A4-0285/98

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om EU's politik mod korruption (KOM(97)0192 - C4-0273/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet (KOM(97)0192 - C4-0273/97),

* der henviser til traktaten om Den Europaeiske Union, saerlig dens artikel B, F, K.1, nr. 5 og 7-9, samt K.3, stk. 2, og K.6,

* der henviser til Amsterdam-traktaten, der undertegnedes den 2. oktober 1997, og saerlig artikel 2 (tidligere artikel B), 6 (tidligere artikel F) og 29 (tidligere artikel K.1) i den dermed aendrede traktat om Den Europaeiske Union,

* der henviser til den rapport fra Gruppen paa Hoejt Plan om Organiseret Kriminalitet, som Det Europaeiske Raad godkendte paa sit moede i Amsterdam den 16.-17. juni 1997, saerlig henstilling nr. 6 i handlingsplanen ((EFT C 251 af 15.08.1997, s. 1.)), hvor der er tale om udarbejdelse af en samlet politik til bekaempelse af bestikkelse,

* der henviser til konventionen om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser ((EFT C 316 af 27.11.1995, s. 48.)), de protokoller hertil, som Raadet vedtog den 27. september 1996 ((EFT C 313 af 23.10.1996, s. 2.)), den 29. november 1996 ((EFT C 151 af 20.05.1997, s. 1.)) og den 19. juni 1997 ((EFT C 221 af 19.07.1997, s. 11.)), samt til den konvention om bekaempelse af bestikkelse, som involverer tjenestemaend ved De Europaeiske Faellesskaber eller i Den Europaeiske Unions medlemsstater, som Raadet vedtog den 26. maj 1997 ((EFT C 195 af 25.06.1997, s. 1.)),

* der henviser til faelles holdning af 6. oktober 1997 fastlagt af Raadet paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende droeftelserne i Europaraadet og i OECD om bekaempelse af korruption ((EFT L 279 af 13.10.1997, s. 1.)), til anden faelles holdning af 13. november 1997 fastlagt af Raadet paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende droeftelserne i Europaraadet og i OECD om bekaempelse af korruption ((EFT L 320 af 21.11.1997, s. 1.)) samt til faelles holdning af 25. maj 1998 fastlagt af Raadet paa grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende menneskerettigheder, demokratiske principper, retsstatsprincippet og god regeringsfoerelse i Afrika ((EFT L 158 af 02.06.1998, s. 1.)),

* der henviser til sine talrige beslutninger og udtalelser om forskellige aspekter af bekaempelsen af korruption, saerlig beslutningerne af:

. sin beslutning af 15. december 1995 om bekaempelse af korruption i Europa ((EFT C 17 af 22.01.1996, s. 443.)),

. sin beslutning af 15. november 1996 om udkast til Raadets retsakt om udarbejdelse af en konvention om bekaempelse af bestikkelse, der involverer tjenestemaend ved De Europaeiske Faellesskaber eller i Den Europaeiske Unions medlemsstater, ((EFT C 362 af 02.12.1996, s. 321.)),

. om beslutning af 20. november 1997 om handlingsplanen til bekaempelse af organiseret kriminalitet ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 183.)),

. sin udtalelse af 20. november 1997 om udkast til faelles aktion vedtaget af Raadet paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende strafbarhed af bestikkelse i den private sektor ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 193.)),

. sine beslutninger af 17. februar 1998 om Kommissionens adfaerd i forbindelse med paastande om svig og uregelmaessigheder inden for turisme ((EFT C 80 af 16.03.1998, s. 36.)) og om Revisionsrettens saerberetning nr. 3/96 om politikken paa turistomraadet og om foranstaltningerne til fremme af turismen, med Kommissionens svar ((EFT C 80 af 16.03.1998, s. 38.)),

* der henviser til sluterklaeringen fra det andet topmoede med deltagelse af stats- og regeringscheferne i Europaraadet i oktober 1997, de 20 hovedprincipper for kampen mod korruption, som vedtoges af Europaraadets ministerudvalg med resolution (97) 24 og resolution (98) 7, hvormed der gives mandat til indgaaelse af en delaftale om nedsaettelse af en »gruppe af stater mod korruption - GRECO«,

* der henviser til OECD-konventionen af 17. december 1997 om bekaempelse af bestikkelse af udenlandske offentligt ansatte i forbindelse med internationale forretningstransaktioner,

