spørgsmål om kompetencen mellem forskellige retsområder, der anvender IFRS for så vidt angår den endelige fortolkning af heraf, hvilket indebærer risiko for modstridende fortolkninger; henviser til, at det kun er europæiske myndigheder og domstole, der kan foretage den endelige fortolkning af EU-specifikke IFRS, og opfordrer Kommissionen til at sikre, at det bliver ved med at være tilfældet; Kommissionen skal i samarbejde med medlemsstaterne og Parlamentet udvikle et system, der sikrer, at IFRS bliver fortolket og anvendt ensartet inden for Den Europæiske Union.

*

* *

58. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg. International Accounting Standards Committee Foundation og International Accounting Standards Board.

(1) EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1.

(2) EUT C 303 E af 13.12.2006, s. 114.

(3) EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11.

(4) EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1.

(5) Ved »det runde bord« er interessenter fra IASB, Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, ERFRAG, Fédération des Experts Comptables Européens (FEE), UNICE revisionsvirksomheder og Kommissionen repræsenteret; det er et diskussionsforum for centrale spørgsmål uden på nogen måde at fortolke gældende standarder.