* der henviser til Kommissionens meddelelse om offentlige indkoeb i Den Europaeiske Union (KOM(98)0143),

* der henviser til formandskabskonklusionerne fra konferencen den 14.-15. april 1998 om vejen til et korruptionsfrit handelsmiljoe og EU's bidrag, hvor bl.a. EU's britiske formandskab, Europa-Parlamentet og Kommissionen var vaerter,

* der henviser til Raadets afgoerelse 98/344/EF af 27. april 1998 ((EFT L 156 af 29.05.1998, s. 1.)) om indgaaelse af aftalen om aendring af fjerde AVS-EF konvention, undertegnet den 4. november 1995 paa Mauritius,

* der henviser til konklusionerne fra formandskabet for Det Europaeiske Raads moede i Cardiff den 15. og 16. juni 1998, hvori Raadet bl.a. opfordres til at vedtage en faelles aktion om bestikkelse i den private sektor senest i december 1998,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder, Budgetkontroludvalget og Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0285/98),

A. der henviser til, at det er absolut noedvendigt at sikre lige hoeje redelighedsnormer, naar det gaelder alle former for virksomhed, baade i den offentlige og den private sektor,

B. der er overbevist om, at korruption inden for den offentlige sektor bringer det demokratiske systems funktioner i fare og dermed ogsaa borgernes tillid til den demokratiske retsstats integritet,

C. der desuden er overbevist om, at korruption inden for den private sektor kan have en udhulende virkning paa den frie konkurrences retfaerdighedssans og paa virksomhedernes paalidelighed og finansielle adfaerd,

D. der henviser til, at udbredt korruption i forbindelse med visse bestemmelser om samfundsmaessige, politiske og oekonomiske forhold ofte er et symptom paa behovet for en aendring af teksterne for at rette de forhold, som muliggoer eller indirekte opmuntrer til lovbrud,

E. der er klar over, at korruption er et globalt problem, til hvis forebyggelse og bekaempelse der er brug for samlede og varierede foranstaltninger, som skal traeffes paa globalt, europaeisk, nationalt, regionalt og lokalt plan paa grundlag af en samlet, integreret og fleksibel strategi,

F. der henviser til, at korruption de seneste aar er blevet et centralt tema i den retspolitiske diskussion paa internationalt plan, og at der siden til stadighed er blevet kraevet effektive internationalt gaeldende forholdsregler mod korruption f.eks. - ganske vist med forskelligartede prioriteringer - fra OECD, Europaraadet, Verdensbanken og De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) og fra private interessesammenslutninger, saasom Det Internationale Handelskammer, og fra ngo'er som Transparency International,

G. der - i overensstemmelse med Kommissionens opfattelse - konkluderer, at det er i EU's vitale interesse at udforme en sammenhaengende strategi til bekaempelse af korruption inden og uden for dens graenser, der ogsaa daekker omraader som international handel og konkurrence samt finansiel og faglig bistand,

H. der er klar over, at denne sammenhaengende europaeiske korruptionsbekaempelsesstrategi ogsaa er paakraevet, fordi den enkelte EU-medlemsstat ganske vist raader over separate antikorruptionsforanstaltninger, men at disse afviger staerkt fra hinanden med hensyn til retsregler, raekkevidde og praktisk anvendelse, hvorved EU generelt staar med et uensartet og mangelfuldt system til bekaempelse af korruption,

I. der mener, at foranstaltningerne mod korruption - ogsaa paa grund af den voksende privatisering af hidtil offentlige aktiviteter og den stadig tiltagende oekonomiske sammensmeltning - ikke laengere fortsat maa begraenses til den indenlandske offentlige sektor, men at den enkelte EU-medlemsstat noedvendigvis maa goere en indsats for at forenkle bestemmelserne og afbureaukratisere og tilpasse sit sanktionssystem til de aendrede forhold; dette indebaerer, at uretmaessig indflydelse paa en beslutningsproces som led i offentlig eller privat virksomhed i ind- og udland skal kunne straffes, naar der er tale om at yde en formuefordel (aktiv bestikkelse) eller at modtage en saadan (passiv bestikkelse, bestikkelighed),

J. der er af den opfattelse, at der for at opnaa en mere effektiv bekaempelse af korruption ud over strafferetlige sanktioner ogsaa skal gaelde sanktioner af administrativ, civilretlig og disciplinaer karakter,

K. der er af den overbevisning, at indfoerelse af aabenhed, gennem regelsanering og afbureaukratisering, og effektive kontrolmekanismer for alle vigtige beslutningsprocesser som et generelt demokratisk princip kan yde et vaesentligt bidrag til korruptionsforebyggelse, fordi man paa denne maade kan hindre, at der skabes grobund for korruptionens udbredelse, og fordi sandsynligheden for, at den opdages - og sanktioneres - goeres stoerre,

L. der understreger, at bistanden bliver betydelig mindre effektiv paa grund af korruption, da finansielle midler afledes fra deres egentlige formaal, og da der derved bidrages til, at der sker udvaelgelse af projekter, der er mindre tilpasset de lokale forhold og til udvaelgelse af kontrahenter, der er mindre egnede til effektivt at gennemfoere samarbejdsmaalene; mener derfor, at en sammenhaengende europaeisk korruptionsbekaempelsesstrategi ogsaa skal omfatte forbindelserne til tredjestater; dette indebaerer, at det i forbindelse med alle bistands-, samarbejds- og udviklingsaftaler med tredjestater forlanges, at der ud over principperne om gennemsigtighed og retsvaesenets uafhaengighed ogsaa sikres overholdelse af principperne om god regeringsfoerelse (good governance), som sammen med respekten for menneskerettighederne og principperne om demokrati og retsstatsforhold boer udgoere et hovedelement i enhver fremtidig aftale; desuden boer overholdelsen af disse principper udvides til at gaelde alle handelsforbindelser med tredjestater, ogsaa for at EU's antikorruptionsbestraebelser ikke skal forpurres af private virksomheder og dermed miste deres vaerdi,

M. der understreger, at Kommissionens delegationer i tredjelande spiller en vigtig rolle for en effektiv politik til bekaempelse af korruption sammen med de saerlige enheder, der skal oprettes i de generaldirektorater i Kommissionen, der beskaeftiger sig med udviklingsbistand, og sammen med Kommissionens Afdeling for Samordning af Foranstaltningerne til Bekaempelse af Svig (UCLAF).

N. der indtraengende beklager, at mange EU-medlemsstater - trods heftig international kritik - stadig fremmer korruption inden for privat forretningsaktivitet, i det omfang de ikke blot undlader at bekaempe bestikkelse paa dette omraade, men endog indirekte fremmer den ved at tillade skattefradrag heraf; finder, at de juridiske og skattemaessige bestemmelser i nogle medlemsstater, som muliggoer skattefradrag for bestikkelse foretaget i tredjelande, er fuldstaendig i modstrid med traktaten, isaer med bestemmelserne om den hjaelp, der ydes af staterne, idet de fordrejer eller truer konkurrenceevnen ved at fremme visse virksomheder eller produktioner; tilkendegiver, at muligheden for skattefradrag for bestikkelse kan vise sig at vaere uforenelig med de maal, der er angivet i den adfaerdskodeks om beskatning af virksomheder, der blev vedtaget af Raadet den 1. december 1997 ((EFT C 2 af 06.01.1998, s. 2.)), og anmoder om, at Raadet under den fremtidige udvikling af denne er saerlig opmaerksom paa dette saerlige problem;

O. der henviser til, at mange internationalt aktive virksomheder og deres interesserepraesentationer, isaer Det Internationale Handelskammer, stiller krav om en europaeisk samlet og sammenhaengende korruptionsbekaempelsesstrategi inden for den private sektor, ogsaa for derved at supplere de forskellige selvkontrollerende virksomhedskodekser (»Corporate Codes of Conduct«) og sikre deres virkemaade,

P. der mener, at det er saerlig vigtigt at bekaempe korruption paa det politiske omraade ved at garantere gennemskuelige ordninger for generel partifinansiering og saaledes forhindre korruption blandt politikere og i partierne,

Q. der henviser til, at der i nogle medlemsstater er indfoert offentlig finansiering af politiske partier netop for at undgaa korruption,

R. der henviser til, at EU-institutionernes interne regler, der skal sikre aabenhed i beslutningsprocesserne, specielt omkring finansiering og finansielle transaktioner, stadig er utilstraekkelige,

S. der henviser til, at navnlig Kommissionen har behov for et samlet koncept for systematisk bekaempelse af korruption i betragtning af de mange felter inden for dens arbejdsomraade, hvor der kan forekomme korruption,

T. der er overbevist om, at de foranstaltninger, der skal traeffes til forebyggelse og effektiv bekaempelse af korruption - helt bortset fra princippet om den frie konkurrence - navnlig er i borgernes interesse, da disse ofte maa baere omkostningerne ved alt for dyre, daarlige eller endog unoedvendige produkter, maa lide under en forringelse af arbejdsgangen hos myndigheder og som led i forvaltningsforloebet og via destabiliseringen af demokratiske strukturer udsaettes for personlige risici, der ikke sjaeldent foerer til en begraensning af de grundlaeggende frihedsrettigheder,

U. der henviser til, at forebyggelse og bekaempelse af korruption i henhold til artikel 29 (tidligere artikel K.1) i EU-traktaten i dens ved Amsterdam-traktaten aendrede form er en vaesentlig forudsaetning for skridt for skridt at opbygge et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed,

1. stoetter fuldt ud det krav, som Kommissionen fremsatte i sin meddelelse af 21. maj 1997 om, at der i EU ud fra en samlet strategi opstilles konkrete og gensidigt afstemte foranstaltninger mod korruption og opfordrer den til snarest muligt at forelaegge relevante forslag herom;

2. ser positivt paa Kommissionens forslag i den ovennaevnte meddelelse (KOM(98)0143) om offentlige indkoeb i Den Europaeiske Union, idet korrekte, gennemskuelige og ikke-diskriminatoriske tildelingsprocedurer modvirker korruption og andre former for ulovlig anvendelse af offentlige midler; anmoder indtraengende Kommissionen om at fremsaette forslag til retsakter til klarlaeggelse af betingelserne for de bydendes deltagelse i procedurerne ved offentlige indkoeb i den hensigt at udelukke enhver person, der er doemt for korruption;

3. opfordrer Kommissionen til ogsaa at udforme konkrete foranstaltninger for korruptionsforebyggelse inden for andre korruptionstruede omraader (f.eks. bogfoeringsdirektivet), at modvirke korruptionstilboejelige »kulturers« opstaaen ved hjaelp af passende oplaeringsprogrammer for udsatte personer eller bredt anlagte kampagner for at oege befolkningens bevidsthed omkring spoergsmaalet og - efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden - omgaaende at goere brug af sin initiativret inden for politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager med det sigte at forbedre korruptionsbekaempelsen i Europa, navnlig ved at anvende andre retlige instrumenter end konventioner;

4. opfordrer Kommissionen til som led i dens antikorruptionspolitik at fremsaette forslag, der tager sigte mod at bekaempe korruptionen inden for EU-institutionerne mere effektivt - under hensyntagen til principperne om aabenhed omkring beslutningstagningen, regelsanering og afbureaukratisering, effektiv intern kontrol og en klar ansvarsplacering, som kan goeres til genstand for strafferetlig, civilretlig og administrativ kontrol - og som isaer tager foelgende op:

a) interne organers status inden for EU-institutionerne med ansvar for at undersoege paastande om intern korruption,

b) bestemmelser om muligheden for strafferetlig forfoelgelse af EU-tjenestemaend, der mistaenkes for korruption,

c) samarbejde mellem EU-institutionerne og nationale undersoegelses- og domsmyndigheder i tilfaelde af paastaaet korruption,

d) princippet om embedsmaends immunitet og mekanismerne til ophaevelse heraf,

e) Revisionsrettens og Parlamentets tilsynsrolle,

5. opfordrer Kommissionen til i samarbejde med tredjelande at gennemfoere det grundlaeggende princip om god regeringsfoerelse via generel indfoejelse i aftalerne af saerlige foranstaltninger mod korruption, indfoerelse af sanktioner, som ikke er af strafferetlig art (suspension eller ophaevelse af kontrakter og finansieringsaftaler, centralregistre) styrkelse af tilsynsordninger og evaluering i selve Kommissionen,

6. anmoder Kommissionen om udtrykkeligt at angive, hvilke medlemsstater der tillader skattefradrag for bestikkelse af udenlandske embedsmaend; anmoder Kommissionen om at traeffe passende foranstaltninger, om muligt i form af forslag til retsakter, med det formaal at ophaeve skattefradrag for bestikkelse af udenlandske embedsmaend;

7. opfordrer Kommissionen til at opstille en tidsplan, hvori hver enkelt foranstaltning angives med tidspunktet for dens gennemfoerelse; anmoder Kommissionen om snarest og senest den 1. januar 1999 at forelaegge denne tidsplan for Parlamentet;

8. opfordrer medlemsstaterne til beslutsomt at tage kampen op mod korruption paa internationalt plan og trovaerdigt at indtage en foerende position ved udformningen og opfyldelsen af internationale forpligtelser; dette indebaerer bl.a., at de

- omgaaende, og senest den 1. januar 1999 uden undtagelser fjerner alle muligheder for skattefradrag af bestikkelsespenge fra deres retsorden og skattesystem, uden at opgivelsen af denne praksis - som det er tilfaeldet i nogle medlemsstater - kaedes sammen med domfaeldelse baade af den, som udoever bestikkelsen, og den bestukne,

- konsekvent fremskynder Europaraadets forhandlinger om den i oejeblikket aktuelle aftale mod korruption, saaledes at den kan naa at blive undertegnet inden udgangen af 1998,

- inden udgangen af 1998 ratificerer foelgende konventioner:

- konvention af 26. juli 1995 om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser samt protokoller hertil (af 27. september 1996, 29. november 1996 og 19. juni 1997),

- konvention af 26. maj 1997 om bekaempelse af bestikkelse, som involverer tjenestemaend ved De Europaeiske Faellesskaber eller i Den Europaeiske Unions medlemsstater,

- OECD-konvention af 17. december 1997 om bekaempelse af bestikkelse af udenlandske offentligt ansatte i forbindelse med internationale forretningstransaktioner;

9. opfordrer Raadet til omgaaende og senest inden udgangen af 1998 at efterkomme de retningslinjer for korruptionsbekaempelse, der er opstillet i den handlingsplan til bekaempelse af organiseret kriminalitet, som Det Europaeiske Raad godkendte den 17. juni 1997 i Amsterdam; dette indebaerer, at Raadet vedtager den faelles aktion vedroerende strafbarhed af bestikkelse i den private sektor og i den forbindelse tager behoerigt hensyn til Parlamentets synspunkter, som de fremgaar af dets ovennaevnte udtalelse af 20. november 1997;

10. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til inden for deres befoejelsers rammer at prioritere foelgende omraader ved bekaempelsen af korruption og soerge for, at de paagaeldende foranstaltninger er koordineret:

* forebyggelse af korruption, bl.a. gennem aabenhed, regelsanering og afbureaukratisering af alle vigtige administrative beslutninger og gennem revisionskontrol, ved hjaelp af adfaerdskodekser inden for offentlig forvaltning og det private erhvervsliv ved saa vidt muligt at undgaa bureaukratiske formaliteter og ved hjaelp af aabenhed omkring ministres og parlamentsmedlemmers formueforhold, og det samme for personer paa udsatte administrative poster,

* sanktioner mod korruption i alle dens afskygninger (aktiv og passiv korruption, i den offentlige og den private sektor, i ind- og udland, begaaet af fysiske personer og juridiske personer, hvidvaskning af bestikkelsespenge); i den forbindelse boer der soerges for, at man ud over de strafferetlige sanktioner i hoejere grad ogsaa udnytter muligheder for forvaltningsretlige, civilretlige og disciplinaere sanktioner, navnlig ved indfoerelse af erstatningspligt for de tab, som er paafoert de offentlige budgetter,

* stadfaestelse af principperne om »ansvarsbevidst statsledelse«, »aabenhed« og »retsvaesenets uafhaengighed« som betingelse for indgaaelse af kommercielle aftaler og for EU's bistands-, samarbejds- og udviklingsaftaler med tredjestater;

11. appellerer til alle politiske partier paa lokalt, regionalt, nationalt og europaeisk plan om at skabe aabenhed omkring deres finansielle transaktioner - navnlig i forbindelse med pengegaver til partierne - for paa den maade at forebygge enhver mistanke om bestikkelse; opfordrer endvidere alle politiske institutioner til at soerge for, at politikere og andre beslutningstagere ikke kan misbruge deres erhvervsimmunitet som et bolvaerk mod strafferetlig forfoelgelse i tilfaelde af begrundet mistanke om bestikkelse;

12. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, samt regeringerne og parlamenterne i medlemsstaterne og ansoegerstaterne.